open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Christopher Hanssen Schletter

**Christopher Hanssen Schletter** (født 12. november 1629 i Halmstad som da var i Danmark, død 25. oktober 1688 i Throndhjem) var luthersk biskop av Throndhjem fra 1678 til 1688.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Hans far Hans Schletter var borgermester i Halmstad. Moren het Alhed Villumsdatter. 

Etter skolegang i København ble han i 1652 hovmester for den unge Just Høg, som han to år etter fulgte til Herulfsholm. Her ble han rektor i  1658, men var bundet av sine forpliktelser til Just Høg, som han hadde fulgt til Sorø, slik at han først kunne tiltre rektoratet i 1660. I 1661 ble han magister og i 1668 viselektor i Roskilde, hvoretter han i 1672 ble professor i teologi ved Københavns Universitet. I 1675 ble han doktor i teologi.

### Biskop
I 1678 ble han biskop av Throndhjem. Man har uttalt den formodning at han ble biskop fordi universitetsvirksomheten ikke passet for ham, og at han neppe var noen fremragende mann (ifølge D. Thrap i *Dansk biografisk leksikon*, XI). 

Man kjenner lite til hans virke som biskop. Han foreslo å pålegge prestene å studere visse bøker som Jesper Rasmussen Brochmands *«Universæ theologiæ systema»* og Martin Chemnitz' *«Harmonia evangelica»* I 1685 utarbeidet han på kongelig befaling en beskrivelse om Finnmarken og dette områdets innbyggeres tilstand. 

I 1681 brant hans bispegård. 

Han utgav intet foruten sin doktoravhandling.

Han ble i 1672 gift med Margrethe van Holtoug (født i Malmö 12, mars 1630, død i Throndhjem 23. desember 1686).  

## Referanser


## Kilder
*Christopher Schletter i *[[Dansk biografisk Lexikon]]* (1887-1905)
Helgheim kirke

**Helgheim kirke** (Helgheim kyrkje) er en langkirke fra 1877 i Jølster i Sogn og Fjordane. Kirken er i tre og har 500 plasser. Den ble vigslet av biskop Peter H.G. Birkeland 28. november 1877.

På 1870-tallet økte folketallet i bygden, og man hadde bruk for en større kirke. Man rev derfor den eksisterende kirken og bygde dagens kirke. Byggmester var Ole Vanberg, som hadde ansvar for mange kirker i fylket, og som samme år også bygde Vik kirke. Den nye kirken ble bygd på omtrent samme plass som den forrige kirken og ble bygget som en vanlig 1800-tallskirke. Tårnet er bygd inn i vestveggen. Kirkerommet har flere søyler som holder oppe galleri og tak og den har fire store, spissede vinduer på hver av langsidene. I 1952 ble kirken pusset opp og fikk noe lysere farger innvendig.

Altertavlen er fra 1877 og ble laget til den nye kirken. Den har et lokalt motiv og viser en gravhaug med et steinkors på med lokale fjell i bakgrunnen. Over dette hovedbildet er det et mindre bilde av Jesus på korset. Prekestolen og døpefonten ble også laget nytt til den nye kirken, mens to eldre kirkeklokker ble overflyttet. Senere har man også fått enda en kirkeklokke.

Fra den tidligere kirken har man på Bergen Museum prekestolen og altertavlen. Altertavlen ble flyttet til museet i 1904. Den har malte treskulpturer i barokk stil. Disse viser Jesus, Maria og Johannes. Figurene er ikke av høy kvalitet, mens resten av tavlen derimot er av høy kvalitet. Selve tavlen ble laget i 1677, mens malingen ble gjort i 1681. Prekestolen har himling og er laget i samme stil. Den er nå i dårlig stand.

## Tidligere kirker
I et brev fra biskopen i Bjørgvin leser man om en kirke på Helgheim i 1322. Dette kan være den samme kirken som stod der på begynnelsen av 1600-tallet, men mest sannsynlig var dette en eldre kirke. I 1830 blir det i et skriv snakket om en kirke på Helgheim. Denne skal være rundt 200 år gammel og være i dårlig stand.

Sannsynlig ble det bygd en kirke på 1630-tallet. Dette skal ha vært en tømmerkirke, og man har kilder som sier at det ble bygd et våpenhus i 1636, som ble gjenoppbygd i 1659. Da hadde også tårnet blitt revet og bygd på nytt. En synfaring i 1686 forteller om en velholdt kirke. Da man fikk foreskrifter om størrelsen på kirkene i forholdt til folketall valgte man å rive denne kirken for å bygge ny, og den siste gudstjenesten i denne kirken ble avholdt 28. februar 1876.

## Bilder

Fil:Helgheim church 01.jpg
| Fil:Helgheim church enterance.jpg
| Fil:helgheim kyrkje.jpg
| Fil:helgheim kyrkje1.jpg
| Fil:helgheim kyrkje2.jpg
| Fil:helgheim kyrkje3.jpg
| Fil:Helgheim kyrkje 2009.jpg
| 

## Referanser


## Litteratur
* Aaraas,Margrethe Henden; Djupedal, Torkjell; Vengen, Sigurd; Forsund, Finn Borgen, *På kyrkjeferd i Sogn og Fjordande – 1. Norfjord og Sunnfjord*, Selja Forlag, Førde, 2000. ISBN 82-91722-13-7 Side 238-241.

## Eksterne lenker
* 
*
Hyllestad kirke

**Hyllestad kirke** er en langkirke fra 1880 på Hyllestad i Hyllestad kommune i Sogn og Fjordane.

Byggverket er i tre og har 300 sitteplasser. Arkitekt for kirken var Johannes Henrik Nissen.

Det har vært to tidligere kirker i Hyllestad, den eldste av disse var en stavkirke. Disse har stått noen kilometer fra stedet hvor dagens kirke står. Den første kirken er nevnt i skriftlige kilder fra 1300-tallet.

## Inventar
I kirken er det bevart en døpefont i klebersten fra middelalderen med tilhørende dåpsfat fra 1600-tallet. Prekestolen er fra 1880 og altertavlen fra 1902, den er laget av Maren Sverdrup.

Av annet eldre inventar finnes en katekismetavle fra 1600-tallet og alterlysestaker fra middelalderen. 

## Referanser

## Eksterne lenker
*
Ålhus kirke

**Ålhus kirke** (Ålhus kyrkje) er en langkirke fra 1795 i Jølster i Sogn og Fjordane. Kirken er i tre og har 168 sitteplasser. Det er kun Ålhus og Olden kirke som fremdeles står av 1700-tallskirkene i Sogn og Fjordane.

Det stod tidligere en stavkirke på stedet dagens kirke ligger. Denne forfalt utover på 1700-tallet, og man bestemte seg for å bygge en ny kirke. Fra den gamle kirken tok man vare på en del av inventaret og brukte også noe av veggkonstruksjonen til å bygge koret. I 1851 kom det en lov som tilsa hvor store kirkene måtte være i forholdt til folketall. Ålhus kirke var da for liten og man vurderte å bygge den ut. Folketallet gikk derimot ned, og i 1863 ble kirken i stedet for restaurert. Blant annet ble stolene byttet ut, og man endte opp med færre sitteplasser enn man i utgangspunktet hadde hatt. I 1933 ble sakristiet bygd, og etter krigen gjennomførte man en ny restaurering. I 1951 fikk man igjen nye stoler i kirken og først i 1956 fikk kirken elektrisitet.

Christian Astrup, kunstmaler Nikolai Astrups far, var sogneprest i Ålhus og Nikolai Astrup vokste opp på prestegården vegg i vegg med kirkegården. Astrup og andre familiemedlemmer er gravlagt der.

## Tidligere kirker
Det stod tidligere en stavkirke på stedet dagens kirke står. Denne kan ha blitt bygd på 11-1200-tallet, og blir nevnt i *Bjørgvin Kalvskinn* på 1300-tallet. Kirken ble bygd ut på 1600-tallet, og i 1631 sier kilder at den var preget av forfall. Samme år fikk kirken vinduer. I årene fremover er det regnskapsført flere store utbedringer på kirken. Kirken var i privat eie frem til 1723, og var preget av så sterkt forfall at menigheten nektet å gå inn i kirken fordi de var redde for at den skulle falle sammen. Den gamle kirken var noe større en dagens kirke.

## Inventar
Altertavlen er fra 1691 og viser Jesu korsfestelse. Alteret er i kleberstein og kommer fra middelalderen. Denne stod i den gamle kirken. Det gjorde også døpefonten. Prekestolen er fra 1640 og har et treskrud i renessansestil. Kirken har også to lysestaker, en ornamentkiste og et dåpsfat fra 1600-tallet samt to lysestaker fra 1700-tallet. Det er også to malerier fra 1700-tallet i kirken. I kirken står det også en lensmannsstol lagd mellom 1600 og 1640 samt en tredør fra 12-1300-tallet. Denne døren stod i den første kirken. De to kirkeklokkene kommer fra 1600-tallet og 1824.

## Litteratur
* 
* 

## Referanser


## Eksterne lenker
* Artikkel om kirken i Sogn og Fjordanes fylkesarkiv
* NRKs fylkesleksikon
* 
*
Leikanger kirke (Leikanger)

**Leikanger kirke** ligger i bygden Systrond i tidligere Leikanger kommune i Sogn og Fjordane (fra 2020 Sogndal kommune i Vestland). Kirken er en langkirke i stein og er  opprinnelig fra ca. 1250. Kirken fikk tårn og to våpenhus på 1600-tallet. I 1872 ble så godt som alt inventar byttet ut, det sørvendte våpenhuset ble revet og tårnet og våpenhuset i vest ble erstattet med et overdimensjonert moderne tårn. I 1936 kom det gamle inventaret på plass, i 1955 tårnet og våpenhuset, i 1960 nye og mindre vindu og i 1980 nytt sakristi.

På Njøs i Systrond sto en steinkirke som var ruin på slutten av 1800-tallet. Iver Leganger beskrev den da forlatte kirken.

## Referanser


## Se også
* Leikanger prestegjeld med oversikt over prestene.

## Litteratur
* Aaraas, Margrethe Henden m.fl.: *På kyrkjeferd i Sogn og Fjordane* – 2. Sogn. Selja Forlag. Førde 2000.
* Eggum, Terje: Leikanger Kyrkje, Skald Forlag 1999

## Eksterne lenker
* Margrethe Henden Aaraas og Sigurd Vengen: «Leikanger kyrkje» på nettsidene til Fylkesarkivet i Sogn og Fjordane 
*
Leikanger kirke (Selje)

**Leikanger kirke** står i bygda Leikanger på nordøstsida av Stadlandet i Stad kommune (tidl. Selje) i Vestland fylke.

Kirka er ei langkirke i tre. Den ble flytta til Leikanger fra bygda Selje i 1866. I 1895 ble den utvida og fikk nytt tårn og bordkledning under ledelse av arkitekt Lars Sølvberg.  Etter utvidinga var kirka blitt nesten dobbelt så stor og hadde sitteplass til 370 personer.

Leikanger kirke ligger i Nordfjord prosti i Bjørgvin bispedømme.

## Referanser


## Litteratur
* 
* 

## Eksterne lenker
* Stad kirkelige fellesråd
* 
* 
* 
* NRKs fylkesleksikon (arkivside)
Fortun kirke

**Fortun kirke** er en langkirke fra 1879 i Luster kommune i Vestland fylke.

Byggverket er i tre og har 230 plasser. Arkitekt for kirken var Erik Pedersen Rusten.

Adkomst til stedet er via fylkesvei 55.

## Fortun stavkirke

Fortun stavkirke ble trolig opprinnelig reist rundt år 1170, men nevnes første gang i skriftlige kilder i 1323. Den sto opprinnelig på motsatt siden av Lustravegen, like nord for dagens kirke. Det sies også at den har vært flyttet en gang tidligere, og at den muligens først har stått på Bolstadmoen i Skjolden. Dette har ikke latt seg verifisere.

Stavkirken var en treskipet langkirke med hevet midtrom båret av 18 staver og lave sideskip, men den gjennomgikk mange endringer med tiden. På 1600-tallet gjennomgikk kirken omfattende endringer. I 1649–1651 ble det satt opp vesttårn. Opprinnelig hadde kirken et smalere, rektangulært kor med apsis, men under en ombygging i 1664–1666 fikk den nytt kor i lafteverk, i samme bredde som skipet. I 1696–1698 ble det også oppført et nytt våpenhus på nordsiden av koret.

Stavkirken ble tilbudt Fortidsminneforeningen for 800 kroner, men foreningen hadde ikke råd til å kjøpe den, og Fortun stavkirke ble revet i 1883. Svalgang og våpenhus ble ifølge Kulturminnesøk (Riksantikvaren) solgt på auksjon. Skipet og ble solgt til konsul Fredrik G. Gade, som fikk det fraktet til Bergen og brukt som basis for byggingen av Fantoft stavkirke, som han fikk reist på Paradis i bydel Fana.

## Referanser




## Eksterne lenker
* Luster kyrkjelege fellesråd
* 
* 
* Fortun kyrkje i Fylkesleksikon for Sogn og Fjordane
* 
* Jan Brendalsmo: Kildegjennomgang: Middelalderske kirkesteder i Sogn og Fjordane fylke (Riksantikvaren, 2015), s. 134–135
Hauge kirke

**Hauge kirke** (Hauge kyrkje) er en langkirke fra 1868 på Lærdalsøyri i Lærdal kommune i Vestland fylke. Byggverket er i tre og har 507 plasser.

Adkomst til stedet er via Rv5.

Kirken ble ført opp etter tegninger av arkitekt Christian Christie, og har en utforming i nygotisk stil påvirket av stavkirkene. Kirken har to tårn, ett på hver side ved vestenden av skipet.

Før denne kirken ble bygget lå kirken i sognet rundt en kilometer lenger sørøst, på gården Hauge. Der stod det en stavkirke som første gang er nevnt i kildene i 1327. Denne ble avløst av en tømmerkirke som blir nevnt i 1649. Utover 1800-tallet var denne blitt i dårlig stand. Etter at Tønjum stavkirke blåste ned i 1823 nektet sognepresten å holde gudstjenester i Hauge kirke i dårlig vær, han var redd den også skulle blåse ned. 
Likevel skulle det vare helt til 1869 før ny kirke stod ferdig, dette var til dels på grunn av uenighet om hvor kirken skulle stå. 
Til slutt vant det argumentet frem at det var på Lærdalsøyri de fleste i sognet bodde, og kirken ble bygget der i stedet for på Hauge, men den ble likevel hetende Hauge kirke.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Tønjum kirke

**Tønjum kirke** (Tønjum kyrkje) er en langkirke fra 1832 i Lærdal kommune i Vestland fylke.

Byggverket er i tre og har 175 plasser.

Adkomst til stedet er via Kv11 og E16/Fv272. Det er kirkegård ved kirken.

Den forrige kirken på stedet var en stavkirke som blåste ned i 1823.

Det er kirkegård ved kirken. Prestegården ligger et lite stykke mot nordvest.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*  Kirker i Norge  (*Kirchen in Norwegen*)
Gaupne kirke

**Gaupne kirke** (**Gaupne kyrkje**) er en langkirke fra 1907 i Luster kommune i Vestland fylke.

Byggverket er i tre og har 230 sitteplasser. Arkitekt for kirken var Hans Jacob Sparre. Av utseende har kirken store likheter med Sæle kirke i Balestrand; den er tegnet av samme arkitekt og det ble brukt samme byggmester, Anders Korsvold.

Kirken erstattet Gaupne gamle kirke som sognekirke i Gaupne. Den gamle kirken kunne ikke lenger brukes som sognekirke, men istedenfor at den ble revet, ble den gitt til Fortidsminneforeningen og tatt vare på.

Gaupne kirke ligger i Sogn prosti i Bjørgvin bispedømme. Frem til avviklingen av prestegjeldene fra begynnelsen av 2000-tallet lå den i Jostedal prestegjeld.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Joranger kirke

**Joranger kirke** (Joranger kyrkje) er en langkirke fra 1660 i Luster kommune i Vestland fylke.

Byggverket er i tre og tømmer og har 85 plasser.

Veggene i skipet og koret har dekormaling med ranker og draperier. Interiøret har vært overmalt og blitt avdekket igjen.

Det er kirkegård ved kirken.

## Referanser


## Litteratur
* Anne Marta Hoff: Joranger kyrkje (i «Norges kirker»)
* 

## Eksterne lenker
* 
* Fylkesarkivet i Sogn og Fjordane
* NRKs fylkesleksikon (på Allkunne.no)
*
Jostedal kirke

**Jostedal kirke** (Jostedal kyrkje) er en langkirke fra 1660 i Luster kommune i Vestland fylke.

Byggverket er i tømmer og har 120 plasser. Det er kirkegård ved kirken.

Dette er den tredje kjente kirken på stedet. Den første var trolig en stavkirke som ble bygget i middelalderen, kanskje på 1200-tallet. Det er kjent fra to diplom daterte til 1318/19 og 1322/23 at Jostedalen hadde kirke og prest. En gang etter svartedauden ble Jostedalen lagt øde, og bygden ble trolig ikke reetablert før i andre halvdel av 1500-tallet. Den første skriftlige kilden man har etter svartedauden er en skatteliste datert til 1596 som forteller hvilke ytelser presten skulle ha fra bøndene. I forbindelse med nyryddingen hadde man trolig satt den gamle stavkirken i stand.

Fram til ca. 1550 ser det ut til at det sto en stavkirke på stedet, og også den neste kirken (revet ca. 1660) skal ha vært en stavbygning. Det ble i 1656 avgitt edfestet erklæring av lagmennene på at daværende kirke, som sto til forfalls, var bygd 100 år tidligere. Denne ble så revet da ny kirke, en liten langkirke i tømmer, sto ferdig i 1660. Denne var 12 m lang og 11 omfar høy. Gjennom

På en befaring i 1656 ble det slått fast at kirken var i for dårlig stand, og at en ny skulle bygges. Det finnes et befaringsdokument datert 2. oktober 1660 som forteller at den nye kirken da stod ferdig. Den er senere bygget på flere ganger. Kirkerommet ble dekorert av Moses Målar i 1716. I forbindelse med 350-årsjubileet i 2010 ble det utgitt en stor praktbok om kirken.

## Referanser


## Litteratur
* Anne Marta Hoff: Jostedal kyrkje (i «Norges kirker»)
* 

## Eksterne lenker
* 
* Fylkesarkivet i Sogn og Fjordane
* NRKs fylkesleksikon
* Jan Brendalsmo: Kildegjennomgang. Middelalderske kirkesteder i Sogn og Fjordane fylke (Riksantikvaren, 2015)
*
Monika Kaserer

**Monika Kaserer** (født 11. mai 1952 i Neukirchen am Großvenediger) er en tidligere østerriksk alpinist.

I verdenscup vant hun åtte renn i storslalåm og to i slalåm, og oppnådde i tillegg 18 andreplasser og 12 tredjeplasser. Sesongen 1972/73 vant hun disiplincupen i storslalåm. Sesongene 1972/73 og 1973/74 kom hun på andreplass i totalsammendraget, begge ganger slått av Annemarie Moser-Pröll.

Under VM 1974 i St. Moritz tok hun bronsemedalje i kombinasjonen, og fire år senere, under VM 1978 i Garmisch-Partenkirchen, ble det bronse i slalåm. Den beste OL-plasseringen hennes var fjerdeplass i utforrennet under OL 1976 i Innsbruck.

## Verdenscupseire

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Naustdal kirke

**Naustdal kirke** (Naustdal kyrkje) er en langkirke fra 1891 i Sunnfjord kommune i Vestland fylke.

Byggverket er i tre og er sognekirke i Naustdal sogn i Sunnfjord prosti. Adkomst til stedet er via Rv5 og Rv611.

Naustdal Kirke er tegnet av arkitekt Adolf Schirmer og rommer 650 personer, noe som gjør den til den største kirken i Sunnfjord prosti.

Dagens kirke erstattet en steinkirke fra rundt 1150 som var blitt for liten. 
Steinkirken i Naustdal var blant de aller siste middelalderkirkene i Norge som ble revet.
Korbuen i kleberstein fra gamlekirken ble tatt vare på og står som port i muren rundt kirken og kirkegården, mens altertavlen fra 1675 og prekestolen fra 1671 befinner seg i Bergen Museum.

Prekestolen og døpefonten som er i kirken er fra 1891. Altertavlen viser trøsteren Kristus og er en kopi etter Carl Bloch. Man vet ikke hvem som har malt kopien.

Kirkeskipet er bygd av Ragnar Kristiansen (Florø) i 2004, og var en gave fra Sparebanken Sogn og Fjordane.

## Referanser


## Litteratur
* 

## Eksterne lenker
* 
*  Kirker i Norge  (*Kirchen in Norwegen*)
* Informationen zur Jehmlich Orgel in Naustdal
Solvorn kirke

**Solvorn kirke** (Solvorn kyrkje) er en langkirke fra 1883 i Luster kommune i Vestland fylke.

Byggverket er i tre og har 300 plasser. Arkitekt for kirken var Waldemar Hansteen.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Solvorn kyrkje i «Norges kirker»
*
Veitastrond kapell

**Veitastrond kapell** er et bedehuskapell i Luster kommune i Vestland fylke. Det ble oppført som bedehus i 1928 og vigslet som kapell i 1935. Det dreier seg om en langkirke. Kapellet har 120 plasser.

Det er kirkegård nordvest for kapellet og bårehus sørøst for det.

Adkomst til stedet er via fylkesvei 337.

## Referanser


## Litteratur
* 
* Veitastrond kapell i Norges kirker
* 

## Eksterne lenker
* Fylkesarkivet i Sogn og Fjordane
* 
*  Kirker i Norge  (*Kirchen in Norwegen*) (bilde)
Montelukast

**Montelukast** (merkevarenavn **Singulair**) er en leukotrienreseptorantagonist utviklet av Merck & Co for  behandling av astma og allergisk rhinitt. Den er tilgjengelig som 5 og 10 mg tablett, 4 og 5 mg tyggetablett og som 4 mg granulat. Montelukast er et reseptbelagt legemiddel.

## Litteratur
* 
*
Vevring kirke

**Vevring kirke** (Vevring kyrkje) er en langkirke fra 1846 i Sunnfjord kommune i Vestland.

Byggverket er i tre og har 225 plasser. Det er tegnet av Hans Ditlev Franciscus Linstow.

Kirken er sognekirke i Vevring sogn i Sunnfjord prosti.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Fylkesarkivet Sogn-og Fjordane
*
Ølmheim kirke

**Ølmheim kirke** (Ølmheim kyrkje, tidligere Norum) er en langkirke i nygotikk fra 1863 i Sogndal kommune i Vestland fylke.

Byggverket er i tre og har 230 sitteplasser. Arkitekt for kirken var Christian H. Grosch. Kirkesoknet blir kalt Norum, og i en kort periode fra slutten av 1990-tallet til 2015 ble også kirken klart Norum. Kirken fikk tilbake sitt originale navn Ølmheim i 2015.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* /Kirkebyggdatabasen
* Norum kyrkje fra Norges kirker
* Norum kyrkje hos Fylkesarkivet i Sogn og Fjordane
* Norum kyrkje i NRKs fylkesleksikon (på Allkunne.no)
Gjellumvannet

**Gjellumvannet** er en innsjø som ligger i Asker kommune. Gjellumvannet ligger ved Heggedal, like nord for Heggedal sentrum. På sørøstsiden av vannet er det badeplass. Mye av bredden er preget av gressplanten takrør.

## Referanser




## Eksterne lenker
* Temaside om Gjellumvannet på vann-nett.no
Hersvik kirke

**Hersvik kirke** er en langkirke fra 1891 på Hersvik i Solund kommune. Byggverket er i tre og har 200 plasser, det er tegnet av Jacob Wilhelm Nordan.

I middelalderen skal det ha stått et kapell på Lågøy som folket ytterst i Solund trolig sognet til, men det er ukjent når dette ble borte. I de hundreårene som gikk mellom Lågøy-kapellet og Hersvik kirke sognet folk i området til Vilnes kirke på Atløy i Askvoll prestegjeld og Øn kirke i Hyllestad prestegjeld.

Hersvik var eget sogn frem til de tre sognene i Solund prestegjeld ble slått sammen til ett i 2000.

Altertavlen er malt av Mons Breidvik i 1920, og viser Jesus som redder Peter fra drukning i stormen på Genesaretsjøen.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Selje kirke

**Selje kirke** (Selje kyrkje) er en langkirke fra 1866 i Stad kommune (tidl. Selje) i Vestland fylke.

Byggverket er i tre og har 500 plasser. Arkitekt for kirken var Frederik Hannibal Stockfleth.

Her stod tidligere en kirke fra 1654. Adkomst til stedet, som er et velkjent turistmål, er via fylkesvei 5752 og fylkesvei 618.

Selje kirke ligger i Nordfjord prosti, Bjørgvin bispedømme.

## Galleri

Fil:Selje kyrkje 1.jpg|Selje kirke med båtnaustene i forgrunnen
Fil:Selje kyrkje1 (cropped).jpg|Selje kirke
Fil:Selje kyrkje altertavle.jpg|Altertavlen malt av Johan Ludvig Losting (1810-1876).


## Referanser


## Eksterne lenker
* Stad kirkelige fellesråd
* 
*
Husøy kirke (Solund)

**Husøy kirke** er en langkirke fra 1896 i Solund kommune i Vestland fylke.

Byggverket er i tre og har 200 plasser.

Den er en del av Den norske kirke og ligger i Nordhordland prosti, Bjørgvin bispedømme.

## Referanser


## Litteratur
* 

## Eksterne lenker
* Husøy kyrkje i NRKs fylkesleksikon for Sogn og Fjordane
* 
*
Solund kirke

**Solund kirke** er en langkirke fra 1860 på Hardbakke i Solund kommune.

Byggverket er i tre og har 200 plasser.

## Referanser


## Litteratur
* 
* 

## Eksterne lenker
* Margrethe Henden Aaraas, Sigurd Vengen og Anders Gjerde: Solund kyrkje (Kringom)
* 
*
Ervik kirke

**Ervik kirke** er en langkirke fra 1970 i Stad kommune (tidl. Selje) i Vestland fylke. Byggverket er i murstein og har 200 plasser.

Ervik kirke ligger i Nordfjord prosti i Bjørgvin bispedømme. Adkomst til stedet er via Kv45 og fylkesvei 620.

Kirken ble reist til minne om forliset til hutigruteskipet DS «Sanct Svithun» under andre verdenskrig. Skipet ble bombet av allierte fly 30. september 1943, og gikk ned. Bygdefolket medvirket sterkt til berging av folk fra skipet, 78 ble berget mens 50 mistet livet. Kirken ble satt opp til minne om både bergingsinnsatsen og de som omkom. Skipsklokken fra «Sanct Svithun» henger i kirketårnet sammen med en klokke fra 1844.

Inne i kirken er det flere minner fra skipet, blant annet en skipsmodell og fløyten fra skipet. Der henger det også en minneplate med navnene på de 50 som omkom. Ankeret ligger utenfor kirken.

Tegningene til kirken ble laget av Arnstein Arneberg og Olav Platou.

Gudshuset hadde status som kapell fram til 1997, da ble området eget sogn med Ervik kirke som sognekirke.

## Kirkegården

Det har vært gravsted i Ervik siden før 1550. Trolig var det sjøfarerne som hadde druknet på Stadhavet man først begynte å gravlegge der. En historie forteller at noen portugisiske sjømenn var de første som ble gravlagte i Ervik. Selje-presten kom i eldre tid til Ervik en gang i året for å jordfeste de som var blitt begravet der gjennom året.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Stad kirkelige fellesråd
* 
* 
*  Kirker i Norge  (*Kirchen in Norwegen*)
Sagaen om øyrbyggene

**Sagaen om øyrbyggene** eller **Eyrbyggja saga** / **Øyrbyggja saga** (norrønt *Eyrbyggja saga*, egentlig *Þórsnesinga, Eyrbyggja ok Álptfirðinga saga*) er en islendingesaga fra 1200-tallet. Historien foregår ved Breiðafjörður og Snæfellsnes fra ca. 880 til 1031 og handler om uenighet mellom personer og slekter i landnåmstiden. Sagaen har blitt beskrevet som en god kulturhistorisk kilde der «*forfatterens kunnskaper, saklighet og fortelleglede gir den detaljrike sagaen en viss intensitet*».

Sagaen tar opp i seg historien om Styrbjørn Sterke, som også er kjent fra **. Den følger tre slekter, fra Torsnes, Eyrbygg og Alptafjord. Øyrbyggjenes viktigste motstander var Snorre Gode, som døde i 1031. «*Eyrbyggja er [Snorres] saga fremfor andre; etter Snorre og ikke etter «mennene på Eyr» burde sagaen ha vært kalt. Den tegner ham klart; og interessen samler seg om ham*.» Sagaen inneholder overnaturlige elementer, som en spøkelseshistorie. Sagaen inneholder også en forestilling om det nærliggende fjellet Helgafell som et bosted for slektens døde.

Det eldste kjente håndskriftet til sagaen var *[[Vatnshyrna]]*, men flere andre håndskrifter finnes også. Det er en viss uenighet om dateringen av sagaen: Finnur Jónsson mente at den var skrevet før 1200, mens andre mener at den bygger på *[[Laksdøla saga]]*, og derfor må være yngre enn 1240. Sagaen har en episodisk form som kan tyde på at den bygger på eldre muntlig tradisjon. Fire bruddstykker fra vellumhåndskrifter fra middelalderen er bevart. Det eldste av de fire kan dateres ytterligere ut fra omtalen av 1200-tallets islendinger ved navn. Else Mundal foreslo en datering etter 1262/64, da Island ble underlagt Norge, ut fra landnåmet fra Norge beskrevet som mindre idealistisk motivert enn de andre sagaene beskriver det. 

Sagaen er oversatt til bokmål som *Eyrbyggja saga* i 1926, og som *Sagaen om Øyrbyggjene* i 1953, begge oversettelsene ved Sigurd Angell Wiik. Den er oversatt til nynorsk som *Soga om øyrbyggjene* av Jakob Sverdrup i 1912 og som *Soga om øyrbyggjerne* av Jostein Høgetveit i 1939. Siste oversettelse av Arnhild Mindrebø som *Sagaen om øyrbyggene* i fembindsverket *Islendingesagaene*, 2014.

## Referanser


## Litteratur
* Ármann Jakobsson. «Two wise women and their young apprentice : a miscarried magic class» I: *[[Arkiv för nordisk filologi]]* nr 122; 2007 
* Irlenbusch-Reynard, Michael. «Killing to qualify : the underprivileged assassins of Eyrbyggja saga» I: *Nordica Bergensia* nr 33; 2005 
* Elín Bára Magnúsdóttir. «Et samfunn preget av kaos : presentasjonen av Snorri goði og sagaens samfunn i Eyrbyggja saga» I: *Nordica Bergensia* nr 23; 2000 

## Eksterne lenker
*Nynorsk oversettelse av Jakob Sverdrup på Heimskringla.no
*Teksten på moderne islandsk
Innvik kirke

**Innvik kirke** (Innvik kyrkje) er en åttekantet kirke fra 1824 i tettstedet Innvik på sørsida av Nordfjord i Stryn kommune i Vestland. Den er en del av Den norske kirke og ligger i Nordfjord prosti i Bjørgvin bispedømme.

Byggverket er i tre og har 350 plasser.

I middelalderen skal det ha stått en stavkirke på gården Hilde i Innvik, på Hilde ble det funnet et klebersteinskors som nå står ved inngangen til dagens kirke. Stavkirken ble i 1580 flyttet nærmere sjøen der dagens kirke står.


File:Panorama05 Innvik kirke Nordfjord 2014-05-05.JPG|
File:Panorama06_Innvik_kirke_Nordfjord_2014-05-05.JPG|
File:Panorama08 Innvik kirke Nordfjord 2014-05-05.JPG|


## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Ljosheim kapell

**Ljosheim kapell** er en korskirke fra 1924 i Stryn kommune i Vestland fylke. 
Byggverket er i stein og har 100 plasser.

Kapellet ligger i Nordfjord prosti i Bjørgvin bispedømme.

## Eksterne lenker
* Margrethe Henden Aaraas, Sigurd Vengen og Anderrs Gjerde: Ljosheim kapell (Kringom)
*
Øvre Ådal

**Øvre Ådal** er den nordre delen av dalføret Ådal i Ringerike kommune. Området strekker seg fra Bergsund i sør, langs østsiden av Ådalselva og innsjøen Sperillen. I øst inngår områdene inn mot Fjorda til fylkesgrensen mot Oppland. I nord strekker området seg til grensen mot Sør-Aurdal kommune i Oppland. 

Øvre Ådal inngår som ett av tre større områder i dalføret, sammen med Ytre Ådal og Vestre Ådal. Naturlig sentrum for denne delen av dalføret er tettstedet Nes i Ådal.
Nedstryn kirke

**Nedstryn kirke** (Nedstryn kyrkje) er en langkirke fra 1859 i Stryn kommune i Vestland fylke.

Byggverket er i tre og har 400 sitteplasser. Den er tegnet av Ludolph Rolfsen basert på typetegninger av Hans Ditlev Franciscus von Linstow.

Kirken ligger i Nordfjord prosti i Bjørgvin bispedømme.

## Historie
Den første kirken i Nedstryn ble kalt Eid kirke etter gården den var bygget på, denne antas å være en stavkirke oppført på 1200-tallet. Gården ble senere kalt for *Kyrkjeeide*. Rundt 1650 ble det bygget ny korskirke i tømmer. Da biskop Peder Christian Hersleb Kjerschow var på visitas i Nedstryn i 1851 var han av den klare oppfatning at kirken var i så dårlig stand at det måtte bygges en ny. Den gamle kirken ble da revet, og ny kirke ble innviet 6. november 1859 av prost Wilhelm Frimann Koren.
Prekestol, døpefont og altertavle fra den gamle korskirken har tidligere befunnet seg på Bergens museum. I mai 2020 kom en kopi av alterfrontalet på plass i kirken.

## Referanser


## Litteratur

## Eksterne lenker
*
Nordsida kirke

**Nordsida kirke** (Nordsida kyrkje) er en arbeidskirke konstruert i en rektangulær form, fra 1973 i Stryn kommune i Vestland fylke.

Byggverket er i betong og har 220 plasser.

Kirken ligger i Nordfjord prosti i Bjørgvin bispedømme.

File:Panorama Nordsida kyrkje Roset Stryn Nordfjord Sogn og Fjordane 2015-04-2.JPG|Nordsida kirke på Roset i Stryn kommune i Sogn og Fjordane. Utsyn over Innvikfjorden i øst og sør. 


## Referanser


## Eksterne lenker
* Margrethe Henden Aaraas og Sigurd Vengen: Nordsida kyrkje fra Fylkesarkivet i Sogn og Fjordane
*
Universitetet i Bagdad

**Universitetet i Bagdad** (arabisk: جامعة بغداد, *Jaama'a Baghda'ad*) er det største universitetet i Irak. Universitetet ligger i Bagdad, og ble bygd på slutten av 1950-tallet på oppdrag av Iraks regjering. Bygningene er designet av Walter Gropius, Louis Mcmillen og Robert McMillan. Universitetet åpnet i 1957.

Den gang hadde universitetet 6&nbsp;800 studenter, men etter utvidelsen i 1982 er studentallet økt til 20&nbsp;000.

I 1966 ble alle private universiteter i Irak statlige, noe som bl.a. betydde at det private Al-Hikma-universitetet ble integrert i Bagdad-universitetet.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* arcadd.com Utvidelsen av universitetsområdet
* electroniciraq.net Brev fra en lærer, fra 2004
* Why-War.com  Arkiv med historier om Universitetet i Bagdad
Robert S. McMillan

**Robert S. McMillan** er navnet til flere personer:

* Robert Sensman McMillan (1916–2001), amerikansk arkitekt
* Robert Scott McMillan (født 1950), amerikansk astronom
Nawshirwan Mustafa

**Nawshirwan Mustafa** (kurdisk: نەوشیروان مستەفا‎ ; født 1944 i Suleimania i Irak, død 19. mai 2017 samme sted) var en ledende kurdisk politiker og akademiker fra Irak. Han var med å grunnlegge Kurdistans patriotiske union (PUK), og var nestleder i partiet fram til desember 2006.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Fødebyen Suleimania er i den kurdiske delen av Irak. Etter videregående skole studerte Nawshirwan Mustafa statsvitenskap ved Universitetet i Bagdad.

### Karriere
Etter endt utdanning ble han redaktør for den kurdiske ukesavisen *Rizgary* (kurdisk for *Frelse*), i en periode der det var et lite opphold i stridighetene mellom Iraks regjering og kurderne. I denne perioden dannet han og andre kurdiske intellektuelle et nasjonalistisk parti, Komalah.

Han ble like etter dette sendt i eksil for sitt engasjement i kurdisk politikk. I eksil tok han videre studier i Østerrike. I 1975, kun to uker før han hadde fullført sin doktorgrad ved Universitetet i Wien, fikk han melding om at et nytt opprør var på gang i Kurdistan, så han dro dit før han fikk fullført doktorgraden.

Etter sin hjemkomst ble han raskt en lederskikkelse i *Komalai Ranjdaran*, en forløper til dagens PUK, og ble generalsekretær. Som leder deltok han i forhandlingene om å slå sammen Komalah med Shoresh Garan, som var Jalal Talabanis gruppering. Denne sammenslåingen ble til PUK – Kurdistans patriotiske union.

I 2005-06 startet Mustafa en prosess med å reformere valgsystemet i PUK, for å gjøre denne prosessen mer demokratisk, blant annet ved å få slutt på nepotismen, det vil si at slekt og venner prioriteres. Han ønsket også å øke muligheten for yngre krefter til å bli politisk aktive i kurdisk politikk. Denne prosessen mislyktes imidlertid, på grunn av stor motstand i andre deler av organisasjonen (bl.a. Jalal Talabani). På grunn av dette trakk han seg fra sin stilling i desember 2006.

Han fortsatte deretter som uavhengig politiker og forfatter i sin hjemby Suleimania.

Våren 2009 lanserte Mustafa den alternative Gorran-lista (*Liste for Forandring*) foran regionalvalgene i Kurdistan 25. juli. Lista hadde klar front mot korrupsjon og nepotisme i de to store partiene og oppnådde nesten 25% av stemmene. I provinsen og byen Suleimania fikk Gorran over 50% av stemmene. Dermed fikk den kurdiske regionen en reell parlamentarisk opposisjon.

## Verker
* *Kurds and Ejams: A political history of Iranian Kurds*, 1992
* *From the Danaube shore to the Nawzang valley: Political events in Iraqi Kurdistan from 1975-1978*, 1997
* *The fingers which break each other: Political events in Iraqi Kurdistan 1978-1983*, 1997
* *Going around in circles: The inside story of events in Iraqi Kurdistan 1984-1988*, 1998, ISBN 3-9806140-3-4
* *The Government of Kurdistan*, 1993, ISBN 90-900635-6-0
* *The emirate of [[Baban]] between the grinding stones of the Persians and Turks*, 1998
* *Xulanewe le naw bazneda: dîwî nawewey rudawekanî Kurdistanî ʻIrāq, 1984-1988*, 1999
* *Kurdistanî ʻÊraq: serdemî qełem u muraceʻat, 1928-1931*,  2000
* *Kêşey Partî w Yekêtî*, 1995
* *Çend laper̄eyek le mêjuy rojnamewanîy Kurdî, 1938-1958: rojnamewanîy nihênî*, 2004

## Referanser
Olden nye kirke

**Olden nye kirke** er en langkirke fra 1934 i Olden i Stryn kommune i Vestland.

Utvendig er kirken rød, med hvite lister. Den er bygd i en tradisjonell basillika-form, og har hevet midtrom og sideskip. Tårnet står litt inne på kirketaket. I øst- og vestenden av kirken er det gavler. Innvendig er både vegger, tak og benker umalte. Veggene har vinduer i to rader over hverandre. I koret er det et vindu på hver side, i tillegg til glassmalerier. Kirkerommet er dekorert med utskårne engler

Orgelet i kirken er fra 1953/54 og har 18 stemmer.
## Inventar
;Altertavle
Altertavlen er fra 1934, og er like gammel som kirken. Den er malt av Bjørn Smith-Hald og viser den oppstandne Kristus. Under maleriet er det skrevet «Han er oppstanden».

;Prekestolen
Prekestolen fra 1934 og er dekorert med utskårne figurer.

;Døpefont
Døpefonten er fra 1934 og er i tre. Den har dåpsfat og -mugge i sølv.

;Glassmaleri
I koret er det et glassmaleri fra 1936. Dette viser Kristi himmelferd.


Image:Olden kirke inngang.jpeg|Inngangspartiet 
File:Olden Church Sogn og Fjordane interior01 2015-04-28.JPG
Image:Glassmalerier i Olden nye kirke.jpeg|Glassmaleriene i koret


File:Olden Church Sogn og Fjordane interior02 2015-04-28.jpg
Image:Altar Olden nye kirke.jpeg‎|Alterpartiet
Image:Preikestol Olden nye kirke.jpeg|Prekestolen
Image:Døypefont Olden nye kirke.jpeg|Døpefonten 
File:Olden nye kirke.jpeg|Kirken sett fra nord


File:Olden Church Sogn og Fjordane Panorama graveyard 2015-04-28.JPG|Kirkegård ble anlagt i 1976. 


## Referanser


## Eksterne lenker
* Margrethe Henden Aaraas og Sigurd Vengen (red. Anders Gjerde): Olden kyrkje (hos Fylkesarkivet i Sogn og Fjordane)
* NRKs fylkesleksikon
* 
* Olden menighet
*
Louisiana Jazzband

**Louisiana Jazzband** (etablert 1980) er en norsk dixieland-gruppe, kjent fra en rekke innspillinger og fremførelser.  Den består av de to initiativtakerne Tormod Isachsen trompet og Søren Bøgelund vokal og saksofon.  I tillegg finner man Jan Kristiansen/Pål Frank bass, Hans Christian Frank/Børre Frydenlund banjo og Jon Moslet trommer.
De ga ut plater (1980 og 1992), samt *A la carte* (single-CD, 1998) og
*20-years anniversary* (Hot Club Records, 2001).
Med Majken Christiansen og Elith Nykjær Jørgensen utkom *Absolutt Louisiana Jazzband* (SMB Records, 2005).
Forøvrig har man et godtselgende jazzband med samme navn i Danmark.

## Referanser
PUK

**PUK** kan stå for:

* Patriotic Union of Kurdistan, se Kurdistans patriotiske union (politisk parti i Irak)
* Partia e Unitetit Kombėtar, se Partiet for nasjonal enhet (Albansk politisk parti)
* Personal Unblocking Key (GSM mobiltelefoner)
* Pop-Up-Killer
Oppstryn kirke

**Oppstryn kirke** (Oppstryn kyrkje) er en langkirke fra 1863 i Stryn kommune i Vestland fylke.

Byggverket er i tre og har 300 sitteplasser. Som nabokirken Nedstryn kirke er den tegnet av kaptein Ludolph Rolfsen med støtte i typetegninger av Hans Ditlev Franciscus von Linstow.

Kirken ligger i Nordfjord prosti i Bjørgvin bispedømme.

## Noter



## Referanser


## Litteratur
* 
* 

## Eksterne lenker
* Stryn kyrkjelege fellesråd
* 
*
Verdens meteorologidag

**Verdens meteorologidag** en FN-dag som arrangeres hvert år 23. mars. Verdens meteorologiorganisasjon (WMO) blei stifta på denne datoen i 1950, og dagen har vært markert sia da. Det er WMO som fastsetter tema, og innafor dette avholdes det så nasjonale og lokale arrangementer.

## Verdens meteorologidag i Norge
Tema de seinere åra i Norge har vært:
* 2001: Frivilliges arbeid for vær, klima og vann (i Norge med fokus på værobservatørens rolle)
* 2002: Hvordan redusere tap av og skade på liv og verdier i samband med uvær og ekstremt klima
* 2003: Framtidas klima
* 2004: Vær, klima og vann i informasjonsalderen
* 2005: Vær, klima, vann og bærekraftig utvikling
* 2006: Forhindre og redusere naturkatastrofer
* 2007: Meteorologi i polarområdene
* 2008: Klima i endring
* 2009: Vær, klima og luften vi puster i

## Se også
* Liste over FN-dager

## Eksterne lenker
* 
*  Previous World Meteorological Days  – Tidligere avholdte meteorologidager
* Verdensdagen for meteorologi , via FN-sambandet
Personal Unblocking Key

**Personal Unblocking Key** (PUK) eller **Personal Unblocking Code** (PUC) er en kode som kan brukes på mobiltelefoner, dersom brukeren skriver inn feil PIN-kode slik at telefonen låses. 

Har man mistet PUK-koden sin må man kontakte sin mobiloperatør.

## Referanser
Dimităr Berbatov

**Dimităr Ivanov Berbatov** (bulgarsk: Димитър Иванов Бербатов; født 30. januar 1981 i Blagoevgrad, Bulgaria) er en tidligere fotballspiller som sist spilte for indiske Kerala Blasters. Han har tidligere spilt for CSKA Sofia, Bayer Leverkusen, Tottenham Hotspur, Manchester United, Fulham, Monaco og PAOK. Han spilte for s landslag, men 13. mai 2010 annonserte han at han ikke var aktuell for videre landslagsspill. 
I 2021 var han assistenttrener for bulgarske Etăr.

## Klubbkarriere
Berbatov gjorde seg bemerket i Bayer Leverkusen, men det var først i 2006 han fikk sitt store gjennombrudd. Sommeren 2006 ble Berbatov kjøpt av Tottenham for £10,9 millioner, og kom på årets lag i sin første sesong i Premier League – en meget sterk prestasjon av en utenlandsk nykommer. Sammen med Robbie Keane formet han et dødelig spisspar, og han ble raskt en favoritt blant Tottenham-fansen. Det skulle også vise seg at Alex Ferguson og Manchester United holdt et godt øye med spissen.

Berbatovs ankomst til Old Trafford var alt annet enn knirkefri. Tottenham nektet lenge å selge bulgareren, da de mente United kom med et bud som ikke samsvarte med deres forventninger. Siste dag av sommerovergangsvinduet i 2008 kom nemlig sjokkbeskjeden for alle United-fans: Tottenham hadde godtatt et bud fra Manchester City. Dette ble en meget lang natt for United-fansen, men bare noen få minutter før overgansgsvinduet stengte ble det imidlertid klart at Tottenham godtok Manchester United sitt utvidete bud på £30 millioner. Dette budet inkluderte en utlånsavtale på Uniteds stortalent Fraizer Campbell.

For 2008 ble Dimităr Berbatov kåret til Årets Spiller i Bulgaria. Dette er femte gangen Berbatov har blitt kåret til årets spiller, og deler denne rekorden med legenden Hristo Stoitsjkov.

Den 27. november 2010 ble Berbatov den første ikke-britiske spilleren som evnet å score fem mål i en Premier League-kamp, i 7–1-seieren over Blackburn Rovers FC på Old Trafford i den 15. runden av Premier League.
I sesongen 2010/2011 ble Dimităr Berbatov toppscorer i FA Premier League.

Den 31. januar 2014 meldte han overgang fra Fulham til AS Monaco FC, hvor han skrev under på en ettårskontrakt. Etter å ha vært kontraktløs sommeren 2015 meldte Berbatov den 2. september 2015 overgang til den greske klubben PAOK, hvor han skrev under på en ettårig avtale.

## Meritter
;CSKA Sofia
* Den bulgarske fotballcupen (1): 1998/1999

;Tottenham Hotspur
* Den engelske ligacupen (1): 2007/2008

;Manchester United
* FA Premier League (2): 2008/2009, 2010/2011
* Den engelske ligacupen (1): 2009/2010
* FA Community Shield (2): 2010, 2011
* VM i fotball for klubblag (1): 2008

;Individuelt
* Årets fotballspiller i Bulgaria (7): 2002, 2004, 2005, 2007, 2008, 2009, 2010

## Statistikk
**Manchester United**

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Sør-Vågsøy kirke

**Sør-Vågsøy kirke** er en langkirke fra 1907 i Vågsøy kommune i Vestland fylke. 
Byggverket er i tømmer og har 600 plasser.
Arkitekt for bygget var Lars Sølvberg.

Frem til 1. januar 2002 var kirken sognekirke i Sør-Vågsøy sogn. Da ble de tre sognene i Vågsøy prestegjeld slått sammen til ett sogn med navnet Vågsøy sogn. Prestegjeldene ble faset ut fra 2004. Sognet ligger i Nordfjord prosti.


File:Maaloey med Soer-Vaagsoey kyrkje Wilse.jpeg|Sør-Vågsøy kirke og Måløy omkring 1930 
File:Sør Vågsøy kirke 2.jpg|Sør-Vågsøy kirke i september 2012


## Referanser


## Litteratur
* 

## Eksterne lenker
* Fylkesleksikon for Sogn og Fjordane
* 
*
Henning Mørland

**Knud Henning Mørland** (født 27. mars 1903 i Kristiania, død 22. august 1989) var en norsk klassisk filolog, oversetter og professor ved Universitetet i Oslo.

Mørland oversatte blant annet Herodots historie som utkom i to bind i serien «Aschehougs bibliotek for levende litteratur», og oversatte om lag fem tusen sider med greske og romerske klassikere. Han skrev også flere lærebøker.

Etter examen artium 1921 fra latinlinjen på Vestheim skole i Kristiania og cand.philol. i gresk og latin fra Universitetet i Oslo 1927, var han universitetsstipendiat frem til 1932 da han mottok en doktorgrad på avhandlingen «Die lateinischen Oribasiusübersetzungen». Fra 1933 var han lærer ved Vestre Aker skole og Berg skole, men fortsatte sin forskning og var timelærer ved universitetet.  Under den andre verdenskrig satt han delvis fengslet etter Læreraksjonen i 1942 og havnet i Kirkenes. I 1943 ble han innvalgt i Det Norske Videnskaps-Akademi.

Han ble i 1948 professor i klassisk filologi etter Eiliv Skard (1898–1978), og satt til 1973 da han ble etterfulgt av Knut Kleve (født 1926). Fra 1973 var han medlem av Det Norske Akademi for Språk og Litteratur.  Han hadde vært medlem av Kungliga Humanistiska Vetenskapssamfundet ved Uppsala universitet fra 1964.

Han var sønn av Jens Jørgen Mørland (1860–1941) fra Drangedal og Betzy Sophie Marie Nielsen (1870–1957) fra København.  Faren var overlærer og formann i Riksmålsforbundet omkring 1919. I 1931 giftet Henning seg med Margarete Wallwitz (1905–1981).
## Utgivelser
Se forøvrig det som finnes av digitale utgivelser hos Nasjonalbiblioteket
* 
* 
* 
* 
* 1967-68. Plutarchos: *Livsskildringer* 3 bind  
** 
** 
## Oversettelser
__NOTOC__
* 
* 
* Apuleius. *[[Det gyldne esel]]*  (1957). Oslo: Dreyers forlag.
* 
* Thukydid (1962). *Peloponneserkrigen.* Oslo: Aschehoug.
* 
* Xenofon Erindringer om Sokrates (1967). Oslo: Aschehoug.
* 
*  
* 
* 
* 
* 

## Referanser


## Eksterne lenker
* Henning Mørland i Norsk Oversetterleksikon
Klassisk filologi

**Klassisk [[filologi]]** er studiet av de klassiske språkene gresk og latin og dets litteratur. Den moderne klassiske filologien blir regnet for å ha blitt grunnlagt av Erasmus fra Rotterdam (1466–1536).

I Norge kan en studere klassisk filologi ved universitene i Oslo, Bergen, Trondheim og Tromsø. Bare UiO, UiB og NTNU tilbyr masterprogram i latin og gresk.

## Referanser
Peloponneserkrigen (bok)

***Peloponneserkrigen***, eller ***Historien om Peloponneserkrigen***, eller ***Peloponneserkrigens historie***, er en bok om Peloponneserkrigen i antikkens Hellas, skrevet av Thukydid, en athensk general som kjempet i krigen. Boken er betraktet som en klassisker, og er en av de første virkelige akademiske verk innen historiefaget. Boken ble i løpet av antikken inndelt i åtte forskjellige bøker av senere redaktører.

## Oversettelser
**Peloponneserkrigen : første og annet bind* / Thukydides ; til norsk ved Henning Mørland ISBN 978-82-03-19206-7 

## Eksterne lenker
* Thukydid, Store norske leksikon
* Thukydid, Gyldendal - Den store danske
Utvik kirke

**Utvik kirke** er en langkirke fra 1840 i Stryn kommune i Vestland fylke.

Byggverket er i tømmer og har 350 plasser.

Kirken ligger i Nordfjord prosti i Bjørgvin bispedømme.

Utvik har hatt kirke siden 1200&ndash;1300-tallet.
Dagens kirke erstattet en tømmerkirke fra 1600-tallet.

## Referanser


## Litteratur
* 
* 

## Eksterne lenker
* Margrethe Henden Aaraas: Utvik kyrkje fra Fylkesarkivet i Sogn og Fjordane
* Fylkesleksikon for Sogn og Fjordane
*
Partiet for nasjonal enhet

:*For det kenyanske partiet, se *Party of National Unity (Kenya).*
*'Partiet for nasjonal enhet*' ([[albansk]]: *Partia e Unitetit Kombėtar*) er et av de mindre politiske partiene i [[Albania]].

Foran valget i [[2005]] dannet partiet en koalisjon med tre andre partier, som kalte seg "Partiene med Albanias sosiale spektrum". Koalisjonen deltok i valget som *Partiene med Albanias sosiale spektrum – Partiet for nasjonal enhet'' (PSSSH-PUK). PSSSH-PUK fikk ingen plasser i "Folkets forsamling".

Partiet ledes av Idajet Beqiri.
Totland kirke

**Totland kirke** er en langkirke fra 1912 i Totland i Stad kommune, Vestland fylke.

Byggverket er i tømmer og har 200 plasser. Arkitekter for kirken var brødrene Jens og Lars Sølvberg.

Kirken ligger i Nordfjord prosti.

## Referanser


## Litteratur
* 

## Eksterne lenker
* Margrethe Henden Aaraas, Sigurd Vengen og Anders Gjerde: Totland kyrkje (Kringom)
* Stad kirkelige fellesråd
* 
*
Arnafjord kirke

**Arnafjord kirke** er en langkirke fra 1880 i Vik kommune i Vestland fylke.

Byggverket er i tømmer og har 180 sitteplasser. Den er tegnet av byggmester Johannes Gjertsen fra Sogndal, og Anders Korsvold hadde ansvaret for byggingen.

Dagens kirke erstattet en kirke fra 1645 som hadde blitt for liten, og som dessuten var i dårlig stand. En del materialer fra gamlekirken ble brukt i den nye. Dagens sakristi i korets østre forlengelse ble oppført i 1968. Før 1645 var kirkestedet for Arnafjord ved gården Flete, der det stod en stavkirke fra 1100-tallet.

Det er kirkegård ved kirken.

## Inventar
Altertavlen (fra 1907) har et bilde av Jesu dåp malt av Eivind Nielsen i kopi etter Adolph Tidemands alterbilde i Trefoldighetskirken i Oslo. Tidligere var det brukt et enkelt kors som nå henger over korbuen. Prekestol og døpefont er på alder med kirken. Orgelet er bygget av Vestlandske orgelverksted i 1968. Kirken har to klokker støpt av Bochumer Verein i 1880.

## Bevarte gjenstander fra tidligere kirker
En rekke gjenstander fra tidligere kirker er bevart i kirken eller på museer. Norsk folkemuseum har en altertavle som i utgangspunktet var en katekismetavle, men som i 1690–92 fikk innsatt bilder av himmelfarten og oppstandelsen. Bildene henger i dag i kirken til høyre for korbuen. I De heibergske samlinger er en alterhelle, en lysestake og en lydhimmel. I Bergens museum er et par låsbeslag, et glassmaleri og en prosesjonsstav. Til høyre for korbuen i kirken er dessuten et skap som skal være laget av materialer fra gamlekirkens prekestol.

Fil:Door lock from 12th century, from Arnafjord church, Vik.jpg|Dørlås fra stavkirken på Flete utstilt i Bergens museum
Fil:Part of glass painting from Arnafjord church.jpg|Glassmaleri fra tidligere kirke, nå i Bergens museum


## Referanser


## Litteratur
* 
* Anne Marta Hoff: Arnafjord kyrkje (i «Norges kirker»)

## Eksterne lenker
* 
* Fylkesleksikon for Sogn og Fjordane
*
Albanias sosialistiske parti

**Albanias sosialistiske parti** (albansk: **Partia Socialiste e Shqipërisë**) er ett av de største politiske partiene i Albania.

Partiet fikk makten i 1997 etter en politisk krise, og dannet etter valget i 2001 regjering med 73 av parlamentets 140 plasser. Partiet gikk veldig tilbake i valget i 2005, endte opp med bare 40 plasser, og havnet i opposisjon. Albanias demokratiske parti dannet regjering sammen sin koalisjon, med til sammen 81 plasser. 

Albanias sosialistiske parti er en etterkommer av Arbeidets parti, som tidligere var Albanias kommunistiske parti. Arbeidets parti ble oppløst i 1991. Fatos Nano var det nye partiets første leder. Han ledet partiet med hard hånd, men trakk seg tilbake i 2005 på grunn av nederlaget i valget.  

Siden da har partiet vært ledet av Edi Rama.
 
Partiet er medlem av Sosialistinternasjonalen. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*