Maurizio Cazzati

**Maurizio Cazzati** (1616–1678) var en italiensk komponist og kapellmester.

## Liv og virke
Maurizio Cazzati var sønn av den velhavende notaren Francesco Cazzati, som hadde en forretningsmessig forbindelse med Gonzagafamilien. Allerede som 17-åring ble Cazzati ansatt hos hertug Ferrante III Gonzaga av Guastella. Han dediserte hertugen op. 1 (1641) og sonatesamlingen op. 35 (1665). Etter at Cazzati ble presteviet var han fra 1641 ansatt som kapellmester ved ulike kirker i Mantova, Bozzolo, Ferrara og Bergamo. I Bergamo arbeidet han sammen med Giovanni Legrenzi. I 1657 ble han etter eget ønske løst fra pliktene som prest og ble samme år headhuntet til den viktige posten som kapellmester ved  Basilika San Petronio i Bologna. I denne kirka hadde instrumentalmusikken lenge hatt forrang, og Cazzati fortsatte å denne tradisjonen. Han skrev på denne tiden storslåtte verk for trompet og strykere, og utviklet kirkesonaten med formen langsom-hurtig-langsom. 

Tiden i Bologna var preget av strid mellom Cazzati og de de andre musikerne. Kort tid etter at han tiltrådte stilte han krav om at alle musikerne i kapellet gikk gjennom en streng prøve, omtrent som ved en nyansettelse, og sa opp de som nektet å delta. Antallet fast ansatte musikere ble redusert til 33. Omleggingen førte til at kirkemusikken i Bologna fikk et betydelig kvalitetsløft, men varige spenninger kan ha vært medvirkende til at han ikke ble opptatt i byens prestisjefylte *[[Accademia Filarmonica di Bologna|Accademia Filarmonica]]* som ble grunnlagt i 1666.

Etter at organisten Giulio Cesare Arresti kritiserte Cazzati for musikalske feil i kyrien til  *Missa primi toni* fra op. 17, kom det til en åpen strid som gikk så vidt at de andre musikerne tok avstand fra Cazzati. Selv forleggeren ville ikke ha noe med ham å gjøre, så han skaffet seg i 1666 sin egen trykkepresse. Da stridighetene ikke ville gi seg, sa han fra seg stillingen i 1671 og reiste til Gonzagaene i Mantova der han fikk ærestittelen *maestro di capella di camera*  hos hertuginnen. I 1672 ble han kapellmester ved Mantovas domkirke og beholdt denne posten til sin død i 1678.   

Cazzati regnes som grunnlegger av den bolognesiske musikkskole, en gruppe betydelige italienske komponister som spilte en viktig rolle på andre halvdel av 1600-tallet. Han var en produktiv komponist med i alt 66 opusnumre. Instrumentalverkene hans utgjør et viktig ledd i utviklingen av fiolinmusikken.

## Verk i utvalg
;Instrumentalmusikk
*Op.1; Salmi e messa... (Venezia, 1641)
*Op.2; *«Canzoni a tre, doi violini e violone, col suo basso continuo»* (Venezia, 1642)
*Op.5; Il primo libre de Motteti à voce sola (Venezia, 1647 og Bologna, 1670)
*Op.8; Il secondo libro delle sonate, 14 brani a 1, 2, 3, 4, 6 strumenti e b.c. (Venezia, 1648)
*Op.10; Motetti a due voci... (Venezia 1648)
*Op.15; Mehrstimmige Sonaten *Correnti e balletti alla francese e all'itagliana* (Venezia, 1654)
*Op.17; Messa e Salmi á 5 voce (Venezia, 1655 und Bologna, 1667)
*Op.18; 12 triosonater og1 capriccio for 2 fioliner og b.c. (Bologna, 1659)
*Op.22; Trattenimenti per camera (musikk til kveldsunderholdnings) (Bologna, 1660)
*Op.30; Correnti e Balletti per sonare... (Bologna, 1668)
*Op.31; Messa e salmi per li defonti a cinque voci (Bologna, 1663)
*Op.32; Antifone e Letanie concertante à 2, 3, 4 e 5 (Bologna, 1663)
*Op.34; Sacri concerti di motetti 2 voce (Bologna, 1664)
*Op.35; Sonata a due, tre, quattro e cinque con alcune per Tromba, (Bologna, 1665)
*Op.49; *Diport spirituali per camera e per oratorii* (Bologna, 1668)
*Op.50; Varii e diversi Capricci per Camera e per Chiesa, dedisert Isabella Gonzaga, (Bologna 1669)
*Op.51 Salmi di terza con le tre sequenze correnti dell' anno (Bologna, 1669)
*Op.55; *«Sonate a due istromenti cioè violino é violone»*, (Bologna, 1670)
*Op.65; Il ottavo libro dei motetti a voce sola, (1678)

;Kirkemusikk
* Requiem
* Vespro di Sant'Andrea
* Missa austriaca

;Sceneverk:
*I gridi di Cerere dramma; eroi-comico (Ferrara, 1652)
*Il carnevale esigliato; scherzo drammatico (Ferrara, 1652)
*Ercole effeminato; dramma (Bergamo, 1654)
*Le gare de' fiumi; (Bologna, 1658)
*Le gare d'Amore e di Marte festa d'armi e di ballo; (Bologna, 1662)

## Referanser


## Kilder
*  

## Litteratur
* John G. Suess: *The ensemble sonatas of Maurizio Cazzati.* I *Studien zur italienisch-deutschen Musikgeschichte.* Bind. 12, 1979, ZDB-ID 503193x, s. 146–185.
* Susanne Kuebler: *Contesto storico-stilistico e destinazioni d'uso delle sonate per tromba di Maurizio Cazzati.* I *Rivista italiana di musicologia.* Bind. 29, 1, 1994, , s. 139–156.
* Anne Schnoebelen: *Cazzati, Maurizio.* I Stanley Sadie (red.): *The New Grove Dictionary of Music and Musicians.* Volume 5: *Canon to Classic rock.* Macmillan, London 2001, ISBN 0-333-60800-3, s. 322–325.
* Paolo Giorgi (red.): *Maurizio Cazzati (1616–1678). Musico guastallese. Nuovi studi e prospettive metodologiche* (= *Studi e ricerche per la storia della musica a Guastalla* 1). Associazione «G. Serassi», Guastalla 2009, ISBN 978-88-903020-4-6, med verkfortegnelse.

## Eksterne lenker
* 
*