open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Vinniler

**Vinnilene** (latin: *Winnilis*) var et tidlig navn på folkegruppen langobardene (Lombards). Ifølge opphavsmytene om langobardene, *Origo Gentis Langobardum* fra ca. 650, og Paulus Diaconus’ mer utfyllende *Historia Langobardum* fra ca. 790, skal vinnilene ha vært et folkeslag i Skandinavia som utvandret til den sørlige kysten av Østersjøen for ca 2000 år siden og ga opphavet til den germanske folkestammen langobardene som senere vandret sørover gjennom sentraleuropa og bosatte seg i Italia på 500-tallet.

## Opprinnelse
I vinnilenes opphavsmyte plasseres vinnilene opprinnelig «på en øy i Skandinavia» På bakgrunn av dette og en påstått navnelikhet har enkelte forskere tidligere ment at de kom fra Vendsyssel på Jylland. Den danske historikeren Gustav Bang avviste dette med den begrunnelse at språklige undersøkelser taler «*bestemt imod Antagelsen af en oprindelig tysk Befolkning i Jylland.*»

## Opphavsmyten
I *Langobardenes historie* forklares utvandingen fra Skandinavia med at befolkningen hadde vokst til et punkt hvor det ikke lenger var utkomme for alle. Befolkningen ble da delt i tre deler, og det ble kastet lodd om hvilken tredel som skulle forlate fedrelandet og søke nye bosteder. Den gruppen som måtte forlate landet valgte brødrene Ibor og Aion til høvdinger. Også deres mor Gambara deltok i ledelsen av emigrantene, hun omtales som en meget klok kvinne som nød stor tillit.

Vinnilene kom til et sted som kalles Scoringa. Ordet kan bety kystland (jf. engelsk: *shore*). Det har vært lagt fram flere teorier om hvor dette kan ha vært, enten ved Østersjøens sydkyst eller ved Bardengau ved Elben. Stedet var bebodd fra før av vandaler, det antas at disse kan ha bodd i området mellom Oder og Elben. Vandalenes høvdinger Ambri og Assi krevde skatt av vinnilene, om de ikke betalte ville de bli møtt med krigsmakt. Vinnilene besluttet å ta kampen opp mot vandalene.

## Wotan gir vinnilene seier
Vandalhøvdingene Ambri og Assi vendte seg til guden Wotan (Odin) og ba om seier i kampen mot vinnilene. Wotan svarte at «*de jeg først ser ved soloppgang skal jeg gi seier.*» Samtidig oppsøkte vinnilenes ledere Frea (Odins hustru Frigg) og ba om seier for sitt folk. Frea instruerte da vinnilene om at alle skulle komme til dem ved soloppgang, og at deres kvinner skulle binde sitt lange hår opp i ansiktet som skjegg. Ved soloppgang snudde Frea sin ektemann mot øst og vekket han til synet av alle vinnilene. Ved synet av kvinnene spurte han hvem disse lang-skjeggene var («*Qui sunt isti longibarbae*»?). Frea svarte at «*nå når du har gitt dem et navn må du også gi dem seier*». Wotan ga dem seier over vandalene, og fra den tid ble folkegruppen omtalt som langobarder.

## Langobardene
Etter seieren over vandalene fikk folket større selvtillit og de vandret etter hvert sørover i Europa uten å bli beseiret av andre germanske folkegrupper. I 568 ledet langobarderkongen Alboin sitt folk over Alpene og inn i Italia hvor de grunnla et kongedømme som varte i ca 200 år.

## Referanser


## Eksterne lenker
* ''Origo Gentis Langobardum'', engelsk og latinsk tekst
* Paulus Diaconus, ''Historia Langobardum'', engelsk tekst
Øvre Langgate (Tønsberg)

**Øvre Langgate** (1-71, 2-50) er en 0,6 km lang gate i Tønsberg sentrum. Gaten går fra Svend Foyns gate i sørøst via Torvet og til Tollbodgaten i nordvest. Øvre Langgate går parallelt med Storgaten og Nedre Langgate. 

## Bildegalleri

File:Tønsberg Øvre Langgate 2-4-6.jpg|Øvre Langgate 2 (nærmest), 4 (fra 1890) og 6
File:Tønsberg Øvre Langgate 5-7.jpg|Øvre Langgate 5 og 7
File:Tønsberg Øvre Langgate 6-4-2.jpg|Øvre Langgate 6 (nærmest), 4 og 2
File:SvendFoynsBedehusTønsberg.jpg|Svend Foyns Bedehus fra 1876 i Øvre Langgate 11 ved krysset med St. Olavs gate.
File:Tønsberg Øvre Langgate 002.jpg|Øvre Langgate 26, «Carl Bjørnskaus Gård»
File:Tønsberg Øvre Langgate 28.jpg|Øvre Langgate 28
File:Tønsberg Øvre Langgate 003.jpg|Øvre Langgate ved Prestegaten
File:Tønsberg Øvre Langgate 34.jpg|Øvre Langgate 34
File:Tønsberg Øvre Langgate 35B.jpg|Øvre Langgate 35B fra ca. 1868-1883
File:Tønsberg Øvre Langgate 36.jpg|Øvre Langgate 36 
File:Tønsberg Øvre Langgate 40.jpg|Øvre Langgate 40
File:Tønsberg Øvre Langgate 001.jpg|Øvre Langgate ved Torvet
File:Tønsberg Øvre Langgate 46 - Møllegaten.jpg|Øvre Langgate 46 sett fra Møllegaten. "Tønsberg sparebank" bygget i 1914-1915. Arkitekt var Nils Reiersen.
File:Tønsberg Øvre Langgate 47.jpg|Øvre Langgate 47 fra før 1767
File:Tønsberg Møllegaten Øvre Langgate 48 Rabegården.jpg|Rabegården fra 1934 i Øvre Langgate 48 
File:Tønsberg Øvre Langgate 65 Bakgård.jpg|Bakgården til Øvre Langgate 65


## Referanser


## Eksterne lenker
* [Øvre Langgate på Vegvesenets vegkart](https://www.vegvesen.no/vegkart/vegkart/#kartlag:geodata/hva:(~(id:532,filter:(~(typeId:4566,operator:%27*3d,verdi:(~5495)),(typeId:4568,operator:%27*3d,verdi:(~%2713570))),farge:%270_0))/hvor:(kommune:(~704))/@238418,6578680,14)
Gyl

**Gyl** er ei bygd i Tingvoll kommune på Nordmøre. Gyl ligger på vestsida av Tingvollhalvøya, ved Tingvollfjorden, nordvest for Tingvollvågen, kommunesenteret i Tingvoll. **Gylhamran** nordvest i bygda er et naturreservat som er representativ for ei bratt fjordli med mangfoldig varmekjær vegetasjon.

## Navnet
Navnet kommer av gården Gyl, som opp gjennom årene har hatt navnet Jyl, Gyle, Gylle, Giull, Giuell, Giul. "Jul" i nabobygda Torjulvågen antas å ha samme opphav som Gyl, og kan være navnet de brukte på ei elv (et elvegjel, der elva går i dyp kløft) som kommer fra samme kilde mellom de to bygdene. Den er først nevnt i Aslak Bolts jordebok fra 1432 som Gylom.

## Kommunikasjoner
### Post
På gården Gjul ble et poståpneri åpnet naturlig nok den 1. mai 1879. Navnet endret til Gyl i 1894 da åpneriet flyttet til gården Sandvig.  Postrute fra Gyl til Torjulvågen som ligger noen kilometer unna, ble åpnet i 1907. 
Postadressen 6633 Gyl ble lagt ned 1. juli 1978 og beboerne flyttet til 6630 Tingvoll.
### Vei og damp
Riksvei 70 går gjennom byda, i nord gjennom den 1040 meter lange Gyltunnelen.  For mange år siden var her også anløpskai for dampskip som gikk i rute på nevnte fjorden.  Bygda fikk tilknytning til Sunndalsøra i 1927 via Tingvoll . To år efter maktet man å traversere en smal vei forbi det rasutsatte Gylhamrene, slik at man nådde veiene til Molde. På slutten av 1970-tallet bygget man Gyltunnelen og omgikk dermed dem smale farlige veien fra 1929 som senere har blitt en interessant turvei for syklister.
### Strøm
Gyl kraftverk ble ifølge Nils Kjartan Husby, åpnet i 1906, med en dam oppe ved Hagenfossen. Nedlagt 1959.

## Sorenskrivergård
Futegarden lå på Gyl. Det er samme som den skriver- og lensmannsgard, lokalisert 1834 til 1892 på Bakken.  Blant sorenskriverne finner vi Hans Henrik Jæger i perioden 1862–70, og noe senere, den kjente Nils Schøyen som satt 1885–90, før Jacob Albert Lindboe som satt 1891–92.  Før denne perioden hadde sorenskriver Henrik Schrøder holdt til på en av nabogårdene, nemlig Sandvik som han eide fra omkring 1715.

## Kulturliv
### Utdanning
Bygda har et grendehus. Fra rundt 1885 til 1920  befant seg her Nordmøre amtsskole, en fylkesdrevet folkeskole man fikk gå på etter folkeskolen, blant annet for å få et innblikk i husmorfaget, altså en husmorskole.  
### Idrett
Gyl skytterlag ble  åpnet på tidlig 1900-tall. Gyl Idrettslag ble etablert i 1916 og avholdt sine første stevner på «Sandviksanden» ved Sandvik gård. Klubbens egen Elling K. Gyl ble nordmørsmester i ryggtak allerede i 1917, mens Gunnar Hagen (1906–69) tok åtte norgesmesterskap i tikamp og tresteg på 1920- og 1930-tallet. Idrettslaget finnes fortsatt i 2021.

## Referanser
Jasper (Alberta)

**Jasper** er en såkalt *specialized municipality* vest i Alberta, Canada. Den er det kommersielle senteret i Jasper nasjonalpark, og ligger i den canadiske delen av Rocky Mountains i Athabasca River-dalen. Jasper ligger ca. 362 km vest for Edmonton og 290 km nord for Banff der Yellowhead Highway (Highway 16) og Icefields Parkway (Highway 93) møtes.

Lokalsamfunnet Jasper, som består av selve småbyen Jasper, kjent som *Town of Jasper* og et omkringliggende landlig område, ble etablert som en *specialized municipality* 20. juli 2001. Styringen er delt mellom lokalsamfunnet og det statlige organet Parks Canada, ettersom det bebodde området ligger inne i nasjonalparken.

Etter et lynnedslag mandag 22. juli 2024 utviklet det seg en stor skogbrann som førte til at mesteparten av byen Jasper brant ned til grunnen. Dette førte blant annet til at en rekke historisk viktige bygninger og andre minnesmerker gikk tapt. Ingen mennesker mistet livet i brannen, men 25&nbsp;000 personer måtte evakueres.

## Historie
Jasper House ble etablert i 1813 som en pelshandelsstasjon først for North West Company, og senere Hudson's Bay Company, ved handelsruten York Factory Express som gikk til det som den gang ble kalt  "New Caledonia" (nå Britisk Columbia), og Fort Vancouver i Columbia District ved Columbia River.

Jasper nasjonalpark ble etablert i 1907. Sidesporet på jernbanen ved den framtidige småbyen ble etablert av Grand Trunk Pacific Railway i 1911. Canadian Northern Railway startet også med trafikk til Fitzhugh i 1912. Området ble målt opp 1913 av H. Matheson. De første årene het byen **Fitzhugh**, etter en direktør i Grand Trunk. I 1913 ble byen – i likhet med nasjonalparken – oppkalt etter Jasper Haws (1770–1855), som var en av de første pelshandlerne som ble postert der.

Fra februar 1916 til august 1916 drev myndighetene en interneringsleir ved Dominion Park i Jasper.

Fra og med 1931 kunne Jasper nås via bilvei fra Edmonton, og i 1940 åpnet turistveien Icefields Parkway, som forbandt Lake Louise og Jasper.

## Referanser



## Eksterne lenker
*
Sveits i Junior Eurovision Song Contest

**[[Sveits]]** debuterte i **[[Junior Eurovision Song Contest]]** i 2004 i Lillehammer i Norge med sangen «Birichino», framført på italiensk av Demis Mirarchi. Bidraget ble valgt gjennom den nasjonale finalen Mara e Meo, gjennomført av den sveitsiske kringkastingskanalen Radiotelevisione svizzera di lingua italiana.

## Deltagere

## Stemmehistorikk

Sveits har *avgitt* flest poeng til ...

Sveits har *mottatt* flest poeng fra...

## Se også
* Sveits i Eurovision Song Contest
* Sveits i Eurovision Choir of the Year

## Eksterne lenker
* Offisiell nettside for Junior Eurovision Song Contest
* Sveits i Junior Eurovision Song Contest
Churchill Square (Edmonton)

**Churchill Square** (offisielt «Sir Winston Churchill Square») er det sentrale torget i sentrum av Edmonton, Alberta, Canada. Her finner mange festivaler og arrangementer sted, som for eksempelEdmonton International Street Performers Festival, Edmonton Fashion Week, The Works Art & Design Festival, Taste of Edmonton Cariwest og i senere tid også den årlige Pride Festival som flyttet hit fra Oliver Square, nordvest for sentrum.

Torvet avgrenses på nordsiden av 102A Avenue, i vest av 100 Street, i sør av Harbin Road (102 Avenue) og på østsiden av Rue Hull (99) Street. I 2009 ble 102A Avenue permanent stengt for motorisert trafikk, noe som gir fotgjengere en enklere tilgang til City Hall (rådhuset).

Rundt torvet ligger flere kommunale og kulturelle institusjoner som Edmonton City Hall (rådhuset) i nord, Law Courts (rettsbygninger) og Art Gallery of Alberta i nordøst, Chancery Hall og Edmonton Operas bygg Francis Winspear Centre for Music i øst, Citadel Theatre i sørøst, Stanley A. Milner bibliotek (hovedbygningen til Edmonton Public Library) i sør og kjøpesenteret Edmonton City Centre i vest.

## Historikk

Historisk sett var den sentrale plassen i Edmonton Market Square, den befant seg like sør for Churchill Square. På Market Sqare ble senere Milner biblioteket oppført. Her hadde byens marked vært siden begynnelsen i 1900, og opprinnelig fant markedet sted utendørs. Fra 1912 of fremover ble flere planer om utvikling av torget til et sentrum lagt frem. I november 1914 ble en bygning som skulle brukes til et innendørs marked oppført i på 107 Avenue, men handlere og kunder gikk til boikott og det ble aldri tatt i bruk. Markedet vendte tilbake til sin opprinnelige plass, og byen ga tilsagn om at den skulle yte hjelp til å bygge noe som ga ly. På begynnelsen av 1915 ble markedet flyttet inn under tak, og i 1920 var det bare boder det ikke var plass til inne igjen utendørs. Fra 1916 da bygningen som skulle gi ly ble oppført og frem til 1965, da markedet igjen ble flyttet, var markedet et sentralt sted for livet i Edmonton. Den siste flyttingen av markedet var til 97 Street lengre øst, og området ble utviklet for å skape et «bysentrum». Dette skulle skje ved å oppføre det nye kunstgalleriet og et bibliotek ved byens nye rådhus som ble oppført i 1957. 

Churchill Square har flere ganger blitt pusset opp og renovert, den siste gangen var mest kontroversiell og fant sted i tide for Edmontons hundreårsjubileum. Under disse arbeidene ble en stor del av den grønne lungen fjernet, mens flere nye strukturer ble bygget. Blant disse var et amfiteater, en foss og flere salgslokaler.

## Bygninger som ligger til Churchill Square
Selv om Churchill Square ikke er et gatenavn i Edmonton, og alle gatene i området har egne navn, benyttes torvet som adresse for bygningene som ligger til det. Nummereringen er med klokken, og starter i nord.

## Referanser
Steve Strange

**Steven John Harrington** (født 28. mai 1959, død 12. februar 2015 i Sharm el-Sheikh) var en sanger og nattklubbvert fra Newbridge, Caerphilly i Wales, kjent som frontfigur i gruppen Visage. Han var en nøkkelfigur innenfor 1980-tallets new romantics-musikkgenre.

Steve Stranges band Visage ble særlig kjent for nummeret *Fade to Grey*, utgitt i 1980. Singlen er med på albumet Visage, som utkom samme år.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
* 
*  Visage, Artist Biography by Jason Ankeny. Besøkt 15. februar 2015
*  Fade to grey, Visage youtube. Besøkt 15. februar 2015
Serbia og Montenegro i Junior Eurovision Song Contest

**[[Serbia og Montenegro]]** debuterte i **[[Junior Eurovision Song Contest]]** i 2005 i Hasselt i Belgia med sangen «Ljubav pa fudbal», framført på montenegrinsk av Filip Vučić. Bidraget ble valgt gjennom den nasjonale finalen Junior Beovizija. Dette var også siste gangen landet deltok i Junior Eurovision Song Contest, før landet ble oppløst i 2006.

Etter landets oppløsning i 2006, fortsatte Serbia å delta i konkurransen, og debuterte som selvstendig nasjon i 2006. Montenegro debuterte i konkurransen i 2014.

## Deltagere

## Stemmehistorikk

## Se også
* Serbia i Eurovision Song Contest
* Serbia i Junior Eurovision Song Contest
* Serbia i Tyrkvisjonens sangkonkurranse
* Serbia og Montenegro i Eurovision Song Contest
* Montenegro i Eurovision Song Contest
* Montenegro i Junior Eurovision Song Contest

## Eksterne lenker
* Offisiell nettside for Junior Eurovision Song Contest
* Serbia og Montenegro i Junior Eurovision Song Contest
Governors Awards

**Governors Awards** er en årlig amerikansk prisseremoni der de tre hedersprisene æres-Oscar, Jean Hersholt Humanitarian Award og Irving G. Thalberg Memorial Award, som blir valgt ut av Board of Governors i Academy of Motion Picture Arts and Sciences (AMPAS), deles ut. Hvert år blir det utdelt maksimalt fire priser og vinnerne blir annonsert i september. Prisseremonien finner sted i november samme året, i ballsalen på Hollywood and Highland Center.

Den første Governors Awards-seremonien ble arrangert 14. november 2009. Før dette hadde de tre hedersprisene blitt delt ut på selve Oscar-utdelingen. Akademiet ønsket å frigjøre seg fra tidspresset, og laget derfor en egen utdeling for hedersprisene. Dette gjorde at man både hadde anledning til å dele ut flere hederspriser enn tidligere, samt bruke mer tid på å hylle vinnerne. Prisvinnerne blir fortsatt nevnt på Oscar-utdelingen og det blir vist en montasje av utdelingen av prisene. Governors Awards-seremonien er også blitt en begivenhet der mange håpefulle Oscar-kandidater deltar for å promotere seg selv.

## Prisvinnere
### Den 1. årlige Governors Awards
Akademiet arrangerte den 1. Governors Awards-utdelingen 14. november 2009, der følgende priser ble delt ut:

*Æres-Oscar: Lauren Bacall, Roger Corman og Gordon Willis
*Irving G. Thalberg Memorial Award: John Calley

### Den 2. årlige Governors Awards
Akademiet arrangerte den 2. Governors Awards-utdelingen 13. november 2010, der følgende priser ble delt ut:

*Æres-Oscar: Kevin Brownlow, Jean-Luc Godard og Eli Wallach
*Irving G. Thalberg Memorial Award: Francis Ford Coppola

### Den 3. årlige Governors Awards
Akademiet arrangerte den 3. Governors Awards-utdelingen 12. november 2011, der følgende priser ble delt ut:

*Æres-Oscar: James Earl Jones og Dick Smith
*Jean Hersholt Humanitarian Award: Oprah Winfrey

### Den 4. årlige Governors Awards
Akademiet arrangerte den 4. Governors Awards-utdelingen 1. desember 2012, der følgende priser ble delt ut:

*Æres-Oscar: D.A. Pennebaker, Hal Needham og George Stevens jr.
*Jean Hersholt Humanitarian Award: Jeffrey Katzenberg

### Den 5. årlige Governors Awards
Akademiet arrangerte den 5. Governors Awards-utdelingen 16. november 2013, der følgende priser ble delt ut:

*Æres-Oscar: Angela Lansbury, Steve Martin og Piero Tosi
*Jean Hersholt Humanitarian Award: Angelina Jolie

### Den 6. årlige Governors Awards
Akademiet arrangerte den 6. Governors Awards-utdelingen 8. november 2014, der følgende priser ble delt ut:

*Æres-Oscar: Jean-Claude Carrière, Hayao Miyazaki og Maureen O'Hara
*Jean Hersholt Humanitarian Award: Harry Belafonte

### Den 7. årlige Governors Awards
Akademiet arrangerte den 7. Governors Awards-utdelingen 14. november 2015, der følgende priser ble delt ut:

*Æres-Oscar: Spike Lee og Gena Rowlands
*Jean Hersholt Humanitarian Award: Debbie Reynolds

### Den 8. årlige Governors Awards
Akademiet arrangerte den 8. Governors Awards-utdelingen 12. november 2016, der følgende priser ble delt ut:

*Æres-Oscar: Jackie Chan, Anne V. Coates, Lynn Stalmaster og Frederick Wiseman

## Referanser




## Eksterne lenker
* 
* Den offisielle Academy Awards-databasen
Israel i Junior Eurovision Song Contest

**[[Israel]]** debuterte i **[[Junior Eurovision Song Contest]]** i 2012 i Amsterdam i Nederland med sangen «Let the Music Win», fremført på hebraisk, engelsk, fransk og russisk av gruppen Kids.il. Bidraget ble valgt internt av den israelske kringkasteren Israel Broadcasting Authority. Israel planla også å delta i 2004 og 2008, men begge gangene trakk de seg før fristen.

I 2016, etter tre års pause, returnerte Israel til Junior Eurovision Song Contest. Bidraget ble valgt internt av kringkasteren, og valgte duoen Shir og Tim og sangen «Follow My Heart» til å representere landet.

## Deltagere

## Stemmehistorikk

## Galleri

File:JESC 2016 Shir and Tim (Israel).jpg|Shir og Tim i Valletta 2016
File:JESC 2018 partisipants. Noam Dadon (Israel).jpg|Noam Dadon i Minsk 2018

## Se også
* Israel i Eurovision Song Contest

## Eksterne lenker
* Offisiell nettside for Junior Eurovision Song Contest
* Israel i Junior Eurovision Song Contest
Slovenia i Junior Eurovision Song Contest

**[[Slovenia]]** debuterte i **[[Junior Eurovision Song Contest]]** i 2014 på Malta med sangen «Niši sam (Your Light)», framført på slovensk og engelsk av Ula Ložar. Bidraget ble valgt internt av den slovenske kringkasteren Radiotelevizija Slovenija.

## Deltagere

## Stemmehistorikk

## Galleri

File:Lina Kuduzovic at stage of JESC 2015 (2).jpg|Lina Kuduzovic i Sofia 2015

## Se også
* Slovenia i Eurovision Song Contest
* Slovenia i Eurovision Choir of the Year

## Eksterne lenker
* Offisiell nettside for Junior Eurovision Song Contest
* Slovenia i Junior Eurovision Song Contest
Ørelva

**Ørelva** er ei elv i Halden kommune i Østfold. Den er ei sideelv til Enningdalselva og har utspring fra Ørsjøen. Herfra renner den i sørvestlig retning gjennom et skogkledd landskap med enkelte gårdsbruk. Elva et nedbørfelt på , og middelvannføringen ved munningen er .

## Se også
* Liste over elver i Østfold

## Referanser
Chalazion

**Chalazion** er en cyste i øyelokket forårsaket av en betent eller blokkert fettkjertel. Til forskjell fra en sti gjør disse vanligvis ikke vondt eller medfører akutte problem. Som oftest finner man dem på innsiden av øyelokket, mens en sti normalt befinner seg på kanten.

## Eksterne lenker
* Norsk Helseinformatikk (nhi.no) 
*
Philipp Jakob Baudrexel

**Philipp Jakob Baudrexel** (1627–1691) var en tysk teolog, komponist og  kapellmester.

## Liv og virke
Baudrexel var sønn av en latinskolelærer. Takket være innflytelsesrike meséner kunne han i 1644 begynne på studier ved *[[Pontificium Collegium Germanicum et Hungaricum de Urbe|Germanicum]]* i Roma. I tillegg til å studere teologi, fikk han en grundig musikkutdanning hos kapellmesteren i kollegiet, Giacomo Carissimi. 

Etter endte studier ble Baudrexel i 1651 korherre ved domkirka i Augsburg, og i 1654 pastor og dekanus i Kaufbeuren. Som leder for koret i *St.-Martins-Kirche* bidro han sterkt til at byens kirkemusikk vokste i anseelse i lokalområdet. Baudrexels første verk, *Primitae deo et Agno coelestis* (Innsbruck, 1664),  vitner om stedets musikkpraksis: en samling fem til åttestemmige messer, Te Deum, rekvier og motettelignende tonesettinger av hymner akkompagnert av to fioliner og generalbass. Han fikk senere trykt *Psalmi vespertini* (Kempten, 1668), en samling flerkorige salmer, vespere med tilhørende antifoner og hymner. 

På grunn av motsetninger med det protestantiske byrådet i Kaufbeuren, gikk Baudrexel i tjeneste ved fyrstabbed i Kempten og Fulda, Bernhard Gustav von Baden-Durlach. I Fuldas arkiver finnes det lite annet dokumentarisk belegg enn regninger for musikktrykk om ham.

Etter at tjenesteherren døde tok Baudrexel tjeneste hos kurfyrst og erkebiskop Karl Heinrich von Metternich-Winneburg i  Mainz. Også her bygde han opp stedets figuralmusikk. Omtrent på denne tiden oversatte han Carissimis lærebok *Ars cantandi* til tysk. 

## Referanser


## Litteratur
* 
* Oppføring om *Baudrexel* i *Musik in Geschichte und Gegenwart*
* Anton Brenner: *Dr. Philipp Jakob Baudrexel (1627–1691), vom Kaufbeurer Stadtpfarrer zum Mainzer Hofkapellmeister*. I *Kaufbeurer Geschichtsblätter*. Bind 12, 1990/92, s. 279–291 og s. 318–330
* E. F. Schmid: *Philipp Jakob Baudrexel (1627–1691)*. I *Lebensbilder aus dem Bayerischen Schwaben*. Bind 2, s. 269–290, München 1953
* Adam Gottron: *Dr. Phillip Jakob Baudrexel*. I *Beiträge zur Geschichte der Stadt Mainz*. Bind 18, s. 66 ff.

## Eksterne lenker
* 
* Kortbiografi, bistum-fulda.de
Pegylis

***Pegylis*** er en slekt av biller som har larver som eter planterøtter. De hører til undergruppen oldenborrer (Melolonthinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

## Utseende
Middelsstore (14-24 millimeter), nokså brede oldenborrer. Antennene er 8- eller 10-leddete (i det første tilfellet fordi noen ledd er sammenvokste).

## Levevis
Larvene lever i jorda. De voksne billene er nattaktive og kommer til lys. De kan gjære en del skade ved å gnage på bladene på hageplanter.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Afrika.

## Systematisk inndeling
Artene som har vært plassert i slekten *[[Hypopholis]]* er nylig ført inn her.

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
**** Familien skarabider, Scarabaeidae Latreille, 1806
***** Underfamilien oldenborrer, Melolonthinae Samouelle, 1819
****** Stammen Pegylini Lacroix
******* Slekten *Pegylis* Erichson, 1847
******** *[[Pegylis angolensis]]*
******** *[[Pegylis bennigseni]]*
******** *[[Pegylis burgeoni]]* Decelle, 1968
******** *[[Pegylis conspurcata]]*
******** *[[Pegylis ertli]]*
******** *[[Pegylis gestroi]]*
******** *[[Pegylis giraudetae]]*
******** *[[Pegylis gracilis]]* Burgeon, 1946
******** *[[Pegylis hauseri]]*
******** *[[Pegylis kenyensis]]*
******** *[[Pegylis kigonserana]]*
******** *[[Pegylis lindiana]]*
******** *[[Pegylis lineata]]* Lacroix, 2008
******** *[[Pegylis lukulediana]]*
******** *[[Pegylis maculipennis]]*
******** *[[Pegylis mashuna]]* (Péringuey, 1904)
******** *[[Pegylis microchaeta]]*
******** *[[Pegylis morio]]* Blanchard, 1850
******** *[[Pegylis neumanni]]*
******** *[[Pegylis pilosa]]* Lacroix, 2008
******** *[[Pegylis pondoensis]]* Arrow, 1943
******** *[[Pegylis rufolineata]]*
******** *[[Pegylis rufomaculata]]*
******** *[[Pegylis salaama]]*
******** *[[Pegylis salernei]]* Lacroix, 2008
******** *[[Pegylis tchadensis]]* Lacroix, 2008
******** *[[Pegylis tenuitarsis]]*
******** *[[Pegylis ugandensis]]* Lacroix, 2008
******** *[[Pegylis usambarae]]*
******** *[[Pegylis vestita]]*
******** *[[Pegylis werneri]]* Lacroix, 2008
******** *[[Pegylis zavattarii]]* Gridelli, 1939
******* Arter inntil nylig plassert i *[[Hypopholis]]*
******** *[[Pegylis sommeri]]* (Burmeister, 1855)
******** *[[Pegylis uelensis]]* (Burgeon, 1946)
******** *[[Pegylis vittata]]* (Fåhraeus, 1857)

## Kilder
* Harrison, J. du G. (2014) Review of the South African species of *Pegylis* Erichson, 1847 (Coleoptera: Scarabaeidae: Melolonthinae) commonly known as large wattle chafers. *African entomology*, 22(4): 685-713. doi: 10.4001/003.022.0416

## Eksterne lenker
* Beskrivelse av slekten (på fransk)
*
Antitrogus

***Antitrogus*** er en slekt av biller som har larver som eter planterøtter. De hører til undergruppen oldenborrer (Melolonthinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

## Utseende
Middelsstore (ca. 20 millimeter), avlange, noe blanke, rødbrune oldenborrer. Oversiden er knapt synlig hårete.

## Levevis
Lareven lever i jorda der de eter på røtter. Noen av artene kan gjøre betydelig skade på beitemark, sukkerrør og ananas.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i det østlige Australia.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
**** Familien skarabider, Scarabaeidae Latreille, 1806
***** Underfamilien oldenborrer, Melolonthinae Samouelle, 1819
****** Stammen Melolonthini Samouelle, 1819
******* Slekten *Antitrogus* Burmeister, 1855 
******** *[[Antitrogus adamsi]]*
******** *[[Antitrogus adustus]]*
******** *[[Antitrogus brooksi]]*
******** *[[Antitrogus burmeisteri]]*
******** *[[Antitrogus carnei]]*
******** *[[Antitrogus circulifrons]]*
******** *[[Antitrogus consanguineus]]*  (Blackburn)
******** *[[Antitrogus costai]]*
******** *[[Antitrogus gubbi]]* Allsopp, 2003
******** *[[Antitrogus morbillosus]]*
******** *[[Antitrogus mussoni]]* (Blackburn)
******** *[[Antitrogus nox]]*
******** *[[Antitrogus parilis]]*
******** *[[Antitrogus parvulus]]* (Britton)
******** *[[Antitrogus planiceps]]*
******** *[[Antitrogus politus]]*
******** *[[Antitrogus robertsi]]* Britton
******** *[[Antitrogus rugulosus]]*  (Blackburn)
******** *[[Antitrogus setifer]]*
******** *[[Antitrogus setifrons]]*
******** *[[Antitrogus tasmanicus]]*
******** *[[Antitrogus tumidifrons]]*
******** *[[Antitrogus villosus]]* Allsopp

## Eksterne lenker
* Bilde av ''Antitrogus rugulosus''
*
Nayanthara

**Nayanthara** (født **Diana Mariam Kurian** 18. november 1984 i Bangalore) er en indisk skuespiller fra Kerala.

Hun har spilt i filmer på tamil, telugu og malayalam. 7. august 2011 konvertete hun til hinduismen, og endret navnet sitt til Nayantara som var scenenavnet hennes. Hun var kristen, men siden hun hadde planer om å gifte seg med danseren Prabhu Deva konvertete hun. 

Nayanthara ble av magasinet GQ India utpekt som en av de mest innflytelsesrike unge indere i 2018, hennes 63. film var da like rundt hjørnet. De skrev at hun kalles «Lady Superstar» for sin evne til å levere «hits», og at kommersielle filmskapere nå skriver for henne, noe som har resulteret i en rekke sterke karakterbaserte tamilske filmer som *Maya*, *Dora* og *Aramm*. Nayanthara spilte i den svarte komedien *Kolamavu Kokila*, som var en av de største suksessene i 2018. De påpekte også at Nayanthara, tross suksessen, er beryktet tilbakeholdende i det virkelige liv, har ingen tilstedeværelse på sosiale medier og vises sjelden i media. 

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Nayantara Photo Database
Robert Lorenz

**Robert Lorenz** (født 1. april 1965 i Chicago) er en amerikansk filmprodusent og regissør som er best kjent for sitt samarbeid med Clint Eastwood. Han er nominert tre ganger til Oscar for beste regi, for *[[Mystic River]]* i 2003, for *[[Letters from Iwo Jima]]* i 2006 og for *[[American Sniper (film)|American Sniper]]* i 2014.

## Filmografi
* *[[Blood work]]*, 2002  (produsent)
* *[[Mystic River]]*, 2003  (produsent)
* *[[Million dollar baby]]*, 2004  (produsent)
* *[[Flags of Our Fathers]]*, 2006  (produsent)
* *[[Brev fra Iwo Jima]]*, 2006  (produsent)
* *[[Changeling]]*, 2008  (produsent)
* *[[Gran Torino]]*, 2008  (produsent)
* *[[Invictus (film)|Invictus]]*, 2009 (produsent)
* *[[Hereafter]]*, 2010 (produsent)
* *[[J. Edgar]]*, 2011 (produsent)
* *[[Trouble with the curve]]*, 2012 (produsent/regissør)
* *[[American Sniper (film)|American Sniper]]*, 2014 (produsent)

## Eksterne lenker
*
Nedre Langgate (Tønsberg)

**Nedre Langgate** (19-57, 16-52B) er en 1,3 km lang gate i Tønsberg sentrum. Gaten går fra Mammutkrysset i sørøst til Slottsfjelltunnelen i nord og er en del av fylkesvei 308. Nedre Langgate går parallelt med Storgaten og Øvre Langgate.

## Bygninger
*«Foynegården» i Nedre Langgate 18 er fra ca. 1770, og er Svend Foyns barndomshjem. Bygningen ble fredet i 1924. Gården har tilhørende sjøbod og uthus.
*Nummer 19 er det såkalte «Advice-huset» fra 1953, et forretningsbygg i tre etasjer.
*«Pelagosgården» i nummer 20 huser nå Tønsbergs Blad. Bygget i 1966.
*«Britaniagården» i Nedre Langgate 26B er fredet som kulturminne fra 1700-tallet. Inngangsportalen er montert i nr. 26A, som er en kopi av huset.
*Nummer 33 er en del av Handelshuset Foyn og består av butikker.
*Forretningsgården i nummer 37 er oppført 1965-1969.
*Den fredede «Tollboden» i Nedre Langgate 38 er byens eldste murbygning fra 1827.
*Thon Hotel Brygga åpnet i 2001, og har adresse i nummer 40.
*Nedre Langgate 43, «Nordeabygget» er bygget i 2010. Det forrige bygget revet i 2007 etter brann. 
*Nedre Langgate 46 er Tønsberg Gjestehavn, som er en av Norges største med 8000 betalende gjester per år.
*Nummer 49 er Hotell Klubben fra 1966.
*«Von der Lippe-villaen» i Nedre Langgate 48 ble oppført av skipsreder Anton von der Lippe i 1926. Arkitekt var Arnstein Arneberg.
*Gamle Tønsberg stasjon fra 1881 ligger i Nedre Langgate 50. Tegnet av arkitekt Balthazar Lange.
*Nedre Langgate 57 er bygget 1957 og er en boligblokk i tre og en halv etasje. Den kalles «Strandgården».

## Bildegalleri

Fil:Oseberg Kulturhus.jpg|Oseberg Kulturhus med adresse Ollebukta 3
Fil:Føyngården, Foyngården, Vestfold - Riksantikvaren-T084 01 0341.jpg|Foynegården fra 1700-tallet, Nedre Langgate 18.
Fil:MediehusetTB.jpg|Pelagosgården i Nedre Langgate 20 sett fra sjøsiden. Bygningen brukes av Tønsbergs Blad.
Fil:Tønsberg Nedre Langgate 26A.jpg|Nedre Langgate 26A
Fil:Britanniagården i Tønsberg.jpg|Britanniagården fra 1700-tallet, Nedre Langgate 26B
Fil:Tønsberg Nedre Langgate 26C.jpg|Nedre Langgate 26C
Fil:Tønsberg Nedre Langgate 33.jpg|Nedre Langgate 33
Fil:Tønsberg Nedre Langgate 38 Tollboden.jpg|Tollboden, byens eldste murbygning fra 1827, Nedre Langgate 38
Fil:Tønsberg Nedre Langgate 40 Hotel Brygga 001.jpg|Hotel Brygga fra 2001 i Nedre Langgate 40
Fil:Tønsberg Nedre Langgate 48.jpg|Villa von der Lippe fra 1925 i Nedre Langgate 48. Arkitekt: Arnstein Arneberg.
Fil:Tønsberg Nedre Langgate 50 - 001.jpg|Den tidligere Tønsberg Jernbanestasjon fra 1881. Arkitekt: Balthazar Lange. Nedre Langgate 50.
Fil:Tønsberg Nedre Langgate 50 - 002.jpg|Ruinene av Håkon Håkonssons kongsgård foran den gamle jernbanestasjonen.
Fil:Tønsberg Nedre Langgate 52A 52B.jpg|Nedre Langgate 52


## Referanser
Hernando del Pulgar

**Hernando del Pulgar** (ca. 1430–ca. 1492), eller **Fernando**, eller **Fernan** til fornavn, var en spansk historisk forfatter og humanist.

## Liv og virke
Man vet ikke sikkert når og hvor Hernando del Pulgar ble født. Muligens var det før 1430 i nærheten av Toledo, som sønn av Diego Rodríguez de Toledo Pulgar. To andre teser nevner årene 1425 og 1436. Flere mulige fødesteder er funnet i gamle, men motstridende kilder. Sannsynligvis var Hernando del Pulgar en 'Converso', eller muligens sønn av konvertitter.

Han ble utdannet ved kong Juan II av Kastillas hoff. Enrique IV gjorde ham til en av sine sekretærer, og under Isabella ble han statsråd. Han ble sendt på sendeferd til Frankrike, og i 1482 ble han utnevnt til kongelig historieskriver. Han skal ha dødd i 1492.

Hans *Crónica de los Reyes Católicos*, feilaktig tilskrevet i første utgave (av 1545) til Antonio de Nebrija, som hadde utformet en latinsk tekst på grunnlag av Pulgars manuskript, er blitt ansett som et propagandaskrift for hans monarker, dronning Isabella og kong Ferdinand. Krøniken er også kritisk mot deres politiske avgjørelser, og formanende i tonen ved det at den fremholder at monarkene må respektere moralske og åndelige idealer.

Pulgars *Claros varones de Castilla* (1486), med portretter av fremstående adelige, kirkefolk og lærde, gir innblikk i Henrik IVs hoff. Portrettene ble publisert sammen med Pulgars *Letras* (1486), brev som var rettet til både velkjente og anonyme korrespondenter. Pulgar satte også sammen en *glosse* (ca. 1485) til *Coplas de Mingo Revulgo*.

Dødsåret er en antakelse. Pulgar skildrer begivenheter frem til da, men ikke senere.

## Verker
**Crónica de los Reyes Católicos*
**Tratado de los Reyes de Granada*
**Crónica de los Señores Reyes Católicos Don Fernando y Doña Isabel de Castilla y Aragón*
**Claros varones de Castilla*

## Litteratur
* Michael Agnew: «The Silences of Fernando del Pulgar in his Crónica de los Reyes Católicos.» I: *Revista de Estudios Hispanicos.* 36, 3, 2002, ISSN 0034-818x, s. 477–499.
* E. Michael Gerli: «Social Crisis and Conversion: Apostasy and Inquisition in the Chronicles of Fernando del Pulgar and Andrés Bernáldez.»' I: *Hispanic Review.* 70, 2, 2002, ISSN 0018-2176, s. 147–167.
* Saskia von Hoegen: *Entwicklung der spanischen Historiographie im ausgehenden Mittelalter. Am Beispiel der „Crónicas de los Reyes de Castilla Don Pedro I, Don Enrique II, Don Juan I y Don Enrique III“ von Pero López de Ayala, der „Generaciones y Semblanzas“ von Fernán Pérez des Guzmán und der „Crónica de los Reyes Católicos“ von Fernando del Pulgar* (= *Hispanistische Studien* 31). Lang, Frankfurt am Main 2000, ISBN 3-631-36406-7 (Zugleich: Bonn, Univ., Diss., 1999).

## Referanser
Lucena CF

**Lucena Club de Fútbol** var et spansk fotballag som tilhørte Segunda Divison B. Klubben ble stiftet i 1968 og spilte til daglig sine kamper på Ciudad Deportiva de Lucena, som har  sitteplasser. Klubben ble oppløst i 2015.

## Referanser
Attendo Care

**Attendo Care** er et svensk firma med virksomhet i hele Norden som driver velferdsforetak på oppdrag fra det offentlige. Attendo har virksomhet innenfor eldreomsorg, barnevern, flyktningmottak, rusbehandling og helsetjenester til funksjonshemmede. Attendos virksomhet i Norden under ett driver totalt 500 enheter med ca 20 000 ansatte. Sammen med Vardena står Attendo for rundt halvparten av det private eldreomsorgstilbudet i Sverige. I Norge har Attendo foreløpig konsentrert seg om eldreomsorg, og driver hjemmetjeneste og sykehjem.

I Norge har Attendo sykhjemsdrift i Oslo ved Paulus sykehjem, Romsås sykehjem og Rødtvet sykehjem samt drift i andre deler av landet ved Kleppestø sykehjem, Maribu sykehjem og Ravnaker sykehjem. De driver også hjemmetjenester under navnet Attendo Hjemmetjeneste.

Attendo Care Norge er ledet av administrerende direktør Ammy Wehlin. Morsselskapet Attendo AB utvider til andre europeiske land og konsernsjef er Henrik Borelius.

Attendo ble etablert i 1987 og foruten Sverige arbeider de både i Danmark og Norge og omfattes av Fritt brukervalg.

## Avsløringer om bruk av skatteparadis
Sommeren 2014 avslørte Aftonbladet at Attendos virksomhet innen barnevern og asylmottak (Attendo Individ och familj AB) ikke hadde betalt selskapsskatt til Sverige. Ifølge avisen omsatte Attendo Individ och familj for over 500 millioner SEK og hadde et overskudd på 69 millioner SEK. Årsaken til at pengene ikke ble beskattet var at profitten har vært sendt som konsernbidrag til morselskapet Attendo Sverige AB, hvis egentlige eier, etter seks mellom-selskap, er et oppkjøpsfond registrert i skatteparadiset Jersey. Fordi gevinsten ble sendt oppover i hierarkiet av eierstrukturer kunne Attendo Individ och Familj AB rapportere et overskudd på null kroner og dermed slippe selskapskatt.

## Referanser
Hessa (navn)

**Hessa** (arabisk: ) er et arabisk kvinnenavn.

## Etymologi
*Hessa* betyr «skjebne» på arabisk.

*Hessa* er også en finsk kjæleform av *Helene*.

## Utbredelse
I Finland er *Hessa* spesielt brukt i Pohjanmaa, men er ikke mye brukt i Finland som helhet. *Hessa* er et svært vanlig kvinnenavn i Qatar.

|}

## Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
* Hessa bint Salman Al Khalifa (1933&ndash;2009), bahrainsk kongefamiliemedlem
* Hessa Al Jaber, qatarsk ingeniør og politiker
* Hassa bint Mohammed bin Khalifa Al Nahyan, emiratarabisk førstekvinne
* Hissa Abdulla Ahmed Al-Otaiba, emiratarabisk diplomat

## Referanser


## Eksterne lenker
Rhabdopholis

***Rhabdopholis*** er en slekt av biller som har larver som eter planterøtter. De hører til undergruppen oldenborrer (Melolonthinae) i den store gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

## Utseende
Middelsstore (ca. 20 millimeter), mørkfargede, ovale oldenborrer. Store deler av oversiden er kledt med lyse skjell, men det blanke striper og felter mellom disse.

## Levevis
Larvene lever i jorda der de eter på røtter.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i det sørlige Afrika (Eastern Cape, KwaZulu-Natal og Mosambik).

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
**** Familien skarabider, Scarabaeidae Latreille, 1806
***** Underfamilien oldenborrer, Melolonthinae Samouelle, 1819
****** Stammen Melolonthini Samouelle, 1819
******* Slekten *Rhabdopholis* Burmeister, 1855 
******** *[[Rhabdopholis albostriata]]*  Burmeister, 1855
******** *[[Rhabdopholis costipennis]]* (Boheman, 1857)
******** *[[Rhabdopholis irrorata]]* Péringuey, 1896 - bør mest sannsylig plasseres i en slekt for seg
******** *[[Rhabdopholis margaretae]]* Harrison, 2004
******** *[[Rhabdopholis robertsi]]* Harrison, 2004

## Kilder
Harrison, J. du G. (2004) Revision of the endemic southern African genus *Rhabdopholis* Burmeister, 1855 (Coleoptera: Scarabaeidae: Melolonthinae). African Entomology 12 (1): 39-54. http://reference.sabinet.co.za/sa_epublication_article/ento_v12_n1_a5
## Eksterne lenker
*
Kristofer Lange

**Kristofer Andreas Lange** (1886–1977) var en norsk arkitekt kjent for en rekke bygninger i landet. Han er også kjent for planleggingen av Sogn haveby i Oslo på 1920-tallet. Han var sønn av arkitekten Balthazar Lange.

## Referanser
Whiplash (2014)

***Whiplash*** er en amerikansk dramafilm fra 2014, skrevet og regissert av Damien Chazelle. Skuespilleren Miles Teller spiller en ung jazztrommeslager med navn Andrew Neiman som studerer ved en av USAs beste musikkskoler, under ledelse av skolens fryktinngytende jazzmaestro Terence Fletcher, spilt av J. K. Simmons. Andre skuespillere er Paul Reiser, Melissa Benoist, Austin Stowell, Jayson Blair og Kavita Patil. Filmen hadde premiere på Sundance Film Festival 16. januar 2014.

Filmen har blitt nominert til fem priser under den 87. Oscar-utdelingen, deriblant for beste film, beste mannlige birolle (Simmons) og beste filmatisering. Kritikken til filmen var svært positiv, og filmen er sett på som en av de beste filmene utgitt i 2014.

## Handling
Den 19 år gamle Andrew Neiman er en jazztrommeslager som studerer ved en musikkhøyskole i New York. Terence Fletcher, som leder skolens fremste jazzensemble, oppdager Andrew og tar med ham i sitt jazzband. Der får Andrew hard motmæle av Fletcher, som stadig fornærmer og håner ham hver gang han ikke oppnår Fletchers forventninger. Andrew gjør det slutt med kjæresten sin, og gjør alt for å imponere den strenge læreren sin.

## Medvirkende
* Miles Teller som Andrew Neiman
* J. K. Simmons som Terence Fletcher
* Paul Reiser som M. Neyman
* Melissa Benoist som Nicole
* Austin Stowell som Ryan
* Jayson Blair som Travis

## Utmerkelser

## Referanser


## Eksterne lenker
*
American Sniper (bok)

***American Sniper*** er en biografi om den amerikanske skarpskytteren Chris Kyle, skrevet av Scott McEwen og Jim DeFelice. Kyle er den skarpskytteren i det amerikanske militæret med flest bekreftede drap – 160, i tillegg til 95 ubekreftede.
Boka kom ut i 2012 på forlaget William Morrow and Company.
Boka lå 37 uker på *[[The New York Times]]* bestselgerliste
Hovedpersonen og medforfatter Chris Kyle ble selv, sammen med en venn, skutt og drept 2. februar 2013 på en skytebane i Texas av en annen militærveteran som var der, Eddie Ray Routh. Rettssaken mot Routh er stipulert til å starte i februar 2015.

I juli 2014 ble et kapittel kalt "Punching Out Scruff Face" fjernet fra senere utgaver av boken, på grunn av en rettssak i en amerikansk føderal domstol hvor en jury bestemte at forfatteren, Chris Kyle, hadde kommet med æreskrenkelser mot Jesse Ventura. I boken beskrev Kyle at han viss nok hadde slått ned en person han i biografien kalte "Scruff Face" som Kyle i senere intervjuer identifiserte som Jesse Ventura. Domstolen tildelte Ventura til sammen 1.8 millioner dollar på grunn av dette. https://www.oregonlive.com/lake-oswego/2014/07/chris_kyle_trial_jurors_warn_t.html

I desember 2014 anla advokater på vegne av Jesse Ventura et annet søksmål mot HarperCollins, som eide forlaget som stod bak Kyles biografi, fordi de mente at forlaget ikke hadde kontrollert nøyaktigheten til Kyles fortelling. I desember 2017 kom saken endelig til enighet, og Ventura droppet søksmålet mot HarperCollins. https://www.twincities.com/2017/12/04/legal-battle-over-ventura-denounces-chris-kyle-as-american-liar/ Flere kilder sier at Kyle og hans familie først påstod at all inntektene etter biografien hans skulle doneres til veldedige organisasjoner. Men det egentlige beløpet var på cirka 2 prosent (rundt 52 000 dollar) til veldedige organisasjoner, samtidig som Kyles familie satt igjen med tre millioner dollar. https://www.nationalreview.com/2014/07/justice-jesse-ventura-was-right-his-lawsuit-j-delgado/

## Filmatisering
Boken ble i 2014 filmatisert med Clint Eastwood som regissør, og hadde verdenspremiere i USA 11. november 2014. Filmen ble nominert til 6 Oscar, blant annet beste film.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Tore Tveit

**Tore Tveit** (født 1941) er en norsk forfatter.

Tore Tveit arbeidet som journalist i *[[Varden (avis)|Varden]]* i Skien 1968–1975. Siden ble han forfatter på heltid. Han har gitt ut flere novellesamlinger, romaner og barne- og ungdomsbøker, ved siden av dramatiske arbeider for radioteater og scene samt historiske og dokumentariske bøker. 

Han står også bak flere cabareter og vise- og sangtekster. Blant novellesamlingene kan nevnes *Men noen fryser* (1977), *Hemmeligheter* (1984), *Medialiv i blått* (1990) og *Jegeren* (1992), mens romanene blant annet omfatter *Balladen om Lasse og Live* (1978), *Amarita* (1987), *Elvene vasker klovnene rene* (2000) og *York Pub* (2002).

Tore Tveit var formann i Norske Barne- og Ungdomsbokforfattere (NBU) 1989–1991.

## Bibliografi
* *Hvorfor banker ingen på?* noveller, Aschehoug (1974)
* *I overmorgen er alt over*, noveller, Aschehoug (1976)
* *Men noen fryser*, noveller, Aschehoug (1977)
* *Balladen om Lasse og Live*, roman, Samlaget (1978)
* *Ut og leve livet*, ungdomsbok, Samlaget (1978)
* *Vi ville heller dø*, sakprosa, Aschehoug (1979)
* *Å elske en løvetann*, roman, Aschehoug (1980)
* *Meld deg Morten*, ungdomsbok, Samlaget (1981)
* *Hemmeligheter*, noveller, Aschehoug (1984)
* *Etter den store krigen*, ungdomsbok Samlaget, (1985)
* *Amarita*, roman, Solum (1987)
* *Min vesle storebror*, ungdomsbok, Aschehoug (1988)
* *Halte sølvrev*, ungdomsbok, Tiden (1988)
* *Russisk rulett*, ungdomsbok, Samlaget (1989)
* *Medialiv: blått*, noveller, Solum (1990)
* *Jegeren*, noveller, Solum (1992)
* *En kenguru med baklomme*, barnebok, Solum (1993)
* *Hoppsasa hopper høyere*, barnebok, Solum (1994)
* *Den syvende natten*, roman, Solum (1995)
* *Henrik – en gutt fra Skien*, barnebok (1997)
* *Sjøormen Selma*, barnebok, Skau Forlag (2000)
* *Elvene vasker klovnene rene*, roman, Cappelen (2000)
* *York pub*, Cappelen (2002)
* *Min mor døde barnløs*, Liv Forlag (2019)

## Referanser


## Kilder
*Presentasjon av Tore Tveit i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider

## Eksterne lenker

* Telemarksportalen om Tore Tveit
Trampolino Gigante Corno d’Aola

**Trampolino Gigante Corno d'Aola**, opprinnelig kalt **Trampolino del Littorio**, er en hoppbakke i Ponte di Legno i Italia.  Nettstedet Skisprungschanzen-Archiv oppgir størrelsen til K90. Bakken var i sin tid landets største, og er fremdeles (pr. 2015) blant de største i Italia, etter de moderne storbakkene i Pragelato og Predazzo. Den er eid av Sci Club Ponte di Legno.

Fritz Kainersdorfer (Sveits) satte verdensrekord der med 99,5 meter 17. mars 1935. Dette var den siste verdensrekorden for menn som ikke er satt i en av de klassiske skiflygingsbakkene (Planica, Oberstdorf, Bad Mitterndorf (Kulm), Vikersund og Harrachov). Samme dag ble Olav Ulland (Norge) den første til å hoppe over 100 meter da han landet på 103,5 meter, men han falt, og hoppet ble ikke godkjent som verdensrekord. Italienske Bruno Da Col nådde 100 meter året etter, kort tid etter at Sepp Bradl (Østerrike) hadde satt verdensrekord med 101 meter i Planica.

Hoppbakken, som da bar navnet Trampolino del Littorio, ble bygd i 1928 og åpnet med internasjonalt hopprenn 24. februar 1929. Etter 2. verdenskrig ble navnet på bakken endret til Trampolino Gigante Corno d'Aola, og det ble også bygd to mindre bakker med størrelse K60 og K30. Hoppanlegget var i drift til 1966, da bakken var arena for det internasjonale rennet Kongsberg Cup, som vesttyske Henrik Ohlmeyer vant. Siden ble bakken liggende ubrukt i mange år, men den ble ikke revet. I forbindelse med feiringen av Sci Club Ponte di Legnos 100-årsjubileum i 2011 ble hoppbakken ryddet og satt i stand igjen.

Ulike kilder oppgir forskjellige opplysninger om den siste bakkerekorden. Skisprungschanzen-Archiv oppgir rekorden til 109 meter, satt av Giacomo Aimoni (Italia) i 1965. En artikkel om bakken på nettstedet Terrazzani Zoanno oppgir at Bruno Da Col har rekorden med 110,5 meter. Ifølge en artikkel i avisen Il Giorno er den anerkjente rekorden 110,5 meter, satt av Henrik Ohlmeyer, mens Giacomo Aimoni skal ha hoppet 114 meter på trening.

## Kilder
*Skisprungschanzen-Archiv: Ponte di Legno (besøkt 16. februar 2015)
*Terrazzani Zoanno: Trampolino del Littorio (poi Gigante) (besøkt 16. februar 2015)
*Il Giorno: Ponte di Legno, luci e festa per il Trampolino Gigante (9. august 2011, besøkt 16. februar 2015)
Dalselva (Aurskog-Høland)

**Dalselva** er ei elv i Aurskog-Høland og Lillestrøm kommuner i  Akershus, og er en del av Haldenvassdraget. Den har utspring fra Veintjenn (277 moh.) rundt to kilometer nordvest for Hølands varde, og som Veintjennbekken renner den mot sør ned til Dalatjern (172 moh.). Fra Dalatjern renner selve Dalselva mot sørøst i et rolig løp til den munner ut lengst nord i Øgderen (133 moh.). På de første par kilometerne fra Dalatjern danner elva kommunegrensa mellom Aurskog-Høland og Lillestrøm. Elva er 12,3 kilometer lang.

## Se også
* Liste over elver i Akershus

## Referanser
Bennett Miller

**Bennett Miller** (født 30. desember 1966 i New York City  ) er en amerikansk filmregissør, kjent for regisseringen av blant annet *[[Capote]]* (2005), *[[Moneyball]]* (2011), og *[[Foxcatcher]]* (2014). Han har blitt nominert to ganger til Oscar for beste regi.

## Filmografi
* *[[The Cruise]]* (1998)
* *[[Capote]]* (2005)
* *[[Moneyball]]* (2011)
* *[[Foxcatcher]]* (2014)

## Referanser


## Eksterne lenker
*