Den ukrainske autokefale ortodokse kirke

**Den ukrainske autokefale ortodokse kirke** er én av flere kirker som gjør krav på navnet *[[ukrainsk-ortodoks]]*. Den ser på seg selv som en autokefal ortodoks kirke, men er ikke anerkjent av den ortodokse kirke og ikke i kommunion med noen av dennes andre særkirker. Kirka ledes av metropolitten av Kiev og hele Ukraina.

Den ukrainske autokefale ortodokse kirke angir å ha 1200 menigheter. Medlemstallet er noe usikkert, men meningsmålinger antyder at 1,7&nbsp;% av den ukrainske befolkningen er tilhengere av den ukrainske autokefale ortodokse kirke. Dermed er kirka betydelig mindre enn Kiev-patriarkatets og Moskva-patriarkatets ukrainsk-ortodokse kirke, den ukrainsk-katolske kirke og de ikke-religiøse.

Kirka er best representert i de vestlige og sentrale delene av Ukraina. Som liturgisk språk brukes for det meste ukrainsk. I&nbsp;diasporaen brukes også lokale språk (bl.a. engelsk og spansk).

## Struktur
Den ukrainske autokefale ortodokse kirke består av 16 eparkier (bispedømmer) i Ukraina, hvorav nesten halvparten er ubesatt (vakant):
* Dnipropetrovsk og Zaporizjzjia eparki (vakant)
* Ivano-Frankivsk og Halytsj eparki
* Kharkiv og Poltava eparki
* Khmelnytskyj og Kamjanets-Podilskyj eparki
* Kiev eparki
* Krim og Khersones eparki (vakant)
* Lviv og Sambir eparki
* Odessa eparki (vakant)
* Rivne og Volhynia eparki (vakant)
* Mykolajiv og Kherson eparki (vakant)
* Ternopil eparki (vakant)
* Transkarpatia eparki (vakant)
* Tsjerkasy og Kirovohrad eparki
* Tsjernivtsi og Khotyn eparki
* Vinnytsia og Bratslav eparki
* Zjytomyr og Poliske eparki

## Historie
:*For historia til den ukrainsk-ortodokse kirke før 1921 se *metropolitten av Kiev.

Den ukrainske autokefale ortodokse kirke (UAOK) betrakter overføringen av den ukrainske kirka fra Konstantinopel- til Moskva-patriarkatet i 1688 som kirkerettslig illegitim. UAOK aksepterer ikke patriarken av Moskvas overhøyhet over den ukrainske kirka, som den oppfatter som russisk-ortodokst fremmedstyre.

Den første grunnleggelsen av UAOK fant sted i 1921. Den russisk-ortodokse kirke hadde i 1918 (etter Den ukrainske folkerepublikkens uavhengighet) innrømmet autonomi til den ukrainske kirka, men tilbakekalte autonomien tre år senere. Dette førte til stor misnøye i deler av kirka, som innkalte til et kirkemøte, der det ble bestemt å grunnlegge en autokefal (dvs. fullt ut selvstendig) kirke for Ukraina, og der Vasyl Lypkivskyj ble valgt til *metropolitt av Kiev og hele Ukraina*. Da det ikke var noen biskoper til stede på møtet, ble Vasyl viet gjennom prester og legfolk. Slik ordinasjon er ikke i tråd med ortodoks kirkerett, og kirka ikke anerkjent av noen andre ortodokse kirker. Den fikk imidlertid en viss utbredelse i mellomkrigstidas Ukraina, og bidro til å bygge opp diaspora-samfunn i Canada og USA. Både Vasyl Lypkivskyj og hans to etterfølgere ble avsatt av sovjetiske myndigheter og ble henretta resp. døde i fangenskap. Den ukrainske autokefale ortodokse kirke opphørte å eksistere i 1936 da den ble tvangsforent med den russisk-ortodokse kirke.

Den andre grunnleggelsen av UAOK fant sted i 1942 gjennom den polsk-ortodokse metropolitten  av Warszawa, Dionizy Waledyński (ukrainsk *Dionisij Valedynskyj*). Han utnevnte Polikarp Sikorskyj til administrator av Kiev. Som sådan var Polikarp leder for den ukrainske kirka, men både han og kirkas resterende biskoper måtte flykte vestover i 1944, der de bygget opp de ukrainsk-ortodokse diaspora-kirkene i Vest-Europa, Canada og USA. Dermed overtok Dionizy Waledyński lederskapet av kirka under tittelen *patriark av Kiev og hele Ukraina*, men han ble nekta adgang til Ukraina og ble i 1948 satt i husarrest av de kommunistiske makthaverne og fratatt alle kirkelige verv.

1990 ble UAOK grunnlagt for tredje gang. Det var Dmytrij Jarema og andre forhenværende russisk-ortodokse prester som etter bedra kår for religionsutøvelse tok initiativet til nygrunnleggelsen. På et kirkemøte med 7 biskoper, 200 prester og 500 legfolk ble Mstyslav Skrypnyk valgt til *patriark av Kiev og hele Ukraina*. Mstyslav &ndash; den eneste gjenlevende biskopen av UAOKs andre periode &ndash; var på dette tidspunktet ukrainsk-ortodoks erkeepark av Parma og metropolitt av USA. I&nbsp;1992 ble det inngått en omstridt og kortvarig union mellom UAOK og den nygrunnlagte ukrainske ortodokse kirke (Kiev-patriarkatet). Året etter døde patriark Mstyslav, og de to kirkene brøt med hverandre igjen, dvs. valgte hver sin patriark til å etterfølge Mstyslav.

## Overhoder
* Vasyl Lypkivskyj (metropolitt av Kiev og hele Ukraina 1921&ndash;1927, så avsatt og arrestert; henretta i 1937)
* Mykola Boretskyj (metropolitt av Kiev og hele Ukraina 1927&ndash;1930, så avsatt og arrestert; døde 1934 i fangenskap)
* Ivan Pavlovskyj (metropolitt av Kiev og hele Ukraina 1930&ndash;1936, henretta)
*[[sede vacante|Sedisvakanse]]*
* Polikarp Sikorskyj (erkebiskop av Lutsk og administrator av Kiev 1941/42&ndash;1944, så eksilkirkas primas frem til 1953)
* Dionisij Valedynskyj (*patriark* av Kiev og hele Ukraina i polsk eksil 1944&ndash;1960)
*Sedisvakanse*
* Mstyslav Skrypnyk (*patriark* av Kiev og hele Ukraina 1990&ndash;1993)
* Dmytrij Jarema (*patriark* av Kiev og hele Ukraina 1993&ndash;2000)
* Mefodij Kudrjakov (metropolitt av Kiev og hele Ukraina 2000–2015)

## Referanser


## Eksterne lenker
*