open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Highlandforkastningen

**Highlandforkastningen** (engelsk: *Highland Boundary Fault*) er en forkastning som strekker seg gjennom Skottland fra Isle of Arran og Helensburgh til Stonehaven. Den skiller to geografiske regioner, høylandet og lavlandet. De fleste steder kan man bare se forkastningen som et topografisk skille. Hvor elvene krysset forkastningen passerer de ofte gjennom kløfter og kiler, og de fossene som oppstår kan ofte være en hindring laksens vandringer.

## Beskrivelse
Forkastningen er antatt å ha dannet seg i en forbindelse med Strathmoresynklinalen i sørøst under den aradianske fjellkjedefolding i en transpresjon som førte til heving av Grampian-fjellenes blokk og en mindre forskylvelse på highlandforkastningen.

Forkastningen starter ved Lochranza på Arran, deler Bute, og krysser de sørøstlige delene av halvøyene Cowal og Rosneath ved Firth of Clyde. Den når fastlandet ved Helensburgh og fortsetter gjennom Loch Lomond til Aberfoyle, Callander, Comrie og Crieff. Den danner så den nordlige grensen til Vale of Strathmore før den når Stonehaven.

På nordsiden finner man harde prekambriske og kambriske bergarter, mens det mot sør er Old Red Sandstone og andre konglomerater, det vil si mykere bergarter fra devon- og karbontiden.

Forkastningen var aktiv under den kaledonske fjellkjedefolding fra 520 til 400 millioner år siden. Forkastningen i Southern Upland er en komplementær forkasting som utgjør den sørlige grensen til lavlandet.

## Referanser


## Litteratur
*Trewin, N.H. et al., (1987): *Excursion Guide to the Geology of the Aberdeen Area*. Scottish Academic Press, Edinburgh. ISBN 978-0707304960.
Gautefall Turisthotell

**Gautefall Turisthotell** ligger på Gautefallheia i Drangedal kommune i Telemark og åpnet i 1973.

Det første kjente initiativet til et turisttilbud på Gauteheia kom fra Drangedal Bilruter i 1964. Etter åpningen i 1973 ble det utbygget videre i 1977 og i 1980.

Hotellet ble opprinnelig reist med lokal kapital. Mot slutten av 1970-årene opplevde hotellet vanskelige økonomiske tider. Man hentet da kapital utenfor bygda gjennom et KS. 

Tilknyttet hotellet finnes (2024) blant annet á la carte restaurant, aktivitetshall og svømmehall. 

## Se også
* Gautefallheia
* Gautefall fjellkirke
* Søvassmarka
## Referanser


## Eksterne lenker
* Destinasjon Gautefall
Wilhelm av Hessen-Kassel

**Wilhelm av Hessen-Kassel** (1787–1867) var en prins, titulær landgreve og dansk offiser. Han var sønn av Frederik III av Hessen-Kassel og Caroline av Nassau-Usingen.

Wilhelm av Hessen-Kassel ble født i Biebrich. Den 10. november 1810 giftet han seg med prinsesse Louise Charlotte av Danmark på Amalienborg slott.

## Barn
* Karoline Frederike Marie Vilhelmine, født 1811 i København, død 1829 i København. 
* Marie av Hessen-Kassel, født 1814 i København, død 1895, gift med Frederik av Anhalt. 
* Louise av Hessen-Kassel, født 1817, død 1898, gift med Christian IX av Danmark. Louise ble Haakon VIIs farmor.
* Frederik Vilhelm av Hessen-Kassel, født 1820, død 1884.
* Augusta av Hessen-Kassel, født i København 1823, død i København 1889, gift med den svensk-danske baronen Carl Frederik Blixen-Finecke, som var dansk utenriksminister i 1859-1860 og fungerende konseilpresident i februar 1860. 
* Sophie, født og død 1827 i København.

## Ordener
* Dannebrogordenen
* Elefantordenen

## Referanser


## Litteratur
* 
* Lesser, Johan: 

## Eksterne lenker
* 
* Biografi i Dansk biografisk Lexikon
LJK

***LJK*** var et norsk direktesendt aktualitetsprogram som gikk på TVNorge fra 1994 til 1995 med Lars Jacob Krogh som programleder. Programkonseptet lignet mye på NRK-programmet *[[Kveldsaktuelt]]*, og ifølge Krogh var det brukt som mal for LJK. TVNorges ledelse hadde store forhåpninger om programmet, men da seerne uteble ble det først utsatt for en kraftig reduksjon og deretter nedleggelse.

## Historikk
Da programmet startet høsten 1994 var det to sendinger i uka (tirsdager og onsdager). Hver sending bestod av en halvtimes debatt-del og en halvtime der Krogh intervjuet en bestemt person knyttet opp til en spesifik sak. Etter en del sendinger utover høsten ble det klart at programmet ikke ble den seermagneten som kanalen hadde håpet (enkelte sendinger hadde under 100 000 seere) og på nyåret ble derfor programmet kraftig redusert. Fra da av var det kun en sending i uka (torsdager) som hadde en varighet på ca 25 minutter. Seertallene forble imidlertid lave og i mai ble programmet nedlagt for godt.

Krog ble kjøpt til TVNorge for en million kroner i 1994 og var tiltenkt å være en viktig brikke i kanalens store nyhetssatsing med eget aktualitetsprogram. Etter *LJK* ble han ankermann og nyhetsoppleser for kanalens nyhetssendinger *[[Aktuelt (TVNorge)|Aktuelt]]*. Han gikk tilbake til NRK etter at kontrakten med TVNorge utløp i 1996.

## Søksmål
I 1997 saksøkte Krogh TVNorge for 200 000 kroner som han mente kanalen skyldte ham. Krogh fikk medhold i retten og TVNorge måtte betale ham de 200 000.

## Referanser
New Zealand-sjøløve

**New Zealand-sjøløve** eller **Hookers sjøløve** (Phocarctos hookeri) er en art av sjøløver som bor i og rundt New Zealands Sørøya og Stewart Island/Rakiura. New Zealand-sjøløven lever av å jakte på fisk og andre små dyr.  

## Slektstre

Kladogrammet over viser slektskapet i øreselfamilien.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Ja, vi elsker (TV3)

***Ja, vi elsker*** er et norsk gameshow med Elisabeth Andreasson som gikk på norsk TV3 i 1995. Konseptet gikk ut på at gifteklare par skulle konkurrere om å få sitt bryllup betalt av TV3. 24 norske par ble med i serien hvorpå åtte fikk gifte seg på TV3s regning. For å vinne måtte parene gjennom diverse tester. Også parene som ikke vant, fikk gaver.

## Opphav
Programmet var en norsk versjon av det svenske *[[Kär och galen]]*. Dansk TV3 hadde også sin versjon.

## Anmelderne og seertall
Programmet ble dårlig mottatt av VG. Avisas anmelder beskrev det som både «lite innholdsrikt og lite sjarmerende».

Programmet ble ingen seersuksess og hadde i overkant av 100 000 seere. På det meste 120 000 og på det laveste 99 000. I sesong to var seertallene så lave som 80 000 på sitt verste. Den svenske versjonen av programmet hadde et seersnitt på 1,5 millioner.

## Referanser
Grønlands Nationalmuseum og Arkiv

**Grønlands Nationalmuseum og Arkiv** (grønlandsk: *Nunatta Katersugaasivia Allagaateqarfialu – NKA*) er en grønlandsk institusjon som driver et museum og et sentralt arkiv for å samle og tilgjengeliggjøre historiske dokumenter. NKA ligger i Grønlands hovedstad, Nuuk (Godthåb). 

## Museet
Museet ble startet på midten av 1960-tallet, og var det første museet på Grønland. Utstillingene her inneholder både innsamlede gjenstander, gjenstander fra utgravninger på Grønland, og gjenstander som er overført fra Danmarks Nationalmuseum i København. 

I tillegg til å være et museum med utstillinger arbeider også museet med arkeologiske utgravninger, og huser det sentrale registeret over fredede bygninger og fortidsminner på Grønland. De bidrar også innen naturfredning og byplanlegging. 

Samlingene dekker hele Grønlands 4-5&nbsp;000 år gamle historie, og har følgende utstillinger;
* Inuittene (Saqqaq, Independence I, Independence II, Dorset og Thulekulturen)
* Nordboerne 
* Gustav Holm-samlingen – fra en ekspedisjon på 1880-tallet (Konebådsekspeditionen)
* Polareskimoer omkring 1900
* Kajakker – den eldste fra 1700-tallet
* Kunst og kunsthåndverk – både tidlig og nyere kunst
* Fotosamling - bilder fra hele landet

## Arkivet
Det grønlandske *Landsarkivet* ble slått sammen med *Landsmuseet* i 1991. Arkivet samler og tilgjengeliggjør både private og offentlige dokumenter. Dokumentene mottar de fra offentlige myndigheter, skoler, kommuneråd m.m. Dermed kan publikum finne historisk informasjon, drive slektsgransking, m.m. 

Svært mange av Sydgrønlands gamle arkiver gikk tapt i 1959, da båten «Hans Hedtoft» gikk ned. Likevel er mengden dokumenter anselig; pr 1. januar 2006 bestod arkivet av 2.311 hyllemeter med arkiver. De eldste er fra 1733. 

## Eksterne lenker
*
Turisme i Bulgaria

Populære reisemål for **turister i [[Bulgaria]]** inkluderer Sunny Beach og Golden Sands dit særlig ungdommer reiser på grunn av mange barer og diskoteker. Men også for familier er dette populære reisemål. Drøyt 12 millioner mennesker besøker Bulgaria årlig.

## Aktiviteter
Populære aktiviteter i Bulgaria er gjerne tennis, ski og golf. Rundt Burgas og Sunny Beach finnes det mange golfbaner, de fleste banene er også av høy standard. Golf er veldig populært ved turiststedene og å spille golf er billigere enn i Vest-Europa. I nordlige deler av Bulgaria er også ski en populær aktivitet i vinterhalvåret.

## Tradisjonell turisme
Brorparten av turistene i badebyene kommer fra Tyskland, Russland og Skandinavia.
Skistedene besøkes hovedsakelig av briter.

## Populære reisemål
***Badesteder**
** Albena  Ahtopol  Balchik   Dyuni  Elenite Golden Sands Kiten Lozenets Nessebar Obzor Pomorie Primorsko Riviera Rusalka Sinemorets Sozopol St. Konstantin og Helena St. Vlas Sunny Beach Tsarevo
***Skisteder**
** Bansko Chepelare Borovetz Pamporovo Uzana Vitosja
***Ruralturisme**
** Arbanasi Bozhentsi Kumani Ethnographic museum Etara  Shiroka Laka Tryavna Zheravna Orehovo Madzharovo
***(Stor)byturisme**
** Sofia, Varna, Burgas, Plovdiv, Ruse, Kardzhali
***Fjellklatring**
** Balkanfjellene Pirin-fjllene Rila-fjellene Rodopifjellene Strandzja-fjellene Sakar-fjellene Vitosha-fjellene
***Fallskjermhopping**
** Central Balkan-fjellene
***Kloster**
** Rila kloster  Rozhenklosteret Bachkovoklosteret
** Drianovoklosteret Pomorieklosteret
** Sokolskyklosteret  Troyanklosteret
** Basarbovski kloster
** Klippekirken i Ivanovo

## Referanser
Albena

**Albena** (bulgarsk Албена) er en by i Dobritsj oblast i det nordøstlige Bulgaria. Albena ligger ved Svartehavet, 12&nbsp;km fra Balchik og 30&nbsp;km fra Varna. Nærmeste flyplass er Varna lufthavn. Byen ble bygget på midten av 50-tallet som turistby, og det er derfor bortimot ingen innfødte innbyggere.

Byen ble åpnet i august 1969, og hadde da ni hoteller og fire restauranter. I dag huser byen 43 hoteller med 14&nbsp;900 senger, samt mange restauranter og butikker, inkludert basarer. Turistsesongen varer fra mai til slutten av oktober, hvorav hovedsesongen er fra juli til midten av august. I vintermånedene ligger Albena øde.

Byen er navngitt etter en kvinnelig karakter fra en fortelling av den bulgarske forfatteren Yordan Yovkov. Albena er et bulgarsk kvinnenavn.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Baltsjik

**Baltsjik** (Балчик) er en by i Dobritsj oblast i østlige Bulgaria med ca. 25 000 innbyggere (2006). Byen ligger ved Svartehavet, omkring 40 kilometer nord for Varna. Stedet er omgitt av hvite kalkstensklipper og har en populær fribåtshavn samt en strandpromenade. Den største severdigheten er den botaniske tregården ved dronning Marias sommerpalass.

Temperaturen ligger normalt på 27-30 grader celsius om sommeren og vanntemperaturen på 23-24 grader.
Saltnivået i Svartehavet ligger på 1,8%. Sammenlignet har Middelhavet et nivå på ca. 3,8%.

Byen var hovedstad en kort periode i det 14. århundre.


Balchik Palace ifb.JPG|Baltsjik palass
Balchik Palace baths ifb.JPG|Baltsjik palass
Balchik Palace garden ifb.JPG|Baltsjik palass


## Referanser


## Eksterne lenker
*
Lochnagar

**Lochnagar** (skotsk gælisk **Cac Càrn Beag** eller **Beinn Chìochan**) er et fjell i Grampianfjellene i Skottland. Det befinner seg omkring åtte km sør for Dee i Aberdeenshire. 

Navnet kommer fra *Lochan na Gaire*, som betyr «den lille innsjøen med bråkete lyd» og er navnet på en innsjø rett ved fjellet. Toppen har på gælisk det lite flatterende navnet Cac Càrn Beag, «liten varde av avføring». Man bruker ofte i stedet det alternative navnet *Beinn Chìochan*, «brystfjellet». 

Det mest kjente trekket ved fjellet er en nordvendt botn. Rundt denne finner man flere topper, både hovedtoppen og flere subsidiære. Fjellet er en munro, og er et populært mål for fjellvandrere. Den vanligste ruten til toppen er fra Glen Muick. Det er ofte dårlig sikt på toppen, og platået er farlig fordi det er vanskelig å få overblikk over hvor de bratte klippene på nordsiden starter. 

Fordi fjellet er et hekkested for boltit har det fått status som *[[Special Protection Area]]*. 

## Referanser til fjellet

I nærheten av Balmoral Castle, på sørsiden av Dee, ligger et whiskydestilleri som produserer Royal Lochnagar Single Malt. 

Fjellet ligger innenfor den kongelige eiendommen Balmoral. Fjellet er settingen for barnehistorien *Old Man of Lochnagar*, som opprinnelig ble fortalt av prins Charles til hans yngre brødre Andrew og Edward. Historien ble utgitt i 1980, og overskuddet går til The Prince's Trust. 

Under første verdenskrig fikk et enormt krater skapt av en mineeksplosjon ved Somme navnet Lochnagar. 

Lord Byron skrev et dikt han kalte «Lochnagar», og senere har det blitt skrevet en sang basert på dette.
Marco Reich

**Marco Reich**, (født 30. desember 1977 i Meisenheim, Rheinland-Pfalz, Tyskland) er en tysk landslagsspiller i fotball som har spilt for fire tyske og to engelske klubber.

Reich har spilt 1 landskamp for .

## Landslagskarriere for Tyskland

**Fotnote**
* 1 Tyskland sitt resultat er nevnt først.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  90minut.pl sin spillerprofil
Navaren

**Navaren** er ei bygd i Målselv kommune i Troms. Navaren ligger ytterst i Aursfjorden, på østsida av den smale Målsneshalvøya. En kommunal vei går over eidet til Fylkesvei 854 ved Målsnes på vestsida av halvøya. Grunnkretsen Navaren hadde 28 innbyggere per 1. januar 2017.

## Referanser
Laives

**Laives** (italiensk) eller **Leifers** (tysk og ladinsk) er en by i Sør-Tyrol rett syd for provinshovedstaden Bolzano.

Byen har i løpet av 1900-tallet vokst voldsomt (befolkningen ble seksdoblet mellom 1900 og 2000) og har nærmest blitt til en forstad av Bolzano. Veksten har sammenheng med den massive innvandringen av italiensktalende innbyggere til Bolzano, som italieniseringspolitikken oppmuntret til. Laives er derfor per i dag en av fem kommuner i Sør-Tyrol som har et italienskspråklig flertall (70 % i 2001). 29 % av innbyggerne snakker tysk. En liten minoritet taler ladinsk.

I tillegg til standarditaliensk og standardtysk (i østerriksk form), er en lokal dialekt av bairisk (der byen heter Leifors) og en overgangsdialekt mellom øst-lombardisk og venetiansk (trentinodialekt) i bruk. Politisk regnes disse oftest som dialekter av hhv. tysk og italiensk, men språkforskere ser på bairisk, lombardisk og venetiansk som separate språk. Trentinodialekt er under press fra standarditaliensk blant de italiensktalende pga. tilflytting fra Bolzano. Generelt øker også andelen italiensk på bekostning av tysk og ladinsk.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Alfa Romeo 147

**Alfa Romeo 147** er en bilmodell fra den italienske bilprodusenten Alfa Romeo. Modellen har vært i produksjon siden 2000, og ble kåret til Årets Bil i Europa i 2001. Den ble første gang presentert på bilutstillingen i Torino i 2000 som erstatteren for 145/146-modellserien, og er basert på drivverk og chassis fra den større sedanmodellen 156.

147 er designet av Walter de'Silva og Wolfgang Egger, og fikk en svært god mottakelse ved lanseringen. I 2004 ble modellserien oppdatert, og fikk et utseende som lå nærmere slektningene 159 og Brera. Denne oppdateringen inkluderte blant annet nye hovedlykter og grill, nye baklykter og et oppdatert interiør.

## Eksterne lenker
* Offisielle nettsider for modellen
* Dinside: Test av Alfa Romeo 147
Angrepet på Gamla Lödöse

**Angrepet på Gamla Lödöse** (nørrønt *Ljodhus*) vinteren 1226 til 1227 var et angrep den norske kongen Håkon Håkonsson rettet mot den svenske havnebyen ved Göta älv som svar på et overfall av ribbungene på den norske utsendingen til Danmark.

## Bakgrunn
I sommeren 1226 hadde ribbungene vært på høyden av sitt opprør og hadde hatt seieren i sikte da et hardt slag rammet dem. I Oslo ble anføreren Sigurd Ribbung syk og døde. Ribbungene bestemte seg for å fortsette kampen om tronen med Knut Håkonsson, sønn av birkebeinerhøvdingen Håkon Galen, som tronpretendent.

Etter nederlaget ved slaget ved Aker i juli og kongens felttog opp til Mjøsa valgte det nye kongsemnet å trekke over grensen til Sverige som etter Värmlandstoget i 1225 hadde ligget i ufred med Norge. Befolkningen på Østlandet merket snart de nye forholdene, for etter hvert  som samholdet i ribbungflokken slo sprekker ble flere og flere menn fra de svenske grensebygdene og Götaland tatt inn i styrkene.

Knut Håkonsson vendte tilbake fra Värmland på høstparten og herjet med stor brutalitet i Østfold. Senere tok han med seg en flåte på flere skip fra Sverige over Eidskog og rodde ned i Mjøsa der han overfalt vaktstyrken på Hol gard i Ringsaker. Han sikret seg alle skipene som var samlet der og etterlatt av kongen. Kongen på sin side valgte å overvintre i Oslo. Da han fikk rede på de økende motsetningene blant opprørerne,  sendte han brev til stormennene hos Knut Håkonsson. Dette var begynnelsen på slutten for ribbungene.

## Angrepet
Om vinteren overvintret Knut Håkonsson og ribbungene i byen Gamla Lödöse ved Göta älv. Skule jarl hadde om høste sendt stormennene Kolbein Kjetterygg og Grunde Fehirde ut på et diplomatisk oppdrag til kong Valdemar Seier i Danmark. Om vinteren seilte de to norske stormennene hjemover, men de støtte på is ved innseilingsledene inn i Oslofjorden og la derfor om kursen mot Marstrand. I Gamla Lödöse fikk Knut Håkonsson rede på dette og med noen småskip dro han ut til havnen der han tok kontrollen over det norske skipet. Nesten hele mannskapet sammen med de to stormennene ble drept av ribbungene.

Kong Håkon Håkonsson lot sine mennene hogge råk i isen ut fra Oslo, et hardt arbeid som tok to dager. Deretter sendte han mange skuter og småskip ledet av de fem sveithøvdingene Lodin Gunnesson, Simon Kyr, Hallvard Bratte, Gunnbjørn og Olav Ingasson med ordre om å angripe den svenske byen der ribbungene hadde søkt tilflukt.

Birkebeinerne stevnet oppover elven til byen, men Knut Håkonsson var borte med hovedstyrken lengre oppe i landet. En av mennene hans, Bjørn Bakke, og en liten gruppe menn var i kastellet nord for byen. Birkebeinerne omringet kastellet og tvang garnisonen til å overgi seg, før de tok ut verdisakene og brente kastellet.

## Referanser


## Kilder
* 
*
Lana (Syd-Tirol)

**Lana** er en sydtirolsk by i Etschdalen i Nord-Italia mellom Meran og Bolzano. Vest for Lana begynner Ultendalen og veien over Gampenpasset til Val di Non.

Av byens 10&nbsp;000 innbyggere snakker 92 % tysk og 8 % italiensk.
## Referanser


## Eksterne lenker
*
Grønlands Radio

**Grønlands Radio** (**KNR – Kalaallit Nunaata Radio**) er en statseid mediebedrift på Grønland med hovedkvarter i Nuuk.

KNR er et selvstendig, statseid selskap, som ledes av et styre på 7 personer, som er utpekt av Grønlands Landsstyre. Styreformannen og et medlem utpekes direkte av Landsstyret, mens de siste fem utpekes av Landsstyret etter innstilling fra fem forskjellige organer. Virksomhetens aktiviteter finansieres primært gjennom direkte statstilskudd, sekundært via reklameinntekter.

KNR har siden 1958 levert én landsdekkende TV-kanal og én landsdekkende radiokanal. TV-kanalen sender primært på dansk, men en del programmer, særlig nyhetsprogrammer, er på grønlandsk. Radiokanalen har mer grønlandskspråklig innhold enn TV-kanalen. TV-stasjonen sender også mange sendinger fra Danmarks Radio, blant annet «TV-Avisen», som sendes samme dag som den produseres i Danmark. På grunn av tidsforskjellen på fire timer kan TV-Avisen sendes med dansk teksting klokken 21.00, samme tidspunkt som i Danmark. KNR forsøker å sende øvrige programmer fra DR samme dag som de sendes i Danmark, med unntak av eksempelvis ekstra nyhetssendinger. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Dronning Astrids park

**Dronning Astrids park** er en liten park på Hegdehaugen i Oslo.

## Parken
Parken er 1,1 dekar stor, grunnen er eiet av Oslo kommune og regulert til friområde. Den ligger ved Dronning Astrids gate, der gaten svinger. Parken inneholder trær, blant annet en gullregn og et fredet pæretre, en forballbane med nett, plen og benker. Flere bygårder vender mot parken. Innerst i parken er det gjennomgang til et gårdsrom som hører til Rosenborggata.

Parken driftes av bydel Frogner. Bydelen kaller parken *parken ved Dronning Astrids gate, friområde*, Plan- og bygningsetatens kaller den *Dronning Astrids gate 1* i sine grøntregistreringer, mens Aftenposten omtaler den som *Dronning Astrids park*.

## Historie
Trærne er mer enn 100 år gamle. Eventyrsamleren Peter Christen Asbjørnsen bodde hele sitt liv i Rosenborggata og var kjent for å sitte under trærne. Vedhandlerfirmaet Kristoffer Nygaard hadde utsalg der parken ligger fra cirka 1945 til 1995, da vedboden fra midt på 1800-tallet ble revet. Dagens parkområde ble regulert til friområde i 1977. I 1987 var det, i forbindelse med at Oslo sporveier ville redusere gateparkeringen i Hegdehaugsveien, fremmet et forslag om å bygge parkeringshus med 350 plasser i fire etasjer under jorden og et hybelhus oppå, som ville ta deler av parken. Forslaget ble avvist etter lokal protest med mer enn 1000 underskrifter. Parken ble opparbeidet etter 1995. Ballplassen ble anlagt i 1998.

## Referanser


## Litteratur
* *Aften*, 6. september 2007, side 22-23
Tirol (kommune)

**Tirol** (italiensk *Tirolo*) er en kommune nord i Italia. Kommunen er oppkalt etter slottet Tirol, som ligger på dens område. Borgen var sete for grevene av Tirol, som også har gitt navn til hele landskapet.

Tirol er en nordlig nabokommune til grevskapets gamle hovedstad Meran, og ligger ved inngangen til Passeier. Kommunens 2400 innbyggere er tyskspråklige (98 %).

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Tirol (andre betydninger)

**Tirol** har flere betydninger:
* Borgen Tirol, som ligger i Nord-Italia rett nord for Meran
* Grevehuset Tirol, som hadde sitt stamsete i borgen
* Kommunen Tirol i Italia, som er oppkalt etter borgen
* Landskapet Tirol, som er oppkalt etter grevehuset
* Delstaten Tirol, som er den østerrikske delen av landskapet

## Se også
* Nord-Tirol
* Syd-Tirol
* Øst-Tirol
Blessing Kaku

**Blessing Kaku** (født 5. mars 1978 i Ughelli i Delta State) er en nigeriansk tidligere landslagsspiller i fotball som har spilt for fire israelske, tre belgiske, to nigerianske, to engelske og en østerriksk klubb. Han spilte sist for Enosis Neon Paralimni frem til 2009. 

Kaku har spilt to landskamper for , og han var også i troppen til Nigeria som deltok i Sommer-OL 2000 i Sydney.

## Kilder
* Mortimer, Gerald (2006): *DERBY COUNTY The Complete Record* (side 161). Breedon Books Publishing, Derby. ISBN 1-85983-517-1 

## Eksterne lenker
*
Register om betinget godkjenning og kontroll

**Register om betinget godkjenning og kontroll** (**ROBEK**) er et register over kommuner og fylkeskommuner som grunnet økonomisk ubalanse krever statlig godkjenning på lånopptak og investeringer som vil føre til langsiktige utgifter.

Bestemmelsen i kommuneloven trådte i kraft i 2001, og er i någjeldende kommunelov regulert i kapittel 28.

Det var per august 2017 totalt 27 kommuner og ingen fylkeskommuner registrert, og toppregistreringen var desember 2004 med til sammen 118 kommuner oppført i registeret. Ofte er det et politisk mål for kommunene å komme ut av denne lista, da denne begrenser den lokale handlingsfriheten i kommunen.

Per september 2024 var det totalt 21&nbsp;kommuner på ROBEK-listen, og tallet var antatt å være stigende. Det var ingen fylkeskommuner på ROBEK-listen per september 2024.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Register om betinget godkjenning og kontroll (ROBEK)
* Dagens kommuner i registret Besøkt 13.&nbsp;september 2024.
* Lovlighetskontroll. Statlig godkjenning av økonomiske forpliktelser i Kommuneloven
Innerösterreich

**Innerösterreich** («indre Østerrike») var en forvaltningsregion i de cisleithanske habsburgske besittelsene, som bestod av områdene syd for Semmering og øst for Tirol. Innerösterreich omfattet dermed Steiermark, Kärnten, Krain og Küstenland. Regjerings- eller forvaltningssetet av Innerösterreich var Graz. I noen perioder hadde Innerösterreich sin egen linje av (erke)hertuger. Den lengste perioden var 1379&ndash;1463, som begynte med at brødrene Albrecht III og Leopold III delte riket mellom seg. Den såkalte «leopoldinske» linje av Habsburgerne stilte etter dette i tre generasjoner hertugene av Innerösterreich. Også Ferdinand I delte habsburg-riket mellom sine tre sønner, slik at Maximilian II ble erkehertug av regionen Niederösterreich, Karl II erkehertug av Innerösterreich og Ferdinand II erkehertug av regionen Oberösterreich.

I dag brukes betegnelsen *Innerösterreich* av vorarlbergere for å betegne «resten» av Østerrike, dvs. Østerrike øst for Arlbergpasset.

## Eksterne lenker
* 
* «Karl II. als Landesfürst von Innerösterreich», fra www.habsburger.net (tysk)
Regjeringsparken

**Regjeringsparken** er en liten park på Johan Nygaardsvolds plass i Oslo sentrum avgrenset av Akersgata og tre bygninger i Regjeringskvartalet: høyblokka, Y-blokka og Finansdepartementet (gamle regjeringsbygning).

Parken består av en lindeallé, et stort buet vannspeil på hver side av alléen, noen store trær langs Finansdepartementet, og et gulv av steinheller i ulike farger som danner mønstre. Lindealléen førte fra tidlig på 1800-tallet fra gaten til Rikshospitalet som inntil 1883 lå her i det daværende Empirekvartalet.

Parken er utformet av arkitektfirmaet Lunde & Løvseth etter en konkurranse i 1990 og ble åpnet i 1996.

## Litteratur
* Geir Thomas Risåsen: *Staten bygger*. Oslo, Forlaget Press / Statsbygg, 2003, side 43

## Eksterne lenker
* 
* Flyfoto, med kartmulighet
Oberösterreich (historisk)

**Oberösterreich** («øvre Østerrike») var en forvaltningsregion i de cisleithanske habsburgske besittelsene, som bestod av Tirol og Vorderösterreich. Det må ikke forveksles med dagens østerrikske delstat Oberösterreich (som den gang hørte til forvaltningregionen ''Nieder''österreich!). Regjerings- eller forvaltningssetet av Oberösterreich var Innsbruck. I flere perioder (1396&ndash;1490, 1564&ndash;1595 og 1626&ndash;1665) ble Oberösterreich regjert av sidelinjer av huset Habsburg, dvs. av egne (erke)hertug(inn)er.

De andre to forvaltningsregionene var Niederösterreich (det egentlige Østerrike øst for Tirol og nord for Semmering) og Innerösterreich (øst for Tirol og syd for Semmering).
Niederösterreich (historisk)

**Niederösterreich** («nedre Østerrike») var en forvaltningsregion i de cisleithanske habsburgske besittelsene, som bestod av områdene nord for Semmering, dvs. det egentlige erkehertugdømmet Østerrike. Dermed tilsvarer det *dagens* delstater Niederösterreich, Oberösterreich og Wien.

De andre to forvaltningsregionene var Innerösterreich (syd for Semmering) og Oberösterreich (rikets vestlige deler). Betegnelsene ble bare brukt i to perioder da riket var delt mellom forskjellige linjer av huset Habsburg, for å avgrense Østerrikes kjerneområde fra de andre to regionene. Ved begge delingene (1379&ndash;1463 og 1564&ndash;1590) var det linjen til den eldste sønnen som ble (erke)hertuger over Niederösterreich. Det var også disse som ev. stilte tyske konger eller keisere.
SVP

**SVP** er en forkortelse for flere navn eller begreper:
* *s'il vous plaît* (fransk, «vær så snill»)
* Schweizerische Volkspartei
* Südtiroler Volkspartei
Südtiroler Volkspartei

**Südtiroler Volkspartei** (*Syd-Tirols folkeparti*, **SVP**) er et regionalistisk kristeligdemokratisk parti i Syd-Tirol som ser på seg selv som samlingsparti for provinsens tysk- og ladinsktalende befolkning. SVP har vært det desidert største partiet ved samtlige landdagsvalg i Syd-Tirol etter andre verdenskrig, hatt et absolutt flertall sammenhengende fra 1948 til 2013 (målt i mandater), og alle provinsens presidenter har kommet fra SVP.

Per 2015 stiller SVP de fleste borgermestere i Syd-Tirol (i 93 av 116 kommuner) og er representert i Syd-Tirols landdag (med 17 av 35 seter), Trentino-Syd-Tirols regionalråd (med 17 av 70 seter), Italias parlament (fire medlemmer og én senator) og Europaparlamentet (ett medlem).

Südtiroler Volkspartei ble grunnlagt i 1945 som en parlamentarisk fortsettelse av Syd-Tirols antifascistiske motstandsforening *Andreas-Hofer-Bund* («Andreas Hofer-forbundet»). Partiet var en viktig drivkraft i arbeidet med å få innrømmet autonomi til Syd-Tirol.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Marienlystparken

**Marienlystparken** er en stor park på Marienlyst i Oslo, beliggende mellom Kirkeveien og NRK.

Parken er delt i to av gaten Tusentrippen.

I Marienlystparken sør (26,3 mål), som avgrenses av Suhms gate, Kirkeveien, NRK og Tusentrippen, finnes treningsfelt for volleyball og annet ballspill. Ved Kirkeveien ligger en minigolfbane med 18 hull, godkjent for internasjonale konkurranser, som driftes av Marienlyst Minigolf Club. I hjørnet ved krysset Kirkeveien / Suhms gate ligger en bensinstasjon. Denne delen av parken er flat.

Marienlystparken nord (18,6 mål) ligger i en skråning og kalles ofte *Leker’n*. Denne delen av parken grenser til Wilhelm Færdens vei i sydøst og skolene Blindernveien og Marienlyst i nordvest. Her finnes en barnehage og ballbinge.

Det er ulik praksis for hva som regnes som Marienlystparken. Bydel St. Hanshaugens hjemmeside omtaler bare Marienlystparken sør, mens Cappelens bykart avmerker bare den nordlige delen, Leker’n. I Helse- og velferdsetatens kartlegging av grøntområder fra 1990-tallet er begge deler omtalt med navnet Marienlyst park. I kommunedelplan for Grøntområder 1992 er begge delene omtalt som Marienlystparken.

## Eksterne lenker
* 
* Marienlystparken, Bydel St. Hanshaugens hjemmeside
* Flyfoto, med kartmulighet
* Norges Minigolf-forbund, omtale av banen
Verdi-Grüne-Vërc

**Verdi-Grüne-Vërc** er det offisielle, trespråklige (italiensk-tysk-ladinske) navnet på Syd-Tirols grønne parti. Partiet stilte første gang til valg i 1978 under navnet **Neue Linke/Nuova Sinistra**, videreført i 1983 som **Lista Alternativa per l'altro Sudtirolo (Alternative Liste für das Andere Südtirol)**, i 1988 som **Lista Verde Alternativa (Grün-Alternative Liste - GAL)**, og siden 1993 som Verdi-Grüne-Vërc.

Partiet henvender seg til alle tre språkgrupper i provinsen og er siden 2013 representert med tre (av 35) medlemmer i Syd-Tirols landdag og ett medlem i Italias parlament.

Verdi-Grüne-Vërc var medlem av Federazione dei Verdi (det italienske grønne partiet) til 2013, da de inngikk i partidannelsen *Sinistra Ecologia Libertà*, oppløst i 2016.

En kjent representant for partiet og tidligere medlem av EU-parlamentet er fjellklatreren Reinhold Messner.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Chili (TV-serie)

***Chili*** er et norsk underholdningsprogram med Christina Støp og Gunnar Andersen som gikk på TV 2 i 1995. Programmet gikk på fredagskveldene og hadde flere musikalske innslag. En norsk politiker ble invitert i hver episode og utsatt for en løgndetektortest. Disse var Kristin Halvorsen (SV), Kristin Krohn Devold (H), Kjell Magne Bondevik (KrF), Olav Akselsen (Ap), Carl I. Hagen (Frp), Erik Solheim (SV), Jan Tore Sanner (H), Johan J. Jakobsen (Sp) og Anita Apelthun Sæle (KrF).

## Referanser
Josefines park

**Josefines park** er en liten park i en tidligere villahage i Homansbyen i Oslo, gjenåpnet i 2015.

Parken ligger ved gatekrysset Josefines gate / Hegdehaugsveien, med adresse Josefines gate 21. Arelaet er 1,1 dekar.

I parken finnes store trær, mindre frukttrær, stauder, plen og en lang steinkant til å sitte på. Belysningen i parken utnytter trærne og løvet. Gjerdet rundt parken er beholdt og det er port fra gatekrysset og inngangen fra begge gatene. Josefines park ble designet av landskapsarkitektfirmaet Bjørbekk & Lindheim, og Kulturetaten i Oslo kommune har hatt ansvar for kunsten.

Den seks meter høye skulpturen *Frondi tenere e belle* av Fredrik Raddum står vest i parken og innenfor porten står den lille metallskulpturen «Den proteksjonistiske høna».

Parken forvaltes av Bydel Frogner.

Villaen som den opprinnelige hagen hørte til, er tegnet av Georg Andreas Bull i nygotisk stil og sto ferdig i 1863. Fra den gamle villahagen ble kjøpt av kommunen og opparbeidet som offentlig park tidlig i etterkrigstiden, het den *Hygieaparken* (Hygeaparken er også brukt i aviser og andre kilder, men kommunen brukte mest Hygiea). Fra ca. 2012 ble parken brukt som riggplass i forbindelse med oppgraderingen av Bogstadveien.

## Bilder
 
File:Josefines park sett fra inngangen i Hegdehaugsveien.jpg|Parken sett fra inngangen i Hegdehaugsveien.
File:Josefines park sett fra porten i gatekrysset.jpg|Porten i gatekrysset.
File:Josefines park sett fra gatekrysset.jpg|Josefines park sett fra gatekrysset Hegdehaugsveien (venstre) og Josefines gate (høyre).


## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  ''Hemmelighetens hage''. bogstadveien.no, uten dato.  Besøkt 3. juli 2016.
*
Fengselskoret

***Fengselskoret*** var en norsk dokumentarisk reality-TV-serie som gikk på TVNorge i 2007. Serien gikk sent på søndagskveldene og hadde en times varighet. Prosjektleder var Jarle Nakken. 

*Fengelskoret* ble en seermessig skuffelse. Premieren ble sett av 177 000, men etter noen uker falt seertallet til under 100 000.

## Konsept
Serien fulgte en gruppe innsatte ved Oslo fengsel som skulle delta i et kor i regi av TVNorge. 12 av 48 søkere kom med i koret. Dirigent Charlotte Fongen skulle lære kormedlemmene ti sanger som de skulle fremføre på en konsert ute i luftegården den 22. juni. Seerne fikk samtidig et innblikk i hvordan norske fanger lever og hvordan de taklet hverdagen bak murene. 

Opptakene ble gjort våren og forsommeren 2007.

## Deltakere
*Kim – 24 år 
*Morten -19 år 
*Kenth – 27 år 
*Michael – 21 år 
*Jan Erik – 47 år 
*Andreas -20 år 
*Frode Kim – 29 år 
*Erlend – 33 år 
*Steffen – 24 år 
*Roger – 43 år 

*Koristene ble ledet av dirigent Charlotte Fongen og psykolog Helene Høye.

## Referanser
Julie Halard-Decugis

**Julie Halard-Decugis** (født 10. september 1970) er en tidligere profesjonell fransk tennisspiller. 

Halards vant en Grand Slam-turnering i løpet av sin tenniskarriere. I 2000 vant hun doubleturneringen for damer i US Open sammen med Ai Sugiyama fra Japan. I finalen, på Halards 30-årsdag, beseiret de doubleparet Cara Black fra Zimbabwe og Elena Likhovtseva fra Russland med 6-0, 1-6, 6-1. Halard og Sugiyama kom også til finalen i damedoublen i Wimbledon, de tapte til søskenparet Serena og Venus Williams med 3-6, 2-6. De var i semi-finale i French Open i 2000  

Halard-Decugis spilte også på Frankrikes Federation Cup-lag 1990&ndash;2000 og hun deltok i OL 1992 og OL 2000. 

## Grand Slam-tittler
* US Open : 
** Double damer 2000 – (sammen med  Ai Sugiyama)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Minnesund

**Minnesund** er et tettsted i Eidsvoll kommune i Akershus. Tettstedet har  innbyggere per 1. januar , og ligger der Mjøsa renner ut i Vorma. Eidsvoll ligger omtrent 13 kilometer sør for Minnesund. På grunn av sin beliggenhet  har stedet alltid hatt mye av gjennomgangsferdselen fra Oslo og nordover.

Minnesund er et gammelt sundsted (ferjested), og med utbygging av moderne kommunikasjon fikk stedet jernbanebru (Hedemarksbanen, senere del av Dovrebanen) og vegbru (daværende trase for E6). I forbindelse med OL i 1994 på Lillehammer ble det bygd en ny Minnesund bru for det som da var nye E6-traseen. Minnesund hadde jernbanestasjon, senere nedlagt.

Stedet het tidligere bare *Minne*, men NSB innførte *Minnesund* som stasjonsnavn for å unngå sammenblanding med Minde stasjon utenfor Bergen.

Siden 1960-tallet har to velforeninger dekt Minnesundområdet, Minne Vel og Langset Vel. Foreningene ble slått sammen 20. mars 2012 til Minnesund Vel.

## Referanser
Liste over altertavler av Else Marie Jakobsen

Dette er en liste over altertavler av Else Marie Jakobsen. 

 

*Kristiansand Frikirke, «Den smale og den brede vei», 1966, 650x150
*Varden kirke, Stavanger, «Kirkeåret», 1969, 100x600
*Grim kirke, Kristiansand, «Kirkeåret» (antependium), 1970, 65x200
*Fjellgardane kirke (Hovden kapell), Bykle, «Skal dei verta som den kvite ull» (antependium), 1970, 70x200
*Greipstad kirke, Songdalen, «Det siste måltid», 1972, 60x150
*Bolstadøyri bedehuskapell, Voss, «Per Ardua ad Astra», 1974, 200x200
*Haugerud kirke, Oslo, «Fra mørke til lys», 1975, 900x900
*Siljan kirke, Telemark, «Døren», 1977, 180x150
*Ryenberget kirke (DELK), Oslo. Tidligere: Misjonsaulaen, Det norske misjonsselskap, Oslo, 1978, «Misjonsskipet», 300x200
*Teie kirke, Nøtterøy, «Livets hav», 1978, 400x350
*Templet (Frelsesarmeen), Oslo, 1978, «Om dine synder er røde som purpur, skal de bli som den hvite ull», 500x500
*Søndre Slagen kirke, Tønsberg, «Fra tornekrone til seierskrans», 1979, 800x400
*Bekkefaret kirke, Stavanger, «Jul/påske/allehelgenssøndag)», 1980, 450x400
*Torridal kirke, Kristiansand, 1981, «Fra torner til seier», 200x250
*Undrumsdal kirke, Re, «Nattverden», 1981, 200x150
*Undrumsdal kirke, Re, «Oppstandelsen», 1981, 200x150
*Søm menighetshus (nå i menighetssalen i Søm kirke), Kristiansand, 1983, «Livets hav», 400x350
*Nanset kirke, Larvik, «De tre høytider (jul/påske/pinse», 1984, 380x800
*Kvævemoen kapell, Sirdal, «Graven brast», 1984, 400x200
*Majorstuen kirke, Oslo, «Det kristne håp», 1985/86, 800x700
*Lund kirke, Kristiansand, «Nattverden», 1988
*Solhøgda kapell, Froland, «Agnus Dei», 1983, 250x200
*Tverlandet kirke, Bodø, 1988
*Borge kirke, Lofoten, 1989
*Skovlunde kirke, København, Danmark, 1994
*Sjømannskirken i Dubai, 1994
*Sjømannskirken på Solgården, Spania (Olav Kr. Strømmes Minnekirke)
*Aksdal kirke, Tysvær
*Olsvik kirke, Bergen, 1998
*Fevik arbeidskirke, Grimstad
*Flekkerøy kirke, Kristiansand, 2000
*Vardeneset kirke, Stavanger, 2000
*Tomter Menighetssenter, Tomter, Hobøl, 2007
Sahelhubro

**Sahelhubro** (*Bubo cinerascens*) er en monotypisk rovfugl i slekten *[[Bubo]]* og inngår i gruppen ørneugler (Bubonini) i uglefamilien (Strigidae). Arten er utbredt i Sahelbeltet i Afrika. Ifølge BirdLife International er den livskraftig, men det oppgis ingen totalpopulasjon.

## Biologi
Sahelhubro blir cirka 43 cm lang og veier rundt 500 g. Vingespennet er ukjent, men vingelengden er cirka 284–333 mm hos hannen, og cirka 298–338 mm hos hunnen.  Hunnen blir noe større enn hannen. 

Sahelhubro er en relativt liten hubro som ligner flekkhubro (*B. africanus*). Sammenlignet med sistnevnte er den litt mindre og har færre flekker, samt tynnere bånd på oversiden. Halen har smalere mørke bånd, er brunere på undersiden med svært fine, tette mørke bølgemønstre. Den har et grålig nebb, samt mørkebrune snarere enn gule øyne. Ungfuglen ligner også flekkhubro, men har mørke øyne.

Habitatet består av tørr, steinete ørken, halvørken og åssider med spredte trær og tornekratt, samt savanne med trær og busker. I Somalia også lavlandsskog. Unngår tett skog. I den østlige delen av utbredelsen er den observert i byer og forsteder. Forekommer opptil  i Bamendahøylandet i «Kamerun», og opptil  i Etiopia.

Arten er natt- og skumringsaktiv. Fuglene jakter fra en sitteplass, ofte ved en vei eller sti. De jakter sannsynligvis også på bytte i luften og er observert mens den spiser insekter tiltrukket av lys. Dietten består i hovedsak av insekter og andre leddyr, små pattedyr og fugler, reptiler og frosker. Smågnagere ser ut til å være den viktigste føden.

## Inndeling
Inndelingen følger Birds of the World. Norske navn på artene følger Artsdatabanken.

* Strigiformes, ugler
** Strigidae, uglefamilien 
*** Striginae, (egentlige ugler)
**** Bubonini, (ørneugler)
***** *[[hubroer|Bubo]]*, hubroer
****** *B. scandiacus*, snøugle
****** *B. virginianus*, amerikahubro
****** *B. magellanicus*, chilehubro
****** *B. bengalensis*, bengalhubro
****** *B. cinerascens*, sahelhubro (monotypisk)
****** *B. africanus*, flekkhubro
****** *B. milesi*, wadihubro
****** *B. capensis*, kopjehubro
****** *B. ascalaphus*, ørkenhubro
****** *B. bubo*, hubro
***** *[[Scotopelia]]*, (flodugler)
***** *[[Ketupa]]*, (fiskeugler)

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Sgurr nan Gillean

**Sgurr nan Gillean** er et fjell i fjellkjeden Cuillin på Skye i Skottland. Det har en høyde på 964 m, og er en av elleve munros i fjellkjeden. 

Det er den nærmeste toppen til Sligachan, og den triangulære profilen er synlig bak Sligachanhotellet. Dette gjør Sgurr nan Gillean til et av de lettest gjenkjennelige fjell i kjeden. Selve toppen er et lite platå med storslagen utsikt. 

Den mest populære ruten til toppen kalles *Tourist Route*, men er ikke en enkel rute. Den følger en sti mot sør og krysser bekken Allt Dearg Beag («liten rød bekk»). Den går så opp i en botn, Coire Rhiabhach. Det siste stykket, fra enden av botnen og langs den sørøstlige ryggen opp til toppen, er svært åpent og krever visse klatreferdigheter. Det finnes også alternative ruter, som krever noe mer klatreerfaring.

Vestryggen leder ned til et pass som skiller Sgurr nan Gillean fra Am Basteir. Ved omkring to tredjedeler av veien ned er det en spesielt smal og utsatt del, hvor man finner restene av en stor stående kampestein. Den er kjent som *the Gendarme*, og brakk av og trillet ned på grunn av frostsprengning vinteren 1986/1987. Den smale seksjonen kan unngås ved å bruke Nicholsons Chimney på nordsiden, men dette krever mer avanserte klatrekunnskaper.
Stikklaken

**Stikklaken**, kalles også **underlaken** og **beskyttelseslaken**, brukes ofte mellom madrass og laken ved oppredning av seng.

Hensikten med et stikklaken er å absorbere fuktighet som trenger gjennom det vanlige lakenet og hindre dette i å sette seg i madrassen. For barnefamilier er det et kjent tiltak mot sengevæting. Stikklaken er som regel produsert i gummibelagt eller impregnert tekstil.
Vesterfjell

**Vesterfjell** er ei bygd i Senja kommune i Troms fylke. Bygda ligger på en haug på Senjas innland, like vest for Storvatnet. Vesterfjell har i overkant av 100 innbyggere.

Fylkesvei 860 passerer like sør for Vesterfjell, og skiller bygda fra grenda Ottemoen. Fra Vesterfjell er det bilvei 7&nbsp;km til Vangsvik og 20&nbsp;km til nærmeste by, Finnsnes. Bygda har postadresse 9304 Vangsvik. Vesterfjells skolebarn tilhører Vikstranda skole i Vangsvik. Inntil 2010 var det 1.-4.-skole på Øverbotn, like ved Vesterfjell.

## Øverbotn grunnkrets
Vesterfjell, sammen med Ottemoen, utgjør majoriteten av bebyggelsen i **Øverbotn grunnkrets**. Eneste bygd utenom disse er Torsmoen ved Trollbuvatnet. På Torsmoen ligger Senja camping, som har utendørs badebasseng. Selve stedet Øverbotn, hvor den tidligere skolen ligger, hører imidlertid ikke til Øverbotn grunnkrets, men til Tranøybotn. Grunnkretsen dekker et areal på 20,02&nbsp;km².

Grunnkretsen tilhører Delområde Tranøy, og grenser i nordvest til Sørli, i sørvest til Tranøybotn, i sørøst til Vikstranda, i øst til Solli, i nordøst til Stormo og i nord til Høgli/Grønli.

Innbyggertall i grunnkretsen:
Elizabeth Smylie

**Elizabeth Smylie** (født 11. april 1963 i Perth) er en tidligere profesjonell australsk kvinnelig tennisspiller.

Smylie har vunnet tre Grand Slam-titler og en olympisk bronsemedalje i løpet av sin tenniskarriere. Hun vant doubleturneringen for damer i Wimbledon i 1985 sammen med Kathy Jordan. Og i 1990 vant hun mixeddoulen i US Open sammen med Todd Woodbridge og året etter vant hun mixeddoublen i Wimbledon da sammen med John Fitzgerald. Under OL 1988 tok hun bronse i damedoublen sammen med Wendy Turnbull.

## OL-medaljer
* OL 1988  Seoul - bronse i tennis (double damer, sammen med Wendy Turnbull).

## Grand Slam-titler
*  **[[Wimbledon (tennis)|Wimbledon]]:** 
** Double damer 1985 – (sammen med Kathy Jordan)
** Mixeddouble 1991 – (sammen med John Fitzgerald)
*  **[[US Open (tennis)|US Open]]:** 
** Mixeddouble  1990 – (sammen med Todd Woodbridge)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Marineregimentet (Danmark-Norge)

**Marineregimentet** var et dansk-norsk marineinfanteri som ble opprettet i 1672 og hadde garnison på Flådestation Glückstadt i byen Glückstadt, grunnlagt av Christian IV i 1617 ved Elben i Holstein.

I tiden før grunnleggelsen av regimentet hadde danske marinefartøyer alltid en gruppe regulære soldater ombord, hvis oppgave var å beskytte dekk og rigg, samt å borde og erobre fiendtlige fartøy.

Det ble betraktet som en straff å være «mariner» (marineinfanterist), og rekrutteringsgrunnlaget til regimentet omfattet individer som ikke kunne tilpasse seg i andre avdelinger. Dette skapte en tradisjon for særdeles hardføre og brutale soldater, og «marinerne» var både fryktet og hatet av fartøyenes besetning. «Marinerne» hadde derimot kampvilje og mot, og gikk ærefulle ut av det ene slag etter det andre, uansett den danske innsats generelt.

I 1741 skiftet regimentet navn til Bornholmske infanteriregiment og fikk garnison i Rendsburg i Slesvig-Holsten.
Haugland skole

**Haugland skole** er en kommunal barneskole og ligger på Hauglandshella i Askøy kommune i Vestland fylke.

## Historie

Skolen har flere bygg. Det første skolehuset ble bygget i 1897 etter at det frem til dette kun var drevet omgangsskole i bygda. Bygningen er det nåværende losjehuset og benyttes fortsatt til undervisning. Senere ble det bygget et nytt skolebygg på 90-tallet og blir brukt per 2019.

1990 var ikke det beste året for skolen. Skolen måtte stenge i en lang periode, på grunn av en vond lukt fra det man antok var fra dyrekadavre. Fordi tidligere hadde det vært  gårdsdrift på stedet, og det hadde tiltrukket seg et stort antall rotter. Skolen startet en omfattende rehabilitering, og elevene fikk undervisning i bygdens bedehus og det såkalte Toyota-bygget, i tillegg til det gamle skolehuset "Losjen". Bare noen uker senere måtte det igjen gjøres utbedringer etter funn av asbest.

I 2019 jobbet Tone Sanne som rektor på skolen.

## Brakkene
Kapasiteten på skolen var sprengt på grunn av stor byggeaktivitet i bygden. På grunn av for liten plass på skolen, hadde kommunen bygd en midlertidig løsning i form av brakker. Brakkene ble tatt i bruk i 2010. Skolen ligger inneklemt mellom bebyggelse og jordbruk, derfor er det vanskelig å utvide den. Ifølge loven er det ikke lov å la brakkene stå lengre enn fem år.

## Galleri

Fil:Losjehuset Haugland skole.JPG|Det gamle skolebygget fra 1897.
Fil:Haugland skole 2019.jpg|Hovedbygget i 2019.


## Referanser


## Eksterne lenker
*
Claudia Kohde-Kilsch

**Claudia Kohde-Kilsch** (født 11. desember 1963 i Saarbrücken) er en tidligere profesjonell kvinnelig tysk tennisspiller.

Kohde-Kilsch har vunnet to Grand Slam-titler og en olympisk bronsemedalje i løpet av sin tenniskarriere. Hun vant doubleturneringen for damer i US Open i 1985 sammen med Helena Suková. Og i 1987 vant de damedoublen i Wimbledon. Under OL 1988 tok hun bronse i damedoublen sammen med Steffi Graf.

## OL-medaljer
* OL 1988  Seoul - bronse i tennis (double damer, sammen med Steffi Graf).
## Grand Slam-titler
*  **[[US Open (tennis)|US Open]]:**
** Double kvinner – 1985 (sammen med Helena Suková)
*  **[[Wimbledon (tennis)|Wimbledon]]:**
** Double kvinner – 1987 (sammen med Helena Suková)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*