open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Beop av Baekje

**Hye av Baekje** (født ?, død 600) var 29. konge i det koreanske kongedømmet Baekje. Han var eldste sønn av kong Hye. Hans korte regjeringstid er stort sett kjent for hans forbud mot drap, inkludert jakt og slakting. Han beordret at falker skulle slippes løs og at alt fiske- og jaktutstyr skulle brennes. Ifølge  *[[Samguk Yusa]]* kom forbudet iden tolvte måneden i 599.

Han igangsatte arbeider med Wangheungsatempelet, som ble ferdigstilt sent i etterfølgerens regjeringstid.

## Referanser


## Eksterne lenker
*  Three-Kingdom Era: Koreans bring culture to Japan The Korea Times 25. november 2011
Senere Yan

**Senere Yàn** (tradisjonell kinesisk: 後燕; forenklet kinesisk: 后燕; hanyu pinyin: *Hòuyàn*) regnes som et av sekstenkongerikene i Kinas historie, grunnlagt av den xianbeiske Mùróng-familien. Det eksisterte samtidig med  Jìn-dynastiet i Sør-Kina, og befant seg i det som i dag er det nordøstlige Kina. Hovedstaden var først Zhōngshān (i dag Dingzhou i Hebei) og siden Longcheng. 

Alle Senere Yàns herskere brukte tittelen "keiser." Riket ble til slutt ødelagt av det koreanske riket Goguryeo. 

## Hòuyàns herskere

## Litteratur
* Thomas J. Barfield: *The Perilous Frontier: Nomadic Empires and China.* Blackwell, Cambridge (MA)/Oxford 1989
* Albert E. Dien: *Six Dynasties Civilization.* Yale University Press, New Haven/London 2007.
* David A. Graff: *Medieval Chinese warfare, 300–900.* Routledge, London o. a. 2002
Vestlige Qin

**Vestlige Qín** (hanzi: 西秦; hanyu pinyin: *Xīqín*) regnes som et av sekstenkongerikene i Kinas historie, grunnlagt av den xianbeiske Qǐfú-familien. Det eksisterte samtidig med  Jìn-dynastiet i Sør-Kina. Til tross for det samme navnet (秦), hadde Vestlige Qín ingenting å gjøre med Qin-dynastiet, Tidligere Qin eller Senere Qin. 

Alle Vestlige Qíns herskere erklærte seg for å være "konge" (王; *Wáng*). De hersket over det som i dag er den sørvestlige delen av provinsen Gansu i det nordvestlige Kina. 

## Xīqíns herskere

## Litteratur
* Thomas J. Barfield: *The Perilous Frontier: Nomadic Empires and China.* Blackwell, Cambridge (MA)/Oxford 1989
* Albert E. Dien: *Six Dynasties Civilization.* Yale University Press, New Haven/London 2007.
* David A. Graff: *Medieval Chinese warfare, 300–900.* Routledge, London o. a. 2002
Ashat Kerimbay

**Ashat Kerimbay Razdykov** (, kasakhisk: Асхат Керімбай; født i november 1947 i Yining i Xinjiang i Kina) er en kinesisk kommunistisk politiker av kasakhisk etnisitet.

Ashat Kerimbay ble uteksaminert fra Xinjianguniversitet og ble medlem av det kinesiske kommunistiske parti i 1975.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Svarholt skole

**Svarholt skole** er en offentlig barne- og ungdomsskole i Stamsund i Vestvågøy kommune. Hovedbygget, som ble oppført i 1964, har aula og benyttes primært av klassetrinnene fra 5. og opp. Et mindre bygg, som ble oppført i 1974, har gymsal og svømmehall og benyttes av skolefritidsordningen og klassetrinnene fra 1.-4.

Skolen har rundt to hundre elever (2009) og 27 ansatte (2013). Rektor ved skolen er Mette Løvdal.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Vestvågøy kommune - Svarholt skole
* Min Skole - Svarholt skole
Bai Enpei

**Bai Enpei** (; født i 1946 i fylket Qingjian i provinsen Shaanxi i Kina) er en kinesisk kommunistisk politiker.

Han har tidligere vært guvernør i provinsen Qinghai. Han er (2012) partisekretær for det kinesiske kommunistiske parti i provinsen Yunnan, et embede han har innehatt siden oktober 2001 (gjenvalgt 2008).

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Mu av Baekje

**Mu av Baekje** (født 580, død 641) var 30. konge i det koreanske kongedømmet Baekje. Han var sønn av  kong Wideok.

## Bakgrunn
Under kong Mu kriget de tre koreanske kongedømmene (Baekje, Goguryeo og Silla) mot hverandre ettersom alliansene skiftet og ble påvirket av endringer i de kinesiske keiserdynastiene. Kildene sier ikke noe spesielt om kong Mu sin politikk.

## Kongetid
Tidlig som konge angrep Mu kongedømmet Silla i øst flere ganger. Han bad om assistanse fra Sui-Kina for å angripe Goguryeo. I etterkant av Goguryeo-Sui-krigene ble Sui erstattet av Tang-Kina i 618.

I 627 forsøkte Mu å gjenerobre tapt territorium som Silla nå okkuperte, men stanset etter en diplomatisk inngripen fra Tang. Samme år sendte han buddhistmunken Gwalleuk til Japan med skrifter om buddhismen, astronomi, historie og geografi.

Han etablerte Mireuksatempelet i 602, og skal ha beordret reparasjon av Sabipalasset i 630, og oppbygging av det som i dag er kjent som Koreas første kunstige innsjø. Senere i livet fokuserte han på byggeprosjekter heller enn det nasjonale forsvaret, noe som ettertidens forskere mener er en av årsakene til at kongedømmet Baekje falt 20 år etter hans død.

Det er grunn til å tru at han flyttet hovedstaden fra Sabi i Buyeo til Iksan, i det minste for en kort periode.  Arkeologiske utgravninger i Iksan, som inkluderer kongegraven til Mu og hans kone, dronning Seonhwa, bekrefter dette.

Mu beholdt tette bånd til Tang-Kina, men Tang allierte seg senere med Silla i krigen som forente de koreanske kongedømmene under Sillas styre i 668.

## Seodong-yo
*[[Samguk Yusa]]* viser til en legende som handler om Mus ekteskap med en Silla-prinsesse, selv om historikere mener dette var usannsynlig på grunn av statenes fiendtlige innstilling overfor hverandre. I historien blir den unge Seodong (Mu sitt navn som barn) forelsket med prinsesse Seonhwa av Silla. Han får spredt en sang om prinsessa og seg selv blant folket. Takket være sangen («Seodong-yo» eller «Seodongs sang») forviser kong Jinpyeong av Silla prinsessa som gifter seg med Mu, som i sin tur blir Baekjekonge.

Mu er en av hovedkatakterene i det sørkoreanske fjernsynsdramaet Seo Dong Yo (서동요), der Mu framstår som en skjult fjerde sønn av kong Wideok av Baekje. Etter moras død møter Mu sin framtidige kone, prinsesse Seonhwa av Silla og forelsker seg.

## Referanser


## Eksterne lenker
*  Three-Kingdom Era: Koreans bring culture to Japan The Korea Times 25. november 2011
Buyeo Pung

**Buyeo Pung** (nihongo: **Fuyo Hōshō**, 扶余豊璋) var en av den siste Baekjekongen Uijas sønner. Da nyheten om at kongedømmet Baekje hadde falt til en allianse mellom det koreanske kongedømmet Silla og det kinesiske Tang-dynastiet befant han seg i kongedømmet Wa i Japan, som en sikkerhet for alliansen mellom Baekje og Japan. Det er imidlertid ingen enighet om dette blant forskere. «Buyeo» er navnet for Baekjes konger.  

Buyeo Pung vendte tilbake til hjemlandet sammen med en japansk militær styrke ledet av general Abe no Hirafu for å gjenskape kongedømmet. General Boksin i de gjenværende Baekjestyrkene gav han navnet «kong Pungjang» (풍장왕). De to styrkene slo seg sammen under Boksin. I 663 tapte styrken i slaget ved Baekgang til Silla-Tanghæren. Prinsen flyktet til nabolandet Goguryeo. Etter at Goguryeo falt seks år senere ble han fanget av Tanghæren og sendt i eksil i søndre Kina. Hva som skjedde så med han er ukjent.

Hans yngere bror Zenkō (善光 eller 禅広) gjorde tjeneste i Japan og ble gitt familienavnet Kudara no Konikishi (百濟王; konge av Baekje) av Japans keiser.

## Referanser
Cao Jianming

**Cao Jianming** (; født 24. september 1955 i Nantong i provinsen Jiangsu i Folkerepublikken Kina) er en kinesisk jurist og politiker. Han har siden 16. mars 2008 vært Kinas riksadvokat i Folkets høyeste påtaleembede.

Cao tok sin høyere utdannelse ved Universitetet i Gent i Belgia og ved Østkinas universitet for politologi og jus i Shanghai, og arbeidet deretter ved samme universitet, til slutt som dets rektor (1997-1999). Han ble dommer i kinesisk høyesterett i 1999 og samme år dessuten president for det kinesiske dommerkollegium, en akademisk institusjon.

## Referanser


## Eksterne lenker
*  
* Profile of Cao Jianming, official website of the Supreme People's Court.
* Biography of Cao Jianming, Xinhuanet
Uija av Baekje

**Uija av Baekje** (født 599, død 660) var 31. og siste konge av det koreanske kongedømmet Baekje. Hans regjeringstid tok slutt da Baekje ble erobret av en allianse bestående av det koreanske kongedømmet Silla og det kinesiske Tang-dynastiet

## Bakgrunn

På denne tiden var det nordlige koreanske kongedømmet Goguryeo kontrollert av Yeon Gaesomun. Han var aggessivt innstilt overfor både Tang og Silla. Silla svarte med å alliere seg med Tang-Kina, noe som også truet Baekje.

Ifølge *[[Samguk Sagi]]* var Uija eldste sønn av kong Mu. Legenden som beskrives i *[[Samguk Yusa]]* sier at Mu var en bonde fra Baekje som giftet seg med prinsesse Seonhwa av Silla (som gjør henne til Uijas mor), men dette er ikke ansett som sannsynlig. Uija ble kronprins i 632 og ble tronet konge ved farens død i 641.

## Kongetid
Uija var vennlig innstilt overfor Tang-Kina til å begynne med. Men snart allierte han seg med den gamle fienden Goguryeo for å angripe Silla. Felttoget startet i 642 og under dette erobret han 40 Sillafestninger og slott. Han sendte en styrke på 10&nbsp;000 soldater for å erobre Daeyafestningen og drepe Kim Chunchus svigersønn. Året etter angrep Baekje igjen sammen med Goguryeo og forsøkte å blokkere den diplomatiske ruta mellom Silla og Tang-Kina. Den kombinerte Silla-Tanghæren angrep Goguryeo i 645, samtidig angrep Uija Silla og erobret sju nye festninger. Baekje og Goguryeo angrep Sillas nordlige grense i 655.

Etter  ha blitt konge gjennomførte Uija en politisk reform som reduserte aristokratiets makt. Likevel var hans rike preget av interne maktkamper blant landets ledende og aristiokrati, samt korrupsjon og dekadanse innad i hoffet.

Silla-Tang-alliansen, dels frustrert over Goguryeos Yeon Gaesomun, endret strategi og valgte å angripe Goguryeos allierte først.

## Baekjes fall
I 660 slo Tangs marine ut Baekjes marine, mens Sillahæren, ledet av Kim Yu-sin slo ut Baekjehæren ledet av Gyebaek i slaget ved Hwangsanbeol. Baekjes hovedstad, Sabi (dagens Buyeo) ble omringet av en kombinert Silla-Tanghær.  Uija og kronprinsen unnslapp til Ungjin (dagens Gongju), men overgav seg da Sabi ble erobret.

Uija ble fraktet til Tang-Kina sammen med sine sønner, Buyeo Hyo og Buyeo Yung, 88 soldater og 12&nbsp;807 bønder. En tredje sønn, Buyeo Pung, forsøkte senere å gjenetablere farens kongedømme.

## Arv
I 2000 ble kongens skjelett funnet i Kina og flyttet til en grav i Neungsan-ri, Buyeo-gun, Sør-Chungcheong i Sør-Korea, nær det som var Baekjes siste hovedstad, Sabi.

Uija fikk ikke noe posthumt navn.

## Referanser


## Eksterne lenker
*  Three-Kingdom Era: Koreans bring culture to Japan The Korea Times 25. november 2011
*  Korea Britannica article
*  Tomb of King Uija
Vitenskapsåret 1788

**Vitenskapsåret 1788** er en oversikt over hendelser, prisvinnere, fødte og avdøde personer med tilknytning til vitenskap i 1788.
## Hendelser
;Botanikk
*Ukjent dato - Thomas Walter utgir *[[Flora Caroliniana]]*, den første nordamerikanske flora med vitenskapelige navn.

## Institusjoner
* 17. august − Kong Karl III av Spania åpner Jardín de Aclimatación de La Orotava, en botanisk hage i Puerto de la Cruz, Tenerife.

## Prisvinnere
* Copleymedaljen: Charles Blagden, britisk lege

## Fødsler

|-
|Mars
|7. || Antoine César Becquerel ||  || fysiker ||align=center|89 ||align=center|1878 || 
|}
* 22. mars - Pierre Joseph Pelletier, fransk kjemiker (død 1842)
* 18. april – Charlotte Murchison, skotsk geolog (død 1869)
* 10. mai – Augustin Fresnel, fransk fysiker (død 1827)
* 1. juli – Jean-Victor Poncelet, fransk mekanisk- og militæringeniør og matematiker  (død 1867)
* 23. juli – Prideaux John Selby, engelsk ornitolog (død 1867)
* 12. september – Charlotte von Siebold, tysk gynekolog (død 1859)
* 14. oktober - Edward Sabine, irsk fysiker, astronom og oppdagelsesreisende (død 1883)
* 21. desember – Thomas Southwood Smith, engelsk lege og sanitær reformator (død 1861)
* James Murray, irsk lege (død 1871)

## Dødsfall

* 16. april - Georges-Louis Leclerc de Buffon, fransk biolog (født 1707)
* 17. oktober – John Brown, skotskfødt lege (født 1735)
* 6. desember - Nicole Reine Lepaute, fransk astronom (født 1723)
* Lucia Galeazzi Galvani, italiensk forsker  (født 1743)
* ca- 1788 – Moses Harris, engelsk entomolog og gravør (født 1730)

## Bildegalleri

Portret_Giovannija_Antonija_Scopoli.jpg|Giovanni Antonio Scopoli(1723–1788)
Antoine_Becquerel_2.jpg|Antoine César Becquerel(1788–1878)


## Referanser
Snøskredet på Steine i Vestvågøy

Et **[[snøskred]] på [[Steine (Vestvågøy)|Steine]] i [[Vestvågøy]]** torsdag 8. mars 1906 krevde 19 menneskeliv. Under dårlig vær med kuling og snøfokk løsnet skredet fra Steinetinden mellom klokka 5 og 6 om morgenen, og ødela tre rorbuer i Vassvika på Steine som huset fiskere som deltok i Lofotfisket. Til sammen 60 mann (11 båtmannskap) oppholdt seg i de tre rorbuene som ble tatt av raset. To av rorbuene ble feid på havet, mens den tredje, der ingen mistet livet, ble knust mot ei annen rorbu. Utenom de omkomne ble 37 mann skadet i rasulykken. Alle de omkomne var fiskere fra Troms - 6 fra daværende Ibestad, 4 fra Sørreisa og 9 fra Lenvik. Den yngste var 15 år gammel, den eldste 64 år.

Sønnen til en av de omkomne fra Ibestad tok i 1966 initiativ til å få reist ei minnestøtte til minne om de omkomne i ulykken. Familiene til de omkomne samlet inn penger, og minnesmerket ble avduket 9. juli 1967 ved veien der raset gikk.  

## Referanser


## Litteratur
*Einar Fyhn (red.): *[http://urn.nb.no/URN:NBN:no-nb_digibok_2008071504074 Steine - Fiskeværet - Sommeridyllen - Den vonde dagen]*. Steine grendelag 1997. ISBN 82-994347-1-8 (særlig s. 18-21 og 48, digitalisert av Nasjonalbiblioteket)
Siw Helland

**Siw Inghild Helland** (tidligere **Sviggum**; født 8. november 1970) er en norsk tidligere skøyteløper. Hun representerte Norge og Hortens Skøiteklub og Nannestad Skøyteklubb.

## Meritter
### Internasjonale mesterskap
EM på skøyter deltatt i ett EM. 
:* Sarajevo 1991.
::* beste resultat 19.-plass sammenlagt i Sarajevo 1991.

Junior-VM på skøyter deltatt i ett VM ved en konkurranse.
:* Obihiro 1990 i sammenlagt.
::* beste resultat 31.-plass sammenlagt i Obihiro 1990.

### Sammenlagt i [[Verdenscupen på skøyter|Verdenscupen]]

0 = ikke samlet poeng under nevnte sesong, men deltatt.

## Personlige rekorder

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Profil på Jakub Majerski's Speedskating database (Adelskalender distanser og sammenlagt)
*  Profil på ISU sine nettsider. (distanseresultater)
Boys (sang fra 1960)

**«Boys»** er en sang med The Shirelles som ble skrevet av Luther Dixon og Wes Farrell. Sangen ble utgitt i november 1960 som B-side til *[[Will You Love Me Tomorrow]]*.

## The Beatles' versjon

The Beatles spilte «Boys» på deres konserter i 1961/1962/1963/1964, og var trommeslagerens vokale bidrag til konsertene. Pete Best sang den til Ringo Starr overtok i august 1962. Sistnevnte hadde også sunget den i gruppa Rory Storm and the Hurricanes. Da gruppen skulle spille inn de fleste sangene til sitt debutalbum 11. februar 1963, brukte de kun en tagning på å få «Boys» ferdig. Det nevnte debutalbum som het Please Please Me, ble utgitt 22. mars 1963 i Storbritannia. I USA ble «Boys» først utgitt 22. juli 1963 på *[[Introducing The Beatles]]*.

I 1977 kom konsertalbumet *[[The Beatles at the Hollywood Bowl]]* ut og inneholdt blant annet en fremførelse av «Boys» fra Los Angeles 23. august 1964.

## Personell

*Ringo Starr: trommer, vokal
*John Lennon: rytmegitar, kor
*Paul McCartney: bass, kor
*George Harrison: sologitar, kor

## «Boys» versjoner fremført i BBC Radio

*Pop Go The Beatles*-versjonen som ble innspilt 17. juni 1963, kom ut på CD-singlen *Baby It's You* i 1995. Ingen av de andre seks versjonene ble utgitt på *[[Live at the BBC]]*, men samtlige har havnet på bootlegs.

## Konsertutgivelser av «Boys» med Ringo Starr på vokal

## Referanser
Ask Me Why (Beatles-sang)

**«Ask Me Why»** er en sang av The Beatles som ble hovedsakelig skrevet av John Lennon, men offisielt kreditert McCartney/Lennon. Sangen ble først utgitt 11. januar 1963 som B-side til gruppens andre britiske singel *[[Please Please Me (sang)|Please Please Me]]*

## Bakgrunn

«Ask Me Why» ble skrevet våren 1962. Det var først og fremst John Lennons idé, men han fikk hjelp av Paul McCartney til å skrive den ferdig. Inspirajonen var Smokey Robinson and the Miracles.

## Innspilling

«Ask Me Why» var fjerde og siste sang gruppen spilte inn på sin audition 6. juni 1962 i Abbey Road Studios. Før den gjorde de forsøk på «Besame Mucho», «Love Me Do» og «P.S. I Love You». Pete Best spilte trommer i gruppen på denne tiden.

26. november 1962 var The Beatles i samme studio for å spille inn sangen på nytt. Bak trommene befant Ringo Starr seg. Etter seks tagninger var de fornøyde, selv om George Harrison gjorde en liten feil på sitt gitarspill (1:26 inn i sangen).

## Personell

*John Lennon: akustisk gitar, vokal
*Paul McCartney: bass, harmonivokal, kor
*George Harrison: elektrisk gitar, harmonivokal, kor
*Ringo Starr: trommer

## «Ask Me Why» versjoner fremført i BBC Radio

Ingen av disse fremførelsene har blitt offentlig utgitt på verken *[[Live at the BBC]]* eller CD singlen *Baby It's You*.

Gruppen spilte «Ask Me Why» på spillejobber i 1962 og 1963. Dobbeltalbumet *[[Live! at the Star-Club in Hamburg, Germany; 1962]]* (utgitt 1977) inneholder et opptak fra 31. desember 1962 hvor de spilte i Hamburg.

## Referanser
Il-yeon

**Il-yeon** (eller **Iryeon**, født 1206, død 1289) var en koreansk buddhistmunk som levde i kongedømmet Goryeo. Hans fødselsnavn var **Kim Gyeong-myeong** (金景明) og hans stilnavn Hoe-yeon (晦然).

Han ble munk ved Muryangsatempelet ved ni års ader og gjennomførte Seon-eksamenen da han var 22 år. Da han var 54 ble han gitt rang som «store lærer». Da han var 78 år gammel, tilbød kong Chungnyeol Il-yeon en posisjon og rang som nasjonal profet, noe han ikke ville ta imot. Kongen utnevnte han på ny, Il-yeon dro til hovedstaden Gaegyeong men returnerte raskt til fjellene med unnskyldningen om at hans gamle mor var syk. På den 8. dag i den sjuende måned i 1289 gjennomførte han et intervju med flere munker, deretter døde han.

Il-yeon var kjent som en produktiv forfatter, ifølge inskripsjonen på hans gravstein skal han ha skrevet 80 bind knyttet til buddhistiske emner. Bare en bok har overlevd, det er *[[Samguk Yusa]]*, den er ikke nevnt på gravinskripsjonen.

## Referanser


## Eksterne lenker
*  [ Il Yeon, the Author of [Memorabilia of the Three Kingdoms] KBS World 8. mars 2012
Juliane Marie Jessen

**Juliane Marie Jessen** (født 11. februar 1760 i København, død 6. oktober 1832 på Frederiksberg) var en dansk forfatter og oversetter. Hun var født og oppvokst i et hjem hvor faren var etatsråd og hun fikk undervisning av onkelen. Hun var søster av Carl Vilhelm Jessen.

Jessen begynte tidlig å skrive, men måtte gi det opp etter at hun fikk en stilling som oppleserske hos enkedronning Juliane Marie. Allerede etter tre år ble hun syk og måtte slutte ved hoffet. De neste åtte årene var hun lenket til sengen.

De første utgivelsene hennes var oversettelser; *Den kloge Ven* av Francesco Albergati Capacelli i 1800 og Johann Gottwert Müllers *Selim den lykkelige* 1800-04.

I 1815 ga hun ut *Ei blot til Lyst*, en komedie for teater og to år senere *Hinketudse eller Else-Moers Eventyr*. Den sistnevnte var et innlegg i den litterære striden som ble ført mellom Jens Baggesen og Adam Oehlenschläger hvor hun svært aktiv og stilte seg på Baggesens side.

I 1819 vant hun en konkurranse som ble utlyst av Selskabet til de skønne og nyttige Videnskabers Forfremmelse om en dansk nasjonalsang med diktet *Dannemark! Dannemark! - hellige Lyd* som C.E.F. Weyse satte musikk til. Det kom inn 59 bidrag til konkurransen, blant annet Adam Oehlenschlägers *[[Der er et yndigt land]]*.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Carmenta

**Carmenta** var i henhold til romersk mytologi og religion en gudinne for barnfødsler, graviditet og profetier, foruten også den tradisjonelle beskyttelsen av mødre og barn, og en særskilt skytsgudinne for jordmødre. Hun var også assosiert med teknologiske nyvinninger og oppfinnelsen av det latinske alfabet ble tradisjonelt tilskrevet henne.

## Bakgrunn

Navnet *Carmenta* er avledet fra *latin*ske *carmen* i betydningen magisk besvergelse, orakel eller sang, fra *canere*, «å synge». Dette er også rotordet for engelske *charm*, «besvergelse».

Hennes opprinnelse navn var Nicostrate, men det ble endret senere for å ære hennes berømmelse for å forutsi eller gi profetier. Mytologisk sett var hun mor til Evander og sammen med andre tilhengere grunnla de byen Pallantium som senere ble et av stedene som ble begynnelsen på Roma. Gaius Julius Hyginus nevner legenden at det var hun som endret de femten bokstavene i det greske alfabetet for å bli til det latinske alfabetet, hvilket hennes sønn Evander, en kulturhelt fra Arkadia i Hellas, introduserte til Latium.

Carmenta var en av de fire *camenæ*, de opprinnelige gudinnene for barnfødsler, og dessuten for hellige kilder, brønner og profetier. Hun var også tilknyttet den kimmeriske sibylle ved navn Carmentis i det italienske Apollo-tempelet i Cimmerium ved Avernosjøen (Lago d'Averno) i Campania. 

Lederen for hennes kult ble kalt for *flamen carmentalis*. Det var forbudt å bære lær eller noen annen form hud eller skinn fra døde vesener i hennes tempel som lå ved siden av Porta Carmentalis i Roma. Hennes festival, som ble kalt for *Carmentalia*, ble feiret hovedsakelig av kvinner den 11. og 15. januar.

## Referanser


## Litteratur
### Primære kilder
*Ovid: *Fasti* i.461-542
*Servius: *In Aeneida* viii.51
*Solinus: *Collectanea rerum memorabilium* i.10, 13

### Sekundære kilder
* Grimal, Pierre (1996): ''The Dictionary of Classical Mythology'', s.  89 «Carmenta»
* Pizan, Christine de; Brown-Grant, Rosalind (2000): *The Book of the City of Ladies*, Penguin Classics, seksjon I.33.2

## Eksterne lenker
* Roman Mythology, romersk mytologi
* List of Minor Roman Gods, liste over mindre roemrske guddommer
* Dictionary of Greek and Roman Biography and Mythology , s. 589 (v. 1)]
Helgo Zettervall

**Helgo Nikolaus Zettervall** (også *Zetterwall*, født 21. november 1831 i Lidköping, død 17. mars 1907 i Stockholm) var en svensk arkitekt og professor ved Kungliga Akademien för de fria konsterna. Han var far til Folke Zettervall. 1882&ndash;97 var han sjef for Överintendentsämbetet.

I tillegg til egne byggverk var Zettervall den fremste arkitekten i restaureringen av 
gamle bygninger og kirker i Sverige i årene 1860-1900. Han var leder for restaureringen av Lund domkirke i 1860-1902, for Uppsala domkirke i  1886-93.

## Arbeider (utvalg)
* Billinge kirke
* Björnstorp slott
* Bolinderska palatset
* Bräkne-Hoby kirke
* Carl Gustafs kirke
* Djäkneskolan
* Häckeberga slott
* Hällaryd kirke
* Källstorp kirke
* Nosaby kirke
* Oscar Fredriks kirke
* Palmeska huset
* Torhamn kirke
* Västra Vram kirke
* Österslöv kirke

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Zettervalls villor och boställen
* Om Helgo Zettervall fra Arkitektregistret
Österslöv kirke

**Österslöv kirke** (svensk: *Österslövs kyrka*) er en nyromansk kirke som ligger i Österslöv i Kristianstad kommune, Sverige. Den er tegnet av Helgo Zettervall.

På stedet kirken står har det tidligere ligget en kirke fra 1100-tallet. Den ble revet i 1875 og den nye kirken ble bygget 1875&ndash;78.

## Referanser
Nosaby

**Nosaby** er et område i Kristianstad kommune i Sverige. Byen er kjent for jernbaneulykken ved jernbaneovergangen ved Nosaby kirke den 10. september 2004.

## Referanser
Vitenskapsåret 1814

__NOTOC__
## Hendelser
### [[Kjemi]]
* J. Jacob Berzelius utgir *Försök att genom användandet af den electrokemiska theorien och de kemiska proportionerna grundlägga ett rent vettenskapligt system för mineralogien*.

### [[Matematikk]]
*Ukjent dato- Peter Barlow utgir ''New Mathematical Tables'' og ''A New Mathematical and Philosophical Dictionary''. 'Barlow's Tables' fortsätter sedan att tryckas de kommande 150 åren.

### [[Medisin]]
*April - Abraham Colles utgir "On the Fracture of the Carpal Extremity of the Radius" i  *[[Edinburgh Medical and Surgical Journal]]*, der han beskriver skaden Colles fraktur.
* 23. oktober - Joseph Carpue utfører kosmetisk kirurgi på en nese.

### Teknologi
* 25. juli - George Stephenson setter  i drift hans første damplokomotiv, *[[Blücher (lokomotiv)|Blücher]]* ved Killingworth Colliery i Tyneside i England.
* Fullføringen av Boston Manufacturing Companys integrert bomullsveveriet ved Charles River i Waltham, Massachusetts, konstruert av Paul Moody for Francis Cabot Lowell og 'Boston Associates', og innviet Waltham-Lowell produksjonssystem.

* "Verdens første komplekse masseproduserte maskin laget av utbyttbare deler", Eli Terrys pillar-og-rulle klokke av tre, kommer ut fra produksjonslinjen i Plymouth, Connecticut.
* Dietrich Nikolaus Winkel finner opp en form for metronome i Amsterdam.

## Prisvinnere
* Copleymedaljen: James Ivory, skotsk matematiker.
*Rumfordmedaljen; William Charles Wells, britisk-amerikansk fysiker.

## Fødsler

* 28. februar - Edmond Frémy, fransk kjemiker (død 1894)
* 19. mai - Henry William Ravenel, amerikansk botaniker (død 1887)
* 30. mai - Eugène Charles Catalan, belgisk matematiker (død 1894)
* 5. juni - Pierre-Laurent Wantzel, fransk matematiker (død 1848)
* 3. september - James Joseph Sylvester, britisk matematiker (død 1897)

## Dødsfall
* 21. august - Benjamin Thompson, anglo-amerikansk fysiker (født 1753)
* 18. november - William Jessop, engelsk sivilingeniør (født 1745)
* 9. desember - Joseph Bramah, engelsk oppfinner (født 1748)

## Bildegalleri

Anders_Ångström_painting.jpg|Anders Jonas Ångström(1814–1874)
Cajetan_Felder.jpg|Cajetan Freiherr von Felder(1814–1894)


## Referanser
Sprint-NM på skøyter 1999

**Sprint-NM på skøyter 1999** ble avholdt 9. og 10. januar 1999 i Vikingskipet på Hamar.Teknisk arrangør var Hamar Idrettslag.

Norgesmestere ble Edel Therese Høiseth, Geithus IL for damene etter fire distanseseire og mesterskapsrekorder i alle løp og sammenlagt og Grunde Njøs, Leinstrand IL for herrene etter to distansesire og mesterskapsrekorder på begge 500 metere og sammenlagt.

## Mesterskapsrekorder

## Sammenlagt damer senior

## Sammenlagt herrer senior

## Kilder
* 
* 

## Eksterne lenker
* 
*
Ole Jacob Flæten

**Ole Jacob Flæten** (født 18. februar 1953) er en norsk prest og lokalpolitiker for Arbeiderpartiet. Han ble valgt til ordfører i Skedsmo etter lokalvalget 2011 og var med det den siste ordføreren i Skedsmo til kommunen, sammen med Fet og Sørum, gikk inn i den nyetablerte Lillestrøm kommune i 2020.
 
Flæten har tidligere vært leder for Fagforbundet TeoLOgene. Flæten spiller bassgitar på fritiden, og medvirket på noen av platene til Bjørn Eidsvåg på 1970-tallet.

## Referanser
Nina Sandberg

**Nina Sandberg** (født 18. februar 1967) er en norsk forsker og politiker for Arbeiderpartiet. Fra 2017 til 2021 var hun valgt inn på Stortinget fra Akershus og var medlem i Utdannings- og forskningskomiteen.

Hun ble valgt til ordfører i Nesodden kommune etter lokalvalget 2011 og satt frem til  oktober 2017, da Truls Wickholm overtok. Ved stortingsvalget 2017 sto hun på 3. plass på Arbeiderpartiets liste i Akershus. Hun har tidligere arbeidet som forsker ved Nordisk institutt for studier av innovasjon, forskning og utdanning (NIFU).

## Stortingskomiteer
* 2017– medlem i Utdannings- og forskningskomiteen

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Skedsmo videregående skole

**Skedsmo videregående skole** er en videregående skole som ligger i Lillestrøm. Skolen har ca. 1400 elever fordelt på ulike utdanningsprogram, og rundt 250 ansatte. Skolen har også en landslinje for flyfag ved Kjeller flyplass. Grunnskoleavdelingen ved Skedsmo videregående skole ivaretar opplæringsansvaret for beboere ved Østbytunet behandlingssenter, psykisk helsetjeneste for barn.

## Historikk
Skolens historie begynner i 1969 med oppstarten av Yrkeskolen for handel og kontor i Skedsmo, da i leide lokaler på Stalsberg skole. Skolen ble utvidet flere ganger i perioden 1969&ndash;1986, og leide lokaler flere steder i Skedsmo. I 1975 fikk skolen navnet Skedsmo videregående skole, og den fremsto fra 1979 som en videregående skole som tilbød et fullverdig videregående løp over tre år. Til skolestart høsten 1986 hadde skolen endelig flyttet inn i egne lokaler i Vestbygata, men har siden da blitt utvidet og modernisert i flere omganger, senest i 2012.

15. juli 2018 ble en av bygningene ved skolen totalskadd i en brann.

Skolen tilbyr både yrkesfaglige utdanning og studiespesialisering.

Skolen har i tillegg en stor avdeling for tilrettelagt opplæring (TO), der elever med særskilte behov kan følge ulike utdanningsprogrammer. Elevene på TO driver også skolens kantine og et hustrykkeri.
## Rektorer
* 1986–2013: Rune Grahn
* 2013–2018: Stein Pettersen
* 2018–2023: Wenche Kavli
* 2023–2024: Torill Hauglid
* 2024–: Ingvild Eriksen Rognmo

## Referanser


## Eksterne lenker
*
George H. Denton

**George H. Denton** (født 14. desember 1939 i Orono i Maine, USA) er en amerikansk geolog. Han er professor i kvartærgeologi ved University of Maine. Han ble i 1996 utenlands representant ved svenske Vetenskapsakademien.

Han har sin primære interesse i den geologiske historien til de store iskappene over kontinenter, og mindre fjellbreer. Han er spesielt opptatt av rollen disse iskappene spiller i kvartær og sen-tertiære istider, hvordan hav-atmosfære sirkulasjon påvirker det globale klimaet, og årsakene til de 100.000-års istids-syklusene. Pågående prosjekter handler om alpine breers historie i det Chilenske Andes og de ​​sørlige Alpene i New Zealand, der han har samarbeidet med den norske kvartærgeologen Bjørn G. Andersen gjennom mer enn 3 decennier.

## Referanser


## Eksterne lenker
* SelectedWorks of George H. Denton
Trygve Solhaug

**Trygve Solhaug** (født 9. september 1934 i Bergen, død  31. juli 2009) var en norsk historiker, spesialist på fiskerihistorie.  

Han skrev hovedoppgave ved Universitetet i Bergen i 1961 på en analyse av Stortingsvalget i 1829 Han ble amanuensis i sjøfartshistorie i 1968 og førsteamanuensis i økonomisk historie i 1970. I 1972 ble han utnevnt til professor i økonomisk historie ved Norges Handelshøyskole, en stilling han hadde til han gikk av med pensjon i 1999. Han var på 1980-tallet redaktør for Scandinavian Economic History Review.

Solhaugs hovedverk er tobindsverket *De norske fiskeriers historie 1815 - 1880* som ble utgitt på 1970-tallet. Dette har blitt betegnet som standardverket om 1800-tallets fiskerihistorie.

Solhaug var aktiv i  Senterpartiet. 

## Priser og hedersbevisninger
* 2009 Kongens fortjenstmedalje i gull 

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*  Paraplyen *[https://web.archive.org/web/20160312224554/http://paraplyen.nhh.no/paraplyen/arkiv/2009/august1/trygve-sol/ Trygve Solhaug til minne]* 2009
Anders Østensen

**Anders Østensen** (født 24. desember 1964) er en norsk sauebonde, lærer og lokalpolitiker for Arbeiderpartiet.

Han er født og oppvokst i Gjerdrum i Akershus og er utdannet lærer. Han ble valgt til ordfører i Gjerdrum kommune i 2011.   
I 2015 ble han gjenvalgt som ordfører for perioden 2015–2019 og ble på nytt gjenvalgt som ordfører i 2019, for perioden 2019–2023. 

Under hans ordførerperiode skjedde det tragiske jordskredet i Gjerdrum kommune i desember 2020.  

Før han ble ordfører arbeidet Østensen som lærer ved Voksenopplæringen på Jessheim. Han har også arbeidet med flyktninger i Gjerdrum. 

## Referanser
Johan Koren Christie (forfatter)

**Johan Koren Christie** (født 31. mai 1814, død 17. mai 1885) var en av de betydelige norske nasjonalromantiske forfatterne fra midten av det 19. århundre.

Han ble født i Kristiansund
som sønn av tollinspektør og politiker Edvard Eilert Christie (1773–1831). Han var grandnevø til lagmann Werner Hosewinckel Christie, som eide gården Wernersholm på Hop i Fana ved Bergen, og nevø til politikeren Wilhelm Frimann Koren Christie, fetter til arkitekten Christian Christie, politikeren Hans Langsted Christie og fysikeren Hartvig Caspar Christie. Han var oldefar til Werna Gerhardsen, grandonkel til politikeren Hartvig Caspar Christie
og tremenning til den kvinnelige politikerpioneren Sara Stockfleth Christie.

Han ble uteksaminert fra Bergen katedralskole i 1834, begynte på jusstudier, men sluttet etter tre år. Deretter arbeidet han som privatlærer, før han tok cand.theol.-graden i 1842. Han arbeidet som lærer og rektor på Røros fra 1843, og i Tromsø fra 1847. I 1848 giftet han seg med Bedicte Sontum (1816–1846) i Tromsø. Fra 1855 til 1859 jobbet han ved Bergen katedralskole.

Allerede mens han studerte skrev han mye i bladene *Urda* og *Granskeren*. *Granskeren* ble utgitt av Ludvig Kristensen Daa, en venn av Christie. Han var også involvert i konflikten mellom Henrik Wergeland og Johan Sebastian Welhaven, på førstnevntes side. Han debatterte spørsmål om norsk språk, spesielt i Det Norske Studentersamfund; i 1843 ga han ut *Om Det norske Sprogs Retskrivning: et Forsøg*. Han hadde høye ambisjoner, og ønsket å publisere en avhandling om norske legender, men klarte bare å publisere ett kapittel, i tidsskriftet* Norsk Tidsskrift for Videnskab og Litteratur*. Hans litterære produksjon gikk ned da han bodde i avsidesliggende Røros og Tromsø. I* [[Norsk biografisk leksikon]]*, skrev Francis Bull at det å bo i Nord-Norge "hadde ødelagt ham". Han fortsatte å publisere dikt, romaner, oversettelser og blader (som* Bergenseren* 1859-1860), og ble støttet av Bjørnstjerne Bjørnson, men ifølge Francis Bull, hans "forsøk på romaner har liten verdi". Han bodde i Haugesund mot slutten av livet, og døde der 17. mai 1885, 
på den norske grunnlovsdagen, feiringen som nasjonalister som Wergeland og Bjørnson hadde vært talsmenn for.

## Referanser
Diplomatarium

**Diplomata'rium** er en samling av diplomer, det vil si offentlige aktstykker fra middelalderen som i ettertiden har blitt ordnet systematisk eller kronologisk.  På 1800-tallet ble det igangsatt innsamlings-, oversettings og trykking av middelalderdiplomer.

## Diplomatarier
* Diplomatarium Norvegicum
* Diplomatarium Danicum 
* Diplomatarium Suecanum / Svenskt Diplomatarium
* Diplomatarium Islandicum
* Diplomatarium Fennicum
* Diplomatarium Anglicum aevi Saxonici
* Diplomatarium Veneto-Levantinum 

## Referanser
Johnny Madsen

**Johnny Madsen** (1951–2024) var en dansk musiker, sangskriver og kunstmaler fra Fanø i Jylland.

## Diskografi
* *De tørre er de best… men våde er de flest* (1982)
* *Madsens septiktanker* (1986)
* *Chinatown, Yellow Moon og den sorte fugl* (1987)
* *Udenfor sæsonen* (1988)
* *Nattegn* (1989)
* *Bounty Blue* (1991)
* *Halgal Halbal* (1992)
* *Ses vi i Slesvig* (1994)
* *Madsens bedste - 40 af de fede* (1996)
* *Room service* (1997)
* *The Blues* (1998)
* *Checkpoint Charlie* (1999)
* *Den blinde lotterisælger* (2001)
* *Regnmanden* (2003)
* *Madsen - på den anden side* (2004)
* *Spidsen af kuglen* (2007)
* *De Tørre & de bedste* (2007)
* *Le New York* (2011)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*  Madsens Galleri
Ole Frøvig

**Ole Laurentius Frøvig** (1877–1951) var en norsk maler. Han malte bilder i naturalistisk stil, ofte med motiv fra Haugesund.

Frøvig kom fra enkle kår og vokste opp i Strandgaten i Haugesund. Faren Jacob Danielsen Frøvig (1834–1894) var gjørtler, en håndverker som laget prydgjenstander i bronse og messing. Moren het Berthe Malene Apeland. Foreldrene var dypt religiøse. Ole vokste opp sammen med en eldre bror og to eldre søstre. Broren Daniel Andreas ble senere professor i teologi ved universitetet i Oslo.

Alt som ung var Frøvig sterkt interessert i tegning og maling. Han fikk først kunstnerutdanning i Christiania, ved Staten kunst og håndverksskole under Oscar Arnold Wergeland i 1898. Deretter var han elev ved malerskolen til Peder Severin Krøyer i København. Han hadde også studieopphold i Paris. Etter utdanningen vendte han tilbake til Haugesund. Her malte han motiv med landskap, interiører og hverdagsmiljøer i hjemdistriktet. Ofte er motivene preget av Frøvigs religiøse tro.

I 1904 debuterte Frøvig på Høstutstillingen med bildet «Bordbønn». Dette bildet er antagelig også hans mest kjente, i dag i eie hos Haugesund Billedgalleri. Motivet er moren og to barn sittende ved bordet i bønn. Mor til Frøvig ble malt i mange situasjoner, men alltid sittende. «Bordbønn» ble solgt for kr.75, inkludert rammen. Frøvig har malt altertavlene i kirkene i Torvastad (1914), Bokn (1925) og i Tysvær (1938).

Frøvig var en av stifterene av Haugesund Kunstforening i 1913. Han var formann i foreningen i perioden 1927–1938.

Etter krigens slutt i 1945 bodde Frøvig hos søsteren Inga F. Salvesen i Øvregaten 199, hvor han hadde atelier i andre etasje. Han var nær venn med naboen og forfatteren Sjur Lothe.

Til 100-årsmarkeringen av Frøvigs fødsel i 1977 laget Svein Håvarstein en byste av kunstneren.
  
## Referanser




## Litteratur
* Peter Valvik: Ole Frøvig. Maleren, miljøet, liv og arbeid. Haugesund 1953.
Diplomatarium Islandicum

**Diplomatarium Islandicum** (*Íslenzkt fornbréfasafn*) er et diplomatarium over islandske middelalderdokument frem til ca 1570.

Verket ble utgitt av det islandske litterære selskap (Hið Íslenzka Bókmentafjelag), og prosjektet ble igangsatt av Jón Sigurðsson,  Jón Þorkelsson med flere. Verket ble utgitt i 16 bind fra 1857 til 1976. Første bind utkom 1857-1876 og ble bearbeidet med kritisk omhu av selskabets formann, Jón Sigurðsson (død 1879). Han gjorde også gjorde omfattende forarbeider til de følgende bind. Første bind inneholdt ca. 160 aktstykker (diplomer) som omhandlet Island og islandske personer inntil unionen med Norge i 1264. Det eldste islandske aktstykke, som finnes oppbevart i original, er en fortegnelse over Snorre Sturlasons gård, Reykholts, kirkegods og inventarium for både 1100- og 1200-tallet. Det er den berømte "Reykholtsmáldagi", hvor den eldste del stammer fra ca. 1185, og altså er det eldste originaldiplom i nordisk språkform, mens i det minste tre av dens syv avsnitt stammer fra Snorre Sturlasons tid i Reykholt (ca. 1206-1241). Jo lengre en kommer frem i tiden, desto flere diplomer er bevart. Fra 1300-, 1400- og 1500-tallet finnes det samlinger av "máldagar", foretatt av biskopene. Også noen brevbøker, som enkelte biskoper førte, finnes fra 1400- og 1500-tallet.

## Se også
* Diplomatarium Norvegicum

## Eksterne lenker
* Internet archive Diplomatarium Islandicum innskannet bokverk på norrønt/islandsk
E.H. Carr

**Edward Hallett «Ted» Carr** (født 28. juni 1892, død 3. november 1982) var en britisk historiker, journalist og teoretiker i internasjonal politikk, og motstander av empirisme innenfor historiografien. Carr utviklet seg fra å være liberal og til å bli marxist. Han er mest kjent for sitt store verk om Sovjetunionens historie fra 1917 til 1929, for sine skrifter om internasjonale forhold og for den kortere boka *What Is History?*, hvor han forklarte sitt historiesyn og avviste de tradisjonelle metodene i historieforskningen som var fremherskende i hans samtid.

Carr var utdannet ved Trinity College ved Universitetet i Cambridge og begynte sin karriere som diplomat i 1916. Da han i økende grad ble opptatt av studiet av internasjonale forhold og av Sovjetunionen, gikk han av fra utenriksdepartementet i 1936 for å begynne på en akademisk karriere. Fra 1941 til 1946 arbeidet han som assisterende redaktør ved *[[The Times]]* hvor han ble kjent for sine redaksjonelle ledere hvor han fremmet et sosialistisk system og en allianse mellom Sovjetunionen og Storbritannia som et systemgrunnlag for etterkrigstiden. Senere arbeidet Carr på et massivt verk på 14 bind om sovjetisk historie kalt *A History of Soviet Russia*, et prosjekt som han fortsatt var opptatt av da han døde i 1982. I 1961 holdt han en forelesningsserie ved Universitetet i Cambridge som ble grunnlaget for boken *What Is History?* Ved politisk å bevege seg i økende grad mot venstre gjennom hele sin karriere, anså Carr sin egen rolle som teoretiker at hans verker kunne være grunnlaget for en ny internasjonal systemorden.

## Bibliografi
* *Dostoevsky (1821-1881): a New Biography*, New York: Houghton Mifflin, 1931.
* *The Romantic Exiles: a Nineteenth Century Portrait Gallery*, London: Victor Gollancz, 1933.
* *Karl Marx: a Study in Fanaticism*, London: Dent, 1934.
* *Michael Bakunin*, London: Macmillan, 1937.
* *The Twenty Years' Crisis, 1919-1939: an Introduction to the Study of International Relations*, London: Macmillan, 1939, revidert utgave, 1946.
* *Conditions of Peace*, London: Macmillan, 1942.
* *Nationalism and After*, London: Macmillan, 1945.
* *A History of Soviet Russia*, 14 bind, London: Macmillan, 1950-1978. 
* *What is History?*, 1961, revidert utgave redigert av R.W. Davies, Harmondsworth: Penguin, 1986. 
* *The Russian Revolution: From Lenin to Stalin (1917-1929)*, London: Macmillan, 1979.
* *From Napoleon to Stalin and Other Essays*, New York: St. Martin's Press, 1980.
* *The Twilight of the Comintern, 1930-1935*, London: Macmillan, 1982.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Collini, Stefan: ''E. H. Carr: historian of the future''  i: *[[The Times Literary Supplement]]*, 5. mars 2008 (engelsk)
Pieter Geyl

**Pieter Catharinus Arie Geyl** (født 15. desember 1887 i Dordrecht, død 31. desember 1966) var en nederlandsk historiker. 

Geyl fikk et professorat i nederlandsk historie ved  University of London som han hadde fra 1919 til 1935 og professor ved universitetet i Utrecht fra 1936–58. I 1940 skulle Geyl utgi en artikkel om Napoleon. Det hadde blitt skrevet før Nederland ble okkupert av Nazityskland, men da det skulle utgis fryktet forlaget at hovedpersonen skulle bli sammenlignet med Hitler. Høsten 1940 ble Geyl holdt som gissel og sendt til konsentrasjonsleiren Buchenwald i 13 måneder. Frem til februar 1944 ble Geyl sittende i tysk fangenskap. 

Hans hovedverk er *Geschiedenis van de Nederlandse Stam* og er et av de viktigste verkene i nederlandsk historieforskning. Utenfor Nederland er han mest kjent for sine historiografiske arbeider, som *Use and Abuse of History*  fra 1955. Denne kom i norsk utgave i 1965 *Bruk og misbruk av historien*. Geyl var en kritiker av den britiske historikeren Arnold Toynbees teorier. 

## Referanser


## Eksterne lenker
Levitha

**Levitha** (gresk: Λέβιθα, kjent i den klassisk antikken som **Lebynthos**) er en liten gresk øy som befinner seg øst i Egeerhavet, mellom Kos og Paros, og er den del av øygruppen Dodekanesene. I dag er øya er en del av kommunen Leros.

## Befolkning
Per 2009 besto befolkningen på Levitha av tre mennesker, en familie med et barn, men for 2001 var antallet steget til 8. Etter sigende forsøker de å leve økologisk ved å kombinere tradisjonell mat med fornybare energikilder. De holder noen geiter, og får inntekter ved utleie av en taverna og mindre rom i sommermånedene da øya hyppig besøkt av både fiskebåter som lystbåter som utnytter dens beskyttende bukter.

## Geografi
Levitha tilhører en gruppe på seks små øyer og flere holmer, mellom øyene Leros og Kalymnos i øst, begge tilhørende Dodekanesene, og kykladiske øya Amorgos ligger i vest. Sør er Astypalia, også tilhørende Dodekanesene. Foruten Levitha består denne øygruppen av Glaros, Kinaros og Plaka.

Det totale området for øya er 9,2&nbsp;km² og dens kystlinje er på 34&nbsp;km. Levitha har fire mulige havner i sine viker som gi ly for skip i nær sagt all slags vær.  Høyeste punkt på midten av øya er Vardia (Βάρδια, «utkikk») som har en høyde på 130 meter. På Akra Spano, det østligste punktet på øya, er et fyrtårn. Kystlinjen er svært robust. På sørsiden er de to store bukter som gir beskyttelse mot nordavinden og har naturlige ankerplass. Nær østbukten er den lille bosetningen. De typiske plantene som preger landskapet er en buskvekst som kalles maki (*macchia*) og buskskog.

## Historie
I antikken var øya kjent under navnet Levi Thos (Λέβινθος), av ukjent, førgresk opprinnelse. Det finnes levninger av gamle bygninger, antagelig en liten fiskelandsby.

Under romersk tid ble øya benyttet som et sted for forviste personer grunnet dens fjerne beliggenhet. Kanskje av denne grunn er Levitha nevnt i to av verkene til den romerske forfatteren Ovid, *[[Ars Amatoria]]* og *[[Metamorfoser]]* i forbindelse med sagnet om oppfinneren Daidalos og dennes sønn Ikaros. For å flykte fra Kreta konstruerte Daidalos to par vinger av fjær og voks for seg selv og sin sønn, og de fløy over Lebynthos før Ikaros fløy opp mot solen hvor dens varme smeltet voksen og han styrtet i havet og druknet.

Øya også nevnt av Strabon i hans *Geografika*.

## Konservering
Levitha er en del av Natura 2000 (et EU-prosjekt for naturvern) for området *GM 4220012 med Nordamorgos, Kinaros, Levitha, Mavria og Glaros* (Βόρεια Αμοργός και Κύναρο, Λέβιθα, Μαυριά και Γλάρος) grunnet tilstedeværelsen av munkesel, skilpaddearten *Mauremys caspica*, og slangearten *Elaphe quatuorlineata*. Det er også en del av det viktige fugleområdet *GR 163 Kinaros og Levitha og berglendt småøyer* (Κίναρος, Λέβιθα και βραχονησίδες) for hekkende eleonorafalker og middelhavsmåker.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Sprint-NM på skøyter 1998

**Sprint-NM på skøyter 1998** ble avholdt 3. og 4. januar 1998 på Fram kunstisbane i Larvik.Teknisk arrangør var Idrettsforeningen Fram.

Norgesmestere ble Edel Therese Høiseth, Geithus IL for damene og Ådne Søndrål, Hol IL for herrene.

## Mesterskapsrekorder

## Sammenlagt damer senior

## Sammenlagt herrer senior

## Kilder
* 
* 

## Eksterne lenker
* 
*
Truls Drageset Dydland

**Truls Drageset Dydland** (født 26. november 1992 i Stavanger) er en norsk lokalpolitiker for partiet Rødt.

Drageset Dydland ble valgt inn i Stavanger bystyre som eneste representant for Rødt i 2011.  Ved Stortingsvalget i 2013 var han Rødt Rogalands førstekandidat. Han har også vært sentralstyremedlem i Rød Ungdom.

Etter et omstridt valgteknisk samarbeid mellom Rødt, MDG, SV, AP og FrP fikk Rødt en plass i kommunalstyret for oppvekst, hvor Drageset Dydland møtte fast.

## Referanser
Agent Cody Banks 2: Oppdrag London

***Agent Cody Banks 2: Oppdrag London*** (orig: *Agent Cody Banks 2: Destination London*) er en amerikansk actionkomedie fra 2004. Filmen er regissert av Kevin Allen, og har Frankie Muniz, Anthony Anderson, Hannah Spearitt og Keith Allen i hovedrollene.

Regissør for originalen *[[Agent Cody Banks]]*, norske Harald Zwart, skulle opprinnelig kommet tilbake også i oppfølgeren, men sluttet da han og studioet kom i uenigheter om budsjettet. Han var likevel med på å utarbeide historien i forkant.

## Handling
Ett år etter at han fikk jobb i CIA, er agent Cody Banks (Frankie Muniz) på farten igjen. Denne gangen må han på oppdrag til London, hvor han og teamet må stoppe en forskergruppe, ledet av Victor Diaz (Keith Allen). De har stjålet et tankestyringsinstrument, som de planlegger å ta over verden med. Som sjef har han denne gang den noe irriterende og bedrevitende Derek (Anthony Anderson). Han tar inn på en orkesterskole som cover for oppdraget. Det viser seg dessuten at en av medelevene der, Emily Sommers (Hannah Spearitt), er litt mer enn hun gir seg ut for å være.

## Rolleliste
* Frankie Muniz i rollen som Cody Banks
* Anthony Anderson i rollen som Derek Bowman
* Hannah Spearitt i rollen som Emily Sommers
* Keith Allen i rollen som Victor Diaz
* Anna Chancellor i rollen som Lady Josephine Kenworth
* James Faulkner i rollen som Lord Duncan Kenworth
* Keith David i rollen som CIA Director
* Cynthia Stevenson i rollen som Mrs. Banks
* Daniel Roebuck i rollen som Mr. Banks
* Connor Widdows i rollen som Alex Banks

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*