Graffiti i Norge

**Grafitti i Norge** beskriver hvordan graffiti gradvis ble et kunstnerisk uttrykk i det offentlige rom fra 1980-tallet og fremover. Til å begynne med var det tagging, som ble sett på som hærverk, senere har en del av graffitien utviklet seg til gatekunst.

## Historikk
Grafittien fikk for alvor sitt inntog i Norge etter at filmen *[[Beat Street]]* ble vist på norske kinoer i 1984. Filmen omhandlet den amerikanske hiphopkulturen, med fokus på rap, breakdance og graffiti. Hiphop var en kortvarig trend i Norge; allerede i 1986 hadde ungdom flest mistet interessen for fenomenet. En kjerne i Oslo-området var fortsatt aktiv, og norsk hiphop gikk over fra breaking til graffiti. Tidlig på 1980-tallet dominerte graffitigrupper som DD II, The Crew, City Painters, United Painters og DC Artists i Oslo. Disse gruppene fokuserte først og fremst på å male piecer, mens mange unge writere startet sin graffitikarriere med å tagge. Mange av de såkalte taggerne (ca. 25–30 writere) organiserte seg i 1985 i nettverket United Taggers, som ble organisert av Raide.

## Writere i Norge

* BigBen
* Raide

### Writere i Oslo
Tidlig i Oslograffitiens historie, rundt 1985, dominerte signaturer fra writere som Raide, Pay 2, Shane, Reach, Lazy, BigBen, Whiz, Quint, Kazy, Ease, Trade, Fenze, Zane 2, Ralph, Basic, Dean 2, Ice 2 og Create på t-banen i Oslo. United Taggers ble etter hvert til den mindre og tettere organiserte gruppen Crime Empire. På 1990-tallet kom en ny generasjon writere som Tish og Celt. Utover 2010-årene kom såkalte gatekunstere med sjablonger inn i bybildet, til stor misnøye for miljøet, spesielt OGS crew. Begrunnelsen bunnet i at hvem som helst med printer, dreadlocks og leiekontrakt på Løkka kunne kalle seg kunstere og gjøre skadeverk uten straffeforfølgelse, der writere fikk juling og bot. I tillegg dukket Masta opp som den mest fulgte fotografen av graffiti i Oslo området med over  bilder på Instagram på få år.

* I 1985 åpnet Oslo Sporveier for lovlig graffiti på utvalgte t-banestasjoner. Samtidig intensiverte de vaktholdet for å hindre ulovlig graffiti.
* I 1986 satte Oslo Byråd ned en arbeidsgruppe for å kartlegge graffitiproblemet. Graffitigruppen Crime Empire erklærte en motoffensiv.
* I 1990 innledet politiet et utstrakt samarbeide med Oslo Sporveier. Skillelinjene mellom offentlige tjenestemenn og ansatte i Oslo sporveier ble mindre tydelige.
* I 1991 ble writeren Raide dømt for ulovlig graffiti på stasjoner og materiell for Oslo Sporveier, av Raide selv anslått til rundt 100 tilfeller. Raide ble dømt til 45 dager betinget fengsel, men ikke til å betale erstatning.
* I 1993 tilspisset konfrontasjonene mellom writeren Celt som da var 15 år gammel, Oslo kommune, Barnevernet, Oslo sporveier og politiet seg. Fra referater fremgår det at Oslo sporveier førte ulovlige registre over antatte writere, noe de senere benekter.
* I 1994 ble Bits dømt for 16 tilfeller av ulovlig graffiti. Vedkommende var 17 år i 1992 da han ble tatt og det ble foretatt husundersøkelse med beslag i familiens fravær. Han ble dømt til åtte måneders betinget fengsel og  kr i erstatning.
*I 1995 ble writeren Amel anmeldt for rundt 300 skadeverkssaker. Under trussel om fire ukers varetekt vedgikk vedkommende de påståtte forholdene. I rettssaken året etter ble han dømt til ett års fengsel, hvorav seks måneder ubetinget,  kroner i erstatning for 132 graffititilfeller og medvirkning til vold. Under saken ble tidligere forhold anmeldt på nytt og enkeltelementer trukket ut som egne anmeldelser. Aftenposten Aften stilte på lederplass spørsmål om ikke dommen var for lav etter at Oslo kommune hevdet å ha hatt 50 millioner i utgifter på fjerning av graffiti, og Oslo sporveier anga et tilsvarende beløp. Dommeren kritiserte under saken Oslo sporveier for mangelfull dokumentasjon av tap.
* I 1995 ble writeren Celt arrestert av politiet og fremstilt for fire ukers varetekt. Celt ble sittende 141 dager sammenhengende i varetekt før han ble myndig. Av de 166 opprinnelige tiltalepunktene for graffiti ble 32 frafalt under saken, blant annet et tilfelle som ble påstått å ha funnet sted på Blindern, men som av Celt blir plassert i København. Han blir dømt til å betale en erstatning på  kr som skal betales ned med 500 kr per måned i to år, hvoretter hele restbeløpet skal nedbetales. En nedbetaling på  kr finner retten «ikke spesielt tyngende».
* I 1996 ble Ceel og Rem dømt for henholdsvis fire og ni tilfeller av graffiti. Ceel ble ilagt en erstatningsdom på  kr og sju måneder betinget fengsel, Rem en erstatningsdom på  kr og fem måneder betinget fengsel.
* I 2000 innledet byrådet i Oslo en nulltoleranselinje mot graffiti. Alle lovlige vegger ble nedlagt, og kunstutstillinger med offentlig støtte ble forsøkt stengt.
* I 2006 ble et privat forslag fra Rune Gerhardsen om lovlige graffitivegger i Oslo nedstemt, men de bydeler som selv ønsker det kan etablere lovlige graffitivegger.
* Boken *Oslo Graffiti 1984–2008* tar for seg en stor del av Oslos graffitihistorie. Der er ikke streetartistene med, kun de som har malt jevnlig siden 1980- og 1990-årene. Det er egne kapitler med blant andre Raide, Kazy, Jame, Cose, Mack og Bits, Sun, Kneck, Hets, Ridder, Goofy, Skog, Tish og noen flere.
* Gamlebyen Sport og Fritid (GSF) og Torshovparken er i dag kjente lovlige plasser å male på, som domineres mest av nybegynnere og noen mer etablerte writere.
* Blant writerne har det vært fremmet kritikk mot Oslo kommunes nulltoleranselinje overfor grafitti utført utenfor definerte områder, den såkalte nulltoleranse-linjen. Det har blitt hevdet at denne policy-en har ført til at det ikke har vært mulig å lage grafitti av høy kvalitet i Oslo, og at gatekunst av høy kvalitet har blitt fortrengt av hastverksarbeider med lav estetisk verdi.
* I 2012 ble graffiti- og gatekunst magasinet SplitCity Magazine grunnlagt av kunstneren Kim "SinnSykShit" Larsen. Magasinet er det eneste av sitt slag i Norge, og har publisert en rekke artikler, intervjuer og kronikker om graffiti og gatekunst, med mål om å dokumentere, analysere og formidle urbane kunstuttrykk i skjæringspunktet mellom kunst og politikk.

### Writere i Bergen
I Bergen har det vært en del prosjekter hvor graffitikunstnere har fått lov å utfolde seg på lovlig vis. Holdningen har vært at en dialog med graffiti-miljøet vil ha stor betydning for Bergen, og at det må skapes rom for både permanente og temporære graffitivegger, samtidig som klare tiltak må iverksettes mot den ulovlige graffitien.

* I 2003  ble det opprettet en graffitiflate på vestveggen av Bergen Kunsthall som het «5. veggen» Det var seks malerstykker laget av de seks skandinaviske graffitikunstnerne Duck, Coderock, Much, Goal, Sean66 og Pay 2. En del av veggen ble malt av disse kunstnerne, deretter kunne lokale graffitimalere utfolde seg på resten av veggen. Kunsten skulle bare vare en viss tid og ble senere fjernet.
* Da Studentsenteret i Bergen var under riving, var det gitt signaler om at veggene kunne brukes til graffiti så lenge de sto. Forutsetningen var at det nye senteret skulle bli graffitifritt.
* I 2005 fikk Sentralbadet i Bergen en graffitivegg «Art in your face!» laget av Poet, Jedy, Jager, Folk, Loke, Nemesis, Baker1 og Onione.
* I september 2005 utførte grafittikunstneren CodeRock et verk i Bergen sentrum som dekket en ti meter lang vegg.
* I 2006 fikk Klostergarasjen i Bergen en graffitivegg laget av Coderock. Motivene på veggen var Hedda Gabler, Peer Gynt, Solveig, Hedvig og andre sentrale Ibsen-figurer.
* Norges handelshøyskole fikk sine graffitivegger i juli 2011. Dette var et kunstprosjekt med navn «__________ capitalism?»
* I 2011 fikk Bergen en handlingsplan for graffiti og gatekunst der hovedmålet er at Bergen skal være toneangivende senter for graffiti som uttrykksform, både i norsk og nordisk sammenheng.
* I 2012 laget street art-kunstneren  JohnXC et felles møtepunkt for gatekunstnere i Bergen. Kunstnerkollektivet fikk navnet *Bergen Street Art*, og var opprettet etter inspirasjon fra lignende i andre land.
* I 2012 innledet Bergen kommune og Bergen kommunale kraftselskap et samarbeid om et kunstprosjekt kalt «Elektrisk gatekunst», der lokale gatekunstnere skulle få muligheten til å dekorere byens el-skap.
* I 2014 fikk writere fri adgang til en stor kryssfinervegg (byggevirksomhetsskjerming) som sto utenfor KODE 4 (Bergen kunstmuseum) med samtykke både fra entreprenør og museum. Verkene ble stående under ombyggings-/rehabiliteringsperioden for fasaden.

## Se også:

* Graffiti
* Gatekunst
* Tagging

## Referanser


## Litteratur
* *Oslo Graffiti 1 1984–2008*, Ochtforlag
* *Oslograffiti 2*, Ochtforlag
* *Oslograffiti 3*, Ochtforlag
* Holen, Øyvind; *Hiphop-hoder Fra Beat Street til bygde-rap*, Oslo 2004 ISBN 82-430-0342-8
* Holen, Øyvind: *HipHop, Graffiti, Rap, Breaking, Dj-ing*, Oslo 2009 ISBN 978-82-02-29471-7
* Holen, Øyvind, Noguchi, Mikael; *Drabant*, Oslo 2012, ISBN 978-82-02-36710-7
* Høigård, Cecilie; *Gategallerier*, Oslo 2007, ISBN 978-82-530-3016-6
* Kristiansen, Roger, Pedersen, Dag; *Graffiti på norske vegger*, Oslo 1984, ISBN 82-7316-198-6
* Wannerstedt, Mette Jansen; *[http://wo.uio.no/as/WebObjects/theses.woa/wa/these?WORKID=59091 Graffitipolitikk eller graffitiproblematikk?]* Masteroppgave i sosiologi skrevet ved Universitetet i Oslo 2007

## Eksterne lenker
* Graffiti.no