open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kunwar Narayan

**Kunwar Narayan** (født 19. september 1927 i Faizabad, død 15. november 2017 i Lucknow) var en indisk poet, oversetter og forfatter.

Han var blant de få intellektuelle poeter som har kombinert en internasjonal moderne sensibilitet med en forankring i sitt eget lands kultur og fantasifulle historie. Hans forfatterskap begynte med *Chakravyūh*, hans første diktsamling som ble utgitt i 1956. Omtrent samtidig, var han redaktør for det litterære tidsskriftet *[[Jug-Chetna]]*.

Narayan tok eksamen i engelsk litteratur ved Lucknow University i 1951. Han giftet seg i 1966 med Bharati Goenka, som han hadde en sønn, Apurva (født i 1967), sammen med. Han var flere ganger på besøk i flere land i Europa, i Russland og i Kina og hadde møter med diktere og forfattere, så som Nazim Hikmet Ran, Anton Słonimskie og Pablo Neruda. Han bidro med oversettelser av forskjellige franske diktere.

Hans arbeider omfattet flere varierte sjangre, blant annet lyrikk, episke dikt, noveller, litterær kritikk, oversettelser fra andre språk, essays og artikler. Hans poesi er blitt oversatt til flere språk og han har mange æresbevisninger som inkluderer Warszawa-universitetets honorære medalje og Italias Premio Feronia for fremstående internasjonal verk.

## Æresbevisninger
*  Vyas Samman-prisen
* Sahitya Akademi-prisen for Koi Doosra Naheen
* Jnanpith-prisen
* Padma Bhushan (2009)
* Premchand-prisen 
* Kabir Samman-prisen 
* Shalaka Samman-prisen
* Tulsi-prisen 
* Hindustani Akademi Award for Atmajayee

## Referanser
William Remington Moses

**William Remington Moses** (født 17. november 1959 i Los Angeles i California) er en amerikansk skuespiller. 

Moses er sønn av skuespilleren Marian McCargo (1932–2004) og Richard Cantrell Moses Sr. som skilte seg i 1963. Marian giftet seg på nytt i 1970 med den tidligere republikanske kongressmannen Alphonzo Bell jr. (1914–2004), og han adopterte William og hans to brødre. 

Moses er kjent for å rollen som Cole Gioberti i såpeoperaen Falcon Crest (1981–1987). Etter seks sesonger i *Falcon Crest*, hadde han en liten rolle i begynnelsen av Julia Roberts' film *[[Mystic Pizza]]* fra 1988. Han har også opptrådt i flere TV-filmer som *Alone With A Stranger* (2000) og *Christmas Child* (2004). 

Gjennom hele sin karriere, har Moses også gjort gjesteopptredener i en rekke forskjellige TV-serier, inkludert *Fantasy Island*, *[[The Love Boat]]*, *[[Murder She Wrote]]*, *[[Ally McBeal]]*, *[[JAG (TV-serie)|JAG]]*, *[[NCIS (TV-serie)|NCIS]]*, *[[7th Heaven]]*, *[[Touched By An Angel]]*, *[[Cold Case]]*, **, *[[Without a Trace]]*, *[[Ghost Whisperer]]* og *[[Bones]]*. 

25. juli 1987 giftet Moses seg med skuespillerinnen Tracy Nelson, datter av rockesangeren Rick Nelson og hans kone Kristin Harmon Nelson, men de tok ut skilsmisse i 1997. Paret fikk datteren Remington Elizabeth (født 11. august 1992). Moses har siden giftet seg på nytt og har sammen med konen Sarah fått datteren Grace.

## Eksterne lenker
*
Kjøleviksteinen

**Kjøleviksteinen** er en runestein fra gården Kjølevik i Strand kommune i Ryfylke, Rogaland.

I 1878 fant den unge læreren på Idse, Torgils Didriksen Hillesland, runesteinen i Kjølevik. På bakgrunn av funnet skrev han et brev til antikvar Nicolay Nicolaysen med opplysning om at det fantes en runestein i området. Agronom Anda tok æren for funnet i 1882. 

I flere kilder oppgis amtsagronom I. Anda til å være oppdageren av runesteinen.

Runesteinen lå da som overligger i inngangen til en potetkjeller på gården, men folkene på gården opplyste at den opprinnelig hadde stått på en liten gravrøys i nærheten, sammen med en annen stein. Om det også hadde vært innskrift på denne steinen er uklart, og det har ikke vært mulig å finne den igjen.  

Steinen ble kjøpt inn av Universitetets Oldsaksamling, og sommeren 1883 ble den sendt til Kristiania. Her sto den i mange år i foajeen i Historisk museum, men i 1999 ble den flyttet til foajeen i det nye Universitetsbiblioteket i Georg Sverdrups hus på Blindern. I 1982 ble en kopi av steinen satt opp ved Vatland grendehus ved Kjølevik.

Steinen er 2,70 meter lang, ca. 0,23 meter tykk, og 0,53 meter på det bredeste. Den er av granitt. 

Innskriften består av tre linjer, som går nedenfra og opp langs steinen. Språket i innskriften er urnordisk, og den er datert til folkevandringstid, ca. 400-450 e Kr. I *Norges Indskrifter med de ældre Runer* transkriberes teksten slik:  

:**hadulaikaR**
:**ek hagustadaR**
:**hlaaiwido magu minino**

Gammelnorsk gjengivelse (ordet med asterisk er rekonstruert, det kjennes ikke fra noen gammelnorske kilder): 

:**

Oversatt til moderne norsk blir det: *Hodleik. Jeg, Haugstall, gravla sønnen min*. Noen går ut fra at Hodleik er navnet på sønnen, mens andre mener han kan være runeristeren.

## Referanser


## Litteratur
* 
*
Jamie Rose

**Jamie Rose** (født 26. november 1959 i New York City i New York) er en amerikansk skuespillerinne som spilte rollen som Vickie Gioberti i såpeoperaen *[[Falcon Crest]]*. Rose hadde denne rollen fra 1981 til 1983, da Dana Sparks overtok rollen.

Rose har også spilt hovedrollen i serien *Lady Blue* i tillegg til hyppige gjesteopptredener i forskjellige TV-serier, inkludert *Crusade*, *Fantasy Island*, *St. Elsewhere*, *[[Murder, She Wrote]]*, *[[Columbo]]*, *[[Chicago Hope]]*, *[[JAG (TV-serie)|JAG]]*, *[[Ally McBeal]]* og *[[NYPD Blue]]*. Jamie Rose giftet seg med Kip Gilman 21. august 2006.

## Eksterne lenker
*
Geofysisk institutt (UiB)

**Geofysisk institutt** (forkortet **GFI**; opprinnelig **Det Geofysiske Institutt**; populært også kalt «Geofysen») er et institutt ved Det matematisk-naturvitenskapelige fakultet ved Universitetet i Bergen.

Geofysisk institutt er i dag en administrativ enhet som omfatter forsknings- og undervisningsgruppene for meteorologi og oceanografi. I tillegg er klimaforskningssenteret Bjerknessenteret tett knyttet opp til instituttet.

Instituttleder ved GFI per 2020 er Tor Eldevik. Han etterfulgte Nils Gunnar Kvamstø våren 2019.

Fagutvalget heter Coriolis etter en navneendring fra Geofysisk Fagutvalg (GFFU) høsten 2023.

## Historikk
GFI ble opprettet i 1917 etter forslag fra professor Bjørn Helland-Hansen, og representerte en videreføring av forskningsaktiviteter ved Bergen Museum (opprettet i 1825) og Biologisk Stasjon (opprettet i 1892). Det Geofysiske Institutt hadde fra starten av en avdeling for oceanografi og en avdeling for meteorologi, begge med indre selvstyre. Senere kom det også til en avdeling for jordmagnetisme og kosmisk fysikk. Allerede fra starten av hadde GFI en høy internasjonal standard og hadde et utstrakt internasjonalt kontaktnett. Derfor ble professor Vilhelm Bjerknes ved Universitetet i Leipzig bedt om å komme til Bergen for å lede planleggingen og organiseringen av den meteorologiske virksomheten. Dette førte til den berømte «Bergensskolen» der en rekke senere kjente meteorologer gjorde sin første innsats: Jakob Bjerknes, Halvor Solberg, Carl-Gustav Rossby, Tor Bergeron og flere. Den oceanografiske forskningen holdt også høy standard med den kjente teoretikeren Jonas Ekman Fjeldstad ved siden av Harald Ulrik Sverdrup og Bjørn Helland-Hansen.

I starten holdt Det Geofysiske Institutt til i flere midlertidige lokaler, før det flyttet inn i et eget bygg på Florida. Det stod ferdig i 1928 (midtbygget). Her fikk også Værvarslingen på Vestlandet og Det meteorologiske Observatorium plass. Bygget var svært godt utstyrt og ble realisert på grunn av en pågående innsamling fra innbyggerne i Bergen, næringslivet og kommunen, og viser bedre enn noe annet hvor stor troman hadde på vitenskapelig fremskritt den gangen, spesielt i form av bedre værvarsler, men også i utforsking av havet.

Geofysisk Institutt gikk inn som en naturlig og viktig del av Universitetet i Bergen da dette ble opprettet i 1946. Instituttet hadde en sterk økning i antall ansatte på begynnelsen av 60-tallet med tilsvarende økning i forskningsaktivitet.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Geofysisk institutt
* Landsverneplan for Kunnskapsdepartementet
* Bergen byleksikon på nett, om Geofysisk Institutt
Eskilsø

**Eskilsø** (tidligere Æskilsø) er en øy i Roskilde fjord på Sjælland. 

Den er med sine 1,4 km² den største øy i fjorden, og eies i dag av Struckmanns naturfredningsfond. Inne på øya finnes to tjern, Store og Lille Rørsø, samt et par mindre vannhull. Øyas høyereliggende deler benyttes til kornavl, mens strandengene brukes til gressing. 

På Eskilsø ligger ruinene av Eskilsø klosters klosterkirke, et augustinerkloster som stammer fra 1100-tallet, formentlig opprettet av biskop Eskil av Roskilde. Selve klosteret finnes ikke mere, men en rekke planter og frukttrær stammer trolig fra dets korte levetid.  

Øya har et rikt fugleliv på de fredede strandengene, om vinteren ses også havørn. Jakt på vannfugler har ikke vært tillatt siden 1996.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Eskildsø på roskilde-fjord.dk
Paul Freeman

**Paul Freeman** (født 18. januar 1943 i Barnet) er en britisk film- og TV-skuespiller. 

Han begynte sin karriere som skuespiller i reklamer og etterhvert fikk han flere små roller på teater. Freeman hadde roller i oppsetninger av *A Midsummer Night's Dream* og *[[Hamlet]]*. Senere fikk han hovedroller i oppsetninger på National Theatre og Royal Shakespeare Company, før han sammen med regissør Max Stafford-Clark etablerte teatergruppen Joint Stock Theatre Company i 1974. 

I 1978 debuterte han på britisk TV med *Life of Shakespeare* (1978) og i *Winston Churchill: The Wilderness Years* (1981). Freeman har også vært med i dokudramaet *Death of a Princess*, en film som omhandler henrettelsen av Masha'il bint Fahd al Saud av Saudi-Arabia. I 1980 begynte karrieren som filmskuespiller med en rolle i *[[The Long Good Friday]]* sammen med Bob Hoskins og *[[The Dogs of War]]* (1981), hvor han møtte Maggie Scott som etterhvert ble hans kone. 

Freeman fikk i 1981 rollen som René Belloq, Indiana Jones' erkerival, i filmen *[[Jakten på den forsvunne skatten]]*. I den fikk spilte han mot Harrison Ford, mens Steven Spielberg og George Lucas hadde regien. Denne filmen ble et springbrett for Freeman inn i filmbransjen i Hollywood.

I 1988 spilte han professor Moriarty i filmen *Without a Clue* med Michael Caine som en talentløs Sherlock Holmes og i 1995 Ivan Ooze i filmen *Mighty Morphin Power Rangers: The Movie*. Freeman hadde gjesteroller i flere amerikanske TV-serier som for eksempel *[[Falcon Crest]]* (1984–1985), *The Young Indiana Jones Chronicles (1992-93)* og *[[Absentia]]* (2017-20). Han spilte også i flere mini-serier som *Murderers Among Us: The Simon Wiesenthal Story* (1989) og *[[The Final Cut]]* (1995).

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Edward Bunting

**Edward Bunting** (1773–1843) var en irsk musiker og folkemusikksamler.

## Liv og virke
Mellom 1792 og 1807 reiste Bunting rundt på en rekke innsamlingsturer. Han var den første som transkriberte musikk i felten mens musikken ble spilt. Han forsto hvor viktig de irske ordene var for sangene og ansatte Patrick Lynch til å skrive opp tekstene. Bunting bodde i Belfast til han giftet seg i 1819. Han flyttet da til Dublin hvor han var organist ved St. George's Church. 

Bunting er gravlagt på *Cemetery of Mount Jerome* i  Dublin.

Buntings opptegnelser var forsvunnet i mange år, men ble funnet igjen i 1907 og oppbevares nå i biblioteket ved Queen's University Belfast. 

The Chieftains' album *[[Keltisk harpe|The Celtic Harp]]* fra 1993 er tilegnet Edward Bunting.

## Publikasjoner
* *A General Collection of the Ancient Irish Music*, 66 melodier, (1796),
* *A General Collection of the Ancient Music of Ireland* (1809),
* *The Ancient Music of Ireland*, 165 airs, (1840).
* Waltons gjenutgivelse fra 2002: *The Irish Music Manuscripts of Edward Bunting (1773–1843)* (ISBN 1-85720-139-6).

## Referanser


## Litteratur
* Donal O Sullivan. *Journal of the Irish Folk Song Society*, 1927-1939.
* Bunting, Edward. *The Ancient Music of Ireland Arranged for Piano*. Dover, 2000.  (original 1840)

## Eksterne lenker
* 
*
Flekket kvikkjeger

**Kvikkjeger** (*Phrurolithus festivus*) er en av edderkoppene i familie-gruppen Corinnidae.

## Utseende
Kvikkjeger er omtrent 3 mm lang og ligner noe på en maur av utseende. Den er brunlig og noe mørkere svartbrun, med en ganske blank kropp. Den har et noe smalt hode, det vil si at forkroppen er tilsmalnet foran og bredere bak. De har åtte øyne som er plassert på to rader. De fremre spinnvortene er kjegleformede og står tett inntil hverandre.

Kvikkjeger er en dagaktiv edderkopp som jakter på små leddyr, antakelig maur, siden den gjerne finnes der det er maur. 

## Litteratur
* W. Nentwig, A. Hänggi, C. Kropf & T. Blick (Hrsg.): *Spinnen Mitteleuropas – Bestimmungsschlüssel*, slekten (gattung) ''Phrurolithus'' (tysk)
* Roberts, M.J. (1995) *Spiders of Britain & Northern Europe.* Harper Collins. ISBN 0-00-219981-5

## Eksterne lenker
* 
* Jørgen Lissner: Europas og Grønlands edderkopper. Med foto av europeiske arter 
* Edderkoppkroken - Corinnidae. Med bilder av norske arter 
* Fauna Europaea, utbredelsesdatabase for europeiske dyr
Karl Magnus Sjøen

**Karl Magnus Sjøen** (1944–2002) var en norsk sanger fra Karmøy. Han var medlem i den musikalske humorgruppen 3 Busserulls. Han hadde kallenavnet «Pirion».

Karl Magnus Sjøen hadde studert klassisk sang på musikkonservatoriet i Oslo. I 1962 var han med på å starte 3 Busserulls, som opptrådte i ulike formater frem til et av de andre medlemmene av trioen omkom i en trafikkulykke i 1968. I 1975 startet gruppen opp igjen med et nytt medlem.

Sjøen var med i dokumentarprogrammet *Å då lo eg – Tre Busserulls*, som hadde premiere på NRK i 1988. I november 1990 måtte han ta en pause på grunn av sykdom. I 1995 ga han ut en soloplate med tittelen *[[En busserull på loffen]]*. En måned før hans død i 2002 ble albumet *Min elektriske hest* utgitt. Han døde etter lang tids sykdom.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*  «Å då lo eg» – Tre Busserulls
En busserull på loffen

***En busserull på loffen*** er et musikkalbum med Karl Magnus Sjøen, utgitt i november . Dette ble hans første og siste plate som soloartist.

## Sporliste
# «Rekrutteringa til Island»
# «Sæbøvik»
# «Kjentmann»
# «Korea»
# «En dragende lengsel»
# «Mareritt»
# «Eg var på Island»
# «Herredsretten»
# «Skåres forlis»
# «Nord i Viken»
# «På utkikken»

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Kommuner i departementet Haute-Savoie

Dette er en liste over de 294 kommunene i departementet Haute-Savoie i regionen Auvergne-Rhône-Alpes i Frankrike. Per 1. januar 2022 er antall kommuner redusert til 279.

*(CAA) Agglomeration community of Annecy, dannet i 2001.
Meir E-stoff

***Meir E-stoff*** er et musikkalbum med E-76, utgitt i 2009.

## Sporliste

# «Mesta»
# «Marlboroman»
# «Heim te juling»
# «Rosalin»
# «Trumf i spar»
# «Kongen»
# «Varm, god og fin»
# «Felespil og gamle bur»
# «Tidleg vakjen»
# «Gul Ascona»
# «Mannen med ljåen»
# «Hei raulending»

## Eksterne lenker
Kommuner i departementet Loire

Dette er en liste over de 327 kommunene i departementet Loire i regionen Auvergne-Rhône-Alpes i Frankrike. Per 1. januar 2022 er antall kommuner redusert til 323.

* (CAF) Communauté d'agglomération du Forez Sud, dannet i 2004.
* (CAR) Communauté d'agglomération le Grand Roanne, dannet i 2000.
* (CAS) Communauté d'agglomération de Saint-Étienne Métropole, dannet i 2001.
Turing (musikkalbum)

***Turing*** er et musikkalbum med E-76, utgitt i 2005.

## Sporliste
# «Ungkarsfestivalen»
# «Kraftlaget»
# «Perfekt»
# «Avløysaren»
# «På tur»
# «Bygdefest på Harpefoss»
# «Chevre»
# «Begersvingar»
# «Alli vøri sø god»
# «Huskulstjønn»
# «Vill og galen»
# «Are tider»
Badhuset (1989)

***Badhuset*** er en svensk kortfilm fra 1989 regissert av Marcelo V. Racana. Manus er basert på en novelle av P.C. Jersilds som ble publisert i novellesamlingen *Gåspennan* (1983). Filmen ble innspilt på Lidingö av Håkan Holmberg.

## Handling
Fortellingen utspiller seg på et småsted i Sverige under annen verdenskrig, og handler om en gutt som blir kjent med tre piker omtrent på hans egen alder. En dag oppdager han at et ungt par sniker seg inn i et gammelt og falleferdig badehus, og han bestemmer seg for å fortelle de nye vennene sine om dette. Da ungene kommer frem til badehuset, foreslår den eldste piken at de skal stenge paret inne og true dem med at de ikke slipper ut før de «gjør det» og lar ungene se på fra utsiden.

## Rolleliste
* David Blom – gutten 
* Sara Alström –  Sara
* Maria von Bredow – ene piken 
* Anna von Bredow –  andre piken 
* Johan H:son Kjellgren –  sjømannen 
* Lena Nilsson –  kvinnen 
* Anne Lindberg –  tanten 
* Jan Abrahamsson –  mannen på brygga 
* Thomas Roos –  fortellerstemmen 

## Filmmusikk
* *Jag har en liten melodi*, komponist Kai Gullmar, tekst Gus Morris, sang Ulla Billquist

## Eksterne lenker
*
Nikica Jelavić

**Nikica Jelavić** (født 27. august 1985 i Čapljina i dagens Bosnia-Hercegovina) er en kroatisk tidligere fotballspiller. Han har også spilt for det kroatiske landslaget.

## Klubbkarriere
Jelavić spilte i starten av sin karriere for forskjellige klubber i Bosnia og i Kroatia. Fra 2002 spilte han for den kroatiske storklubben Hajduk Split. I 2007 gikk han til den belgiske klubben Zulte Waregem, hvor han spilte én sesong. Deretter spilte han to sesonger i østerrikske Rapid Wien.

20. august 2010 undertegnet han en fireårskontrakt for Rangers, og debuterte for sin nye klubb 28. august 2010 i hjemmekampen mot St. Johnstone. Han laget sitt første mål for Rangers mot Hamilton Academical på New Douglas Park 11. september. 12. februar 2011 laget han hat trick mot Motherwell da Rangers vant 6-0 på Ibrox.

I januar 2012 undertegnet Jelavić for Premer League-klubben  Everton, hvor han spilte i to år, før han i januar 2014 skiftet til Hull City. Den 1. september 2015 ble Jelavić solgt fra Hull City AFC til West Ham United FC, hvor han skrev under på en toårskontrakt med opsjon på ytterligere to år. 

## Landslagskarriere
I landslagssammenheng fikk Jelavić sin A-lagsdebut i en treningskamp mot  i oktober 2009. Han representerte  i EM i fotball 2012, hvor han også scoret sitt første landslagsmål i gruppespillkampen mot Irland. Jelavić ble igjen tatt ut til den kroatiske troppen til VM 2014 i Brasil. Den 11. oktober 2014 offentliggjorde Jelavić at han ikke lenger ønsket å representere det kroatiske landslaget. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Gallisk hane

**Den galliske hane** er et symbol for Frankrike og franskmenn, og et fransk nasjonalsymbol. Selv om hanen nå har blitt et fransk nasjonalsymbol, har den i andre land tidvis vært benyttet som et nedsettende symbol på franskmenn og Frankrike.

## Allmenn symbolikk
Hanen er et symbol for årvåkenhet og vaktsomhet, den som varsler soloppgang og bærer bud om en ny dag idet mørket viker for lyset. Allerede i antikkens Hellas var hanen forbundet med guder som Helios og Apollon, mens den hos romerne særlig var knyttet til Janus. I kristen symbolikk er hanen forbundet med apostelen Peter. 

Tanken om at den galliske hanen har sitt opphav i romertiden, fordi det latinske ordet for hane er *gallus*, et ord som også ble benyttet om innbyggerne i Gallia, er ikke riktig. Romerne benyttet villsvinet som symbol for Gallia.

## Hanen som nedsettende symbol
Fra 1300-tallet av ble hanen i benyttet som spottende symbol for den franske konge og Frankrike i nabolandene. Hanen figurerte her sammen med løven, symbol for blant annet England, Venezia, Spania og Nederlandene, og ørnen, keiserens og Tysklands symbol. Gradvis fikk også hanen aksept som symbol for franskmenn og det franske innad i Frankrike. 

## Hanen som symbol for det franske folk

Gjennomslaget for hanen som nasjonalsymbol kom under den franske revolusjon. Hanen kom alt i 1789 opp som symbol for folket, tredjestanden, som motpart til de kongelige heraldiske liljer. I 1791 ble det slått en mynt med hanen som motiv og dette hjalp til med å popularisere symbolet blant folket. Etter at monarkiet falt, kom hanen med i Frankrikes statssegl. 

Hanen var også på tale som symbol for keiserriket, men Napoléon valgte i stedet den fornemmere ørnen. Under den andre republikk kom hanen i 1848 med i republikkens segl, der den var plassert på roret republikkens personifikasjon holder i. Også under den tredje republikk var hanen et flittig benyttet symbol, blant annet på mynt og frimerker. 

## Hanen i våre dager
Ettersom hanen, som et simpelt husdyr, ikke er et entydig flatterende symbol, veksler dens anseelse og utbredelse. I våre dager er den mest utbredt som symbol innenfor idretten. Hanen er symbol for Fédération française de rugby og for Frankrikes landslag i rugby, som går under kallenavnet *les coqs*. Også Fédération Française de Football har en hane i sitt emblem. Sportsutstyrsfirmaet Le Coq Sportif tar sitt navn og varemerke etter den galliske hanen.

Hanen er også symbol for Vallonia, det fransktalende Belgia.

## Referanser


## Litteratur
* Michel Pastoureau: *Les emblèmes de la France*, Paris: Editions Bonneton, 1998, s. 62–83
* Michel Pastoureau: «The Gallic Cock», i Pierre Nora: *Realms of memory. The Construction of the French Past. III: Symbols*, New York: Columbia University Press, 1998, s. 404–430
Viswanatha Satyanarayana

**Viswanatha Satyanarayana** (født 10. september 1895 i Krishna i Presidency of Fort St. George i Britisk India, død 18. oktober 1976 i Guntur i delstaten Andhra Pradesh i India) var en indisk poet, lyriker og forfatter. Han ble tildelt den prestisjetunge indiske forfatter-prisen Jnanpith Award og han fikk en Padma Bhushan i 1970 for hans mange litterære verker. Hans far var en tilhenger av filantropi.

## Liv og virke
### Bakgrunn
I løpet av barndommen gjortde landsbykulturen gjort et langvarig inntrykk på Satyanarayana, og han lærte mye av den. Tradisjonelle utøvere av gatefolkekunstformer tiltrakk og formet ham. Disse kunstformene omfattet historiefortelling, ekstemporal - spontan - poesi, musikk, performance og dans i forskjellige former. De satte dypt preg i hans tanker og historiefortelling. Forbindelsene mellom landsbyboere på tvers av kaster og sosiale barrierer, skjønnheten i landsbylivet formet hans tanke og ideologi som den senere utfoldte seg.

Etter endt skolegang på landsbygden der han ble født, begynte Satyanarayana sin videre studier ved *National College* i Machilipatnam. Han studerte til en mastergrad fra Universitetet i Madras i 1929.

### Karriere
Han begynte å skrive poesi i en alder av 14 år. Satyanarayana underviste ved en rekke høyskoler og universiteter i Guntur, Vijayawada, Machilipatnam og Karimnagar. I 1961 pensjonerte han seg som rektor og professor ved Statens College i Karimnagar og han viet hele sin tid til skriving, helt frem til sin død, i en alder av 81 år. 

Viswanathas litterære verker inkluderer blant annet 30 dikt, 20 skuespill, 60 romaner, 10 kritiske estimater, 35 noveller, 70 essays, 50 hørespill, 10 essays som ble skrevet direkte på engelsk, 10 verk er sanskrit, tre oversettelser. Han har også skrevet 100 introduksjoner og forord til andre forfatteres bøker, samt flere radioforedrag. 

Noen av hans dikt og romaner har blitt oversatt til flere andre språk, deriblant engelsk, hindi, tamil og urdu.

## Referanser
Kommuner i departementet Savoie

Dette er en liste over de 305 kommunene i departementet Savoie i regionen Auvergne-Rhône-Alpes i Frankrike. Per 1. januar 2022 er antall kommuner redusert til 273.


(CAC) Agglomeration community of the Chambéry Métropole, dannet i 2000.
«Gustav III:s kröning i Storkyrkan»

**«Gustav III:s kröning i Storkyrkan»** er et ufullendt maleri av Carl Gustaf Pilo som fremstiller Gustav IIIs kroning i Storkyrkan 29. mai 1772.

Gustav III oppsøkte Carl Gustaf Pilo i 1776 hvor han bestilte maleriet av kroningen fire år tidligere. Pilo prøvde å frasi seg oppdraget da han ikke hadde vært til stede ved kroningen og heller aldri malt et gruppebilde. Men Gustaf III ga seg ikke og ville absolutt ha et bilde av begivenheten, malt av mesteren Pilo selv. Kongen insisterte derfor på at Pilo skulle male kroningen. Pilo aksepterte etter seks år endelig oppdraget og arbeidet på maleriet fra 1782 frem til sin død i 1793.

Kunstneren avbildet også seg selv i maleriet, til tross for at han ikke var til stede ved kroningen. Han sees plassert på høyre side, litt vendt fra begivenheten, hvor han tilbyr en annen mann snustobakk.

## Referanser
Sachchidananda Hirananda Vatsyayan

**Sachchidananda Hirananda Vatsyayan** (født 7. mars 1911 i Kushinagar i Uttar Pradesh i Britisk India, død 4. april 1987 i New Delhi) var en forfatter, poet og journalist fra India. Han ble mest kjent under forfatterpsevdonymet **Agyeya**.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Sachchidananda Hirananda Vatsyayan barndom ble tilbrakt på mange forskjellige steder, inkludert Lucknow, Jammu, og Srinagar. Han studerte realfag ved Madras Christian College, og ble uteksaminert derfra i 1927, deretter studerte han ved Forman Christian College i Lahore. 

Han rakk ikke fullføre sine studier fordi han på denne tiden ble med i flere av aktivitetene som ble arrangert av den indiske frihetsbevegelsen mot det britiske styret av India. Agyeya tilbrakte de neste seks årene, fra 1930 til 1936 i forskjellige fengsler, der han satt for opprørsvirksomhet mot det Det britiske imperiet som på denne tiden dominerte over India.
### Journalist, forfatter
Agyeya reiste mye, både i India og flere ganger til utlandet. Mellom 1961 og 1964 holdt han en stilling på fakultet ved University of California i Berkeley. I 1965 vendte han tilbake til India og ble redaktør av det ukentlige magasinet *Dinmaan*. Han forble da i India frem til 1968, før han dro på en ny reise til Europa. I 1969 kom han tilbake til Berkeley som professor og foreleser, der han bodde frem til juni 1970. 

Han utgan en rekke dikt, noveller og romaner. 

Agyeya også oversatt noen av hans sine verk til andre språk, samt enkelte verker av noen andre indiske forfattere som er blitt oversatt til engelsk. 

Han har blitt tildelt flere prestisjetunge priser for journalister og forfattere. Han ble i 1964 tildelt den prestisjetunge litteratur-prisen Sahitya Akademi Award. Han fikk Jnanpith-prisen i 1978 og i 1983 ble han tildelt en Golden Wreath Award. I 1976 hadde han en 8 måneders periode som professor ved Universitetet i Heidelberg i Tyskland som er en av Europas eldste utdanningsinstitusjoner. Agyeya døde 4. april 1987, i en alder av 76 år.

## Referanser
«Valdemar Atterdag brandskattar Visby»

**«Valdemar Atterdag brandskattar Visby»** er et maleri utført av den svenske maleren Carl Gustaf Hellqvist fra 1882. Det kan sees på Nasjonalmuséet i Stockholm.

Maleriet skildrer den såkalte brandskattningen av Visby i 1361. Etter å ha erobret Visby hadde – ifølge sagnet – danskene satt ut tre ølkar og krevd at disse skulle fylles med skatter. At dette har forekommet i virkeligheten er omdiskutert. Fortellingen finnes ikke i noen samtidig kilde, men forekommer først gang i Hans Nielssøn Strelows *Den guthilandiske cronica* fra 1633.

Kunstneren har tatt seg store friheter med den historiske bakgrunnen. Den danske kongen Valdemar Atterdag var bare 40 år på dette tidspunkt, men fremstilles på bildet som en gammel mann med et langt skjegg som ikke var vanlig på 1300-tallet.

Mannen til høyre skal øyensynlig forestille en jøde, til tross for at ingen jøder oppholdt seg i Visby i middelalderen. Moren midt i bildet har utslått hår, noe som neppe var tenkelig for en gift kvinne på denne tiden.

Ridderen som står til venstre for Valdemar Atterdag har en hjelm med en svært merkelig utsmykking på hodet, slike hjelmer fantes ikke i middelalderen. På bildet ser man også en dachs selv om den hunderasen ikke ble avlet frem før på 1500-tallet.

Huset nest lengst til venstre har samme type av trappegavl som Gamla apoteket i Visby, dette ligger imidlertid ved Strandgatan og ikke ved Stora torget som maleriet skal forestille. Bygningene til høyre i bildet forekom bare i Tyskland i denne  tidsepoken.

## Eksterne lenker
* Om Hellqvist hos Lexikonett
Ordenen for militærfortjenester

**Ordenen for militærfortjenester** (fransk: *Ordre du mérite militaire*) er en fransk orden innstiftet 22. mars 1957 og avviklet ved etableringen av Den nasjonale fortjenstorden i 1963. Den ble tildelt for fortjenstfull fredstidsinnsats i reserven i det franske forsvar. Ordenen var en av flere ministerielle ordener innenfor saksfeltene dekket av departementene i Frankrikes sentralforvaltning. Den ble administrert av forsvarsdepartementet.

## Inndeling
Ordenen for militærfortjenester var inndelt i tre grader:
*Kommandør (*commandeur*) 
*Offiser (*officier*)
*Ridder (*chevalier*)

## Insignier
Ordenstegnet for Ordenen for militærfortjenester består av et malteserkors. Midtfeltet er kvadratisk satt på spissen og inneholder et kvinnehode, republikkens personifikasjon, med stridshjelm på hodet. Langs kvadratets to øvre sider står innskriften «REPUBLIQUE FRANÇAISE». På revers står innskriften «MERITE MILITAIRE». Ordenstegnet for kommandører er opphengt i båndet i en eikekrans og har laurbærblad i korsvinklene. For kommandører er korset blåemaljert og i gull, for offiserer i gull uten emalje og for riddere i sølv.

Ut over forskjellig materiale er ordenstegnene for de forskjellige grader identisk i utforming, men av ulik størrelse og opphengt i bånd av forskjellig type. For riddere bæres ordenstegnet i brystbånd, for offiserer i brystbånd med rosett. Kommandører har ordenstegnet i bånd om halsen.

Ordensbåndet er blått med en bred rød midtstripe og smale hvite kantstriper.


Fil:Ordre du Merite militaire Commandeur ribbon.svg|Kommandør
Fil:Ordre du Merite militaire Officier ribbon.svg|Offiser
Fil:Ordre du Merite militaire Chevalier ribbon.svg|Ridder


## Kilder
* Hieronymussen, Poul Ohm og Jørgen Lundø: *Europæiske ordner i farver*, København: Politikens forlag, 1966, s. 140–141
Claus Tuchscherer

**Claus-Jürgen Tuchscherer**, før 1976 **Klaus-Jürgen Tuchscherer**, (født 14. januar 1955 i Rodewisch, Øst-Tyskland) er en tidligere tysk kombinertløper og senere østerriksk skihopper.

Som kombinertløper deltok han for Øst-Tyskland i OL i Innsbruck i 1976 og ble nummer 5. Etter kombinertrennet flyktet han i taxi til Bischofshofen sammen med sin østerrikske kjæreste. På telefon forsøkte den østtyske etterretningstjenesten Stasi å overtale Tuchscherer til å vende tilbake til Øst-Tyskland, samtidig som de også presset familien hans for å få ham til å ombestemme seg. Han og kjæresten dro tilbake til Øst-Tyskland, men Stasi innvilget dem etter kort tid utreisetillatelse.

I Østerrike skiftet han til spesielt hopp. Han debuterte i den tysk-østerrikske hoppuka med 50. plass (av 71 deltakere) i Oberstdorf 30. desember 1976. Sammenlagt i Hoppuka ble han nummer 7 i 1978/79. I verdenscupen, som startet opp sesongen 1979/80, ble han nummer 22 sammenlagt i 1980/81 og nummer 23 i 1979/80. Hans beste plassering i enkeltrenn i Hoppuka og verdenscupen var 4. plass, som han klarte i Oberstdorf 30. desember 1978 og i Thunder Bay 20. januar 1980. Han ble nummer 3 i skiflygingsrennet i Copper Peak i Michigan, USA i 1978, og fikk samme plassering i storbakken i Lahtis 4. mars 1979.

Claus Tuchscherer deltok i VM i Lahtis i 1978, der han ble nummer 29 i storbakken og nummer 54 (nest sist) i normalbakken. I normalbakkerennet mistet han den ene skien i svevet i første omgang, og pådro seg en skjevhet i ryggsøylen i fallet, men han hoppet likevel i andre omgang. Under OL i Lake Placid i 1980 var han ubenyttet reserve. Han la opp etter sesongen 1981/82, og har siden jobbet som sosialarbeider i Innsbruck.

## Referanser


## Kilder
*  Claus Tuchscherer – Profil og resultatoversikt hos FIS (kombinert) (ikke fullstendig, besøkt 13. februar 2011)
*  Claus Tuchscherer – Profil og resultatoversikt hos FIS (skihopping) (ikke fullstendig, besøkt 13. februar 2011)
* Sports Reference: Claus Tuchscherer  (besøkt 13. februar 2011)
* Die Welt: "Mir wurde klar: Für die Bonzen bist du nur ein Stück Material" (25. februar 2006, besøkt 13. februar 2011)
* Copper Peak – Winners and Records (besøkt 13. februar 2011)
* Lahden Kaupunginmuseo (Lahtis Bymuseum): Resultater spesielt hopp 4. mars 1979 (besøkt 13. februar 2011)

## Eksterne lenker
*
Uche Okafor

**Uche Okafor** (født som Uchenna Kizito Okafor 8. august 1967 i Owerri, død 6. januar 2011 i Little Elm i Texas) var en nigeriansk fotballspiller. I løpet av karrieren spilte han 34 kamper for . 

Okafors fotballkarriere tok ham til mange land før han endelig slo seg ned i USA. Okafor var medlem av klubben Kansas City Wizards i 1996 og han spilte der i fem sesonger før han la opp etter 2000-sesongen. Han spilte flere kamper under fotball-VM og OL. Okafors kropp ble oppdaget en ettermiddag av sin kone i huset hans i Little Elm, Kansas. Hans død ble etter endt obduksjon fastsatt til å være selvmord ved henging.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Eskilsø kloster

**Eskilsø kloster** lå på den lille øya Eskilsø i Roskilde fjord utenfor Hornsherreds sydøstligste punkt Selsø. Eskilsø ligger i *[[nasjonalpark|Nationalpark]] [[skjoldungene|skjoldungernes]] land*, og det går verken bro eller ferge dit.

Klosteret som hørte til augustinerordenen ble oppført på midten av 1100-tallet, trolig av biskop Eskil. Man kan stadig se ruinen av den lille klosterkirken tett på øya høyeste punkt. Det var en ca. 28 meter lange bygning av kampesten og frådsten med nesten 1 meter tykke murer. Rundt omkring vokser planter som munkene trolig har hatt med seg.   

Klosterets beboere var kanniker som skulle følge klosterreglene, men de levde som det lystet dem, og klosteret fikk dermed et dårlig rykte. Det het at de festet i spisesalen med både menn og kvinner, med drikking og ringdanser. Til morgenmessen skal de ha vært bakfulle og ville heller sove enn synge lovsang.

## Vilhelm av Æbelholt
Som biskop i Roskilde besluttet Absalon derfor i 1165 å reformere klosteret. Han innkalte kanniken Vilhelm fra klosteret Sainte-Geneviève i Paris, og satte ham som abbed for Eskilsø kloster. De gamle kannikene hatet abbed Vilhelm fordi han førte streng klostertukt, og de nye kannikene som Vilhelm hadde bragt med seg fra Frankrike, tålte ikke det harde, nordiske klimaet og dro derfor hjem igjen. Det ble klart at Eskilsø var et uegnet sted til klostergjerningen, og rundt 1175 flyttet abbed Vilhelm det til Tjæreby sogn. Absalon bidro med økonomisk støtte, og etter at abbed Vilhelm døde i 1203, skaffet hans rykte som helgen klosteret betydelige inntekter. En av tennene hans ble sagt å helbrede sykdom helt mirakuløst. Tannen ble dyppet i vann som den syke deretter skulle drikke.

Fruktdyrkingen fortsatte på Eskilsø, og abbed Vilhelms interesse for fruktavl kom til uttrykk i navnet til det nye klosteret, Æbelholt, som i 1201 ble stavet *Eplaholt*. 

Vilhelm møtte mye motstand som klosterleder, og synes ofte å ha overveid å reise hjem igjen til Frankrike. Han døde to år etter sin venn og velgjører Absalon. Pave Honorius II opphøyet ham til helgen i 1224. 

## Referanser
                                         

## Eksterne lenker
* Salmonsens leksikon
«Sten Sture d.y:s död på Mälarens is 1520»

**«Sten Sture d.y:s död på Mälarens is 1520»** er et oljemaleri utført av den svenske historiemaleren Carl Gustaf Hellqvist og signert i 1880.

Maleriet viser to menn – en kjørekar og en annen mann som holder i luen sin – idet de oppdager at den sårede riksforstanderen Sten Sture den yngre har dødd mens han ble fraktet i slede over Mälaren på vei til Stockholm etter slaget mot danskene på innsjøen Åsunden vinteren 1520.

Sverdet som sees ved siden av Sten Sture er forøvrig identisk med sverdet Valdemar Atterdag har på maleriet «Valdemar Atterdag brandskattar Visby», et annet historiemaleri av Hellqvist. Motivet i sistnevnte utspiller seg rundt 160 år før Sten Stures d.ys død på Mälarens is.

## Eksterne lenker
* Om Hellqvist hos Lexikonett
Best på fest

***Best på fest*** er et musikkalbum med E-76, utgitt i 2001.

## Sporliste

# «Me kjedar køn i hel»
# «Bygdebussen»
# «Bøkrepong»
# «Bøgata By Night»
# «Fjøllmannjenta»
# «Pøbben»
# «Livet seglar fort forbi»
# «Fram og tilbake»
# «Ulven»
# «Ettertanke»
# «Avsies»
# «Ingenting»
# «Inseminøren»
# «Hardangervidda vest»

## Eksterne lenker
Mohamed Ould Abdel Aziz

**Mohamed Ould Abdel Aziz Ould Ely** (arabisk: ; *Muḥammad Uld ʿAbd al-ʿAziz Uld al-ʿLy*; oftest kjent som **Mohamed Ould Abdelaziz** med variasjoner, født 20. desember 1956 i Akjoujt i Inchiri i Fransk Mauritania) er en mauritansk offiser og politiker som fra 2009 til 2019 tjente som den islamske republikken Mauritanias fjerde president. 

Abdel Aziz er karrieresoldat og høytstående offiser i den mauritanske hær. Han ledet statskuppet i august 2005, der daværende president Maaouya Ould Sid'Ahmed Taya ble avsatt. I august 2008 ledet han et nytt kupp som styrtet president Sidi Ould Cheikh Abdallahi. Etter dette kuppet ble Abdel Aziz *president for statens høyråd* som en del av det som ble beskrevet som en politisk overgangsperiode før et nytt valg. I april 2009 trakk han seg fra stillingen for å kunne stille som kandidat til det mauritanske presidentvalget i 2009, der han vant med 52,58% av stemmene, og der han formelt representerte partiet *[[Union pour la République (Mauritania)|Union pour la République]]*. Den 5. august samme år overtok han presidentembedet. 

Den 13. oktober 2012 ble han skutt og såret i det som offisielle kilder beskrev som et ulykkestilfelle.

## Referanser
E-76 (album)

***E-76*** er et musikkalbum med E-76, utgitt i 1991. Dette er bandets debutalbum.

## Sporliste

# «Tveiten»
# «Småbrukarblues»
# «På – i + bank»
# «Haldfred»
# «Raulandsongen»
# «Eg lengtar»
# «Ingen som kjem»
# «Sauekjøt»
# «Victoria»
# «Haukeliekspressen»
# «Sit og drøymer»
# «Rockeslåtten»
# «Ei anna tid»

## Eksterne lenker
*
Oranienburger Straße stasjon

**Oranienburger Straße stasjon** er en S-banestasjon på Berlins forstadsbane og befinner seg i gaten med samme navn. Den ble åpnet i 1936 da den tilsvarende delen av Nord-syd-tunnelen ble tatt i bruk. 

Stasjonen var stengt mellom 13. august 1961 og 2. Juli 1990, mens Berlin var delt kjørte alle tog forbi stasjonen. Oranienburger Straße var den første spøkelsesstasjonen i Berlin som ble åpnet etter gjenforeningen av Tyskland.
Bygderock med telehiv

***Bygderock med telehiv*** er et musikkalbum med E-76, utgitt i 1992.

## Sporliste

# «Traktorhandel»
# «Upp og ned»
# «Tømmerhoggarliv»
# «Asfaltcowboy»
# «Ein gong fri»
# «Sydenturen»
# «Fela mi»
# «Det var du»
# «Gjekk og traska»
# «Kvar gong eg ser deg»
# «Hallo»
# «Vegvals for to»

## Eksterne lenker
*
De Dannan

**De Dannan** (opprinnelig *Dé Danann*) er en irsk folkemusikkgruppe som flere irske folkesangere har vært medlem av, for eksempel Maura O´Connel, Mary Black og Dolores Keane. 

## Historie
Gruppa dannet i 1974 etter en serie opptredener i Hughes's Pub i landsbyen An Spidéal i County Galway. Den opprinnelige besetningen var felespilleren Frankie Gavin, Alec Finn (bouzouki), Charlie Piggott (banjo, fløyte) og Johnny McDonnagh (bodhrán). Dolores Keane ble også invitert med fra begynnelsen.

Bandnavnet tok de fra Túatha Dé Danann («Danus folk»), et folk fra Irlands mytiske forhistorie. Av ikke klarlagte grunner ble navnet senere endret fra *Dé Danann* til *De Dannan*.

Gruppa har hatt en rekke vokalister. Dolores Keane sang på debutalbumet, senere fulgte Andy Irvine og Johnny Moynihan. På begynnelsen av 1980-tallet hadde gruppa stor suksess hos irsk-amerikanere med Maura O´Connel som vokalist og frontfigur. Albumet *Star-Spangled Molly* var en honnør til de irskættede innvandrernes bidrag til amerikansk kultur. Etter at Maura O´Connel sluttet var Mary Black frontfigur på to album og da hun sluttet i 1986 kom Dolores Keane tilbake og var med på to album. 

Av instrumentalistene var Frankie Gavin og Alec Finn de eneste stabile medlemmene. Jackie Daly (akkordeon) gikk til gruppa Patrick Street og ble i 1983 erstattet av Martin O'Connor, som igjen ble erstattet av Aidan Coffey i 1987 og Derek Hickey i 1995, som ble til 2001. Kombinasjonen fele-akkordeon-bouzouki ble synonym med De Dannans instrumentale sound. I 1988 erstattet Colm Murphy Johnny McDonagh på bodhrán.

I 1980 fikk de en overraskende hit single i Irland med Beatles-låta Hey Jude. Som en pekepinn på gruppas allsidighet kan nevnes at de også spilte inn Händels «Arrival of the Queen of Sheba» fra *Solomon*, Queens «Bohemian Rhapsody», samt klezmermusikk de lærte av bluegrass- og klezmerstjernen Andy Statman.

Bandmedlemmene gikk hver sin vei i 2003, hvoretter Alec Finn tok patent på navnet De Dannan. Dette førte til en høyt profilert krangel med Frankie Gavin da denne i 2009 brukte samme navnet på bandet som før bar navnet Hibernian Rapsody band.

## Diskografi
* *De Danann* (1975) 
* *Selected Jigs Reels and Songs* (1977) 
* *The Mist Covered Mountain* (1980) 
* *Star-Spangled Molly* (1981) 
* *Best Of De Dannan* (1981), samlealbum 
* *Song For Ireland* (1983) 
* *The Irish RM* (1984) 
* *Anthem* (1985)
* *Ballroom* (1987) 
* *A Jacket Of Batteries* (1988) 
* *Half Set In Harlem* (1991) 
* *Hibernian Rhapsody* (1995) 
* *How The West Was Won* (1999), samlealbum 
* *Welcome To The Hotel Connemara* (2000)

## Referanser


## Litteratur
* Richard Schuberth: *CrossRoots*. Moers 2002, ISBN 3-935943-00-8

## Eksterne lenker
* 
*
Andrea Thompson

**Rebecca Andrea Thompson** (født 1959) er en amerikansk skuespiller. Hun har en sønn som heter Alec, født i 1992. Hun er mest kjent for sine roller i TV-seriene *[[Falcon Crest]]*, *Babylon 5*, *[[JAG (TV-serie)|JAG]]*, *[[24 (TV-serie)|24]]*, *[[Heroes (TV-serie)|Heroes]]* og *[[NYPD Blue]]*. 

## Liv og virke
### Bakgrunn
Hun og hennes fire søsken vokste opp i et troende katolsk foreldrehjem. I en alder av seks år flyttet hun til Australia med sin familie. Thompson ble uteksaminert fra high school da hun var 16 år, og reiste verden rundt i fem år før hun bosatte seg i New York City, hvor hun ble oppdaget av film-agenten Irene Marie. 

### Karriere
Etter å ha jobbet som modell, opptrådte hun på Strasberg Studio og på Herbert Berghof Studio. Thompson var gift med Davod HiG fra 1987 til 1990, og senere med hennes medskuespiller fra *Babylon 5*, Jerry Doyle, fra 1995 til 1997.

Etter endt utdannelse, begynte Thompson sin karriere som artist. Hennes første større filmrolle kom i 1987 med filmen *[[Wall Street]]* med Michael Douglas og Charlie Sheen i hovedrollene. I 1989 fikk hun rollen Genele Ericson i såpeoperaen *[[Falcon Crest]]* i løpet av seriens siste sesong. I 1993 fulgte rollen som telepaten Talia Winters i science fiction-serien *Babylon 5*. Thompson forlot denne serien på slutten av seriens andre sesong. 

I midten av den første sesongen fikk Thompson rollen som kommandør Alison Krennick i *[[JAG (TV-serie)|JAG]]*. Krennick var en rådgiver for sjefen for Juristkorpset (Navy's Judge Advocate General's Corps) i det amerikanske marinedepartementet. Hun var blant flere aktører som forlot dette showet da det ble kansellert av NBC etter én sesong før CBS begynte å sende denne serien. Senere fikk Thompson en rolle i *[[NYPD Blue]]*. Hun la opp skuespillerkarrieren i april 2000 for å satse på en karriere innen journalistikk. Thompson ble ansatt hos CNN Headline News som kveldsanker i juni 2001, men forlot det etter relativt kort tid i mars 2002.

Det ble spekulert på om at hun trakk seg  på grunn av de lange dagene som holdt henne borte fra hennes da ni år gamle sønn. Under en av hennes opptredener i januar 2003, gjorde hun en uttalelse som kan tyde på at hun forlot CNN fordi hun var uenig den med måten nyhetene ble håndtert på.

Etter å ha forlatt CNN tok hun opp skuespillerkarrieren og hadde en gjesteopptreden i *NYPD Blue* og *Forensic Files*, samt at hun hadde en rolle i dokumentarserien *The System*. Fra 2003 spilte hun en rolle i *Psychic Detectives* og fra november samme år av hadde hun en tilbakevendende gjesterolle i den tredje sesongen av TV-serien *[[24 (TV-serie)|24]]*.

## Eksterne lenker
*
Thor Fossum

**Thor Fossum** (født 29. juni 1916 i Bærum, død 21. august 1993) var en norsk sporveisarbeider og politiker (Ap). Han satt på Stortinget for Akershus i perioden 1958–1969.

Fossum arbeidet som vognbetjent ved A/S Bærumsbanen fra 1938 til 1979. Han var også engasjert i fagforeningsarbeid, blant annet som sekretær i Oslo Sporveisbetjenings forening og i Oslo faglige samorganisasjon. Han var formann i Bærum Arbeiderparti 1958–1964 og formann i Akershus Arbeiderparti 1964–1969.

Fossum ble første vara på Stortinget for Akershus i 1958, og møtte hele perioden for utenriksminister Halvard Lange. I periodene 1961–1965 og 1965–1969 var han valgt inn på fast plass. Fossum satt i Administrasjonskomiteen alle tre perioder.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Eduard Douwes Dekker

**Eduard Douwes Dekker** (født 2. mars 1820, død 19. februar 1887), også kjent under forfatterpsevdonymet **Multatuli**, var en nederlandsk forfatter.

## Biografi
Douwes Dekker ble født i Amsterdam i 1820, og dro atten år gammel, i 1838 til de nederlandske kolonier, og trådte inn i administrasjonen. Allerede tidlig i karrieren var han engasjert i problemene til den innfødte befolkningen. Han forsøkte å uttrykke dette litterært, i form av dikt, en novelle og et drama. Tidlig i 1856 ble han utnevnt til «assistent-resident» i et av fyrstedømmene på Java. Kort tid etter tiltredelsen fikk hans embetsmessige løpebane en brå avslutning, etter at han hadde anklaget regenten for å ha latt den fattige bondebefolkningen gjøre pliktarbeid i sin slottshage, og for å ha konfiskert bøflene deres for å skaffe mat til sine selskaper. Disse hendelsene fikk stor betydning for Douwes Dekkers gjennombrudd som forfatter fire år senere.

## Max Havelaar eller Det Nederlandske handelsselskaps kaffeauksjoner
Dekker skrev romanen *[[Max Havelaar eller Det Nederlandske handelsselskaps kaffeauksjoner]]* i 1860. Verket regnes som en nøkkelroman, og bygger på Douwes Dekkers egne erfaringer som assistent-resident i fyrstedømmet Lebak på Java. Boken omhandler urettferdighet mot og utbytting av befolkningen i de nederlandske koloniene (i dag Indonesia) på 1800-tallet, og vakte oppsikt i sin samtid ved å anklage ikke bare embetsmenn innenfor kolonistyrelsen, men også kong Vilhelm III av Nederland for grov tjenesteforsømmelse og vanstyre.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*  Dekker fra SNL
*  Om Multatuli hos Den store danske
Nordbahnhof stasjon

**Nordbahnhof stasjon** er en S-banestasjon på Berlins forstadsbane. Den ble åpnet i 1936 da den tilsvarende delen av Nord-syd-tunnelen ble tatt i bruk. 

Stasjonen ligger ved den tidligere *Stettiner Bahnhof* som ble tatt i bruk 1. august 1842, den fikk betegnelsen *Nordbahnhof* av DDR i 1950. Siden 1897 gikk også forstadstog fra stasjonen. Da Nord-syd-tunnelen ble åpnet i 1936 ble lokaltrafikken flyttet til den underjordiske stasjonen. 

Stasjonen var stengt som «spøkelsesstasjon» mellom 13. august 1961 og 1. september 1990, mens Berlin var delt kjørte alle tog forbi stasjonen. Like etter gjenåpningen i 1990 måtte Nord-syd-tunnelen stenges på grunn av omfattende reparaturarbeider, stasjonen ble gjenåpnet den 1. mars 1992.