open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Ogmunds vei (Oslo)

**Ogmunds vei** (1–21, 2–20) er en vei på Grefsen i bydel Nordre Aker i Oslo. Den går fra Lindealleen til Glads vei. Det er imidlertid stengt for gjennomkjøring på begge sider av Grefsenveien, slik at veien i praksis er delt i to.

Veien fikk navn i 1915 etter Ogmund, som er den tidligste kjente person med tilknytning til Grefsen.

Våningshuset på Nedre Grefsen gård er i nr. 18, og på tunet er Grefsenhjemmet oppført. For øvrig har veien småhusbebyggelse.

## Referanser


## Kilder
* 

## Eksterne lenker
*
Gullhaugveien (Oslo)

**Gullhaugveien** (1-7, 8-12) er en vei i Nydalen i bydel Nordre Aker i Oslo. Den går fra Nydalsveien til Gullhaug torg. 

Veien fikk navn i 1994 etter Gullhaugen.

## Litteratur
* 

## Eksterne lenker
*
Gullhaug torg (Oslo)

**Gullhaug torg** (1-3, 2A-4C) er etter navnet å dømme en plass, men i praksis en vei i Nydalen i bydel Nordre Aker i Oslo. Den ligger mellom Nydalsveien, Gullhaugveien og Gjerdrums vei, blant tidligere industrilokaler som er gjort om til kontorlokaler og andre næringslokaler. Et par bommer hindrer imidlertid alminnelig biltrafikk nordover, så veien er i en viss forstand en blindvei.

De norske bokklubbene og Kunnskapsforlaget holder til i nr. 1 i et lokale som ble oppført i 1993 (ark. Arkitektkontoret Lysaker Mølle). Nr. 2 var opprinnelig et Christiania Spigerverk-jernlager som ble ombygd for NRK Drama og senere har fått kontorer. TV 2 m.fl. holder til i nr. 3, mens nr. 4 er en kontorblokk.

## Litteratur
* 

## Eksterne lenker
*
Orionveien (Oslo)

**Orionveien** (1–13, 2–14) er en vei på Grefsenplatået i bydel Nordre Aker i Oslo. Den går som blindvei vestover fra Grefsenveien og har T-form.

Veien fikk navn i 1951 etter stjernebildet Orion. Også en rekke andre veier i området har navn hentet fra astronomiens verden.

## Kilder
* 

## Eksterne lenker
*
Orknøygata (Oslo)

**Orknøygata** (2A–8B; ingen oddetallsadresser) er en gate på Vålerenga i bydel Gamle Oslo. Den går mellom Islands gate og Fridtjovs gate, bak Vålerenga skole.

Gaten fikk navn etter Orknøyene i 1897.

Rudolf Nilsen ble født i leiegården i nr. 6 i 1901.

## Kilder
* 

## Eksterne lenker
*
Priorveien (Oslo)

**Priorveien** (1A–17, 2A–10G) er en vei på Smestad i bydel Ullern i Oslo. Den går sørvestover fra Sørkedalsveien og ender som blindvei etter å ha krysset Monolitveien. Det er imidlertid gangveiforbindelse videre til Gullkroken.

Navnet ble vedtatt i 1925. Priortittelen som har gitt navn til veien, henspiller på at jorden veien er anlagt på, tidligere var klostergods.

Veien har for det meste villabebyggelse.

## Kilder
* 

## Eksterne lenker
*
Bjerkebakken (Oslo)

**Bjerkebakken** (1-81F, 2-78E) er en vei på Røa i bydel Vestre Aker i Oslo. Den går fra krysset mellom Griniveien og Ekraveien og til Ankerveien. Det er stengt for trafikk ut mot Griniveien, og den enveiskjørte trafikken i nedre del av Bjerkebakken ledes over i Ekraveien nord for Griniveien. Også i nordenden mot Ankerveien er det kjørebegrensninger. Den aktuelle delen av Ankerveien er for gangvei å regne.

Veien fikk navn i 1936 etter den tidligere husmannsplassen Bjerke (nr. 11) under Voksen gård.

## Kilder
* Oslo byleksikon

## Eksterne lenker
*
Sepahan FC

**Sepahan FC** er en iransk fotballklubb fra Isfahan som spiller i toppserien Iran Pro League i Iran.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Bjerkefaret (Oslo)

**Bjerkefaret** (1–7, 2A–6B) er en vei på Ljan i bydel Nordstrand i Oslo. Den går som blindvei sørvestover fra Dalsnaret. Navnet ble vedtatt i 1937.

## Kilder
* Oslo byleksikon

## Eksterne lenker
*
Verdenscupen i kortbaneløp 2014/15

**Verdenscupen i kortbaneløp på skøyter 2014/15** startet 8. november 2014 i Salt Lake City i USA og avsluttes 15. februar 2015 i Erzurum i Tyrkia.

## Damer
### Resultater
} ***'|| || 
|-
|1 500 meter|| ***'|| || 
|-
|rowspan=3|8. feb. 2015||500 meter|| ***'|| || 
|-
|1 500 meter|| ***'|| || 
|-
|3 000 meterstafett||valign=top|**<br /><small>,<br />,<br />,<br /></small>**||valign=top|,,,||valign=top|,,,
|-
|6.–8. feb. 2015||Lag damer||***'||||
|-
|-bgcolor=#ADD8E6
|colspan=6|
|-
|rowspan=6| [[Erzurum]],<br />[[Yenişehir Ice Arena]]||rowspan=2|14. feb. 2015||1 000 meter|| ***'|| || 
|-
|1 500 meter|| ***'|| || 
|-
|rowspan=3|15. feb. 2015||500 meter|| ***'|| || 
|-
|1 000 meter|| ***'|| || 
|-
|3 000 meter<br />stafett||valign=top|'''<br /><small>,<br />,<br />,<br /></small>'''||valign=top|<br /><small>,<br />,<br />,<br /></small>||valign=top|<br /><small>,<br />,<br />,<br /></small>
|-
|13.–15. feb. 2015||Lag damer||***'||||
|-
|-bgcolor=#ADD8E6
|colspan=6|
|- style="background:#eeb4b4"
|colspan=6 align="center"| **[[VM i kortbaneløp på skøyter 2015]] (13. mars til 15. mars 2015) INNGÅR IKKE I VERDENSCUPEN**
|-
|-bgcolor=#ADD8E6
|colspan=6|
|}

## Herrer
### Resultater
} ***'|| || 
|-
|1 500 meter|| ***'|| || 
|-
|rowspan=3|8. feb. 2015||500 meter|| ***'|| || 
|-
|1 500 meter|| ***'|| || 
|-
|5 000 meterstafett||valign=top|**<br /><small>,<br />,<br />,<br /></small>**||valign=top|,,,||valign=top|,,,
|-
|6.–8. feb. 2015||Lag herrer||***'||||
|-
|-bgcolor=#ADD8E6
|colspan=6|
|-
|rowspan=6| [[Erzurum]],<br />[[Yenişehir Ice Arena]]||rowspan=2|14. feb. 2015||1 000 meter|| ***'|| || 
|-
|1 500 meter|| ***'|| || 
|-
|rowspan=3|15. feb. 2015||500 meter|| ***'|| || 
|-
|1 000 meter|| ***'|| || 
|-
|5 000 meter<br />stafett||valign=top|'''<br /><small>,<br />,<br />,<br /></small>'''||valign=top|<br /><small>,<br />,<br />,<br /></small>||valign=top|<br /><small>,<br />,<br />,<br /></small>
|-
|13.–15. feb. 2015||Lag herrer||***'||||
|-
|-bgcolor=#ADD8E6
|colspan=6|
|- style="background:#eeb4b4"
|colspan=6 align="center"| **[[VM i kortbaneløp på skøyter 2015]] (13. mars til 15. mars 2015) INNGÅR IKKE I VERDENSCUPEN**
|-
|-bgcolor=#ADD8E6
|colspan=6|
|}

## Eksterne lenker
* International Skating Union : Communication No. 1895 – World Cup Short Track Speed Skating 2014/15
* ISU.org World Cup Schedule
* Offisielle resultater – ISU  på shorttrack.sportresult.com
* Short Track Speed Skating World Cup 2015 på AllSportDB.com
Nils Bech

**Nils Bech** (født 1981) er en norsk sangartist og scenekunstner.

Nils Bech er oppvokst i Vikersund i Modum kommune i Buskerud og gikk på musikklinja ved St. Hallvard videregående skole.

Han har opptrådt med performance-konserter i Norge og utlandet, både på klubber og i kunstgallerier, men også på musikkfestivaler som , Ultima, The Great Escape, Oslo Live, Øyafestivalen, Hovefestivalen og Roskilde-festivalen, og på samtidskunst-utstillinger og kunstmuseer som Nasjonalmuseet, Henie Onstad kunstsenter, Kunsthall Oslo, den 54. Venezia-biennalen, New Museum of Contemporary Art i New York, Institute of Contemporary Art og Frieze Foundation i London. Han kombinerer blant annet falsett-sang, improvisasjoner rundt bevegelse og objekter med elektronika-musikk. Musikkalbumet *Look Inside* fra 2012 regnes som et musikalsk gjennombrudd. Et stort gjennombrudd, med over 1 million avspillinger på Spotify etter 24 timer ble også hans *[[Kom julenatt|O Helga Natt]]*, den ble sendt på NRKs *[[Skam (TV-serie)|Skam]]*, sesong 3, desember 2016. For sitt fjerde album, *Echo*, ble han nominert til Spellemannprisen 2016 i klassen elektronika. Han har også vært nominert til Spellemannprisen 2020 i klassen indie/alternativ for albumet *Foolish Heart* og til Edvard-prisen 2023 sammen med  i klassen utfordrer for albumet *Jeg elsker han*.

Nils Bech har vært sanger og skuespiller i *Styrtet engel* og *Richard III* på Nationaltheatret.

Bech er åpent homofil og stod blant annet frem med sin historie på TV2 nyhetene i august 2018.

## Musikkutgivelser (utvalg)
### Album
* 2010: *Look Back*
* 2012: *Look Inside*
* 2014: *One Year*
* 2016: *Echo*
* 2020: *Foolish Heart*
* 2022: *Jeg elsker han*

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* Intervju på gaysir.no 2013
Bjerkelia (Oslo)

**Bjerkelia** (5–21, 2C–12) er en vei på Nordstrand (bydel Nordstrand) i Oslo. Den går fra Solveien til Åsdalsveien.

## Kilder
* Oslo byleksikon

## Eksterne lenker
*
Bjerkeliveien (Oslo)

**Bjerkeliveien** (1–7, 2–4) er en vei på Høybråten i bydel Stovner i Oslo. Den går som blindvei nordover fra Høybråtenveien. Det er gangveiforbindelse videre til Linjeveien.

Veien fikk i 1920 navnet Bjørkliveien, senere endret til dagens skrivemåte.

## Kilder
* Oslo byleksikon

## Eksterne lenker
*
Martin Pedersen

**Martin Pedersen** er navnet til flere personer:

*Martin Pedersen (syklist), dansk syklist
*Martin Pedersen (født 1952), tidligere bankraner
*Martin Pedersen (fotballspiller), norsk fotballspiller, født 1995 
*Martin Pedersen (dansk fotballspiller), født 1983
Gråsteinveien (Oslo)

**Gråsteinveien** (1–9, 2–34) er en vei på Lambertseter i bydel Nordstrand i Oslo. Den går fra Glimmerveien til Mellombølgen.

Navnet ble vedtatt i 1951, og også en rekke andre veier i området har navn fra geologien.

Veien har blokkbebyggelse knyttet til Blåfjellet borettslag (oppført 1954–55).

## Referanser


## Litteratur
* 

## Eksterne lenker
*
Gulleråsveien (Oslo)

**Gulleråsveien** (3-73, 2A-36) er en vei mellom Slemdal og Vettakollen i bydel Vestre Aker i Oslo. Den går fra Risalleen til Huldreveien.

Navnet ble vedtatt i 1907.

Bebyggelsen er overveiende villaer, deriblant flere store og staselige.

## Litteratur
* 

## Eksterne lenker
*
Radarveien (Oslo)

**Radarveien** (3-113B, 2A-100) er en vei på Karlsrud og Lambertseter i bydel Nordstrand i Oslo. Den går fra Steingrims vei og til en snuplass et stykke sør for Lambertseterveien.

Navnet ble vedtatt i 1952 og henspiller på den radiosenderen som en gang var i området.

Mye av bebyggelsen er borettslagsblokker fra 1950-årene.

## Kilder
* 

## Eksterne lenker
*
Nils Hansens vei (Oslo)

**Nils Hansens vei** (1–27, 2–20) er en vei på Bryn i bydel Alna i Oslo. Den går fra Tvetenveien til  Østensjøveien.

Veien fikk navn i 1969 etter Nils Hansen (1875–1966), som var verksmester ved NSB og formann i Bryn vel.

## Kilder
* 

## Eksterne lenker
*
Nebbejordet (Oslo)

**Nebbejordet** (1–111, 2–72) er en vei på Hauketo i bydel Søndre Nordstrand i Oslo. Den går som blindvei nordover fra Bjørnerudveien.

Navnet ble vedtatt i 1983 og viser til et jorde som tilhørte Hauketo gård.

## Kilder
* 

## Eksterne lenker
*
Karl Sigrist

**Karl Sigrist** (født 17. mai 1885 i Stuttgart, Baden-Württemberg, død 1986 i Ludwigsburg, Baden-Württemberg) var en tysk maler, grafiker og bokillustratør.

I tillegg til sine grafiske arbeider er Sigrist kjent for sin oppdagelse av steinheimskallen i 1933. Dette er et fossil av heidelbergmennesket, og blir noen ganger også kalt *Homo steinheimsis*. Oppdagelsen ble gjort på et grustak i nærheten av Steinheim an der Murr, 20 km nord for Stuttgart.

## Eksterne lenker
* Omtale ved Klingspor museum
Camilla Serck-Hanssen

**Camilla Serck-Hanssen** (født 13. januar 1960) er en norsk professor i filosofi ved Universitetet i Oslo. Hun tok ph.d. i 1996 ved University of California i San Diego.

Serck-Hansen har vært medlem eller varamedlem i Pressens Faglige Utvalg fra 2002. Hun er med i redaksjonsrådet i *[[Nytt Norsk Tidsskrift]]* og ble i 2012 leder av Etisk råd for forsvarssektoren.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Defence Support Group

**Defence Support Group** (**DSG**) var et britisk statsforetak stiftet 1. april 2008 gjennom en sammenslåing av Defence Aviation Repair Agency (DARA) og Army Base Repair Organisation (ABRO). Foretaket var eiet av Forsvarsministeriet og hadde omkring 3&nbsp;500 ansatte. Hovedkontoret lå i Andover.

I desember 2014 ble foretaket solgt til Babcock International for 140 millioner pund.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
DSG

**DSG** er en forkortelse for blant annet:

* Direct-Shift Gearbox, en type girkasse fra Volkswagen 
* DOCSIS Set-top Gateway, en teknisk spesifikasjon
* DSG International (detaljhandel), Dixons Stores Group, en europeisk detaljforhandler
* DSG International Ltd., en Hongkong-basert produsent
* Novell Desktop Systems Group, en tidligere avdeling av Novell
* David Shankle Group, et heavy-metallband
* Dame av Sankt Gregor den stores orden, laveste grad for kvinner av Sankt Gregor den stores orden
* Deutsche Schlafwagen- und Speisewagengesellschaft, en tysk sove- og spisevognprodusent
* Defence Support Group
* Dansk-svensk gårdshund, hunderase
Marit Melhuus

**Marit Melhuus** (født 11. september 1949) er professor i sosialantropologi ved Universitetet i Oslo. Tidligere var hun professor ved Senter for fransk norsk samarbeid ved *Maison des Sciences de l'Homme* (MSH) i Paris. Hun er utdannet ved Universitetet i Oslo. Graden dr. philos. forsvarte hun på grunnlag av et feltarbeid i Mexico som omhandlet kjønn, ære og skam og betydninger av Jomfruen av Guadalupe. Magistergraden (1978) var basert på et feltarbeid i Corrientes, Argentina. I senere år har hun vært opptatt av problemstillinger relatert til reproduksjonsteknologi, etikk og slektskap.

Melhuus var dekan ved Samfunnsvitenskapelig fakultet, Universitetet i Oslo, fra 1999  til 2002.

## Eksterne lenker
* Marit Melhuus hos UiO
Store brystmuskel

Hos mennesker er **store brystmuskel**, eller **musculus pectoralis major** den største muskelen på overkroppens fremside. Muskelen er trekantet, med spissen av trekanten på overarmen, og basen midt på brystet. Den fester i ene enden på en stor overflate i sentrum av brystkassen og den andre enden i overarmens fremside. Festet på armen er plassert under deltamuskelen på akselen. Den store brystmuskelen tar seg blant annet av armens bevegelse fremover i det horisontale planet. Denne muskelen inngår i gruppen innvendig roterende muskler, sammen med brede ryggmuskel (musculus latissimus dorsi). Til forskjell fra lille brystmuskel (musculus pectoralis minor), tar denne muskelen seg av selve armens bevegelse og musculus pectoralis minor sikrer akselens posisjon skrått ned- og fremover.

Når det gjelder idrett finnes det et antall sporter som utnytter, eller kan dra nytte av, velutviklede brystmuskler, og i denne gruppen inngår blant annet boksing, bryting, svømming, tennis, golf og bordtennis. En ubalansert trening kan gi problemer med visse deler av ryggen, da et snevert fokus på en spesifikk muskelgruppe gir en anatomisk ubalanse.
Mannen i månen

:*For det engelske diktet fra 1325, se [[Mannen i månen (dikt)]]*

**Mannen i månen** refererer til en hvilket som helst av mange antydninger til bilder av et menneskeansikt, hode eller kropp som spesielle tradisjoner gjenkjenner i månens skive ved fullmåne. Bildene er komponert av de mørke områdene som utgjøres av månehavene og de lysere områdene. Forskjellige kulturer gjenkjenner andre figurer, for eksempel en kanin. Det psykologiske fenomenet som gjør at man tolker inn ansikter eller figurer på månen kalles pareidoli.

På den nordlige halvkule er en vanlig vestlig oppfatning av ansiktet at øynene er Mare Imbrium og Mare Serenitatis, nesa er Sinus Aestuum og munnen er Mare Nubium og Mare Cognitum. En eldre europeisk tradisjon ser figuren av en mann (Maria Serenitatis, Tranquillitatis, Fecunditatis og Nectaris bærende på en bred byrde (Mare Vaporum og Lacus Somniorum) på ryggen. Han sees ofte sammen med en liten hund (Mare Crisium).

Konvensjonaliserte illustrasjoner av mannen i månen sett i vestlig kunst viser ofte et meget enkelt ansikt i fullmånen, eller en menneskeprofil i månesigden, og korresponderer ikke med faktiske merker på månen.

"Mannen i månen" kan også referere til en mytologisk karakter som sies å bo på eller i månen, men som ikke nødvendigvis er representert ved merkene på måneskiven. Et eksempel er Yue-Laou, fra kinesisk tradisjon.

## Videre lesning
* Baring-Gould, Sabine (1866). "The Man in the Moon". *Curious Myths of the Middle Ages*.

## Eksterne lenker
* Mannen i månen (myter)
* Måneillusjoner
* Mannen i månen og andre rare ting
* Mannen i månen
Arena Varaždin

**Arena Varaždin** (*Gradska dvorana Varaždin*) er en flerbruks innendørs sportsarena i Varaždin i Kroatia. Hallen brukes oftest til håndball- og basketballkamper. Tilskuerkapasiteten er på 5&nbsp;400. Arenaen ble brukt under Håndball-VM 2009 for menn og Håndball-EM 2014 for kvinner.

Byggekostnadene var på 26,5 millioner euro. Hallen ble tegnet av arkitektfirmaet Max Bögl, og den åpnet 6. desember 2008.

## Galleri

fil:Arena Varazdin (2).jpg|Arena Varaždin
fil:Varaždin Sport Hall 12-2008.jpg|Arena Varaždin
fil:Arena Varazdin July 2008.JPG|Arena Varaždin juli 2008
fil:Varaždin Sport Hall pano south.jpg|Arena Varaždin
fil:Varaždin Sport Hall inside.jpg|Innsiden


## Referanser


## Eksterne lenker
*
Åse Wetås

**Åse Wetås** (født 1972) er en norsk leksikograf og språkviter.

Hun var prosjektdirektør for *[[Norsk Ordbok|Norsk Ordbok 2014]]* fra 2008 og har vært direktør i Språkrådet siden 2015. Den 6.&nbsp;febuar 2026 ble hun utnevnt i statsråd til ny nasjonalbibliotekar.

## Utdannelse
I 1992 ble hun tildelt en pris av Det Norske Samlagets for å ha skrevet en av årets beste artiumstiler på nynorsk.

Åse Wetås er cand.philol. fra 1999 med nordisk hovedfag, engelsk grunnfag og lingvistikk semesteremne. Hovedfagsoppgaven *Namneskiftet Kristiania–Oslo* kom ut som bok på Novus forlag i 2000. Hun tok doktorgrad (dr. art.) i nordisk språkvitenskap ved Universitetet i Oslo i 2008 med avhandlinga *Kasusbortfallet i mellomnorsk: Ein komparativ studie av proprialt og appellativisk materiale.*

## Karriere
Wetås arbeidet i midten av 1990-årene som ungdomssekretær i LO i Rogaland. Fra 1998 til 1999 jobbet hun som vitenskapelig assistent ved Seksjon for namnegransking, UiO, deretter var hun høgskolelektor ved Høgskolen i Stavanger før hun kom tilbake til Oslo som universitetslektor fra 2000 til 2001. Hun var stipendiat i lingvistikk ved Universitetet i Oslo 2001–2005. Etter stipendiatperioden begynte hun å arbeide med *Norsk Ordbok 2014* i 2005, først som redaksjonsassistent. Tre år senere overtok hun ledelsen for prosjektet etter Kristin Bakken.

I 2001 skrev hun fire rapporter om bruk av nynorsk skriftspråk for Språkrådet. Hun har også skrevet en rekke fagartikler innen navnegransking, morfologi og dialektologi. Åse Wetås var medlem av Språkrådets utvalg som la fram innstilling om rettskriving i nynorsk i 2011. Hun var styremedlem i Språkrådet fra 2011 til 2015, da hun ble utnevnt til direktør i Språkrådet.

Wetås var direktør for Språkrådet fra 2015 til 2026. Den 6.&nbsp;februar 2026 ble hun utnevnt i statsråd til ny nasjonalbibliotekar, som Aslak Sira Myhres etterfølger.

## Bibliografi
* 
## Referanser


## Kilder
*Biografi i Helene Urdland Karlsen, Lars S. Vikør og Åse Wetås : *Livet er æve og evig er ordet*. Norsk Ordbok 1930 – 2016. Samlaget, 2016 ISBN 978-82-521-9008-3
Vålveien (Oslo)

**Vålveien** (1–9, 2–12) er en vei i Ullevål hageby i bydel Nordre Aker i Oslo. Den går fra Sognsveien til Gäbleins vei, like nord for Ullevål skole. Veien er imidlertid stengt for biltrafikk til og fra Sognsveien, og har bare gangveiforbindelse i den enden.

Navnet ble vedtatt i 1919 og har å gjøre med siste stavelse i stedsnavnet Ullevål. Det antas å bety rydning eller høyde.

## Kilder
* 

## Eksterne lenker
*
Gustav Heibergs vei (Oslo)

**Gustav Heibergs vei** (2-8; ingen oddetallsadresser) er en vei i Ullevål hageby i bydel Nordre Aker i Oslo. Den går mellom John Colletts allé og Vålveien like ved siden av Ullevål skole.

Veien fikk navn i 1953 etter advokat Gustav Heiberg, som var formann i Undersøkelseskommisjonen av 1945.

## Litteratur
* 

## Eksterne lenker
*
International Peace Institute

**International Peace Institute** (**IPI**, tidligere International Peace Academy) er en tankesmie basert i New York. IPI spesialiserer seg mot multilaterale tilnærminger til freds- og sikkerhetsspørsmål og samarbeider tett med FNs sekretariat og medlemsland. IPIs fremste mål er å fremme effektive internasjonale svar på nye problemer og kriser gjennom forskning, analyse og politikkutvikling.

IPI fikk kritikk i sin tid av egen styreleder, tidligere australsk statsminister Kevin Rudd, fordi flere millioner i økonomisk støtte var mottatt fra den overgrepsdømte amerikanske finansmannen Jeffrey Epstein.

Terje Rød-Larsen var leder for IPI fra 2005 til 29. oktober 2020. Han trakk seg etter at koblinger mellom han og Epstein ble kjent. Han skal ha mottatt donasjoner fra Epsteins stiftelser på vegne av organisasjonen, samt skylde Epsteins dødsbo minst  dollar. IPIs visepresident, Adam Lupel, overtok etter Rød-Larsen.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Riksrevisjonens undersøkelse av Utenriksdepartementets tildeling av tilskudd til International Peace Institute (IPI) (2021)
Maria Carolina Benda

**Maria Carolina Benda** (1742–1820) var en tysk sanger, pianist og komponist.

## Liv og virke
Maria Carolina Benda var den andre av de åtte barna til fiolinisten og komponisten Franz Benda og kammerjomfru Franziska Louise Eleonore Stephanie. Faren ga Maria Carolina en musikalsk utdannelse. Brødrene hennes fikk opplæring i fiolinspill, men da det på den tiden ble regnet som ukvinnelig å spille strykere eller blåseinstrumenter siden det «forvrengte» ansikt og kropp, fikk hun opplæring i sang og klaverspill.

Benda var kammersanger ved hoffet til hertuginne Anna Amalie av Sachsen-Weimar-Eisenach og medlem av hertuginnens weimarske *Liebhabertheater* som ble ledet av Johann Wolfgang von Goethe. Benda opptrådte under teatrets oppførelser og skrev enkelte lieder med klaverakkompagnement, eksempler på sangtitler er:
* *An die Rose*
* *Die Rose* 
* *Glänzender sinket die Sonne* 
* *Des armen Suschens Traum*

Ved hertuginnens hoff ble Maria Carolina Benda kjent med hoffkapellmester, pianist og komponist Ernst Wilhelm Wolf, og giftet seg med ham 28. august 1770. Hertuginnen bekostet bryllupet, da hun ville sikre seg at begge musikerne ble værende i Weimar.

## Kilder
* Jeanette Toussaint: 
* Freia Hoffmann: «Benda, Maria Carolina, Caroline, verh. Wolf», *Sophie Drinker Institut*

## Litteratur
* Jackson, Barbara Garvey: *Say can you deny me : A guide to surviving music by women from the 16th through the 18th centuries.* – Fayetteville, AR : University of Arkansas Press, 1994. – ISBN 1-55728-303-6
* Franz Lorenz: *Die Musikerfamilie Benda.* Bind 1: *Franz Benda*. Wilhelm de Gruyter, Berlin 1967, side 81–85.
* Charlotte Marlo Werner: *Goethes Herzogin Anna Amalia : Fürstin zwischen Rokoko und Revolution.* – Düsseldorf : Droste, 1996. – ISBN 3-7700-1065-5
* Jeanette Toussaint: «Maria Carolina Benda (1742 bis 1820) – Juliane Bernhardine Benda (1752 bis 1783)* : Sängerinnen, Pianistinnen, Komponistinnen.» I *Zwischen Tradition und Eigensinn : Lebenswege Potsdamer Frauen vom 18. bis 20. Jahrhundert'', Potsdam: Autonomes Frauenzentrum, 2009, – s. 29–38. – ISBN 978-3-00-027038-3

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Vækerøveien (Oslo)

**Vækerøveien** (3-213, 8A-234) er en vei i bydelene Ullern og Vestre Aker i Oslo. Den går nordover fra E18 ved Vækerø til den møter Sørkedalsveien i en rundkjøring nord for Røa-krysset.

Veien ble anlagt av Peder Anker i 1780-årene, og det nåværende navnet ble vedtatt i 1917. Det viser til gården Vækerø, som også har gitt navn til området rundt søndre del av veien. Dette er en viktig gjennomfartsvei med betydelig trafikk. Trafikken har gjort at en rekke veier som tidligere hadde forbindelse med Vækerøveien, nå er avstengt mot den, f.eks. Holgerslystveien og Hoffsjef Løvenskiolds vei. I Røaområdet har det skjedd en viss fortetning, der gamle trehus er revet til fordel for nyere boligblokker. Utvalget av forretninger er betydelig endret de siste tiårene.

## Bebyggelse i utvalg
* Nr. 24: Stangelandgården, forretningsgård oppført i 1937
* Nr. 42: Lilleaker gård (gnr./bnr. 10/1, utskilt fra Øraker ca. 1770)
* Nr. 59: Funkisvilla (ark. Ove Bang) oppført 1937
* Nr. 152: Lysejordet skole
* Nr. 175: Tørjestua (gnr./bnr. 11/54, tidligere husmannsplass under Søndre Rød)
* Nr. 203: Forretningsbygg i tre på hjørnet ved Griniveien på Røa; brødrene Randklev startet forretning her i 1920-årene
* Nr. 210: Forretningsbygg i tegl dit brødrene Randklev flyttet da virksomheten ble utvidet
* Nr. 213: Toetasjers bolig- og forretningsgård øverst mot rundkjøringen; her var det bl.a. kolonial på 1960-tallet
* Nr. 214-218: Boligblokker i Røatunet sameie (sammen med Griniveien 9), oppført 2007–08 ved arkitektene Halvorsen og Reine, på et sted der det tidligere var bl.a småhus og samvirkelag

## Bilder fra veien

Fil:Lysejordet skole.jpg|Lysejordet skole, Vækerøveien 152
Fil:Bestumveien intersection Vækerødveien - 2014-07-14 - jpfagerback 6120.JPG|Krysset med Bestumveien, ved Furulund holdeplass
Fil:Vækerøveien II.JPG|Vækerøveien ender i en rundkjøring ved Sørkedalsveien nord for Røakrysset


## Kilder
* 

## Eksterne lenker
* 
* Lokalhistoriewiki
Søkelys

Et **søkelys** er en type lyskaster som brukes til å lyse opp og undersøke et område i mørket. Apparatet består av et stativ, en lyskilde og en reflektor som skaper en konsentrert bunt av kraftige, nesten parallelle lysstråler som kan rettes i en bestemt retning. Søkelys er som regel laget så de kan dreies i mange posisjoner.

Militær bruk av søkelys begynte på slutten av 1800-tallet da slagskip og andre store fartøyer ble utstyrt med kraftige lamper for å oppdage angripende torpedobåter. Slik konsentrert flombelysning ble anvendt i Den russisk-japanske krig i 1904–1905. Det ble også installert søkelys på  kystartilleribatterier som    hjelp ved angrep om natten.

## Under første verdenskrig
Søkelys ble først anvendt i første verdenskrig til å skape «kunstig månelys» til å forbedre mulighetene for nattangrep, en praksis som ble fortsatt under annen verdenskrig. Kunstig månelys ble oppfunnet av historikeren og panserkrigsteoretikeren J.F.C. Fuller.

## Under annen verdenskrig
Søkelys ble anvendt i utstrakt grad ved forsvar mot nattlige luftangrep under annen verdenskrig. Par av søkelys plassert i en kjent avstand fra hverandre ble brukt til via triangulering å beregne hvor høyt oppe bombeflyene var, så brændrørene på luftverngranatene kunne innstilles til maksimal effekt. Hertil kom at søkelysene kunne blende bombeutløsere som brukte optiske bombesikter.

Søkelys ble leilighetsvis anvendt taktisk ved landslag. En berømt leilighet var Den røde armés anvendelse av søkelys under slaget om Berlin i april 1945. 143 søkelys ble rettet mot de tyske stillinger hen over Neisse med det formål midlertidig å blende dem under en sovjetisk offensiv. Imidlertid spredte morgentåken lyset og de angripende styrker kom til å stå i siluett, hvilket gjorde dem klart synlige for tyskerne. De sovjetiske styrker led derfor store tap og måtte utskyde deres invasjon av byen.

Søkelys fra annen verdenskrig omfatter modeller fremstilt av General Electric og Sperry Corporation. De hadde i de fleste tilfelle en 60" (152,4 cm) diameter med rhodiumbekledte parabolske speil, som reflekterte en kulbuelampe. Den høyeste effekten var  candela. Det ble drevet av en 15 kW generator og hadde en effektiv rekkevidde på mellom 45 og 56 km i klart tørt vær.

## Sivil bruk
I dag brukes søkelys blant annet ved reklame. Noen steder bruker for eksempel bilforhandlere søkelys så man over stor avstand kan se at her er en bilforretning. Tidligere var det alminnelig å bruke søkelys ved filmpremierer. De fleste kjenner det fra den lille tegnefilmen som innleder film fra 20th Century Fox, hvor man ser søkelys feie hen over himmelen.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Sperry searchlight restoration project 
* Elmer A. Sperry case file i Franklin Institute's arkiv over historiske optegnelser over overvejelser om at tildele en Flanklin Award i 1920 for opfindelsen af et elektrisk søgelys
* http://www.skylighters.org/mainmenu.html
Ernst Wilhelm Wolf

**Ernst Wilhelm Wolf** (1735–1792) var en tysk hoffkapellmester, pianist og komponist.

## Liv
Ernst Wilhelms eldre bror Ernst Friedrich var en organist og komponist som hadde studert med Gottfried Heinrich Stölzel. Wilhelm gikk på gymnas i Eisenach og Gotha. Han startet opp universitetsstudier ved Universitetet i Jena i 1755, men drev mest med musikk og fikk ansvaret for å lede byens *[[collegium musicum]]*, noe som ga ham anledning til å oppføre egne komposisjoner.

Etter opphold i Leipzig og Naumburg an der Saale, endte han opp i Weimar som hertuginne  Anna Amalie av Sachsen-Weimar-Eisenachs klaverlærer. I 1761 ble han utnevnt til konsertmester og organist ved hertuginnens kapell, og i 1772 ble han hoffkapellmester.

Wolf giftet seg med  Maria Carolina Benda i 1770, en datter av fiolinisten Franz Benda og selv komponist, cembalist og sanger.

## Verk
Wolf var påvirket av Carl Philipp Emanuel Bachs klaververk og de kirkelige vokalverkene til Carl Heinrich Graun.

Wolf skrev sceneverk, verdslige og kirkelige kantater, oratorier, pasjoner, lieder, sonater, kvartetter for strykere og annen kammermusikk, symfonier, partitas og solokonserter (stort sett for cembalo). Han skrev også om musikk, mest kjent er *[http://daten.digitale-sammlungen.de/~db/0003/bsb00038930/images/index.html?id=00038930&fip=xsyztsxdsydsdassdasqrsewqxdsydwxdsyd&no=9&seite=1 Lehrwerk Musikalischer Unterricht]*, Dresden 1788.

## Kilder
* 

## Referanser


## Litteratur
* Vera Funk: *«Auch eine Reise aber nur eine kleine musikalische». Zum zweihundertsten Todestag des Weimarer Komponisten Ernst Wilhelm Wolf*. I *Musica* 46, 1992, , s. 299–303.
* Cornelia Brockmann, *Instrumentalmusik in Weimar um 1800*, Sinzig 2009.
* Ernst Wilhelm Wolf: *[http://daten.digitale-sammlungen.de/~db/0003/bsb00038930/images/index.html?id=00038930&fip=xsyztsxdsydsdassdasqrsewqxdsydwxdsyd&no=9&seite=1 Lehrwerk Musikalischer Unterricht]*, Dresden 1788.

## Eksterne lenker
* 
*
Royal New Zealand Air Force

**Royal New Zealand Air Force** (**RNZAF**) er New Zealands flyvåpen og en forsvarsgren i New Zealands forsvar.

## Eksterne lenker
* Royal New Zealand Air Force
Vækerøåsen (Oslo)

**Vækerøåsen** (1-17, 2-22) er en vei på Vækerø i bydel Ullern i Oslo. Det er en boligvei som går fra Vækerøveien til Vækerø terrasse. Navnet ble vedtatt i 1931.

## Kilder
* 

## Eksterne lenker
*
DS «Ranen»

**DS «Ranen»** var et kystruteskip bygget i Kristiansund ved Storvik mekaniske verksted som byggenummer 7. Det ble levert til Helgelandske i 1918. Under felttoget i Norge i 1940 ble fartøyet utleid til transport av engelske soldater.

## Felttoget i Norge i 1940
I kampene på Bodøhalvøya i 1940 var Ranen utrustet som Decoyskip og opererte i Bodø - Røsvik området. Etter kapitulasjonen i Nord-Norge gikk fartøyet over til Storbritannia.

## Andre verdenskrig

Fartøyet ble brukt om depotskip i Rosyth.

## Referanser
Helmuth von Maltzahn

**Helmuth von Maltzahn**, også **Helmuth Freiherr ([[friherre]]) von Maltzahn**, (født 6. juni 1840 i Gültz, daværende Landkreis Demmin, i dagens Mecklenburg-Vorpommern, død 11. februar 1923 samme sted) var en tysk adelsmann og politiker (Deutsch-Konservative Partei). 

## Politisk karrière
Maltzahn var medlem av Riksdagen fra 1871 til 1888 og fra 1888 til 1893 statssekretær i Reichsschatzamt, en stilling som kan sammenliknes med dagens føderale finansminister i Tyskland. Han var fra 1900 til 1911 Oberpräsident i Pommern og ble i 1909 Erblandmarschall (parlamentspresident) for Altvorpommern. Maltzahn ble i 1916 kansler for Johanniterordenen. 

Helmuth von Maltzahn støttet forskningen på den pommerske historie og grunnla i 1912 den historiske kommisjon for Pommern. Greifswald universitet ga ham i 1901 den juridiske doktorgrad og i 1921 en teologisk æresdoktortittel.

## Slekten Maltzahn

*Maltzahn* som også ble skrevet *Maltzan* var en adelsslekt som inntil 1945 hovedsakelig oppholdt seg i de historiske områdene Mecklenburg og Vorpommern, men også i Schlesien og Mark Brandenburg, samt i en kortere periode også i Böhmen, Øst-Preussen og Polen. Slekten er i kjente skriftlige kilder nevnt første gang i 1194. Maltzahn-slektens eiendommer omfattet på 1500-tallet ca. 45&nbsp;000 hektar og var på dette tidspunkt blant de mest innflytelsesrike familier i området øst for Elben.
## Bildegalleri

Schloss Gültz Sammlung Duncker.jpg|Helmuth von Maltzahn oppførte i perioden 1868 og 1872 Gültz-slottet
Gueltz Herrenhaus Westseite.JPG|Gültz-slottet 2008


## Se også
* Leo von Caprivis regjering

## Referanser

## Eksterne lenker
* Opplysninger om Gültz-slottet i Dunckersamlingen i Zentral- und Landesbibliothek Berlin (PDF; 213&nbsp;kB)
Jon Hauge

**Jon Aasmunsson Hauge d.y.** (født 24. april 1859 i Morgedal i Kviteseid, død (ikke kjent)) var en norsk kombinertløper og er kjent som mottaker av den første kongepokal innen skiidrett i Norge. Pokalen som var satt opp var Kongekruset, satt opp av Oscar II. Løpet gikk under Husebyrennet og bestod av kombinert hopp og et langrenn på 5000 alen ‎(omtrent tre kilometer)‎.

Hauge var yngste sønn blant fem barn av Aasmund Jonsson Juvland (1802-1863) og Sigrid Jonsdotter Vaa (1818-1875). Også hans eldste bror het Jon Hauge d.e., derav skillet med den eldre (d.e.) og den yngre (d.y.). I 1884 giftet han seg med Gudbjørg Drotning (1867-1943). Det samme året utvandret han med hustru til USA. Der fikk de to sønner.

Av utdanning skal han ha studert til lærereksamen på Hamar. Etter utvandring til USA skal han ha arbeidet som fotograf og eigedomsmegler i Portland, Oregon.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Skiforbundets oversikt over kongepokalvinnere (PDF)
* Slektssøk Jon Aasmundsson Hauge dy soge.kviteseid.no
Sigve Gramstad

**Sigve Gramstad** (født 1948) er en norsk jurist. Han har vært ekspedisjonssjef i Kulturdepartementet. Han var i perioden 2006–2013 statsarkivar ved Statsarkivet i Stavanger. I tidsrommet 1998–2006 var Gramstad leder av Europarådets ekspertkomité for den europeiske språkpakta. Han er styreleder for kommunikasjonsbedriften Filter AS (tidligere Norsk Plan AS) og har tidligere vært styreleder for Litteraturselskapet Det Norske Samlaget. Gramstad er per 2014 bosatt i Bergen.

## Utgivelser
* Gramstad, Sigve og Lilleholt, Kåre: *[[Lov om målbruk i offentleg teneste]] : med kommentarar*, 1983, ISBN 82-00-06339-9 (elektronisk utgave)
* Gramstad, Sigve: Norske kulturtidsskrift 1986. Ei utgreiing for Norsk Kulturråd av Sigve Gramstad. 1986.
* Gramstad, Sigve: *Norsk mediepolitikk : med utdrag av lover og vedtekter*, 1988, ISBN 82-90155-95-6
* Gramstad, Sigve: *Kringkasting i folkets teneste. Ei innføring i allmennkringkasting*, 1989, ISBN 82-90155-84-0
* Gramstad, Sigve: *Minoritetsspråk i Europa : ein presentasjon*, 1996, ISBN 82-521-4849-2

## Referanser
Norske viseprofiler

***Norske viseprofiler*** er et samlealbum utgitt av Polydor i samarbeid med Den norske Bokklubben i . Seks utøvere fikk en LP hver med viser fra platene de hadde gitt ut:

*Lillebjørn Nilsen
*Ole Paus
*Finn Kalvik
*Lars Klevstrand
*Alf Cranner
*Hege Tunaal 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Lutra

:*For dyreslekten med det latinske navnet «Lutra», se [[Otere]].*

**Lutra** (sørsamisk: *Bissiedurrienjohke*) er ei elv i Lierne kommune i Trøndelag. Den er en del av Sanddøla-vassdraget, og øverste del av vassdraget ligger innenfor Lierne nasjonalpark. Elva er  lang, og har et nedbørfelt på . Middelvannføringen ved munningen er .

## Elvas løp
Elva har sine kilder i Hestkjølen lengst øst i Lierne. Herfra renner den i nordvestlig retning gjennom den brede og åpne Luterdalen. Landskapet langs elva er slakt og skogkledt med store myrstrekninger. Elva veksler mellom stilleflytende partier og mindre fosser og stryk, bortsett fra på den siste strekningen ned mot Sandsjøen, hvor elva har et sterkere fall og danner ei markert elvekløft med bratte skråninger på begge sider, enkelte steder med bergskrenter og rasmark. Her ligger også den rundt 20 meter høye Storfossen, som er det eneste større fossefallet i Lutra. På den siste halve kilometeren før munningen flater dalen ut igjen, og elva danner her flere løp, med små øyer og grusøyrer.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Lutra  i NARIN - Lokalitetsdatabase for skogområder
Liste over høyhastighetsbaner

**Liste over høyhastighetsbaner** er en liste over lyntogtraseer som er ferdigbygd, under utbygging, planlagte eller under utredning. EU-direktiv 96/48 definerer høyhastighetsbane som en ny bane tilpasset mer enn 250&nbsp;km/t, eller en oppgradert bane tilpasset minst 200&nbsp;km/t. En del andre land har andre definisjoner. I Norge kalles også nye jernbaner tilpasset 200–250&nbsp;km/t for høyhastighetsbaner. Enkelte steder er grensen for høyhastighet satt så lavt som 160&nbsp;km/t.

### Norge

### Sverige

Togtyper i parentes går ikke i 200&nbsp;km/t.

### Finland

### Danmark

### Belgia

### Frankrike

### Hellas

### Italia

### Kroatia

### Nederland

### Polen

### Portugal

### Russland

### Spania

### Storbritannia

### Sveits

### Tyskland

### Østerrike

### Indonesia

### Iran

### Japan

### Kina

### Qatar

### Saudi-Arabia

### Sør-Korea

### Taiwan

### Thailand

### Tyrkia

### Vietnam

### Canada

### De forente stater

### Mexico

### Algerie

### Argentina

### Brasil

### Marokko

## Se også
* Høyhastighetstog
* Høyhastighetsbane

## Referanser
Hornvika

**Hornviken** er det tidligere oppstigningsstedet for turister som ønsket å besøke Nordkapp på Magerøya. Før veien til Nordkapp stod ferdig i 1956 måtte alle besøkende skipes i land i Hornviken og derifra ta seg opp en bratt stigning til selve Nordkapplatået.

## Eksterne lenker

* Beskrivelse av adkomsten til Hornvika fra www.ut.no

* Informasjon om Hornvika/Hornet fra www.nordnorge.no
Villfarelse

**Villfarelse** kan vise til:

## Strafferett
* Rettsvillfarelse, i norsk strafferett at en person ved en handling har vært i god tro fordi han ikke har kjent til at handlingen var rettstridig, enten fordi han ikke var kjent med at det gjaldt straffebestemmelser for handlingen, eller fordi han har hatt uriktige opplysninger om innholdet i reglene.
* Faktisk villfarelse
Tour de Ski 2015

**Tour de Ski 2015** var den niende utgaven av Tour de Ski, og startet 3. januar 2015 og ble avsluttet 11. januar. Touren inngikk i verdenscupen i langrenn 2014/15. Det første rennet (prologen) ble arrangert i Oberstdorf i Tyskland, og avslutningsrennet ble som vanlig arrangert opp alpinbakken i Val di Fiemme i Italia.

For andre år på rad ble det norske seire i Tour de Ski. I kvinneklassen ble det firedobbel norsk seier, Marit Bjørgen vant foran Therese Johaug, Heidi Weng og Ragnhild Haga. I herreklassen vant Petter Northug med russiske Jevgenij Belov på andreplass. Martin Johnsrud Sundby som gikk inn til førsteplass sammenlagt, ble i juli 2016 fratatt seieren etter at han ble dømt for ulovlig bruk av astmamedisin.

Denne utgaven var unik fordi Norges damer tok alle pallplassene i de 7 konkurransene (21 st):

Marit Bjørgen 7 (5-1-1) (Endte på 1-plass), Heidi Weng 7 (0-4-3) (Endte på 3-plass), Therese Johaug 5 (2-1-2) (Endte på 2-plass), Ragnhild Haga 1 (0-0-1) (Endte på 4-plass) og Ingvild Flugstad Østberg 1 (0-0-1) (Kjørte ikke dag 7)

## Sluttresultat

## Etappene
### Etappevinnere, menn

### Etappevinnere, kvinner

### Etappe 1
**3. januar 2015, [[Oberstdorf]], [[Tyskland]]** - prolog

### Etappe 2
**4. januar 2015, Oberstdorf, Tyskland**

### Etappe 3
**6. januar 2015, [[Val Müstair]], [[Sveits]]**

### Etappe 4
**7. januar 2015, [[Toblach]], [[Italia]]**

### Etappe 5
**8. januar 2015, Toblach, Italia**

* Martin Johnsrud Sundby ble i juli 2016 fratatt plasseringen sin på denne etappen etter et teknisk brudd på antidopingreglementet.

### Etappe 6
**10. januar 2015, [[Val di Fiemme]], Italia**

### Etappe 7
**11. januar 2015, Val di Fiemme, Italia**

## Referanser


## Eksterne lenker
*  Det internasjonale skiforbundet 
* Resultater kvinner
* Resultater menn
Nordvika

**Nordvika** er den nordlige delen av en slak innbuktning på vestsiden av Ytterøya i Trondheimsfjorden, og har gitt sitt navn til Nordviksundet som skiller Ytterøya fra Mosvik på nordsiden av fjorden. Den sydlige delen av bukten kalles Rølsvika.
Nordviksundet

**Nordviksundet** er et ca 2 km bredt og ca 7 km bredt sund i Trondheimsfjorden. Det skiller Ytterøy fra Mosvik på nordsiden av fjorden.  Sundet er som det meste av fjorden relativt dypt og havbunnen går temmelig rett ned på begge sider, og når 300 meters dybde bare få hundre meter fra breddene. Midt i sundet når dybden over 350 meter, i den sydlige delen over 400 meter.

Nordviksundet har sitt navn etter Nordvika som ligger på østsiden av sundet, og er en slak innbuktning på Ytterøya. Det er den nordlige delen av bukten som heter Nordvika, mens den sydlige kalles Rølsvika. På Mosviksiden ligger bl.a. Saltvikhamn.
## Referanser
Murzuk

**Murzuk** (arabisk: مرزق‎; eller *Murzuch*, *Mursuc*, *Murzuq*) er en oase og hovedsete i distriktet Fezzan i Libya.

Fram til omkring 1900 var Murzuk et viktig ledd i karavanetrafikken mellom Sudan og Tripoli.
Tintellust

**Tintellust** (eller: *Tchintouloust*, *Tchintoulous*, *Tintelloust*, *Tin Telloust*) er en bosetning i høyfjellene i Aïr i Niger.

Tintellust ligger i en dal mellom fjellene Agueraguer (1730 moh) i nord og Goundaï (1768 moh] i sør. Bosetningen ligger i kommunen Iférouane og er del av UNESCOs verdensarv Aïr og Ténéré naturreservat. Den har 736 innbyggere (folketelling 2001). 

Befolkningen består hovedsakelig av Kel-Owey-tuareger, som driver med jordbruk og kvegdrift. 

Tintellust var på 1800-tallet kjent som sete for den innflytelsesrike lokalherskeren Annur, som Afrika-forskerne Heinrich Barth og James Richardson besøkte i  1850. På begynnelsen av 1900-tallet fordrev tubuene befolkningen til byen Agadez. De vendte tilbake først i 1942, da desimert av sykdommer.

## Referanser


## Eksterne lenker
* ''Tintellust'' i Meyers Großes Konversations-Lexikon (Bind 19. Leipzig 1909, s. 562). Online hos Zeno.org.
Saltvikhamna

**Saltvikhamn** er ei grend i Mosvik i Inderøy. Stedet hadde tidligere postkontor, samvirkelag og rutebåtanløp. 

Rutebåtene langs Trondheimsfjorden i årene 1850-1974 hadde anløp i Saltvikhamn, samt Vinjesjøen (Mosvik sentrum) og Venneshamn i Framverran.
Joanna Hellgren

**Joanna Elisabet Hellgren** (født  20. februar 1981) er en svensk tegneserieskaper, illustratør og grafisk formgiver, bosatt i Stockholm. Hun er mest kjent for serien *Frances*, som er utgitt både i Frankrike og i Sverige.

Hellgren tok eksamen ved Konstfack i Stockholm 2004. Allerede i 2003 hadde hun flyttet til Paris hvor hun bodde noen år. Her begynte hun å arbeide med sitt første tegneseriealbum, *Mon frère nocturne* (*Min nattbror*), om en gutt som vokser opp i skyggen av sin døde bror. Albumet ble første antatt av det franske forlaget *Édition Cambourakis*, som i 2008 utga både debutalbumet og første del av *Frances*. 

Trilogien om *Frances* foregår i Paris i 1930/40-årene. Den unge Frances mister faren og må flytte til tanta, Ada, som også steller for sin far. Historien er både et tidsbilde, en familiehistorie og en kjærlighetshistorie mellom Frances og nabokvinnen Louise.

## Bibliografi
;Frankrike
* 2008 – *Mon frère nocturne*, Édition Cambourakis. ISBN 978-2916589190
* 2008 – *Frances* Épisode 1, Édition Cambourakis. ISBN 978-2916589244
* 2010 – *Frances* Épisode 2, Édition Cambourakis. ISBN 978-2916589466
* 2012 – *Frances* Épisode 3, Édition Cambourakis. ISBN 978-2916589855
* 2011 – «Le grand rocher», i antologien *Rayon frais*, Galago/Les Requins Marteaux

;Sverige
* 2009 – *Frances* del 1, Ordfront Galago. ISBN 9789170374814
* 2010 – *Frances* del 2, Ordfront Galago. ISBN 9789170375590
* 2012 – *Frances* del 3, Ordfront Galago. ISBN 9789170376627
* 2014 – *Min nattbror*, Ordfront Galago. 
## Priser
* *Mon frère nocturne* ble nominert som årets beste seriealbum ved Tegneseriefestivalen i Angoulême
* *Frances* del 1 ble nominert til Prix Artémisia for beste album av en kvinnelig serieskaper.
* *Frances* del 1 fikk det svenske Seriefrämjandets pris Urhunden 2010 som fjorårets beste svenske seriealbum.
* Expressens Heffaklump 2012

## Referanser


## Eksterne lenker
*
International mobile subscriber identity

**International Mobile Subscriber Identity** (**IMSI**) er et unikt identifiserende nummer som lagres i SIM-kort på mobiltelefoner i GSM- eller UMTS-nettverk.

En IMSI består oftest av et 15-siffer langt nummer, men kan være kortere. De tre første tallene er den mobile landkoden, etterfulgt av den mobile nettverkskoden, enten to tall (europeisk standard) eller tre tall (nordamerikansk standard). Resten av tallene er det mobile abonnentidentifikasjonsnummeret i nettverkets kundebase.

## Se også
* IMSI-fanger
* International Mobile Equipment Identity

## Eksterne lenker
* how-to-find-operator-and-country-code-using-imsi-number imei.org
IMSI-fanger

En **IMSI-fanger** («IMSI-catcher») er et apparat for telefonavlytting som brukes til å fange opp mobiltrafikkdata og spore bevegelsene til mobiltelefonbrukere.

I realiteten er det en «falsk» mobilmast som agerer mellom målmobiltelefonen(e) og mobiloperatørens ekte mobilmaster.

## Se også
*Signaletterretning

## Referanser
Filmparken

**Filmparken AS** er et norsk aksjeselskap som har som vedtektsfestet formål å eie og drive utleie av fast eiendom herunder utleie av fast eiendom til filmproduksjon, samt hva herved står i naturlig forbindelse, herunder utleie av filmstudioer og kostymer.

Filmparken eier en næringspark for filmbransjen på Jar i Bærum. Dette er en videreutvikling av det området som Norsk Film AS i sin tid opparbeidet. Parken har som mål å være base for nyetableringer i bransjen og bidra til opprettholdelse og utvikling av fagmiljøer som spenner fra filmarbeidere til produsenter innen kinofilm, reklamefilm, dokumentarer, TV-produksjoner og musikk.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Nettsted
Smalvollveien (Oslo)

**Smalvollveien** (61–65, 6–64) er en vei på Bryn og Alnabru i bydel Alna i Oslo. Den går som en fortsettelse av Jernbaneveien nordøstover fra der Fyrstikkbakken kommer ned skråningen (nå som gangvei nederst), og til Strømsveien.

Veien fikk navn i 1954 etter gården Smalvoll.

Mye av bebyggelsen dreier seg om industrivirksomhet og engroslagre. Omtrent parallelt med veien går en turvei mellom Alna og industribebyggelsen. Blant bebyggelsen kan nevnes lokalene til Østmarka HV-område i nr. 8, gokartsenteret Harald Huysman Karting i nr. 34 og det opprinnelige Smart Club-utsalget (nå Coop Obs Hypermarked) i de tidligere lokalene til Nora mineralvannfabrikk i nr. 65.			

## Kilder
* 

## Eksterne lenker
*
Faunveien (Oslo)

**Faunveien** (1–9B, 2–6) er en vei på Slemdal i bydel Vestre Aker i Oslo. Den går fra Skogryggveien til Gulleråsveien.

Veien het Skogsveien fra 1917 og fikk sitt nåværende navn i 1952.

Blant bebyggelsen er flere store nybarokke villaer fra tiden omkring den første verdenskrig.

## Kilder
* 

## Eksterne lenker
*
Fayes gate (Oslo)

**Fayes gate** (1–13, 2–20) er en gate på Lindern i bydel St. Hanshaugen i Oslo. Den går fra Geitmyrsveien til Kirkeveien, men er stengt ut mot sistnevnte vei.

Gaten fikk navn i 1914 etter professor i medisin Frantz Christian Faye (1806–90), som var en av stifterne av Det Norske Videnskaps-Akademi.

## Kilder
* 

## Eksterne lenker
*
Fayes gate

**Fayes gate** kan vise til: 
  
* Fayes gate (Oslo), en gate i bydel St. Hanshaugen. 
* Fayes gate (Tønsberg)