open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Antoine Boësset

**Antoine Boësset**, sieur de Villedieu (1587–1643) var en fransk barokkomponist.

## Liv og virke
Antoine Boësset var komponisten Pierre Guédrons svigersønn og fikk en rekke viktige poster ved kongens hoff, blant annet ble han utnevnt til *Surintendant de la musique de la chambre du roi* i 1623. Han forble aktiv i de viktigste av disse postene fram til sin død.

Boësset er kjent som en av komponistene med bidrag i en samling *[[Air de cour|airs de cour]]* som ble gitt ut i 1608: 200 fire- til femstemmige «airs» i lutt-tabulatur ble gitt ut i ni bind. I sin funksjon som hoffmusiker skrev han musikk til mer enn 20 balletter. Kirkemusikken som ble tilskrevet ham, ser ut til å være skrevet av sønnen Jean-Baptiste Boësset.

Marin Mersenne holdt Antoine Boësset for å være den største mester innen forsiringskunsten, som var så viktig i fransk barokkmusikk, og anbefalte andre å kopiere ham. 

## Verk i utvalg
* 9 *Livres d'[[Air de cour|airs de cour]]* for fire og fem stemmer (1617–1642; nyutgave 1689)
* En mengde airs de cour for sangstemme og lutt (publisert av Ballard, Paris)
* Flere balletter (mellom 1614 og 1639)

## Referanser


## Litteratur
* Georgie Durosoir: *L'Air de cour en France 1571–1655* Lüttich, Édition Mardaga 1991 ISBN 2-87009-400-0

## Eksterne lenker
* 
*
Rage

**Rage** er et tysk heavy metal-band, etablert i 1984 med navnet *Avenger*. 

Etter utgivelsen av debutalbumet *Prayers of Steel* og en EP byttet de navn til Rage, da det allerede fantes et annet band i England med samme navn. Rage var sammen med band som Helloween og Running Wild en del av den tyske power/speed metal-scenen som oppsto på midten av 1980-tallet.

## Medlemmer
;Nåværende
* Peter «Peavy» Wagner – vokal, bassgitar (1984–idag)
* Vassilios "Lucky" Maniatopoulos – trommer (2015–idag)
* Jean Bormann – gitar (2020–idag)
* Stefan Weber – gitar (2020–idag)

;Tidligere
* Jochen Schroeder – gitar (1984–1987, døde 2021)
* Alf Meyerratken – gitar (1984)
* Thomas Grüning – gitar (1985–1986)
* Jörg Michael – trommer (1984–1987)
* Rudy Graf – gitar (1986–1987)
* Manni Schmidt – gitar (1987–1994)
* Chris Efthimiadis – trommer (1987–1999)
* Sven Fischer – gitar (1993–1999)
* Spiros Efthimiadis – gitar (1994–1999)
* Victor Smolski – gitar, keyboards (1999–2015)
* Mike Terrana – trommer (1999–2007)
* André Hilgers – trommer (2007–2015)
* Marcos Rodriguez – gitar (2015–2020)

## Diskografi
;Avenger

* *Prayers of Steel* (1985)
* *Depraved to Black* (EP, 1985)

;Rage

* *Reign of Fear* (1986)
* *Execution Guaranteed* (1987)
* *Perfect Man* (1988)
* *Secrets in a Weird World* (1989)
* *Reflections of a Shadow* (1990)
* *Trapped!* (1992)
* *The Missing Link* (1993)
* *10 Years in Rage* (1994)
* *Black in Mind* (1995)
* * Lingua Mortis* (1996)
* *End of All Days* (1996)
* *XIII* (1998)
* *Ghosts* (1999)
* *Welcome to the Other Side* (2001)
* *Unity* (2002)
* *Soundchaser* (2003)
* *Speak of the Dead* (2006)
* *Carved in Stone* (2008)
* *Strings to a Web* (2010)
* *21* (2012)*
* *The Devil Strikes Again* (2016)
* *Seasons of the Black* (2017)
* *Wings of Rage* (2020)[9]
* *Resurrection Day* (2021)
* *Afterlifelines'' (2024)

## Eksterne lenker
* 
*
Lavsjømyrene-Målikjølen naturreservat

**Lavsjømyrene-Målikjølen naturreservat** er et naturreservat og ramsarområde i Målia nord i Løten og Hamar kommuner i Innlandet. Reservatet ble opprettet i 2001 «for å bevare området i naturtilstand og som landskapselement med tilhørende flora og fauna».

Lavsjømyrene og Målikjølen er et stort, intakt myrlandskap av internasjonal verneverdi. Det består av strengmyrer, bakkemyrer og flatmyrer. På myrene er det et særlig rikt fugleliv. Myrene ligger nordvest for Nordhue.

Området ble sammen med tre andre naturreservat utpekt til ramsarområde i 2011 under fellesnavnet Hedmarksvidda våtmarkssystem.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Harasjømyrene naturreservat

**Harasjømyrene naturreservat** var et naturreservat og ramsarområde nord i Ringsaker og Hamar kommuner i Innlandet. Reservatet ble opprettet i 2001 «for å bevare området i naturtilstand og som landskapselement med tilhørende flora og fauna»; det hadde en utstrekning på 8,8 km². Verneområdet ble i 2014 slått sammen med *Brumundsjøen naturreservat* og de mellomliggende områdene til det nye Brumundsjøen-Harasjømyra naturreservat.

Harasjømyrene er en nesten urørt samling av strengmyr, flatmyr og bakkemyr. Det meste av området har beskjeden vegetasjon med et lavvokst feltsjikt dominert av bjønnskjegg med stivtorvmose og dvergtorvmose. 

Området ble sammen med Brumundsjøen og to andre naturreservat utpekt til ramsarområde i 2011 under fellesnavnet Hedmarksvidda våtmarkssystem.
## Referanser
Endelausmyrene naturreservat

**Endelausmyrene naturreservat** er et naturreservat og ramsarområde i Ringsaker kommune i Innlandet. Reservatet ble opprettet i 1981 «for å bevare et viktig våtmarksområde i sin naturgitte tilstand og å verne om vegetasjonen, det karakteristiske og interessante fuglelivet og annet dyreliv som naturlig er knyttet til området».

Endelausmyrene er store åpne flatmyrer med innslag av strengmyrer. Vegetasjonen er stort sett lite næringskrevende med bjønnskjegg, flaskestarr og dvergbjørk som de vanligste artene. Flere ulike torvmosearter vokser på myrene. 

Området ble sammen med tre andre naturreservat utpekt til ramsarområde i 2011 under fellesnavnet Hedmarksvidda våtmarkssystem.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Brumundsjøen-Harasjømyra naturreservat

**Brumundsjøen-Harasjømyra naturreservat** er et naturreservat og ramsarområde i Ringsaker og Hamar kommuner i Innlandet. Reservatet ble opprettet i 1981 som **Brumundsjøen naturreservat** «for å verne om vegetasjonen, det karakteristiske og interessante fuglelivet og annet dyreliv som naturlig er knyttet til området». 

I 2014 ble verneområdet revidert og utvidet og formålet gis nå som «å bevare et viktig våtmarksområde i sin naturgitte tilstand med det karakteristiske og interessante fuglelivet og annet dyreliv som naturlig er knyttet til området, samt et område med mange skog- og myrtyper, med innslag av gammelskog, rike bekkedrag og sumpskog og som har særskilt betydning for biologisk mangfold ved at det inneholder sjeldne og sårbare karplante-, sopp- og lavarter.»

Brumundsjøen er relativt grunn. I sør- og nordenden av sjøen finnes store og fuktige myrområder, med mange tjern og dammer. I kantene av reservatet finnes ulike barskogtyper som lavrike og lyngrike furuskoger, sumpige gran- og furuskoger og blåbærgranskog. Myrene i reservatet er hovedskakelig flatmyrer og forskjellige former for strengmyrer. Av vernearealet på 8,2 km² er 1,65 km² vann. 

Nåværende vannstandsnivå stammer fra en regulering i 1910 som skulle skaffe vann til industrien i Brumunddal.

Området ble sammen med tre andre naturreservat utpekt til ramsarområde i 2011 under fellesnavnet Hedmarksvidda våtmarkssystem. Utvidelsen i 2014 innebar at Harasjømyrene naturreservat, etablert i 2001, og området mellom de to naturreservatene ble ett samlet reservat.
## Referanser
Sklinna naturreservat

**Sklinna naturreservat** er et naturreservat og ramsarområde i Leka kommune i Trøndelag. Reservatet ble opprettet i 2003 «for å bevare et egenartet øy- og skjærgårdsområde ytterst på Namdalskysten, der botaniske, zoologiske og geologiske elementer, så vel på land som i sjø, bidrar til å gi området dets særpreg. Området har stor naturfaglig verdi. Spesiell verdi knytter seg til området som hekkebiotop for en rekke sjøfuglarter, inklusiv alkefuglene».

Øygruppa Sklinna ligger ca 20 vest av øya Leka. Her ligger Sklinna fyr, og fiskeværet hadde helårsbeboere fram til rundt 1900, og var senere i bruk som fiskevær. Området består av en ganske konsentrert gruppe øyer og holmer med Heimøya som den klart største. De høyeste øyene er lyngdekte med røsslyng og krekling iblandet molte, skrubbær og mindre urter. Lyngen er hardt beskattet av storskarven. Området er av internasjonal betydning for toppskarv, og har fylkets største bestand av lundefugl, alke, lomvi, stormfugler, storskarv og teist. Her finnes også stormåke, krykkje og havert. 

Området ble i 2011 utpekt til ramsarområde.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Tennvatn naturreservat

**Tennvatn naturreservat** er et naturreservat og ramsarområde i Tjeldsund kommune i Troms. Reservatet ble opprettet i 1995 «for å bevare et næringsrikt/kalkrikt vann med en internasjonalt verneverdig vannvegetasjon, og som er viktig som hekkeområde og trekkområde for mange arter av våtmarksfugler».

Tennvatnet ligger ca 5&nbsp;km nord for Evenes flyplass, og er en del av Kvitforsvassdraget. Vatnet er næringsrikt, med tett vannplantevegetasjon med flaskestarr, elvesnellesump, 8 tjønnaksarter og 3 kransalgearter. Plantearter som stivtjønnaks og sliretjønnaks har global nordgrense her. Vatnet er trekk- og hekkeområde for flere våtmarksfuglearter.

Området ble sammen med fire andre naturreservat i Skånland og Evenes kommuner utpekt til ramsarområde i 2011 under fellesnavnet Evenes våtmarkssystem.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Myrvatn naturreservat

**Myrvatn naturreservat** er et naturreservat og ramsarområde i Tjeldsund kommune i Troms. Reservatet ble opprettet i 1995 «for å bevare et lite, næringsrikt vann med tilstøtende jordvannsmyrer som er viktig som hekkelokalitet for våtmarksfugler, og som har en interessant vegetasjon».

Myrvatnet ligger ca 7&nbsp;km nordøst for Evenes flyplass, og er en del av Kvitforsvassdraget. Vatnet er omgitt av store jordvannsmyrer, med veksling mellom fattige, middelsrike og rike myrer. Vatnet er næringsrikt, med tjønnaks og annen vegetasjon. Det er hekke- og trekkområde for våtmarksfugler.

Området ble sammen med fire andre naturreservat i Skånland og Evenes kommuner utpekt til ramsarområde i 2011 under fellesnavnet Evenes våtmarkssystem.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Reisautløpet naturreservat

**Reisautløpet naturreservat** er et naturreservat og ramsarområde ved utløpet av Reisaelva i Nordreisa kommune i Troms. Reservatet ble opprettet i 1995 «for å bevare et stort elvedelta der ei av de tre mest verdifulle strandengene i Nord-Norge inngår, og hvor en rekke våtmarksfuglarter observeres i trekkperiodene».

Oset der elva renner ut i Reisafjorden er et elvedelta med sandører og strandenger, salteng, brakkvannseng og pøler. Strandengenes vegetasjon er preget av både sørlige og nordlige, subarktiske trekk. oset er et viktig trekk- og beiteområde for sjø- og vadefugler, med mye laksand, siland, gressender, vadere og terner. Strandengene har internasjonal verneverdi i botanisk sammenheng. Området har regional verneverdi for fuglelivet.

Området ble utpekt til ramsarområde i 2011.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* lovdata.no verneforskrift.
* elvedelta.no faktaark
Målselvutløpet naturreservat

**Målselvutløpet naturreservat** er et naturreservat og ramsarområde ved utløpet av Målselva i Målselv og Lenvik kommuner i Troms. Reservatet ble opprettet i 1995 «for å bevare et elveutløp med holmer og sandbanker i stadig forandring, strandenger og flommarkskog som er tilpasset dette naturmiljøet og det rike fuglelivet med særlig vekt på den store konsentrasjonen av fiskeender i trekktidene». Det meste av området ligger i Målselv, og noen små områder i nord ligger i Lenvik.

Oset der elva renner ut i Målselvfjorden er et stort delta dominert av sand og med løvskog og skogkledte holmer. Strandengene har en spesiell vegetasjon, og det finnes flommarkskog med gråor og bjørk. Området er en viktig trekklokalitet for våtmarksfugl, særlig fiskender, og et viktig vinteroppholdsted for ender og sangsvane.

Området ble utpekt til ramsarområde i 2011.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* lovdata.no verneforskrift.
* elvedelta.no faktaark
Scientisme

**Scientisme** er et begrep som uttrykker en sterk tro på naturvitenskap innenfor filosofien. Uttrykket ble først brukt av den franske biologen Félix le Dantec (1869–1917), som et positivt ladet uttrykk om oppfatningen om at alle meningsfulle spørsmål lar seg besvare ved hjelp av naturvitenskapelige metoder.

Scientismen har en positivistisk forståelse av disse metodene og blir derfor ofte sammenlignet med positivisme eller andre radikale former for empirisme. Hegel, Friedrich Hayek og Karl Popper var kritisk innstilt til scientismen.

## Referanser
John Canton

**John Canton** (1718–1772) var en engelsk fysiker.

Canton var sønn av en vever som også het John Canton (født i 1687) og hans kone Esther (født Davis) Etter noe utdannelse ble han satt i lære hos en vever, mens mye av hans fritid ble brukt til matematiske studier. Canton fikk tilgang til forskjellige biblioteker, der han var i stand til å forbedre sine studier betraktelig. Canton var den første personen i England som klarte å bekrefte Benjamin Franklin sin hypotese om identiteten til lyn og elektrisitet, og han er kjent for flere viktige elektriske oppdagelser. Canton ble tildelt Copleymedaljen to ganger, henholdsvis i 1751 og igjen i 1764.

## Referanser
Ulendeltaet naturreservat

**Ulendeltaet naturreservat** er et naturreservat og ramsarområde i Lierne kommune i Trøndelag. Reservatet ble opprettet i 1984 «for å bevare et viktig våtmarksområde med vegetasjon, fugleliv og annet dyreliv som naturlig er knyttet til området».

Ulendeltaet ligger ved Innerdalselvas utløp i Ulen ca 350 moh. Det er et sletteliknende våtmarksområde dannet av løsmasser fra elva, og delvis oversvømmet ved flom. Langs elva vokser sumpskog av gran og bjørk, bakenfor dette ligger et  stort vierbelte, og store myrer, preget av tuedannende gråmose. 

Området ble i 2011 utpekt til ramsarområde.

## Referanser


## Eksterne lenker
*  
* Oppstartmelding forvaltningsplan Ulendeltaet, fylkesmannen.no, 21.4.2015
* Ulendeltaet, ramsar.org
William Lewis

**William Lewis** (1708–1781) var en engelsk kjemiker og lege. 

Lewis ble immatrikulert ved Christ Church, Oxford den 17. mars 1730. Han ble uteksaminert med en bachelorgrad i 1734 og senere ble han tildelt en mastergrad, før han begynte å praktisere som lege. Lewis har også utgitt flere oversettelser av Caspar Neuman sine kjemiske verker i 1759, og posthumt ble hans siste litterære verk publisert i 1783. Han ble tildelt den vitenskapelige utmerkelsen Copleymedaljen i 1754. Lewis var kjent for sine mange skriverier relatert til apotek og medisin, og for hans forskning på forskjellige typer metaller.

## Referanser
Marius Brevig

**Marius Brevig** (født 25. mai 1991) er en norsk tidligere fotball- og futsalspiller.

Før han kom til Løv-Ham i august 2011 spilte han for KFUM Oslo. Han spiller for landslaget i futsal.

Han spiller i forsvar og debuterte i 1. divisjon for Løv-Ham i den 21. serierunden i 2011 hjemme mot Sandefjord Fotball.  Brevig spiller nå for KFUM Oslo, både for A-laget og for futsallaget. Han studerer på NHH i Bergen og er ferdig utdannet siviløkonom, sommeren 2016.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
John Dollond

**John Dollond** (1706–1761) var en britisk optiker, kjent for sin suksessfulle optikkforretning og patentering og kommersialisering av akromatisk dubletter.

Hans far var silkevever og Dollond fulgte i sin fars fotspor, samtidig som han tilegnet seg kunnskaper om latin, gresk, matematikk, fysikk, anatomi samt en rekke andre fag. I 1752 forlot Dollond silkevevingen og begynte som produsent av optiske instrumenter. Denne virksomheten fikk navnet Dollond & Aitchison. Hans ry som optiker vokste raskt, og i 1761 ble Dollond utnevnt til optiker av kongen. Av det britiske Royal Society ble Dollond tildelt Copleymedaljen for vitenskapelige arbeider i 1758.

## Referanser
Lene Ørnhoft

**Lene Ørnhoft** (født 30. september 1966 i Oslo) er en norsk kunstmaler.

## Modellkarriere
Ørnhoft jobbet som modell og skuespiller i Los Angeles fra 1986 til 1991. Hun representerte Norge i Miss Universe i 1989. 

## Kunstnerisk virke
Ørnhoft gikk ett år på Tegne- og Maleskolen ved Folkeuniversitetet i Oslo, fra 1997 til 1998, og fra 1998 til 2003 var hun elev av Jan Valentin Sæther. Ørnhoft arbeider innenfor en klassisk tradisjon og driver Senter for Frie Kunster sammen med Christopher Rådlund og Håkan Sandell. Fra 2015 har hun i sitt kunstneriske virke konsentrert seg om motiver fra det gamle Kristiania i tillegg til portrett- og utsmykningsoppdrag på kommisjon, deriblant et veggmaleri på restauranten *Smalhans* i Oslo. Lene Ørnhoft har også fungert som gallerist for Galleri Frie Kunster siden 2004. 

## Separatutstillinger
* 2018: Galleri A, Oslo 
* 2015: KS Agenda, Oslo
* 2004: Frie Kunster Galleri, Oslo
* 1998: Kredittkassen i Tønsberg

## Utsmykningsoppdrag

* **[[2018]]:** Maleri, “Majorstuen Stasjon, Oslo, ca. 1925” Frognerseteren, Oslo

* **[[2018]]:** Maleri, “På Karl Johans Gate, Kristiania, 17. mai 1910” Frognerseteren, Oslo
* **[[2016]]:** Maleri, studie av Theodor Kittelsen ́s “Gutt på hvit hest” Frognerseteren, Oslo
* **[[2015]]:** Flere malerier i lokalene til KS Agenda Oslo 2015
* **[[2014]]:** Maleri av “Banken”, Adv. Sem & Johnsen Frognerveien 36, Oslo
* **[[2012]]:** Veggmaleri på Smalhans Spisested i Oslo.
* **[[2012]]:** Maleri, studie av Knut Bergslien ́s “Birkebeinerne” Frognerseteren, Oslo
* **[[2009]]:** Maleri av Frognerkilen, Frognerkilen båtforening FB1860, klubbhus, Oslo

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* Bilder av Lene Ørnhoft  hos Galleri A
* En annen verden midt i byen – Dagsavisen
* Ildsjeler vil bringe den nyklassiske bladkiosken «Tyrihans» hjem til Frogner
William Brownrigg

**William Brownrigg** (1712–1800) var lege og forsker, som praktiserte som lege i Whitehaven, Cumberland. Han var medlem av The Royal Society og tildelt Copleymedaljen i 1766. 

William ble utdannet i latin og gresk av en lokal prest fra han var 13 år gammel og i en alder av 15 år gikk han i lære hos en apoteker i Carlisle. Deretter fulgte to år på å studere under en kirurg i London før han begynte å studere ved universitetet i Leiden, Tyskland. Han ble uteksaminert derfra i 1737. Brownrigg returnerte deretter til England og begynte med medisin sammen med en etablert lege ved navn Richard Senhouse i Whitehaven. Senhouse døde kort tid etter at dette samarbeidet ble inngått.

I 1741 giftet Brownrigg seg med Mary Spedding. Hennes far og onkel arbeidet for James Lowther, hvis familie hadde utviklet Whitehaven til en viktig havn. Dette økte Brownriggs lokale innflytelse og fremmet hans interesse i helse og velferd blant gruvearbeiderne i denne byen. Hans medisinske interesse førte ham til å undersøke de forskjellige gassene som gruvearbeiderne pustet inn daglig Brownrigg fikk bygget et laboratorium der han arbeidet med gasser fra en nærliggende kullgruve som ble sendt gjennom blyrør. 

I 1771 fikk Brownrigg møte Benjamin Franklin da Franklin var på turné i Storbritannia sammen med Sir John Pringle som hadde rådet ham til å besøke William Brownrigg under hans reise i England. Franklin bodde i Brownriggs hjem for en kortere periode dette året. Brownrigg var også en forretningsmann, i tillegg til å arbeide som lege og vitenskapsmann. Han gikk i partnerskap med Anthony Bacon fra Whitehaven i 1765 å utvikle jernindustrien i Wales. I hans pensjonisttilværelse ble han interessert i å forbedre det lokale landbruket.


Brownrigg, William – Art of making common salt, 1748 – BEIC 8889213.jpg|*The Art of making common salt*, 1748


## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* William Brownrigg biography at Whitehaven and Western Lakeland
Olai Sveine Johannessen

**Olai Sveine Johannessen** (født 14. januar 1992 i Oslo) er en norsk tidligere ishockeyspiller som spilte løper for Lørenskog.

Johannessen vokste opp i Oslo med ishockeyklubben Furuset som moderklubben.  Han spilte hele sju sesonger for Lørenskog fra 2010 og frem til 2019.  Han jobber som naturfag og mattelærer på Wang Ung Oslo.

## Meritter
* Sølvmedalje fra NM 2012
* Sølvmedalje fra NM 2016

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Jamaica under Panamerikanske leker 1955

**Jamaica under Panamerikanske leker 1955**. Jamaica deltok i de andre Panamerikanske leker som ble arrangert i Mexico by mellom 12. og 26. mars 1955. De kom på femtendeplass med to sølv- og en bronsemedalje.

## Medaljer

## Medaljevinnerne

## Referanser
Nevil Maskelyne

**Nevil Maskelyne** (1732–1811) var den femte engelske Astronomer Royal. Han hadde dette embetet fra 1765 til 1811. 

Maskelyne var den tredje sønn av Edmund Maskelyne av Purton, Wiltshire som døde da han var 12 år gammel, og etterlot familien i reduserte økonomiske omstendigheter. Maskelyne studerte i Westminster og var fremdeles elev der da moren døde i 1748, da han var 16 år. Hans interesse for astronomi begynte da han studerte ved Westminster. Maskelyne studerte ved University of Cambridge i 1749 og ble uteksaminert i 1754. Han ble ordinert til prest i 1755. I 1785 giftet Maskelyne seg med Sophia Rose of Cotterstock, Northamptonshire. Deres eneste barn, Margaret (1786–1858), var mor til Mervyn Herbert Nevil Story-Maskelyne (1823–1911) professor i mineralogi ved University of Oxford (1856–1895). I 1758 ble Maskelyne medlem av det britiske Royal Society. I 1775 ble han tildelt Copleymedaljen.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Online catalogue of Maskelyne's working papers (part of the Royal Greenwich Observatory Archives held at Cambridge University Library)
Simen Nielsen

**Simen Nielsen** (født 6. november 1994) er en norsk ishockeyspiller som spiller løper for  Lørenskog Ishockeyklubb siden 2018. Han kom til Kongsvinger Knights i 2014 fra moderklubben Lørenskog Ishockeyklubb der ble han fram til Kongsvinger gikk konkurs i 2018. Nielsen har også spilt for Bergen IK.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Espen Olsen Lie

**Espen Olsen Lie** (født 1984) en norsk tidligere ishockeyspiller. Fra 2021 er han trener for Lørenskog Ishockeyklubb.

Han spilte løper for moderklubben Lørenskog Ishockeyklubb og har spilt på TIK, Timrå IK og Furuset Ishockey.

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Arabia Terra

**Arabia Terra** er et stort høyereliggende område nord på Mars hvor størstedelen ligger i Arabia-kvadrangelet. Regionen er preget av mange kratre og er sterkt erodert. Denne medtatte topografien tilsier en høy alder, og Arabia Terra antas å være en av de eldste delene av planeten. Området dekker så mye som &nbsp;km og er sentrert rundt 21.25°&nbsp;N&nbsp;5.72°&nbsp;Ø.

## Referanser
Death Angel

**Death Angel** er et amerikansk thrash metal-band fra Concord i California, etablert i 1982.

Bandet ble startet av fetterne Rob Cavestany (gitarist), Dennis Pepa (vokalist, bassist), Gus Pepa (gitarist), og Andy Galeon (trommeslager); som alle er av filippinsk herkomst. Etter å ha gitt ut musikkalbumene *The Ultra-Violence* (1987) og *Frolic Through the Park* (1988) fikk de kontrakt med Geffen Records i 1989. Mens bandet var på turné etter å ha gitt ut albumet *Act III* i 1990, ble trommeslager Andy Galeon skadet i en ulykke med turnébussen. Han brukte over et år på å bli frisk igjen, og bandet ble oppløst i 1991. I 2001 ble de gjenforent uten gitarist Gus Pepa.

## Medlemmer
;Nåværende
* Mark Osegueda – vokal
* Ted Aguilar – gitar
* Rob Cavestany – gitar
* Sammy Diosdado – bassgitar
* Andy Galeon – trommer

;Tidligere
* Gus Pepa – gitar (1982–1992)
* Dennis Pepa – bassgitar, vokal(1982–2008)

## Diskografi
* 1987: *Ultra-Violence*
* 1988: *Frolic Through the Park*
* 1990: *Act III*
* 1990: *Fall From Grace* (konsertalbum)
* 2004: *Art of Dying*
* 2005: *Archives and Artifacts* (samlealbum)
* 2008: *Killing Season*
* 2010: *Relentless Retribution*
* 2013: *The Dream Calls For Blood*
* 2016: *The Evil Divide*
* 2019: *Humanicide*

## Eksterne lenker
* 
* 
*
Mare Erythraeum

**Mare Erythraeum** er en veldig stor og mørk region på Mars som kan ses fra et lite teleskop. Navnet kommer fra det latinske navnet for *Erythra Thalassa* (gresk: ), fordi det opprinnelig var antatt å være en stor innsjø med flytende vann. Regionen var med på Percival Lowells kart over mars fra 1895.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Kart sentrert over Mare Erythraeum hos Google
Aurorae Sinus

**Aurorae Sinus** er en mørk formasjon på den sørlige halvkulen av planeten Mars. Sammen med albedoformasjoner som Aonius Sinus og Solis Lacus, er den en del av en formasjon kjent som «Mars' øye».
Planum Boreum

**Planum Boreum** (latin: «den nordlige sletten») er sletten på den nordlige polen på Mars. Den strekker seg nordover fra ca. 80°N og er sentrert rundt 88.0°N&nbsp;15.0°E. Rundt den høye sletten på polen er en flat og formasjonsløs lavlandsslette kalt Vastitas Borealis som strekker seg omtrent &nbsp;km sørover og dominerer den nordlige halvkulen. I 1999 tok Hubble Space Telescope bilde av en syklonstorm i dette området. Diameteren var rundt &nbsp;km og den hadde et øye som var 320&nbsp;km i diameter.

## Referanser


## Eksterne lenker
*  Fly over ''Chasma Boreale'' på Mars' nordpol - fra Mars Express
*  Geologisk kart over de nordlige slettene på Mars
*  HiRISE-bilder av ras på Mars
*  HiRISE-bilder av permanente ishauger skilt fra kappen 
*  Forskjellige HiRISE-bilder av den iskappen på nordpolen: http://hiroc.lpl.arizona.edu/images/PSP/PSP_001412_2650/  http://hiroc.lpl.arizona.edu/images/PSP/PSP_001334_2645/color.html  http://hiroc.lpl.arizona.edu/images/PSP/PSP_001513_2650/  http://hiroc.lpl.arizona.edu/images/PSP/PSP_001406_2680/
Vattenfall GmbH

**Vattenfall GmbH** (tidligere *Vattenfall Europe AG*) er det fjerde største energikonsern i Tyskland og det tyske datterselskapet til det svenske statsselskapet Vattenfall. Selskapet har hovedkontor i Berlin.

## Eksterne lenker
*
Planum Australe

**Planum Australe** (latin: «den sørlige sletten») er sletten på den sørlige polen på planeten Mars. Sletten strekker seg sørover til rundt 75°S og er sentrert omtrent rundt 83.9°S&nbsp;160.0°E. Geologien i dette område skulle undersøkes av det mislykkede NASA-prosjektet Mars Polar Lander som mistet kontakt ved inngangen til Mars' atmosfære.

## Eksterne lenker
*  Akkumulering og erosjon av lagdelte avleiringer Promethei Lingula regionen, Planum Australe, Mars
*  Planum Australe hos Google
*  Stratigrafi og topografi over McMurdo-kraterområdet, Planum Australe, Mars
*  Topografisk kart over Mars' sørpol
*  USGS-kart over Planum Australe
Adeles utrolige eventyr

***Adeles utrolige eventyr*** (fransk: ***Les Aventures extraordinaires d'Adèle Blanc-Sec***) er en fransk-belgisk tegneserie skrevet og tegnet av Jacques Tardi. Serien handler om den franske forfatteren Adèle Blanc-Sec, og hennes fantastiske eventyr i perioden 1911–1922. 

Den første Adele-historien, *Adele og udyret* (orig. *Adèle et la bête*), ble først publisert som en føljetong i den franske avisen *[[Sud-Ouest (avis)|Sud-Oest]]* i 1976, og utgitt som album av det belgiske forlaget Casterman senere samme år. Casterman har også utgitt de påfølgende historiene. De fem første albumene ble utgitt på norsk i perioden 1983–1986 av Semic Nordisk Forlag.

## Filmatisering
I 2010 hadde spillefilmen *Les aventures extraordinaires d'Adèle Blanc-Sec* premiere. Filmen var skrevet og regissert av Luc Besson, og hadde Louise Bourgoin i tittelrollen. Handlingen i filmen var basert på albumene *Adele og udyret* og *Vanviddets mumier*.

## Handling
Handlingen i fortellingene om Adèle finner til dels sted i det samme fiktive univers som tre tidligere Tardi-tegneserier: *Adieu Brindavoine* fra 1972, den delvis direkte oppfølgeren «La Fleur au fusil» publisert i 1974, og den grafiske romanen *The Arctic Marauder* fra 1974 («Le Démon des glaces» eller «The Demon of the Ice»).

Adèles første bedrifter fant sted i 1910-tallets Paris. Resten av eventyrene finner sted i årene rett før og rett etter første verdenskrig. Hovedpersonen Adèle Blanc-Sec er en hardkokt heltinne, med bakgrunn som forfatter av populærkulturell skjønnlitteratur.

Men Adèle begynner med undersøkende journalistikk, ettersom forskningen hennes og påfølgende eventyr avslører ytterligere detaljer om kriminalitetens mystiske verden. Temaer om det okkulte, korrupsjon, inkompetanse fra offentlige etater og politikere, og patriotisme gjennomsyrer hele serien.

## Album

* 1976: *Adèle et la bête* – utgitt på norsk i 1983 under tittelen *Adele og udyret*
* 1976: *Le Démon de la tour Eiffel* – utgitt på norsk i 1984 under tittelen *Demonen fra Eiffeltårnet*
* 1977: *Le Savant fou* – utgitt på norsk i 1984 under tittelen *Den gale vitenskapsmannen*
* 1978: *Momies en folie* – utgitt på norsk i 1985 under tittelen *Vanviddets mumier*
* 1981: *Le Secret de la salamandre* – utgitt på norsk i 1985 under tittelen *Salamanderens hemmelighet*
* 1985: *Le Noyé à deux têtes*
* 1994: *Tous des monstres !* 
* 1998: *Le Mystère des profondeurs*
* 2007: *Le Labyrinthe infernal*
* 2022: *Le Bébé des Buttes-Chaumont*

## Referanser
Ölgerðin Egill Skallagrímsson

**Ölgerðin Egill Skallagrímsson** er et islandsk bryggeri i Reykjavík. Selskapet startet opp som et ølbryggeri, men har med årene begynt produksjon av andre drikkevarer i tillegg. Selskapet driver også import og distribusjon av utenlandske næringsmidler til Island. Ölgerðin Egill Skallagrímsson er et av de største og eldste selskapene på Island.

Bryggeriet produserer en rekke ølmerker, typisk under navnet *Egils*.

## Navn
Bryggeriet er oppkalt etter den islandske vikinghøvdingen og skalden Egil Skallagrimson fra 900-tallet, kjent gjennom Egils saga.

## Historie
Bryggeriet ble etablert i Reykjavík den 17. april 1913 av Tómas Tómasson.

Ölgerðin Egill Skallagrímsson ble i 2002 overtatt av selskapet *Danól*, som drev import av næringsmidler. I 2008 ble selskapene slått sammen under Ölgerðins navn og begge virksomhetene er videreført i det sammenslåtte selskapet.

## Referanser


## Eksterne lenker
*   
* ''15 ára minning um Ölgerðina Egill Skallagrímsson'' - artikkel fra *Tímariti Iðnaðarmanna* til bryggeriets 15-årsjubileum i 1928
Shanghaiskolen

**Shanghaiskolen** (kinesisk: 海上画派, pinyin: *Hǎishàng huàpài*) er en stilretning innen kinesisk kunst som utsprang i siste halvdel av 1800-tallet og var sentrert om  Shanghai i Kina. 

Stilretningen representerer det første markante brudd med mange hundre års tradisjonell kunst, særlig ved at det legges mindre vekt på symboltunge stilelementer og mer på maleriets eget visuelle uttrykk. 

Shanghaiskolen markerte seg ved overdrivelser i form og sterke, klare farger.

I og med at vestlig malerkunst fikk sterkt nedslag i Kina omtrent på samme tid, og tiltrakk seg større interesse blant både kunstere og publikum (og kunstkjøpere), ble ikke Shanghaiskolen særlig dominerende innen malerkunsten i landet.

Blant mer kjente malere innen Shanghaiskolen kan nevnes Wu Changshuo, Zhao Zhiqian, Wang Zhen og Ren Yi.

## Referanser
Vivantes Netzwerk für Gesundheit GmbH

**Vivantes Netzwerk für Gesundheit GmbH** også kalt **Vivantes** er et sykehusselskap som eies av delstaten Berlin. Selskapet ble grunnlagt i 2001.

Vivantes behandler ca 30 prosent av sykehuspasientene i Berlin. Det driver åtte sykehus med 100 klinikker og tilsammen ca 5 300 senger og i tillegg tolv sykehjem. Virksomheten hadde i 2010 10 500 ansatte og var med det Berlins fjerde største virksomhet.
## Referanser


## Eksterne lenker
*
Det blir bedre

***Det blir bedre*** er en norsk dokumentarserie med Anbjørg Sætre Håtun som gikk på TV3 i 2011. Serien var et møte med åtte kjente nordmenn som hadde hatt det vanskelig, enten i oppveksten eller som voksen. I samtale med programlederen fortalte de om problemene de hadde vært igjennom og hvordan de hadde taklet det. Programmet gikk på tirsdagskvelder.

Premieren ble sett av 94 000.

## Gjester
*Hans-Erik Dyvik Husby om sorg og rus
*Stig Inge Bjørnebye om depresjon
*Lisa Stokke om mobbing
*Rein Alexander om dysleksi
*Aylar Lie om omsorgssvikt
*Tom Sterri om livsløgn
*Anette Bøe om kronisk sykdom
*Phung Hang om trakassering

## Referanser
Finn Eriksen (andre betydninger)

**Finn Eriksen** er navnet til flere personer:

* Finn Eriksen (motstandsmann) (1908–1943), motstandsmann
* Finn Eriksen (billedhugger) (1909–1970), billedhugger
* Finn Eriksen (1937–2020), trompetist og orkesterleder
Mexico under Panamerikanske leker 1951

**Mexico under Panamerikanske leker 1951**. Mexico deltok i de første Panamerikanske leker som ble arrangert i Buenos Aires mellom 25. februar og 3. mars 1951. Mexico kom på sjetteplass med fire gull- ni sølv og tjuesju bronsemedaljer.

## Medaljer

## Medaljevinnerne
 

## Referanser
Brasil under Panamerikanske leker 1951

**Brasil under Panamerikanske leker 1951**. Brasil deltok i de første Panamerikanske leker som ble arrangert i Buenos Aires mellom 25. februar og 3. mars 1951. Brasil kom på femteplass med fem gull-, femten sølv og tolv bronsemedaljer.

## Medaljer

## Medaljevinnerne

## Referanser
Mandal videregående skole

**Mandal videregående skole** har vært en kombinert videregående skole i Mandal siden 1992. Den er sammenslått av tidligere Mandal gymnas, Mandal handelsskole, Mandal yrkesskoler og AMO-senteret. Siden 1996 har skolen vært geografisk samlet. Skolen har cirka 800 elever, 120 pedagoger, samt 30 andre ansatte.

Skolen har ulike tilbud innenfor alternativ opplæring. De har også en egen seksjon for dagliglivstrening.  I tillegg til den ordinære videregående opplæringen har skolen også et kurssenter, *Karriere Lindesnes*, som tilbyr undervisning for voksne. Det gis tilbud om kveldsundervisning for å ta studiekompetansegivende fag, sveisekurs og sertifiseringskurs, datakurs, økonomikurs med mere. Det skreddersys også opplegg for voksne med opplæringsrett. I tillegg er realkompetanse­vurdering av voksne blant oppgavene til Karrieresenteret. Til sammen har Karrieresenteret bortimot 400 kursdeltakere i løpet av et skoleår.

I 2006 ble skolen tildelt Benjaminprisen for sitt arbeid for integrering og antirasisme.

## Internasjonalt
En sentral del av skolens internasjonaliseringsarbeid er kanalisert gjennom Comenius-programmene. Comenius er navnet på et av EUs utdanningsprogram og har navnet sitt etter den tsjekkiske filosofen og pedagogen Jan (Johan) Ámos Komenský (1592 – 1670), latinisert til Comenius. Comenius stimulerer og gir økonomisk støtte til internasjonaliseringsprosjekter i blant annet videregående skoler i Europa.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Stanford Encyclopedia of Philosophy

***Stanford Encyclopedia of Philosophy*** (**SEP**) er et filosofisk oppslagsverk på nettet som vedlikeholdes av Stanford University. Oppslagsverket ble grunnlagt av Edward N. Zalta i 1995 gjennom finansiering fra National Endowment for the Humanities og National Science Foundation i USA.

Hvert oppslagsord er skrevet av en ekspert innenfor området. Blant disse finner man professorer fra over 65 akademiske institusjoner over hele verden. Skribentene gir Stanford University tillatelse til å publisere artiklene, men beholder opphavsretten for teksten. Oppslagsverket er fagfellevurdert.

## Se også
* *[[Internet Encyclopedia of Philosophy]]*
* *[[Routledge Encyclopedia of Philosophy]]*
* *[[The Cambridge Dictionary of Philosophy]]*

## Eksterne lenker
*
Morten Kjensli

**Morten Kjensli** (1952–2025) var en norsk advokat.

Han ble rangert blant de 15 beste advokatene i Norge av *[[Dagbladet]]* i 2001. Han gikk sin læretid som advokatfullmektig hos Tor Erling Staff.

I 2006 ble Kjensli slått konkurs av Oslo byfogdembete etter en begjæring fra Oslo Kemnerkontor. Han mistet advokatbevillingen grunnet dette, og en hvitvaskingssak ble opprettet mot ham. Saken ble henlagt på grunn av bevisets stilling i 2008. Etter konkursen arbeidet han som advokatassistent hos advokatfirmaet Klevenberg & co frem til 2011, og arbeidet etter dette som juridisk konsulent for advokatfirmaet Drevland & Grape frem til april 2012.

Kjensli var forsvarer for Lars Grønnerød i Orderudsaken, Atle Hamre, Torgeir Stensrud i Finance Credit-saken, Petter Gundersen i Holmlia-saken og Christer Tromsdal i Nokas-saken.

## Referanser
Internet Encyclopedia of Philosophy

***Internet Encyclopedia of Philosophy*** (IEP) er et gratis filosofileksikon på nettet som ble grunnlagt av James Fieser i 1995. Redaktørene for leksikonet er James Fieser og Bradley Dowden. Artiklene i leksikonet regnes for å være mer lekmannsvennlige enn artiklene i *[[Stanford Encyclopedia of Philosophy]]*.

## Se også
* Stanford Encyclopedia of Philosophy

## Eksterne lenker

*
The Cambridge Dictionary of Philosophy

***The Cambridge Dictionary of Philosophy*** er et filosofisk oppslagsverk utgitt av Cambridge University Press og redigert av Robert Audi. Oppslagsverket har blitt utgitt i to utgaver siden 1995.

## Bibliografi
*Audi, Robert, red. *The Cambridge Dictionary of Philosophy*. 2. utg., Cambridge, UK: Cambridge University Press, 1999. ISBN 978-0521631365 (hardcover) og ISBN 978-0521637220 (paperback).

## Eksterne lenker
* Informasjon på nettstedet til Cambridge University Press
Levi Rickson

**Levi Rickson** (født Erickson 3. august 1868 i Almby sokn ved Örebro, død 29. november 1967 på Västra sjukhemmet i Örebro) var en svensk forfatter, journalist, visedikter og komponist. Han er mest kjent under pseudonymet **Jeremias i Tröstlösa**.

## Bibliografi
* *Den rätte* (1895)
* *Jeremias bok I* (1898)
* *Jeremias bok II* (1915)
* *Jeremias bok III* (1928)
* *Goda grannar, trogna grannar och mera sådant* (1930)
* *Notiser från 1700-talets Nerike* (1930)
* *Örebro kyrkas bänkrum och bänkhyror* (1934)
* *Visor* (1941)
* *Jeremias bok* (1948)
* *Mera sådant och annat* (1965)
* *En borde inte sova och andra dikter* (1971)

## Referanser
Routledge Encyclopedia of Philosophy

***Routledge Encyclopedia of Philosophy*** er et engelsksproglig filosofileksikon redigert av Edward Craig som ble først utgitt av Routledge i 1998. Oppslagsverket ble opprinnelig gitt ut i ti bind og som CD-ROM, men ble i 2002 tilgjengelig på nettet via en abonnementstjeneste. Nettutgaven blir regelmessig oppdatert med nye artikler og rettelser til eksisterende artikler. Leksikonet har 1&nbsp;300 bidragsytere som har levert mer enn 2&nbsp;000 akademiske artikler.
__NOTOC__
## Referanser


## Eksterne lenker
*
Benjamin Wilson

**Benjamin Wilson** (1721–1788) var en engelsk grafiker, vitenskapsmann og maler.

Rundt 1750 var Wilson bosatt i Dublin, hvor han fikk stor suksess som portrettmaler og vitenskapsmann. Da han var tilbake i London bygde han opp en lukrativ praksis som portrettmaler. Som vitenskapsmann motsatte Wilson seg Benjamin Franklins teori om positiv og negativ elektrisitet. I stedet støttet han Isaac Newtons gravitasjons-optiske eter. Wilsons beste eksperimentelle arbeider gjaldt de elektriske egenskapene til turmalin, som gjorde at Wilson fikk internasjonal anerkjennelse og ble valg inn til flere europeiske vitenskapsakademier. Wilson hadde allerede blitt valgt til Fellow of the Royal Society i 1751 og mottok Copleymedaljen i 1760 for hans tourmaline eksperimenter. 

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Benjamin Wilson online
* Portrait of Arthur Macro
Grunnlegging av moralens metafysikk

***Grunnlegging av moralens metafysikk*** (tysk: *Grundlegung zur Metaphysik der Sitten*) er Immanuel Kants første moralfilosofiske verk. Han argumenterer for et a priori-grunnlag for moralen. Det er her han introduserer sitt berømte kategoriske imperativ. Boken består av ett forord og tre kapitler.

Formålet med boken var ifølge Kant å «oppdage og fastlegge» moralens «høyeste prinsipp». Hans konklusjon (som han også innleder boken med) er at det eneste ubetingede gode er den gode viljen, nærmere bestemt å handle av plikt uten å tenke på handlingens «materielle» konsekvens.

Verket ble først utgitt på norsk i det moralfilosofiske samleverket *Morallov og frihet* (1970). Boken *Moral, politikk og historie: et utvalg fra Kants praktiske filosofi* fra 1983 inneholdt også en norsk oversettelse av verket.

## Referanser


## Litteratur
*Grunnlegging av moralens metafysikk* og andre skrifter:
* Kant, Immanuel. 1997. *Morallov og frihet*. Trondheim: Gyldendal. Tilgjengelig via: https://www.nb.no/items/a8f5917815cd74894d2d9ce146f4482d?page=28 (fra s. 29, Det kategoriske imperativ på s. 45)
Sekundærlitteratur:
* Freudiger, Jürg. 1993. *Kants Begründung der praktischen Philosophie. Systematische Stellung, Methode und Argumentationsstruktur der "Grundlegung der Metaphysik der Sitten"*. Bern: Haupt. ISBN 3-258-04714-6.
* Höffe, Otfried (red). 2002. *Grundlegung zur Metaphysik der Sitten. Ein kooperativer Kommentar*, Frankfurt a. Main: Vittorio Klostermann.
* Horn, Christoph, Corinna Mieth og Nico Scarano. 2007. *Kommentar zu „Immanuel Kant: Grundlegung zur Metaphysik der Sitten“*, Frankfurt: Suhrkamp. ISBN 978-3-518-27002-8.
* Pauer-Studer, Herlinde. 2003. *Einführung in die Ethik*. Wien: WUV. ISBN 3-8252-2350-7.
* Kaulbach, Friedrich. 1988. *Immanuel Kants "Grundlegung zur Metaphysik der Sitten". Interpretation und Kommentar*. Darmstadt: Wissenschaftliche Buchgesellschaft. ISBN 3-534-02400-1.
* Schönecker, Dieter og Allen W. Wood. 2004. *Immanuel Kant, "Grundlegung zur Metaphysik der Sitten". Ein einführender Kommentar*. 2. utgave. Paderborn: Schöningh. ISBN 3-825-22276-4.
* Steigleder, Klaus. 2002. *Kants Moralphilosophie. Die Selbstbezüglichkeit reiner praktischer Vernunft*. Stuttgart: Metzler. ISBN 3-476-01886-5.
* Timmermann, Jens. 2008. *Kant's groundwork of the metaphysics of morals. A Commentary*. Cambridge: Cambridge UP. ISBN 978-0-521-86282-0.
* ––– (red). 2009. *Kant's Groundwork of the Metaphysics of Morals. A Critical Guide*. Cambridge: Cambridge UP.
English National Opera

**English National Opera** (**ENO**) er et britisk operaselskap som holder til i London Coliseum i St. Martin's Lane. Sammen med Royal Opera House er selskapet et av de to største operaselskapene i Storbritannia. Samtlige av selskapets fremføringer er på engelsk, og selskapet er kjent for dets moderne fremføringer til lave priser.

## Musikkdirektører
* Lawrance Collingwood (hoveddirigent, 1931–1941, musikkdirektør 1941–1946) 
* James Robertson (1946–1954) 
* Alexander Gibson (1957–1959) 
* Colin Davis (1961–1965) 
* Mario Bernardi (1966–1968) og Bryan Balkwill (1966–1969)
* Sir Charles Mackerras (1970–1977)
* Sir Charles Groves (1978–1979)
* Mark Elder (1979–1993)
* Sian Edwards (1993–1997)
* Paul Daniel (1997–2005)
* Edward Gardner (2007–)

## Eksterne lenker
* 
* 
*  Historikk
Kyse

**Kyse** er ulike typer tettsittende, hetteformede luer som dekker toppen av hodet, nakken og ørene, men ikke pannen, og vanligvis knyttes fast med bånd eller snorer under haken. Hodeplagget ble tidligere særlig brukt av kvinner, jenter og små barn. Store kyser i form av damehatter med brei brem foran og på sidene blir ofte kalt **kysehatt** (også kalt *capote*). Slike hatter var vanlige i den europeiske damemoten på 1800-tallet, mens enkle kyser var utbredt blant bondebefolkningen. Kyser brukes i dag som bunadsluer og av små barn.

## Historikk og bruk
### Kyser


Hans Holbein d. J. 027.jpg|Elizabeth Seymour, markise av Winchester. iført kyseliknende *french hood* med hakesnor, en trang, bueformet kvinnelue i vesteuropeisk mote på 1500-tallet. Maleri av Hans Holbein den yngre ca. 1540.
Baby in historical Valencian costume.jpg|Spedbarn i tradisjonell dåpslue og dåpskjole fra Valencia i Spania.
Birgit Ridderstedt 1959.jpg|Birgit Ridderstedt (1914–1985), svensk-amerikansk folke-sanger og, i folkedrakt fra Dalarna 1959. Kyse med broderi, kniplinger og knyttebånd.
Korean headgear-Gullae-01.jpg|*Gulle* er et kyseformet hodeplagg for små jenter som inngår i visse tradisjonell koreanske drakter.


### Kysehatter


Juliana Blasius.jpg|Kyser har tradisjonelt blitt båret av kvinner og små barn. Maleriet viser tysk hustru med diende sønn iført kyse 1803. Også moren bærer kyseliknende hodeplagg.
Small_child_in_bonnet_and_kyse.jpg|Liten jente fra tidlig på 1900-tallet iført lyst, kyseformet hodeplagg eller stor hårkappe med rysjer. Hun har også typisk barneforkle, kittel eller kjole.


## Se også
*Tobladlue, kyseformet bunadslue sydd av to like halvdeler
*Kveif, hodeformet knyttelue vanlig i middelalderen
*Dåpslue
*Hårkappe, hodelin
*Mob cap, engelsk betegnelse for vanlig hårkappe eller innelue for kvinner på 1700- og 1800-tallet
*Hette, 
*Kabuss, lue med øreklaffer som kan kneppes om haken eller brettes bakover
*Struthette, hette med skulderkappe særlig båret i middelalderen

## Historikk
Denne luetypen skal ha sin opprinnelse på 1500-tallet, da den var en del av den europeiske motedrakten. I Sverige kan den dokumenteres tilbake til 1600-tallet, mens den er kjent fra 1700-tallet i Norge.

## Referanser


## Litteratur
* Christophersen, Kirsten Holtermann (1997): ''Drakt-historie'', Yrkesopplæring (søkbar lenke)

## Eksterne lenker
* Oppslagsordet «kyse» i ''Ordbog over det danske Sprog 1700-1950'' (etymologi og bruk i dansk)
*
Westcliff-on-Sea

**Westcliff-on-Sea** er en forstad til Southend-on-Sea, et feriested og en enhetlig myndighet i Essex i sørøstlige England.. Den ligger på den nordlige bredden til Themsens elvemunning, omtrent 55 kilometer fra London. Forstaden blir betjent av c2c på London, Tilbury and Southend Railway-linjen.

Den viktigste handlegaten i Westcliff-on-Sea er Hamlet Court Road. Under den økonomiske nedgangen på 1980- og 1990-tallet fikk dette området en tilbakegang. Imidlertid gjennom gikk veien en opprustning 1 million pund tidlig på 2000-tallet og ytterligere regenerasjon i 2010. Gaten er i dag kjent for sine mange restauranter.

Det finnes to teatre: Cliffs Pavilion, som har utsyn over strandpromenade, og Palace Theatre.

## Referanser
Mount William

**Mount William** er et markant, snødekket fjell i Antarktis, beliggende på den sørøstre delen av Anvers Island utenfor vestkysten av Antarktishalvøya. Det ble oppdaget 21. februar 1832 av John Biscoe som det høyeste fjellet som var synlig fra Biscoe Bay der han gjennomførte en ilandstigning. Biscoe navnga fjellet etter kongen av Storbritannia, Vilhelm IV.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Zhao Zhiqian

**Zhao Zhiqian** (kinesisk: 赵之谦; født 1829 i Shaoxing i provinsen Zhejiang i Kina, død 1884) var en kinesisk kalligraf, seglgravør og maler (Shanghaiskolen). 

Hans utforming av segl fikk stor betydning for senere utøvere av faget, som Wu Changshuo og Qi Baishi. 

Zhao fikk graden *[[xiucai]]* innen den kinesiske embedsmannseksamen i 20 års alder, og graden *[[juren]]* i 1859 under provinseksaminasjonen i Zhejiang det året.

Under Taipingopprøret ble hans familie spredt og hans egen embedskarriere forstyrret og hindret. Meget av hans kunst og hans private kunstsamlinger gikk tapt.

Senere kunne Zhao dra til Beijing for å prøve seg på embedseksamenenes høyeste, nasjonale, grad (*[[Embetsmannskandidat på palassnivå|jinshi]]*). Etter gjentatte mislykkede forsøk gav han opp sin drøm om å bli embedsmann i regjeringen. Han søkte om å bli alternerende ansvarshavende for et fylke i provinsen Jiangxi.

Zhao døde 56 år gammel.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Kapittel

**Kapittel** er en betegnelse på en seksjon eller en av flere deler som en bok er oppdelt i. 

## Historie
Bibelens tekster var opprinnelig skrevet uten inndeling i kapitler. Dette ble et problem for kopistene som skulle spre tekstene. Tekstene var ikke informative, men kontinuerlige og fortellende. Helt til 1200-tallet var det et problem at Bibelens tekster var oppdelt i ulike kapitler på de ulike språkene. Kapittelinndelingen i dagens bibler er derfor resultatet av et valg. Evangelienes tekster er ikke inndelt etter handlingen, men etter tid og sted.

Charles Dickens roman David Copperfield innledes med at klokken slår midnatt og David fødes. Boken avsluttes ved at Davids lampe brenner ut og han avslutter sin dag. Mellom bokens begynnelse og slutt finnes 64 artikler, hvorav 34 med at en ny dag begynner eller sluttet med at dagen er over. Frem til dette hadde det vært kopistene eller redaktøren som inndelte boken i kapitler, ikke forfatteren. Dickens påvirker dermed bokens utforming både som forfatter, men også som redaktør for Elizabeth Gaskell. Det antas at bakgrunnen for dette var at både Dickens og Gaskell skrev for ukeblad. Arbeidsdelingen var fortsatt den at det var forfatteren som bestemte kapitlets lengde, men det kunne ikke være lengre enn det redaktøren syntes var passende for et avsnitt. Gaskell og dessuten Tolstoj stilte seg kritisk til kapittelindelinger. De mente begge at tid ikke kunne oppdeles i segmenter. Kravet om kapittelinndeling ble derfor vanskelig å gjennomføre.  

## Sjangeravhengighet
Enkelte romaner har ikke kapitler, men ellers er disse den vanligste sjangeren for kapittelbruk ettersom teksten ofte bør deles opp for å gjøre det lettere for leseren. Noveller er gjerne korte nok til å gå som ett kapittel. I sakprosatekster er det mye vanligere med kapittelbruk, for å gjøre det enklere å finne fram, gjerne ved hjelp av en innholdsfortegnelse, selv om disse er også å finne i fiksjonstekster.

## Referanser

## Litteratur
*
CCS

**CCS** kan vise til:
* Crown Commercial Service
* Combo Charging System
* Karbonfangst og -lagring
* IATA-koden for Simón Bolívar internasjonale lufthavn i Venezuela