Caspar Peucer

**Caspar Peucer** (født 6. januar 1525 i Bautzen i kurfyrstedømmet Sachsen i Tyskland, død 25. september 1602 i Dessau) var en var en tysk lege som på grunn av sine lærestandpunkter i teologiske spørsmål regnes blant de såkalte filippistene. Dessuten tilregnes han den tyske senhumanismen. 

## Biografi
### Bakgrunn
Caspar Peucer var sønn av den velstående sorbiske håndsverker Gregor Peucer (født 12. mars 1497; død 25. februar 1560) og hans hustru Ottilie (født Simon; død 5. mai 1540) og allerede på den budissinske rådsskole oppviste han store evner. Deretter foreslo man for faren å sende ham til videre utdannelse, med nok pengemidler til at han kunne gå på høyskole. Faren sendte ham til gymnasiet i Goldberg, der han fikk en fremragende utdannelse hos Valentin Friedland. Friedland foreslo så at han burde fortsette i Wittenberg.  

Han studerte så matematikk, astronomi og medisin ved Universitetet i Wittenberg fra 1540. I 1543 ble han leieboer i huset til en av de mest berømte av professorene i Wittenberg, teologen og humanisten Philipp Melanchthon, hvis datter Magdalene han giftet seg med i 1550.

### Virke
Caspar Peucer var professor i medisin i Wittenberg, svigersønn til Philipp Melanchthon, og livmedikus for kurfyrst August I av Sachsen. Han var hovedmann for den såkalte kryptokalvinismen (dette var et begrep som ble brukt i internlutherske stridigheter) og ble som følge derav i 1574 dømt til fengselsstraff etter at man hadde fått ham til å undertegne et skrift der han medgir at han hadde forsøkt å innføre en fremmed lære i Sachsen. 

I tiden han satt fengslet utferdiget Peucer kronologisk ordnede notater om sitt fangenskap, som etter hans død ble trykket og utgitt som *Historia Carcerum*, og som skulle bli et sjeldent og viktig dokument for historieforskningen om denne tidens straffesoning sett fra den straffedes side. Dessuten forfattet han under fangenskapet sin andre bok, en *idyllium* med tittel *Patria*, der han på latinske distikier skildret sine hjemtrakter i Oberlausitz.

Etter tolv år med også delvis hardt fangenskap i borgen Pleißenburg ble han i 1586 satt fri, på initiativ av den unge saksiske kurfyrstinne Agnes Hedwig av Anhalt. Han fikk deretter ansettelse ved hoffet som livmedikus hos Johan Georg I, fyrsten i  Dessau. 

Blant hans skrifter fikk særlig *Commentarius de præcipuis divinationum generibus* (først utgitt i 1553) stor spredning. Han skrev ellers om astronomi, geometri og medisin, og redigerte noen av Melanchthons brev (1565 og 1570).

## Verker i utvalg

**Tractatus historicus de Ph. Melanchthonis sententia de controversia coenae Domini*, 1553 (trykket 1596)
**Commentarius de praecipuis divinationum generibus*, 1553
**Corpus Doctrinae Philippicum*, 1560
**Opera Melan*, 1562–65
**Epistolae*, 1565
**Idyllion de Lusatia*, 1583 (trykket 1594)

## Referanser


## Kilder
* 

## Litteratur
*Hans-Peter Hasse, Günther Wartenberg (utg.): *Caspar Peucer (1525–1602). Wissenschaft, Glaube und Politik im konfessionellen Zeitalter.* Evangelische Verlagsanstalt, Leipzig 2004, ISBN 3-374-02106-9
**Zwischen Katheder, Thron und Kerker*, Hrsg. Stadtmuseum Bautzen, Domowina Verlag, ISBN 3-7420-1925-2
* Wolfgang Klose: *Das Wittenberger Gelehrtenstammbuch: das Stammbuch von Abraham Ulrich (1549–1577) und David Ulrich (1580–1623).* Mitteldeutscher Verlag, Halle 1999, ISBN 3-932776-76-3
* Claudia Brosseder, *Im Bann der Sterne: Caspar Peucer, Philipp Melanchthon und andere* http://books.google.com/books?id=CGxc-ouDQGIC&pg=PA65&lpg=PA65&dq=gingerich+erasmus&source=web&ots=rbV5KyiOm2&sig=IA-yU8j1fnYlJgL7a-WNCNl9aVs#PPA22,M1
* Hans Theodor Koch: *Die Wittenberger Medizinische Fakultät (1502–1652) – Ein biobibliographischer Überblick*. In: Stefan Oehmig: *Medizin und Sozialwesen in Mitteldeutschland zur Reformationszeit.* Evangelische Verlagsanstalt, Leipzig 2007, ISBN 978-3-374-02437-7, S. 321–322
* 
*