Bjørn Bue

**Bjørn Bue** (født 30. januar 1934 på Sola ved Stavanger, død 13. april 1997) var en norsk misjonær i Kamerun, siden biskop i Stavanger.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Bjørn Bue var sønn av bonde Jonas Bue (1886–1943) og Teresia Svela (1891–1972), som den niende av en søskenskare på ti barn. Faren døde da gutten var ni år; moren drev gården videre støttet av sine barn i den gjenværende okkupasjonstiden.

Etter landsgymnas på Bryne gjennomførte han Forsvarets russiskkurs, men besluttet seg for i stedet for å utdanne seg til misjonær og prest.
 
### Misjonær
Han studerte fra 1955 teologi ved Misjonsskolen i Stavanger og oppnådde graden cand.theol. ved Menighetsfakultetet i 1960. Han reiste deretter i juli 1961 som misjonær til Kamerun for Det Norske Misjonsselskap, nygift med Else-Marie Joa, også misjonær.

Etter språkstudier i Frankrike 1960–61 ble de fra 1961 stasjonert i Kamerun i Afrika. Med noen avbrudd for hjemmeopphold var de i Kamerun til 1979. Ekteparet Bue var i Tibati, Yoko og til sist i Ngaoundéré, hvor Bjørn Bue tjenestegjorde som tillitsmann for misjonærene. Bjørn Bue ble også leder for et nasjonalt evangeliseringsprogram kalt *Vie Nouvelle pour Tous* («Nytt Liv for Alle»), med sete i hovedstaden Yaoundé, i regi av den fellesprotestantiske organisasjonen FEMEC. 

### Prest i Norge

Høsten 1980 tok han praktikum ved Menighetsfakultetet. I sin praktikumsoppgave *Nødhjelp – misjon : ei kort skissering og vurdering av forskjell og likskap i arbeidsformene : konkret eksempel frå ein katastrofesituasjon ved jordskjelv i [[El Asnam]], Algerie* tok han opp misjonsrelaterte problemstillinger, og dette sees også i hans øvrige forfatterskap. Oppgaven var aktuell i sin problemstilling, siden jordskjelvet i El Asnam skjedde 10. oktober 1980.

I 1981 begynte Bue som sokneprest i den nye Gand kirke i Sandnes.

### Biskop

I 1985 ble han utnevnt til biskop i Stavanger. Bue var biskop i Stavanger i 12 år, fra 1985 til sin død i 1997. Han er en av de få biskoper i Den norske kirke i nyere tid som har avgått ved døden mens han ennå var i aktiv tjeneste.

Han hadde sentrale verv i begge de to store internasjonale kirkelige samarbeidsfora, i Sentralkomiteen for Kirkenes Verdensråd 1990–97, og som formann/nestformann i Den norske Lausannekomité 1986–90/1990–92. I perioden 1985–90 var han formann i landsstyret for Det Norske Misjonsselskap, og i årene 1991–97 ordfører i Egede Instituttet for Misjonsforskning. I 1995–97 var han nestformann i Mellomkirkelig råd for Den norske kirke. I en radiopreken i 1985 hevdet han at AIDS var straffedom for unaturlig seksualitet og syndige menneskers brudd med Guds bud, noe som vakte en del oppmerksomhet.

## Syn på homofile og AIDS
I forbindelse med at biskoper i Den norske kirke erkjente at trossamfunnets holdninger mot homofile hadde påført stor smerte, ble Bjørn Bue pekt på som den som markerte kirkens syn på 80-tallet. I en radiopreken i 1985 sa Bjørn Bue: 

Bues syn fikk bred støtte blant biskoper og ble stående som kirkens dom, noe som særlig rammet hivpositive og homofile medlemmer av Den norske kirke.

## Bjørn Bues minneforelesninger
Både som Afrika-misjonær og som norsk kirkeleder vektla Bjørn Bue menneskerettsspørsmål. Hvert år blir dette, og Bjørn Bue, markert med «Bjørn Bues minneforelesning» på Misjonshøgskolen i Stavanger. Denne årlige forelesningen har fokus på menneskerettigheter, og har blitt holdt av blant andre Kjell Magne Bondevik og biskop Medardo Gomez fra El Salvador.

## Bibliografi
* *Misjon : en velsignelse til alle folkeslag : en missiologisk studiebok* / redigert av Bjørn Bue, Tore Svein Langås og Arne B. Samuelsen ; etter oppdrag fra Den norske kirkes      presteforening, Oslo 1988, 195 sider, ISBN 82-90561-02-4
* *Såkornet og spirekrafta : år i Afrika* Oslo : Nye Luther 1992, 231 sider, illustrert ISBN 82-531-7546-9
* *Kristent fellesskap og menighetsvekst* I Årbok / Agder bispedømme 1988, side 45-48, 

## Referanser