Himalayaulv

**Himalayaulv** (*Canis lupus himalayensis*) er ei ganske nylig beskrevet linje av ulv (*Canis lupus*) som har blitt klassifisert som en selvstendig underart, selv om noen mente at den kunne kvalifisere som en selvstendig art. Himalayaulv holder til på Tibetplatået i Himalaya og videre nordover til områdene rundt Qinghaisjøen i Folkerepublikken Kina.

## Taksonomi

Fram til 2002 trodde man at denne ulven var konspesifikk med mongolsk ulv (*C. l. chanco*), men i en studie av indiske ulver oppdaget forskerne at himalayaulven var betydelig eldre enn tidligere antatt, og at den skilte seg klart fra alle andre underarter. Det ble derfor konkludert med, at den må tilhøre en egen og til nå ukjent linje. Dette bekrefter nå en ny (2017) studie av ulven, samtidig som bevisene på nytt reiser spørsmål om hvorvidt himalayaulv bør og kan klassifiseres som en egen art. Studien bekrefter at himalayaulv tilhører ei monofyletisk slektslinje som er distinkt fra dagens holarktiske ulv (*C. lupus* spp.) i Eurasia og Nord-Amerika.

Werhahn *et al.* (2017) viser i en ny studie at himalayaulv har en unik Y-kromosom (ZFY) haplotype, og at den deler X-kromosom (ZFX) haplotype med gullulv (*C. anthus*). Dette reiser en rekke nye spørsmål med hensyn til ulvens fylogeni. Studien bekrefter at himalayaulv, som viser en divergens på hele 3,8% fra holarktisk ulv, kan være en selvstendig art, slik Aggarwal *et al.* (2007) hevder, men at nye studier med DNA må til før spørsmålet kan avklares. Studier av andre pattedyr konkluderer med, at en divergens høyere enn 2–11% i cytokrom ''b'' kan indikere nye arter i en konspesifikk populasjon, som derfor bør undersøkes nærmere.

## Anetre

## Biologi
Himalayaulv holder til i uvanlig store høyder i Himalaya. Den har en svært kraftig, ullen pels, som gjør den motstandsdyktig mot ekstrem kulde. Pelsen er normalt forholdsvis mørk grå, med lysere innslag. Det eksisterer imidlertid både lysere og mørkere individer, herunder tilnærmet helt sorte (melanisme) individer.

En DNA-studie gjort av underarten *C. l. chanco* i de østre delene av Kashmir, Himachal Pradesh, deler av Tibet og østre Nepal ga et overraskende svar med hensyn til tidspunktet disse skilte lag med sin stamfar. Det skjedde for hele  siden, altså cirka  før amerikanske og eurasiske ulver og hunder skilte lag fra sin stamfar. Studien viste også at ingen hunder er i slekt med denne ulven, slik kanskje ingen andre underarter av ulv heller er.

Studien av *C. l. chanco* viste at den nordvestre delen av stammen ikke er samme ulv, slik tidligere antatt. Indiske forskere estimerte at det eksisterer maksimalt 350 himalayaulver. Werhahn *et al.* (2017) viser imidlertid at himalayaulven trolig har en noe større utbredelse enn tidligere antatt. Utbredelsen strekker seg trolig lenger nordover, fra Himalaya og på kryss av Tibetplatået og videre til områdene rundt Qinghaisjøen i Folkerepublikken Kina. Antallet himalayaulv kan derfor være noe høyere enn antatt til nå.

En studie, publisert i det renommerte vitenskapelige tidsskriftet Molecular Biology and Evolution den 3. desember 2016, viser at himalayaulv krysset seg med tibetansk mastiff alt for omkring  siden, noe som kan har ført til at denne mastiffen har større adapsjon til store høyder enn andre hunder. Studien antyder dessuten at tibetansk mastiff ble domestisert mye tidligere enn tamhunder generelt, kanskje nærmere  før.

## Fylogeni

## Referanser




## Eksterne lenker
*