open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Bassant Hemida

**Bassant Hemida** (født 1996) er en egyptisk friidrettsutøver som konkurrerer i sprintløp. Hun har flere nasjonale titler på 100 meter og 200 meter, og vant 100 meter og 200 meter under Middelhavslekene 2022 og Arabisk mesterskap i friidrett 2025. Pr august 2025 innehar hun den egyptiske rekorden på 100 meter, 200 meter og 400 meter utendørs, og 60 meter og 400 meter innendørs.

## Idrettskarriere
;2013 - 2015
Hemida vant 100 meter under det arabiske ungdomsmesterskapet i friidrett i 2013, og hun ble nummer to på 200 meter. Hun deltok i Ungdoms-VM i friidrett 2013, men ble der slått ut i forsøksheatet. Under det arabiske ungdomsmesterskapet i 2014 vant hun på nytt 100 meter, og fikk sølv på 200 meter. Hun deltok i Juniorafrikamesterskapet i friidrett 2015, og fikk der en sjetteplass på 100 meter, og hun deltok på Egypts stafettlag som ble nummer fire på 4 x 100 meter stafett. 

;2016 - 2018
Hun vant sine to første nasjonale titler i 2016, da hun vant 100 meter og 200 meter under det egyptiske mesterskapet i friidrett. I juni 2016 kom hun på andreplass på 200 meter ved U23-middelhavsmesterskapet i friidrett 2016, bak Maroussia Paré, med tiden 23,64. Hun deltok også på Egypts stafettlag som kom på 4.-plass på 4 x 100 meter stafett. To år senere deltok hun i U23-middelhavsmesterskapet i friidrett 2018, denne gangen fikk hun sølv på 200 meter og bronse på 100 meter. Hun ble nummer seks på 200 meter under Middelhavslekene 2018, og ble slått ut i forsøksheatet på 100 meter under Afrikamesterskapet i friidrett 2018. Hun avsluttet 2018 med å vinne 100 meter og 200 meter under det egyptiske mesterskapet i friidrett.

;2019 - 2020
Hun deltok i Sommeruniversiaden 2019, og ble der nummer sju på 100 meter. Hun ble nasjonal mester på 100 meter og 200 meter under det egyptiske mesterskapet i friidrett 2019 i El Maadi, og representerte Egypt under Afrikalekene 2019, der hun ble nummer to på 200 meter og nummer tre på 100 meter. Under VM i friidrett 2019 nådde hun semifinalen på 200 meter. Hun forsvarte sine nasjonale titler på 100 meter og 200 meter i 2020.

;2021 - 2022
Arabisk mesterskap i friidrett 2021 ble arrangert i Tunisia, og Hemida vant der 100 meter og 200 meter. Under det egyptiske mesterskapet i 2021 og 2022 vant hun igjen begge sprintdistansene, og hun vant 100 meter og 200 meter under Middelhavslekene 2022. 

;2023 - 2024
Hun deltok i sitt første Diamond League-stevne i 2023, da hun ble nummer fem på 200 meter under Meeting International Mohammed VI d'Athletisme de Rabat. Hun vant 100 meter under FBK Games i 2023, og ble nummer to på 200 meter. I juni vant hun 100 meter under Arabisk mesterskap i friidrett 2023. Hun fikk åttende beste tid i kvalifiseringsheatene på 200 meter under Afrikamesterskapet i friidrett 2024, men stilte ikke til start i semifinalen. Hun ble egyptisk mester på 100 meter og 200 meter i 2024. 

;2025
Hemida deltok i VM i friidrett innendørs 2025, men nådde ikke finalen på 400 meter der. Hun hadde best tid av de som ikke nådde finalen, med 52,62 sekunder. Hun vant 100 meter og 200 meter under Arabisk mesterskap i friidrett 2025, og fikk sølv på 4 x 100 meter. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Terpandros

**Terpandros** (gammelgresk , ofte også *Terpander*) var en *kitharode*, dvs. musiker  og poet, fra antikkens Hellas.

Ifølge Hellanikos av Lesbos levde Terpandros rundt århundreskiftet 700-600 f.Kr., men stemmer den kronologiske oppstillingen til Fainias fra Eresos, må han ha levd rundt midten av 600-tallet. Terpandros stammet fra Lesbos, sannsynligvis fra Antissa, alternativt fra Methymna. 

Terpandros virket særlig i Sparta, der han ble en fornyer av den tradisjonelle kitharamusikken (*nomoi kitharodoi*) ved å akkompagnere egne og homeriske tekster. Han regnes som skaper av den klassiske musikken i det antikke Hellas, og dermed også grunnlegger av den greske lyrikken. Det ble sagt om ham at han økte kitharaens strengetall fra fire til sju. 

Bare noen få vers av Terpandros er bevart.

## Litteratur
* John M. Edmonds (red.): *Terpander, Alcman, Sappho and Alcaeus*. Cambridge (Mass.) 1958 (Loeb Classical Library, *Lyra Graeca*, Bind 1)
* Andreas Bagordo: *Terpander*. I Bernhard Zimmermann (red.): *Handbuch der griechischen Literatur der Antike*, bind 1: *Die Literatur der archaischen und klassischen Zeit*. C. H. Beck, München 2011, ISBN 978-3-406-57673-7, s. 179–180

## Referanser
24: The Game

***24: The Game*** er et videospill basert på TV-serien *[[24 (TV-serie)|24.]]* Spillet ble kun publisert til Sonys PlayStation 2-konsoll, og ble utviklet av Sony Computer Entertainment Cambridge Studios, og ble utgitt av 2K Games. *24: The Game* er satt mellom sesong 2 og 3 av TV-serien. De fleste av hovedpersonene fra de to sesongene hadde sine egne stemme i spillet.

I likhet med selve TV-serien foregår dette spillet over en periode på 24 timer, og er delt inn i 58 separate oppdrag. Noen oppdrag er objektive, men andre oppdrag er tidsbegrenset. Hvert oppdrag blir rangert ut av 100 poeng, basert på kvaliteten på hvordan oppdraget blir gjennomført, antall mål som er fullført, nøyaktighet ved skyting, og så videre. En karakter på 90 poeng eller høyere, belønner spilleren ved å låse opp en eller annen form for bonus-funksjon, inkludert tre filmer (intervju med rollebesetning om spillet, eller TV-kampanjer) eller en rekke andre funksjoner.

En rekke våpen er tilgjengelig, inkludert håndvåpen, automatiske våpen, skarpskytter-rifle eller hagle, med forskjellig type ammunisjon. Det er flere oppdrag hvor spilleren styrer et kjøretøy. Slike oppdrag involverer vanligvis å komme til et bestemt område innenfor en viss tidsperiode, ofte samtidig som spilleren må unngå forfølgere. Våpen kan ikke brukes i kjøretøy. En rekke karakterer fra TV-serien gir også stemme til deres karakterer i spillet.

## Handling
Spillet begynner med at Jack Bauer venter utenfor et skip ved en havn i Los Angeles, hvor en gruppe terrorister planlegger å ødelegge vann-forsyningen. Spillet handler også om ett angrep mot USAs visepresident Jim Prescott, og et gass-angrep med saringass lokker også flere CTU-agenter bort fra hovedkvarteret deres. Samtidig som veldig mange agenter er distrahert, går terrorister til angrep for å ta over bygningen deres og ta de andre medarbeiderne som gissel. Terroristene henretter en rekke gisler, inkludert data-analytiker Sean Walker før de stikker av med en stjålet harddisk. Jack Bauer får ytterligere problemer når hans egen datter Kim Bauer blir kidnappet.

Dette tvinger Jack til å gjennomføre noen ærend for terroristene. Et av disse ærendene går ut på å snike seg inn i en bygning drevet av National Security Agency, for å få tak i konfidensiell informasjon som terroristene ønsker seg. Jack blir nødt til å finne igjen datteren sin, og få tak i den stjålne harddisken igjen. I tillegg blir guvernør James Radford kidnappet, før han blir reddet av CTU-agenter. En konspirasjon som involverer Radford i tidligere terror-angrep blir avdekket av CTU, og Radford blir derfor myrdet av terroristene. Fort Lesker, en amerikansk militærbase, blir også angrepet og overtatt av terrorister - hvor de planlegger å stjele plutonium som de ønsker å smugle ut av USA til Midtøsten.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Jakobs drøm

**Jakobs drøm** (spansk: **El sueño de Jacob**) er et maleri fra 1639 av den spanske tenebrist José de Ribera. 

Bildet forestiller patriarken Jakob som hyrde hvilende på sin venstre arm under en blå og grå himmel. Bak ham et tre samt stigen han drømmer om. Den består av lys og er beferdet med engler som går opp og ned ad den. Jakobs ansigt opplyses av stigen. 

## Proveniens
Formentlig et av de bilder som nevnes i Jerónimo de la Torres inventar i 1658, og som forble i hans familie frem til 1718. I 1746 dukket det opp i Elisabeth Farnese samlinger, men tilskrevet Murillo. «Jakobs drøm» er et av Riberas mest berømte, og befinner seg i Madrids Pradomuseum.

## Referanser
Spania under EM i friidrett 1969

Spania deltok med 6 utøvere under EM i friidrett 1969 som ble arrangert 16.&ndash;21. september 1969 i Athen. Spania tok ingen medaljer under mesterskapet.

## Referanser
Spania under EM i friidrett 1971

Spania deltok med 16 utøvere under EM i friidrett 1971 som ble arrangert 10.&ndash;15. august 1971 i Helsingfors. Spania tok ingen medaljer under mesterskapet.

## Referanser
Spania under EM i friidrett 1974

Spania deltok med 17 utøvere under EM i friidrett 1974 som ble arrangert 2.&ndash;8. september 1974 i Roma. Spania tok ingen medaljer under mesterskapet.

## Referanser
Spania under EM i friidrett 1978

Spania deltok med 17 utøvere under EM i friidrett 1978 som ble arrangert 29. august&ndash;3. september 1978 i Praha. Spania tok en medalje under mesterskapet.

## Medaljevinnere

## Referanser
Assia Raziki

**Assia Raziki** (født 1996) er en marokkansk friidrettsutøver som konkurrerer i sprintløp. Hun har bronse på 200 meter fra U23-middelhavsmesterskapet i friidrett 2016 som fremste internasjonale meritt.

## Idrettskarriere
;2014
Raziki deltok ved Afrikamesterskapet i friidrett 2014. På 100 meter løp hun på 12,27 i kvalifiseringen, som var 20. beste tid, og gikk ikke videre til finalen. På 200 meter løp hun på 24,94 i innledningsheatet, og gikk til semifinalen. Der fikk hun 18. beste tid, og gikk ikke videre til finalen. 

;2015
Hun ble marokkansk mester på 200 meter i 2015, med tiden 24,05, som da brøt den nasjonale junior rekorden.

;2016
Hun deltok i ungdomsklassen ved Diamond League-stevnet i Rabat i mai, og vant der 200 meter med tiden 23,86. 

I juni kom hun på 3.-plass på 200 meter ved U23-middelhavsmesterskapet i friidrett 2016, med tiden 23,51, bak Maroussia Paré og Bassant Hemida. Senere i juni deltok hun også ved Afrikamesterskapet i friidrett 2016, der hun ble slått ut i semifinalen på 100 meter, med tiden 12,06. Der satte hun personlig rekord i innledningsheatet, med 11,45 sekunder og brøt senior nasjonalrekorden i 100m. Hun deltok også på 200 meter, og ble også der slått ut i semifinalen, med tiden 24,31.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Profil hos Fédération Royale Marocaine d'Athlétisme
Spania under EM i friidrett 1986

Spania deltok med 33 utøvere under EM i friidrett 1986 som ble arrangert 26.&ndash;31. august 1986 i Stuttgart. Spania tok tre medaljer under mesterskapet.

## Medaljevinnere

## Referanser
Déborah Sananes

**Déborah Sananes** (født 26. oktober 1996 i Treichville) er en fransk friidrettsutøver som konkurrerer i sprintløp. Hun har sølv på 4 x 400 meter fra Lag-EM i friidrett 2015 og gull på 400 meter fra U23-middelhavsmesterskapet i friidrett 2016 som fremste internasjonale meritter.

## Idrettskarriere
;2012
Sananes vant 400 meter ved det franske ungdomsmesterskapet i 2012. Hun deltok også på 4 x 100 meter stafett, og vant også denne øvelsen. 

;2013
I juli deltok hun ved junior-EM i friidrett 2013 i Rieti, og deltok der på Frankrikes stafettlag som fikk sølv på 4 x 100 meter. Hun deltok også på 4 x 400 meter, der Frankrike kom på 7.-plass. Individuelt deltok hun på 400 meter, og løp på 54,44 i innledningsheatet, men gikk ikke videre til finalen. På nasjonalt nivå vant hun 400 meter ved det franske juniormesterskapet utendørs. 

;2014
Ved det franske mesterskapet innendørs i 2014 vant hun 200 meter, med ny personlig rekord på 23,91 sekunder. I juni deltok hun på Frankrikes stafettlag på 4 x 400 meter ved junior-VM i friidrett 2014, men de kom på 5.-plass i sitt innledningsheat, og nådde ikke finalen. 

;2015
Ved IAAF World Relays 2015 deltok hun på Frankrikes stafettlag på 4 x 200 meter, men de fullførte ikke løpet.

Frankrike deltok i Super League ved Lag-EM i friidrett 2015, og Sananes deltok her på 4 x 400 meter, der Frankrike kom på 2.-plass. Frankrike kom på 3.-plass sammenlagt i lagkonkurransen dette året. Ved U23-EM i friidrett 2015 deltok hun både på 400 og 4 x 400 meter. På 400 meter ble hun slått ut i innledningsheatat, med tiden 53,08, og på 4 x 400 meter ble Frankrike diskvalifisert. 
 
;2016
Sananes kom på 3.-plass på 400 meter ved det franske mesterskapet innendørs i 2016, bak Marie Gayot og Agnes Raharolahy.

I juni vant hun 400 meter ved U23-middelhavsmesterskapet i friidrett 2016, med tiden 53,04, foran de to italienske utøverne Raphaela Boaheng Lukudo og Ilenia Vitale.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Kenny Tete

**Kenny Tete** (født 1995) er en nederlandsk fotballspiller som spiller for den engelske klubben .

## Klubbkarriere
Kenny Tete signerte sin første profesjonelle kontrakt med  den 20. juli 2012, som bandt ham til klubben i Amsterdam frem til 30. juni 2015. Den 10. juli 2017 ble Tete kjøpt av den franske klubben  for en overgangssum på rundt €3 millioner.

Den 10. september 2020 bekreftet Premier League-klubben  signeringen av Tete fra Lyon på en fireårskontrakt, med opsjon på ytterligere ett år. I s åpningskamp i Premier League-sesongen 2022–23 assisterte Tete Aleksandar Mitrović’s første mål i en 2–2 hjemmekamp mot .

## Landslaget
10. oktober 2015 fikk han sin første landskamp for  mot .

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Duellerende kvinner

**Duellerende kvinner** (spansk: **Combate de mujeres**) et maleri fra 1636 av den spanske maleren José de Ribera. 

## Motiv
To kvinner bevæpnet med skjold og sverd, kjemper en dødskamp. Den ene kvinnen ligger allerede nede med et blødende sår fra halsen, mens den stående er i ferd med å gi henne et coup de grâce, eller nådestøt. Til venstre i bildet ses en mann i romersk militærtøy, bak ham et gjerde som holder betraktende soldater med hellebarder og spyd, samt kvinner og menn ute fra kamparenaen. Nederst til høyre ses malerens signatur: JUSEPE DE RIBERA VALENCIANO. F. 1636. 

## Historie
I 1552 foregikk det i Napoli en duell mellom de to kvinner *Isabella de Carazi* og *Diambra de Petinella* om kjærligheten til den unge Fabio di Zeresola. Den spanske visekongen, marki de Viasto, overvar kampen som ble et mye omtalt emne i samtiden. Nesten 100 år senere ga Napolis visekonge *Manuel de Acevedo y Zúñiga* Ribera i oppdrag å skildre hendelsen gjennom et maleri, som senere skulle henge i lystslottet *Buen Retiro*. Enkelte kunsthistorikere ser motivet primært som en allegori på kampen mellom dyden og synden avbildet som kvinnelige gladiatorer. De kjempendes klær og ansikter gir assosiasjoner til antikken. En restaurering i 1991–92 frembrakte de sterke oransje og lilla fargenyansene i kvinnenes tøy, en fargestil som avspeiler Riberas interesse for det venetianske *cinquento*-maleri.   

Maleriet tilhører i dag Pradomuseet i Madrid. 

## Referanser
Étienne Moulinié

**Étienne Moulinié** (1599–1676) var en fransk barokk-komponist.

Étienne Moulinié gikk på sangskolen ved katedralen i Narbonne, og ble værende ved katedralen i 16 år.

Takket være påtrykk fra broren Antoine Moulinié, som var sanger ved kongens hoff, ble han *maître de musique* ved hoffet til hertug Gaston av Orléans, bror til kong Ludvig XIII av Frankrike.  Etter hertugens død i 1660, vendte Moulinié tilbake til hjemstedet for å finne en ny arbeidsgiver.

## Verk i utvalg

Moulinié skrev kirkelig og verdslig musikk for sangstemme med lutt- eller generalbass-akkompagnement.

Til verklista hører fem bøker med «*Airs avec la tablature de luth*» (1625, dedisert Ludvig XIII), fem bøker med *[[Air de cour|airs de cour]]* («hoffsanger», 1625) og *airs à boire* («drikkeviser», 1633) og en *Missa pro defunctis* (1636) «*Meslanges de sujets chrestiens*», to- til femstemmig med basso continuo (1658).

## Referanser


## Litteratur
* Jean-Louis H. Bonnet und Bérengère Lalanne: «*Etienne Moulinié 1599–1676, Intendant de la musique aux Etats du Languedo.*» Presses du Languedoc, Montpellier 2000, ISBN 9782859982331

## Eksterne lenker
* 
* 
*
Opéra Garnier

**Palais Garnier** eller **Opéra Garnier** er et operahus med  seter ved Place de l'Opéra i det 9. arrondissementet i Paris, Frankrike. Den ble bygget for Pariseroperaen fra 1861 til 1875 etter ordre fra keiser Napoleon III. Opprinnelig referert til som *le nouvel Opéra de Paris* (den nye Parisoperaen), ble den snart kjent som *Palais Garnier*, «som en anerkjennelse av dens ekstraordinære overflod» og arkitekten Charles Garniers planer og utforming, som er representant for Napoleon III-stilen. Det var hovedteatret til Pariseroperaen og dens tilhørende Pariseroperaens ballett fram til 1989, da et nytt operahus, Opéra Bastille, åpnet på Place de la Bastille. Selskapet bruker nå Palais Garnier hovedsakelig for ballett. Teateret har vært et *[[monument historique]]* i Frankrike siden 1923.

Palais Garnier har blitt kalt «sannsynligvis det mest kjente operahuset i verden, et symbol på Paris som Notre Dame, Louvre eller Sacré Coeur». Dette er i det minste delvis på grunn av bruken som rammen for Gaston Lerouxs roman *[[Operafantomet]]* fra 1910, og særskilt romanens påfølgende tilpasninger i filmer og den populære musikalen fra 1986. En annen medvirkende årsak er at blant bygningene som ble bygget i Paris under det andre franske keiserdømme, foruten å være den dyreste, har den blitt beskrevet som den eneste som er «utvilsomt et mesterverk av første rang». Denne oppfatningen er imidlertid langt fra enstemmig: den franske arkitekten Le Corbusier fra 1900-tallet beskrev den en gang som «en løgnaktig kunst» og hevdet at «Garnier-bevegelsen er en dekor av graven».

Palais Garnier huser også Bibliothèque-Musée de l'Opéra de Paris (Pariseroperaens bibliotekmuseum), som administreres av Bibliothèque nationale de France og er tatt med i omvisninger uten ledsager i Palais Garnier.

## Referanser


## Litteratur
* Ayers, Andrew (2004): *The Architecture of Paris*. Stuttgart; London: Edition Axel Menges. ISBN 978-3-930698-96-7.
* Beauvert, Thierry (1996): *Opera Houses of the World*. New York: The Vendome Press. ISBN 978-0-86565-977-3.
* Ducher, Robert (1988): *Caractéristique des Styles*, Paris: Flammarion, ISBN 2-08-011539-1.
* Hanser, David A. (2006): *Architecture of France*. Westport, Connecticut: Greenwood Press. ISBN 978-0-313-31902-0.
* Simeone, Nigel (2000): *Paris: A Musical Gazetteer*. New Haven: Yale University Press. ISBN 978-0-300-08053-7.
* Watkin, David (1996): *A History of Western Architecture*, 2. utg. New York: Barnes & Noble Books. ISBN 978-0-7607-0252-9.
* Woolf, Penelope (1988): «Symbol of the Second Empire: cultural politics and the Paris Opera House», s. 214–235, i: *The Iconography of Landscape*, red. Denis Cosgrove & Stephen Daniels. Cambridge: Cambridge University Press. ISBN 9780521389150.

## Eksterne lenker

* Offisielt nettsted
* L'Opéra Restaurant  (på flere språk)
Fainias fra Eresos

**Fainias fra Eresos** (300-tallet f.Kr.) var en gresk filosof.

Fainias stammet fra Eresos på Lesbos. Han kom til Athen rundt 332 f.Kr. og studerte ved den peripatetiske skolen, der hans venn og bysbarn, Theofrast fra Eresos, var Aristoteles' nærmeste medarbeider.

Fainias ble kjent for flere historieverk. Plutark regnet ham som en autoritet, og siterer ham flere ganger, blant annet i krønikene om Solon og Themistokles.

## Utgaver
* Johannes Engels (red.): *Phaenias of Eresus: The Sources, Text and Translation.* I Oliver Hellmann, David Mirhady (red.): *Phaenias of Eresus.* Transaction Publishers, New Brunswick/London 2015, ISBN 978-1-4128-6247-9, s. 1–99 (kritisk utgave med engelsk oversetting)

## Litteratur
* Oliver Hellmann, David Mirhady (red.): *Phaenias of Eresus.* Transaction Publishers, New Brunswick/London 2015, ISBN 978-1-4128-6247-9
* Jean-Pierre Schneider: *Phainias d'Érèse*. I Richard Goulet (red.): *Dictionnaire des philosophes antiques*,bind 5, del 1, CNRS Éditions, Paris 2012, ISBN 978-2-271-07335-8, s. 266–273
* Fritz Wehrli, Georg Wöhrle, Leonid Zhmud: *Der Peripatos bis zum Beginn der römischen Kaiserzeit.* I Hellmut Flashar (red.): *Grundriss der Geschichte der Philosophie. Die Philosophie der Antike.* Bind 3: *Ältere Akademie – Aristoteles – Peripatos.* 2. opplag, Schwabe, Basel 2004, ISBN 3-7965-1998-9, s. 493–666

## Eksterne lenker
*
Spania under EM i friidrett 1982

Spania deltok med 24 utøvere under EM i friidrett 1982 som ble arrangert 6.&ndash;12. september 1982 i Athen. Spania tok fem medaljer under mesterskapet.

## Medaljevinnere

## Referanser
Silje Louise Waters

**Silje Louise Jarild Waters** (født 1989) er en norsk manusforfatter, dramatiker og regissør.

Waters er utdannet ved Dramatikeruddannelsen, Aarhus Teater i Danmark. Hun er tilknyttet Teater4real som produsent, og arbeider også som journalist og teaterkritiker. Waters ga ut romanen *Stillstand* i 2014 (Public forlag). 

## Referanser
Sacha Guitry

**Alexandre Georges Pierre (Sacha) Guitry** (født 21. februar 1885 i St. Petersburg i Russland, død 24. juli 1957 i Paris) var en fransk skuespiller, regissør og dramatiker, sønn av skuespilleren Lucien Guitry.

## Liv og virke
Guitry skrev fra 1901 en lang rekke skuespill i den lettere sjanger. Han virket fra 1910 også som skuespiller, og medvirket oftest i sine egne stykker sammen med hustruen Yvonne Printemps. Han regisserte også spillefilmer i en munter, historisk-teatral stil, helst med tilknytning til sitt arbeid på teateret, blant annet *Kronens perler,* 1937, med Christian-Jaque), og *Si Versailles m'était conté,* 1955). Hans memoarer, *Souvenirs,* kom i 1953.

Fra 1920 var Guitry teaterdirektør for Théâtre Edouard VII, der hans hustru Yvonne Printemps var en av de ledende skuespillerinnene.

## Filmer i utvalg (som regissør)
*1936: *Le Nouveau Testament*
*1936: *[[En falskspillers roman]]* (*Le Roman d'un tricheur*)
*1936: *Mon père avait raison*
*1936: *Faisons un rêve*
*1937: *Désirée*
*1937: *[[Kronens perler]]* (*Les Perles de la couronne*)
*1938: *Quadrille*
*1938: *Remontons les Champs-Élysées*
*1949: *Aux deux colombes*
*1951: *La poison*
*1954: *Si Versailles m'était conté*
*1955: *Napoléon*
*1956: *Si Paris nous était conté*
*1957: *Assassins et voleurs*

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Margit Myhr

**Margit Myhr** (født 1990) er en norsk folkemusiker, sanger (kveder), danser, og skuespiller. Hun spiller hardingfele, langeleik og lur. Myhr har studert ved Ole Bull akademiet på Voss og studert teaterfag i Sunne i Sverige. Hun er oppvokst på Torpo i Hallingdal. 

Hun har i flere år vært ansatt som skuespiller og danser på Västanå Teater, senest i "Eddan", i manusversjon av Jon Fosse og i 2018 som tittelrollen i "Anna Svärd" av Selma Lagerlöf. 

Hun har gjort flere egenproduserte forestillinger, samt vært engasjert i dansekompaniene Villniss og Frikar. I 2019 gjorde hun *Nokon kjem til å kome* av Jon Fosse i samarbeid med Riksscenen og Västanå Teater og i 2020 hadde hun premiere med danseforestillingen *SVIV*. Hun har gitt ut albumet *Smile som sumarsole* med folkemusikkgruppen Firil. 

Hun spiller hardingfele, lyre og langeleik og synger i vokalgruppen Kvedarkvintetten som har gitt to plater (Kvedarkvintetten, 2016 på Ta:lik Records og "Julesong", 2017 på Grappa) 

I 2016 vant hun kongepokal i kveding, vokal klasse A som er eliteklassen, på landskappleiken. Myhr har samarbeidet med blant andre hardingfelespilleren Erlend Apneseth om utgivelse av tradisjonsmusikk fra Hallingdal.   

I 2024 vant hun landskappleiken i dans hardingfele klasse A sammen med Ulf Arne Johannessen og Ingunn Stræte Lie. Hun kom på tredjeplass i dans fele og andreplass i vokal klasse A.  

Hun er datter av folkemusikerne Gunnlaug Lien Myhr og Martin Myhr. Helga Myhr er hennes søster.

## Referanser
Spania under EM i friidrett 1994

Spania deltok med 58 utøvere under EM i friidrett 1994 som ble arrangert 7.&ndash;14. august 1994 i Helsingfors. Utøvere fra Spania tok ni medaljer under mesterskapet.

## Medaljevinnere

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Resultater
* trackfield.brinkster
* European Athletic Association
Salim Barakat

**Salim Barakat** (arabisk: سليم بركات‎‎, kurdisk: *Selîm Berekat‎*; født 1. september 1951 i Qamishli i Syria) er en kurdisk-syrisk romanforfatter og poet.

## Liv og virke
Barakat vokste opp i Qamishli i det nordlige Syria og tilbrakte det meste av sine ungdomsår der. I 1970 flyttet han til Damaskus for å studere arabisk litteratur, men etter ett år flyttet han til Beirut der han bodde til 1982. Mens han bodde i Beirut publiserte han fem diktsamlinger, en dagbok og to bind av en selvbiografi. Han flyttet til Kypros og var der administrerende redaktør for den palestinske ukebladet *[[Al-Karmel]]*, under sjefredaktør Mahmoud Darwish. 

Han bosatte seg i 1999 i Sverige.

Barakats verker kjennetegnes av magisk realisme. En rekke av hans verker er blitt oversatt til svensk.

## Bibliografi (utgitt på svensk)
* 2000 – *Järngräshoppan* (*al-Jundub al-hadidi* och *Haitihi aliyan, hat al-nafir ala akhirihi*) (oversatt av Tetz Rooke, Tranan)
* 2003 – *Bevisen som Mem Azad glömde på sin komiska resa dit, eller, Fjädrarna* (*al-Rīsh*) (overs. Tetz Rooke, Tranan)
* 2005 – *Rov* (overs. Tetz Rooke, Tranan)
* 2006 – *Grottorna i Haydrahudahus* (*Kuhuf Haydrahudahus*) (overs. Jonathan Morén, Tranan)
* 2008 – *Döda noviser* (*Mawta mubtadi'un*) (overs. Jonathan Morén, Tranan)
* 2010 – *Sovande rävar i rubiner* (overs. Jasim Mohamed og Jonathan Morén, Tranan)
* 2011 – *Geometriska andar* (*Arwāḥ handasīyah*) (overs. Jonathan Morén, Tranan)
* 2013 – *Det enhetligas högmod: kyssarnas tvivel och ständiga farhågor* (*'Ajrafat al-mutajanis*) (overs. Jonathan Morén og Jasim Mohamed, Tranan)

## Priser
* 2000 – Tucholskyprisen
* 2006 – Karin Boyes litterära pris

## Kilder
* Världslitteratur.se

## Referanser
Dronning Kristina (1974)

***Dronning Kristina*** (engelsk: **) er en britisk historisk dramafilm fra 1974 regissert av Anthony Harvey. Manuset ble skrevet av Ruth Wolff. Det bygger på hennes skuespill med samme navn som ble urframført på Theatre Royal i Bath i England 26. mai 1971.

Hovedrollene blir spilt av Peter Finch, Liv Ullmann, Cyril Cusack, Graham Crowden og James Faulkner. Filmmusikken ble skrevet av Nino Rota.

## Handling
Dronning Kristina av Sverige har konvertert til katolisismen og må abdisere. Hun ankommer Vatikanet i 1655. Kardinal Azzolino blir utpekt til å forhøre Kristina om hennes liv og motiver. Han er en favoritt til å etterfølge den døende paven. Kristina og kardinalen forelsker seg i hverandre. De planlegger å flykte sammen. Når paven dør avviser han Kristina.

## Rolleliste (i utvalg)
* Peter Finch - Kardinal Azzolino
* Liv Ullmann - Dronning Kristina
* Cyril Cusack - Axel Oxenstierna
* Paul Rogers - Altieri
* Graham Crowden - Kardinal Barberini
* Michael Dunn - Dvergen
* Kathleen Byron - Dronningmoren
* Lewis Fiander - Fader Dominic
* Harold Goldblatt - Pinamonti
* Tony Steedman - Carranza
* Noel Trevarthen - Ginetti
* James Faulkner - Magnus de la Gardie  
* Edward Underdown - Gustaf II Adolf, Kristinas far

## Referanser


## Eksterne lenker
*
MSLT

**Multiple Sleep Latency Test** (MSLT ) er en søvntest som viser overdreven søvn på dagtid ved å måle hvor raskt pasienten sovner i løpet av dagen. Det brukes for å teste pesienter med narkolepsi eller idiopatisk hypersomni.

Testen består av 4 eller 5 planlagte innsovninger på dagtid i et søvnlaboratorium. Pasienten får beskjed å sovne på kommando hver 2 time i ca. 20 minutter. Det blir primært målt hvor langt tid tar det før pasienten faktisk sovner. 
Sensorene som er plassert rundt hele kroppen vil kunne måle når pasienten sovner. Pasienter som sovner innen 8 minutter vil kunne få en diagnose i retning narkolepsi eller idiopatisk hypersomni. Testen sammenlignes med andre tester for å kunne stille riktig diagnose.
Ignatius Aphrem II

**Ignatius Aphrem II** (gammelsyrisk: ܡܪܢ ܡܪܝ ܐܝܓܢܛܝܘܣ ܐܦܪܝܡ ܬܪܝܢܐ , Moran Mor[y] Ignaṭius Afrem Trayono,  *Mār Iġnāṭīūs Afrām al-Ṯānī*; opprinnelig **Saʿid Karim**, født 3. mai 1965 i  al-Qamishli i Syria) er (fra 2014) den syrisk-ortodokse kirkes patriark.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Han var yngste sønn av Issa og Khanema Karim. Dette var syro-arameere fra landsbyen Ehwo (i dag *Güzelsu*) i Tur Abdin (nå i  provinsen Mardin i Tyrkia), som i tiden for folkemordet på arameene fra 1915 var blitt  fordrevet til Qamishli.

Afrem Karim mistet sin far i ung alder. Han trådte inn i St. Afrems teologiske seminar i Atchaneh i Bikfaya i Libanon i 1977 etter å ha avsluttet grunnskolen i al-Qamishli i Syria.

Fra 1982 tjente han det syrisk-ortodokse erkebispedømme i Aleppo i Syria for to år. Fra 1984 til 1988 studerte han teologi ved det koptiske teologiske seminar i Kairo i Egypt.

### Prest
I 1985 ble han innført som munk. Deretter ble han fullverdig diakon i Egypt, og senere samme år presteviet i hjembyen i Syria. Fra 1988 til 1989 tjenestegjorde han som sekretær for patriarken (hans forgjenger) og underviste også ved St. Afrems teologiske seminar i Damaskus.

I 1991 begynte Aphrem ved St Patricks College i Maynooth i Irland der han i 1994 tok sin doktorseksamen i teologi for sitt forsvar av korsets symbolikk i den syriske kristendom. 

Ignatius Aphrem II taler både klassisk og folkelig syrisk samt arabisk, fransk og engelsk. 

### Biskop - Patriarkal stedfortreder for den syrisk-ortodokse kirke i østlige USA
Den 28. januar 1996 ble Afrem viet til erkebiskop i den syrisk-ortodokse kirke og fikk æresnavnet **Cyril**. Han ble installert offisielt som erkebiskop i sitt nye bispedømme den 2. mars 1996 i St Markus' kirke  i Teaneck i New Jersey i USA. Under hans lederskap ble det opprettet elleve nye menigheter (slik at bispedømmet hadde 29 menigheter). Som erkebiskop organiserte han blant annet de syrianske ungdommene i en nyinstiftet syrisk-ortodoks ungdomsorganisadjon, *Syriac Orthodox Archdiocesan Youth Organization (SOAYO).*

### Patriark av Antiokia og Hele Østen
Erkebiskop Aphrem ble valgt av den hellige syrisk-ortodokse synode forsamlet i St. Jakob Baradeus-klostret i Atchane i Libanon i samband med begravelsen av patriark Ignatius Zakka I Iwas til den 123. patriarken av Antiokia og Hele Østen.

Erkebiskop Afrem Karim ble høytidelig innført som patriark den 29. mai 2014 i den patriarkalske katedral St. Georgis i Damaskus, under den pågående syriske borgerkrig. Han mottok det tradisjonelle æresnavnet **Ignatius** som er blitt brukt av alle patriarker av Antiokia siden 1445.

## Verker
* 

## Kilder
* Syriac Orthodox Church of Antioch - Patriarchal Vicariates: the Syrian Orthodox Archdiocese for the Eastern United States

## Referanser
XQD

**XQD** er ett flash basert minnekort som bruker PCI Express. Formatet ble lansert i 2010, mens første kort tilgjengelig for salg var fra Sony i 2012.

## Eksterne lenker
* 
* CompactFlash Association
The First 25 Years

***The First 25 Years*** er en samleplate med Svein Finjarn, utgitt i 1982.

## Sporliste
# The Rebels: «Whole Lotta Shakin'/Rebel Rouser» (Dave Williams/Duane Eddy/Lee Hazlewood), (*Whole Lotta Shakin'/Rebel Rouser*)
# The Beatniks: «Stumblin' Guitars» (Svein Finjarn/Stein Jordbrånen), (*Flickorna i Småland/Stumblin' Guitars*)
# The Beatniks: «Istanbul» (Nat Simon), (*[[Fly Middle East]]*)
# The Beatniks: «One Way Love» (Svein Finjarn), (*A One Way Love/You Can Never Stop Me Loving You*)
# The Blue Secrets: «Please Stay» (Svein Finjarn), (*I Want You Back Again/Please Stay*)
# The New Beatniks: «I'm Not Sorry» (Svein Finjarn/Kjell Asperud), (*I'm Not Sorry/The Love Sound*)
# The Vanguards: «A Worn Out Teddy Bear» (Svein Finjarn/Johnny Sareussen), (*[[Norsk rocks gyldne år]]*)
# Jumbo: «U.F.O» (Freddy Lindquist/Leif Jensen/Svein Finjarn/Tore Syvertsen), (*U.F.O/Writing That Neck*)
# Fresh Air: «See the Light» (Svein Finjarn)
# Finjarn & Jensen: «New Day» (Jackie Lomax), (*[[Finjarn & Jensen]]*)
# Svein Finjarn: «Atlantis» (Jerry Lordan), (*[[Mustang (album)|Mustang]]*)
# Svein Finjarn: «Mustang» (Svein Finjarn), (*[[Mustang (album)|Mustang]]*)
# Svein Finjarn: «Western Union Man» (Finjarn/Audun Tylden), (*[[Solo Flight]]*)
# New Jordal Swingers: «Buzz Around Town» (Finjarn/Tylden), (*[[10 (album)|10]]*)
# New Jordal Swingers: «Tango i Chicago» (Finjarn/Tylden/Ivar Hovden), (*Rock Machine/En tango i Chicago*)
# Svein Finjarn: «Topsy» (Edgar Battle/Eddie Durham), (*Topsy/London-tåke*)
# New Jordal Swingers: «Mr. Twang Man» (Svein Finjarn), (*[[1958 (album)|1958]]*)
# Svein Finjarn: «Billy the Kid» (Finn John Andresen), (*[[Guitar Player]]*)
# Svein Finjarn: «Du er den værste» (Finjarn/Morten Jørgensen)

## Eksterne lenker
* The First 25 Years
Arthur Henry Bullen

**Arthur Henry Bullen** (1857–1920) var en engelsk litteraturviter.

Bullen var spesialist på elisabethansk lyrikk og dramatikk, og publiserte en rekke nyutgaver av tidens forfattere. Verd å nevne er en ti-binds Shakespeare-utgave (1904-07) og den første utgaven av Thomas Campions samlede verk (1889). Bullen moderniserte språket og utgaven hans brukes derfor ikke av dagens litteraturvitere.

## Referanser


## Litteratur
* Richard Storer om Bullen i *[[Oxford Dictionary of National Biography]]* (2004)
* H. F. B. Brett-Smith om Bullen i *Dictionary of National Biography* (1927)

## Eksterne lenker
* 
* 
* Arthur Henry Bullen, Internet Archive
Allegori over den nederlandske seier i slaget ved Gibraltar den 25. april 1607

**Allegori over den nederlandske seier i slaget ved Gibraltar den 25. april 1607** (nederlandsk: **Allegorie op de Nederlandse overwinning in de Zeeslag bij Gibraltar op 25 april 1607**) er et maleri fra årene 1615–1630 av Adam Willaerts (1577–1664). 

## Motiv
På stranden ses en spanjol og en nederlender som kjemper om en stokk. Den elegante spanjolen holder en kårde i høyre hånd mens hatten er i ferd med å gli ham ned over ansiktet. Bak ham står en landsmann og en morian. Nederlenderen forsøker å kutte et stykke av stokken med sin kniv, som for å trekke den korteste enden. Bak ham står en englender og en venetianer, samt et par menn med kroner og betrakter opptrinnet. I bakgrunnen raser et sjøslag foran befestede klipper.   

## Allegori
Maleriet er en allegori over den nederlandske seieren over de spanske i Slaget ved Gibraltar som fant sted 25. april 1607 i forbindelse med åttiårskrigen. Lignende motiv ses i avbildningen *De strijd om de Gouden Stok*. Willaerts har malt motivet i Utrecht.

Bildet ble solgt anonymt i Amsterdam i 1963, og  ble solgt videre i 1965 til Rijksmuseum hvor det nå befinner seg.

## Referanser
Arendal Metodistkirke

**Arendal Metodistkirke** er en del av den metodismebevegelsen og holder til i Arendal. Menigheten ble grunnlagt i 1868 etter at metodismen hadde kommet til Norge på 1850-tallet. Menighetens kirkebygg stod klart i 1871. 
Menigheten i Arendal flyttet fra sine gamle lokaler i Østre gate i 2011. Bygget kunne ikke lenger godkjennes som forsamlingslokale. I 2014 ble lokalene solgt. Bygget er erklært som verneverdig, noe som binder opp mulighetene for de nye eierne. Menighetens nye kirke ble vigslet i 2016.

Salmedikteren og oversetteren Elevine Heede var fra Arendal og tilhørte Metodistkirken

## Arkivet
Arkivet etter Arendal Metodistkirke oppbevares på KUBEN i Arendal. Arkivet inneholder kvartalskonferanseprotokoller, møteprotokoller, regnskapsprotokoller o.l.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Offisiell nettsted
*
Johan Mæresmo

**Johan Berntsen Mæresmo** (født 23. mai 1885, død 26. mars 1956) var en norsk jernbanearbeider, småbruker og politiker (Ap).

Han var sønn av skredder og småbruker Bernt Josiassen og Petrikke Iversdatter på Mæresmo på Skatval i Nord-Trøndelag.

Han giftet seg i Trondheim i 1911 med Jenny Grønset fra Vefsn. De bodde i Soknedal under anleggelsen av Dovrebanen, og sønnen deres kom tilbake til Soknedal som baneformann. I 1920 kjøpte de småbruket Øvre Mære, like ved barndomshjemmet hans på Skatval.

Johan Mæresmo ble baneformann på Skatval, og avgikk med pensjon i 1950, etter 46 års tjeneste i NSB.

Mæresmo var medlem av Skatval kommunestyre og formannskap, fra 1946 til 1947 som varaordfører.

## Referanser
Stere Popescu

**Stere Popescu** (født 17. april 1920 i Galați, død mars 1968 i London, Storbritannia) var en rumensk ballettdanser og avantgardistisk koreograf.

Hun studerte ballett med Floria Capsali. Samtidig studerte han arkitektur.

I 1940-årene var han førstedanser ved Operaen i București. Han publiserte studier om danseteori i tidsskriftene *Contemporanul* og *Luceafărul*, og dikt i *Revista Fundațiilor Regale*.

Han var gift med kunstkritikeren Sanda Agalides.

Han hoppet av til Frankrike i november 1965 etter at han deltok i forestillingen «Le marteau sans maître» av Pierre Boulez på en dansefestival i Paris.

Han begikk selvmord i London i 1968.

## Æresbevisninger
En sal ved Det nasjonale dansesentret i București er oppkalt etter ham.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Intervju med Stere Popescu på Radio Free Europe (på rumensk)
Hedy Löffler

**Hedy Löffler-Weisselberger** (født desember 1911, Timișoara, død 2007) var en rumensk kunstfotograf.

I 1956 var hun en av grunnleggerne av *Det rumenske kunstfotografforbundet*, der hun ble valgt i Ledelseskomiteen, og leder av Utstillingskommisjonen.

Hun deltok i mange internasjonale utstillinger og laget mange platecovere.

## Verker
* *Brașov*, Ed. Meridiane, București, 1962
* *Vatra Dornei, Slănic Moldova*, Ed. Meridiane, București, 1967
* *Țara Bârsei*, Ed. Meridiane, București, 1971
* *Neapole',' Ed. Meridiane, București, 1973*
* *Litoralul românesc*, Editura Sport-Turism, București, 1975
* *Sighișoara*, Ed. Sport-Turism, București, 1976
* *Polonia- instantanee fotografice*, Ed. Sport-Turism, București, 1978
* *Paris* (Forord av Ioan Grigorescu), Editura Sport-Turism, București, 1980
* *București* (Forord av Ioan Grigorescu), București, Ed. Sport-Turism, 1984
* *Grădinile Bucureștiului*, Editura Sport-Turism, București, 1984
* *Orașe din Republica Democrată Germană*,  Ed. Sport-Turism, București, 1987

## Referanser


## Litteratur
* Paul Silvestru, Salonul internațional de artă fotografică - București, 1987”, i tidsskriftet *Fotografia*, nr. 179
Raphaela Lukudo

**Raphaela Boaheng Lukudo** (født 29. juli 1994) er en italiensk friidrettsutøver som konkurrerer i sprintløp. Hun har gull på 4 x 400 meter og sølv på 400 meter fra U23-middelhavsmesterskapet i friidrett 2016 som fremste internasjonale meritter.

## Idrettskarriere
;2011
Lukudo deltok ved ungdoms-VM i friidrett 2011 i Lille, men ble slått ut i semifinalen, der hun kom på 7.-plass i sitt heat. 

Hun deltok også ved Europeisk Ungdoms-OL 2011. På 400 meter hekk kom hun på 6.-plass, og på 4 x 100 meter stafett kom Italia også på 6.-plass.

;2013
Ved junior-EM i friidrett 2013 deltok hun på 4 x 400 meter stafett. Italia kom her på 5.-plass, med ny italiensk juniorrekord på 3:37,61. 

;2014
Hun kom på 3.-plass på 400 meter hekk ved det italienske mesterskapet i 2014, bak Yadisleidy Pedroso og Francesca Doveri. 

;2015
Ved det italienske mesterskapet innendørs 2015 vant laget hennes, CS Esercito, 4 x 200 meter. 
 
;2016
CS Esercito vant på nytt 4 x 200 meter ved det italienske mesterskapet innendørs 2016, med Lukudo på laget. I juni kom hun på 2.-plass på 400 meter ved U23-middelhavsmesterskapet i friidrett 2016, med tiden 53,47, bak Deborah Sananes. I tillegg vant Italia 4 x 400 meter stafett. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Ion Prisada

**Ion (''Bebe'') Prisada** (født 1929 i Buzău, død 3. november 2008) var en rumensk saksofonist, fløytespiller og jazzbandleder.

Han var utdannet ved Militærmusikkinstituttet (1949). Deretter spilte han i militærband (1950-1954), i byrådsorkestret i București (1954-1957), i Electrecord-orkestret (1957-1964), i Statssirkusets orkester og i Den rumenske kringkastingens big band- og revyorkester.

Som medlem av bandet *Perpetuum Mobile* spilte han sammen med Marius Țeicu, Ion Cristinoiu, Mihai Dumbravă, Mihai Viziru.

Han deltok i mange jazzfestivaler i Romania (Ploiești, Sibiu m.fl.).

## Priser
* Gullprisen ved Ungdomsfestivalen, Moskva, 1957
* Gullprisen ved Karlovy Vary-festivalen, 1962
* Gullprisen ved Tallinn-festivalen (på den tiden Sovjetunionen)
* Juryprisen ved *Jazz Jamboree*, Warszawa, 1961 

## Referanser


## Litteratur
* Mihai Berindei, *Dicționar de jazz*, Ed. Științifică și enciclopedică, București, 1976
Johanna Geyer Carles

**Johanna Geyer Carles** (født 10. oktober 1995 i Toulon) er en fransk friidrettsutøver som konkurrerer i mellomdistanseløp og terrengløp, og representerer klubben Athle Sud 77. Hun har gull på 1500 meter fra U23-middelhavsmesterskapet i friidrett 2016 som fremste internasjonale meritt.

## Idrettskarriere
;2012
Geyer Carlos vant 1500 meter ved det franske ungdomsmesterskapet i 2012. I terrengløp fikk hun bronse ved det franske ungdomsmesterskapet (*cadettes*).

;2013
Hun deltok ved VM i terrengløp 2013, og kom på 60.-plass på 6 km i juniorklassen. Ved det franske mesterskapet i terrengløp vant hun juniorklassen. Hun deltok også ved EM i terrengløp 2013, der hun kom på 16.-plass i juniorklassen. Frankrike kom på 9.-plass i lagkonkurransen i denne klassen. 

Ved junior-EM i friidrett 2013 deltok hun på 1500 meter. Der endte hun på 6.-plass, med tiden 4:23,50. 

;2014
Ved junior-VM i friidrett 2014 deltok hun på 1500 meter. Der løp hun på 4:33,84 i sitt innledningsheat, som var 27. beste tid. Hun gikk dermed ikke til finalen. Hun vant igjen juniorklassen ved det franske mesterskapet i terrengløp, og ved det franske mesterskapet i stafetter (*Coupe de France*) vant hun gull på 4 x 400 meter. 

;2015
Hun deltok ved EM i terrengløp 2015, og kom på 29.-plass i U23-klassen.

;2016
Ved det franske mesterskapet innendørs 2016 fikk hun sølv på 1500 meter, bak Élodie Normand. I mars vant hun det franske mesterskapet i terrengløp, i seniorklassen.

Hun vant 1500 meter ved U23-middelhavsmesterskapet i friidrett 2016.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Profil hos European Athletics
*  Profil hos All-Athletics.com 
*  Athle - Johanna Geyer Carles
Esperantujo

**Esperantujo** (IPA: [es.pe.ran.ˈtu.jo]), eller **esperantio** (IPA: ), er et begrep som betyr «esperanto-land», og brukes av de som snakker esperanto til å referere til esperanto-samfunnet og esperanto-kulturen, altså de stedene og institusjonene hvor språket brukes som om det var et offentlig språk i et land. Selv om esperanto ikke brukes offisielt av noen av verdens land, så utgjør esperantujo rundt 120 land i verden.

## Etymologi og terminologi
Ordet er dannet på samme måte som landsnavn. På esperanto lages både navn på land og nasjoner tradisjonelt sett av navnet på de etniske innbyggere i landet, pluss endelsen *-ujo*, slik at for eksempel «Frankrike» blir *Francujo*, fra *franco* (franskmann).

Begrepet som ville vært tilsvarende til *Francujo* ville vært *esperantistujo* (esperantist-land). Derimot ville dette ordet formidle inntrykket av at det var et konkret land, mens navnet *Esperantujo*, som kommer av navnet på språket pluss endelsen *-ujo*, gir inntrykket av en mer abstrakt kulturell sfære.

## Referanser
Etterfølgeren

***Etterfølgeren*** er en norsk dramathriller fra 1997 regissert av Tor M. Tørstad. Hovedrollen spilles av Terje Strømdahl. Filmen er et u-hjelpsdrama med nordsør-konflikten som ramme, skrevet av svenske Henning Mankell. Scenarioet ble skrevet av Tørstad, Bjørn Tønnesen og Terje Haglund. Serien ble produsert av NRK Drama, Studio Regin A/S og Avenida Producões.

Filmen ble dårlig mottatt av anmelderne og ble bare sett av omlagt 5000.

En utvidet versjon på nærmere fire timer ble sendt som serie på NRK i 1998.

## Handling
Mineryddingseksperten Johan Stensrud (Strømdahl) må plutselig overta mineryddingsarbeidet i Mosambik etter at hans forgjenger omkom i en bilulykke. Stensrud blir møtt med en mur av fortielse og bortforklaringer, og han skjønner fort at ikke alt er som det burde være.

## Rolleliste
* Terje Strømdahl - Johan Stensrud
* Elisabeth Sand - Berit Stensrud
* Reidar Sørensen - Sigurd Hauge
* Beatriz Chitsembe - Fátima
* Isabel Jorge - Rosa
* João Manja - João
* Ian Roberts - Frederik van der Merwe
* Santos Mulungo - Kalala Ilunga

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Kjell Kaspersen (styrkeløfter)

**Kjell Kaspersen** (født 18. februar 1968 i Gjøvik) er en norsk tidligere styrkeløfter, som konkurrerte for Brumunddal Atletklubb. Nasjonalt har han vunnet tre gull i NM i styrkeløft (1988, 1989 og 1990), og i 1990 vant han også *kongepokalen* for å ha vært beste løfter uavhengig av vektklasse. Han har også fire gull fra lag-NM, og seks gull fra ungdoms- og junior-NM, herunder fire bestemannspriser. Internasjonalt har han blant annet blitt junior-verdensmester tre ganger (1988, 1989 og 1991), og junior-europamester tre ganger (1988, 1989 og 1990).

## Nasjonale resultater og meritter

### NM i styrkeløft

### Lag-NM i styrkeløft

### Ungdoms- og junior-NM i styrkeløft

## Internasjonale resultater og meritter

### Nordisk mesterskap i styrkeløft

### Junior-VM i styrkeløft

### Junior-EM i styrkeløft

### Nordisk juniormesterskap i styrkeløft

## Referanser
Skåråna

**Skåråna** er ei elv i Lund kommune i Rogaland. Den har utspring fra Viglandsvatnet og munner ut i Storåna rundt en kilometer nord for Eik.

I 2014 ble det gitt konsesjon for utbygging av Steinbergdalen og Flatestøl kraftverker og til regulering av Viglandsvatnet med 0,5 meter. De to kraftverkene vil utnytte fall på henholdsvis 77 og 50 meter i Skåråna. Samtidig ble søknaden om bygging av Skårdal kraftverk nederst i elva avslått, med begrunnelse i skadevirkningene for biologisk mangfold, landskap og friluftsliv.

## Referanser
Gentlemen (film)

***Gentlemen*** er en svensk drama-thriller fra 2014 regissert av Mikael Marcimain. Manuset ble skrevet av Klas Östergren og Marcimain. Det er basert på Östergrens gjennombruddsroman *Gentlemen* fra 1980. Hovedrollene spilles av David Dencik, Sverrir Gudnason, David Regnfors og Ruth Vega Fernandez. Blant birollene finner man Pernilla August, samt norske Sven Nordin og Hege Schøyen.

Filmen blir beskrevet slik i Svensk Filmdatabase:

Den ble vist på kinoen Skandia 5. november 2014 under den 25. Stockholms filmfestival.

*Gentlemen* ble nominert til tretten Guldbaggar, blant annet for beste film, beste regi, beste manuskript, beste mannlige hovedrolle og beste kvinnelige birolle.

Den ble nominert til Nordisk råds filmpris i 2015.

## Innspillingsfakta
Filmen ble spilt inn i april&ndash;november 2013 i Stockholm, Skåne, Vilnius, Paris og Jylland.

## Rolleliste (i utvalg)
* David Dencik - Henry Morgan
* Ruth Vega Fernandez - Maud
* Sverrir Gudnason - Leo, sanger i Harry Lime Group
* David Fukamachi Regnfors - Klas Östergren
* Pernilla August - Greta
* Peter Carlberg - Birger
* Magnus Krepper - Stene Forman, gitarist i Harry Lime Group
* Magnus Roosmann - Jazzbaronen
* Sven Nordin - Franzén
* Boman Oscarsson - Wilhelm Sterner
* Amanda Ooms - Hälardrottningen
* Staffan Göthe - Hogarth
* Liv Mjönes - Vivi
* Christopher Wagelin - Verner Hansson, trommeslager i Harry Lime Group
* Jennie Silfverhjelm - Kärran
* Andreas Kundler - Bill
* Maja Embrink - Eva
* Louise Peterhoff - Nina Negg
* Lars Green - Willis
* Hege Schøyen - Dine

## Produksjonsteam
* Produsenter: Fredrik Heinig, Johannes Åhlund og Matthias Nohrborg
* Produsent, team i Litauen: Gabija Siurbytė
* Prosjektleder: Susanne Kujala
* *Line producer*: Sanne Glæsel
* *Line producer*, team i Litauen: Ernestas Jankauskas
* Produksjonsleder: Eva Åkergren
* Produksjonsleder, team i Litauen:  Vladas Lyndo
* Produksjonsleder, team i Stockholm vinter: John R. Hallström
* Produksjonsleder, team i Paris: Katinka Haxthausen

## TV-serie
En forlenget TV-serieversjon, *Gentlemen & Gangsters*, som også innbefatter handlingen fra romanens oppfølger *Gangsters*, ble vist i fire avsnitt på 90 minutter som dramaserie på Sveriges Television i januar 2016.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Hoppestadvatnet

**Hoppestadvatnet** er en innsjø ved Fagerfjell i Flesberg kommune i Buskerud. Sjøen er demmet opp slik at vannet flyter sammen med Holmevatnet, og tjener som magasin for Vrenga kraftverk.

Innsjøen har vært sterkt påvirket av sur nedbør. Ørreten var utdødd på 1970-tallet, til tross for utsetting. Selv abborbestanden var nesten utdødd. Vannet er senere påvirket av kalking i vassdragene ovenfor. Det er nå ørret i vannet, samt en tett bestand av abbor..

## Referanser