Sjømannsmonumentet (Bergen)

**Sjømannsmonumentet** er et monument på Torgallmenningen i Bergen, utformet av kunstneren Dyre Vaa i årene 1939-45 og avduket i 1950. 

Monumentet består av tolv mannsfigurer og relieffer i to høyder, støpt i bronse, montert på en stor firkantet sokkel i granitt. Monumentet ble finansiert med innsamlede midler, og har siden blitt supplert med en vannoverflate ved sokkelens fot.

## Historie
I 1917 fremla Bergens Rederiforening og Bergens Skipperforening ønske om et minnesmerke over sjøfolk som hadde satt livet til på havet; våren 1917 var den verste perioden for Norges handelsflåte noensinne, med 300 skip senket og 439 omkomne sjømenn. På det verste gikk hvert fjerde skip tapt i Nordsjøen. Sofus Madsen laget da et utkast; men snart ble oppdraget endret til et monument som skulle hylle sjøfolks innsats, ikke bare et minne om krigens ofre. I en åpen konkurranse i 1938 kom det inn 45 utkast, og vinneren ble Dyre Vaa med monumentet «Lykkens prøve». Andre verdenskrig forsinket prosjektet, og først 7. juni 1950 ble det 7 meter høye monumentet avduket av daværende industriminister Lars Evensen.

Relieffer og skulpturer over monumentets fire sider gjenskaper norsk historie fra vikingtid til 1900-tall:
:900-tallet representeres av en kriger med spyd, en skald og en berserk med sitt skjold. Over dem ses relieffet av et vikingskip og et møte mellom norrøne ferdamenn og indianere. 
:De tre statuene som representerer 1700-tallet, er en fisker, en kaptein og en matros med pipe. Øverst er en avbildning av Jesu korsfestelse, med Hans Egede som forkynner for inuitter, og derunder et skip som sjøsettes, i selskap med en sjøorm.
:De tre som representerer 1800-tallet, er en reder utstyrt med flosshatt, nok en matros og dertil en los. Over dem er motivene hentet fra hvalfangst og et skipsverft, frontet av en gallionsfigur med brudekrone.
:De tre som representerer 1900-tallet, er en dekksgutt, en styrmann og en maskinist. Relieffene viser øverst et skip, og under de druknede som vekkes til live av en engel.

## Mottakelse
Mottakelsen var blandet. Komponisten Sverre Jordan syntes verket lignet «en geitost, en uskjønn vorte i Bergens ansikt», mens arkitekt Ole Landmark kalte det «et skulpturelt misfoster» og «en ost med kuriøse relieffer». Han uttalte også at forslaget om å flytte monumentet til Nordnes «*ble fremsatt første gang umiddelbart etter at undertegnede med gru hadde fått anledning til å betrakte det*». Sjømannsskolens elever kunne da få seg «en sunn latter» i friminuttet. Billedhoggeren Sofus Madsen mente at «*som det nå er plassert, står det av ymse grunner ikke bra til Torgalmenningens rene linjer*», og at Dreggsallmenningen ville vært en bedre plassering. *[[Bergens Tidende]]* kalte verket «et smertens barn». 

Kunsthistoriker Alf Bøe fant heller ingenting positivt: 
:«*Ute av [[proporsjon]] med plassens alminnelige forhold, åndløst i sin oppbygning og slett i sine enkelte deler, gir Sjøfartsmonumentet* [sic] *antagelig den uheldigst tenkelige løsning av oppgaven; man kan bare i stillhet håpe at ikke monumentets [[Trondheim|trondhjemske]] sjøhelt for evig tid skal få stå og gjøre sitt fornødne i de høye [[barokk]]e støvler på Bergens fornemste plass. Det måtte la seg gjøre å få det hele flyttet til et mindre iøynefallende punkt i byens sentrale strøk.*»

## Referanser


## Eksterne lenker
* Fotografier av Sjømannsmonumentet, ''kurtevert.info
* Bergen Byleksikon på nett, om Sjømannsmonumentet