Never Mind the Bollocks, Here’s the Sex Pistols

***Never Mind the Bollocks, Here's the Sex Pistols*** er det eneste studioalbumet til punk rock-bandet Sex Pistols. Platen utkom i november 1977 etter lange utsettelser og gikk rett inn på førsteplass på de engelske hitlistene og oppnådde gullplate etter få ukers salg. Derimot tok det ti år før albumet hadde oppnådd høye nok salgstall til å få gullplate i USA. Singelen «God Save the Queen» var en hit også i Norge sommeren 1977.

Albumet kom på 41.-plass på musikkmagasinet *[[Rolling Stone]]*s liste over «Tidenes 500 beste album»

## Bakgrunn
Sex Pistols ga ut sin første singel «Anarchy in the UK» høsten 1976 på plateselskapet EMI. Etter et «skandaleintervju» på TV-kanalen Thames Television 1. desember 1976 og etter flere skandaløse opptredener fra bandet, valgte EMI å si opp kontrakten i januar 1977. 28. februar 1977 sluttet bassisten Glen Matlock og ble kort tid etterpå erstattet av Sid Vicious.

10. mars signerte bandet en platekontrakt med A&M Records, men plateselskapet sa opp kontrakten kun seks dager senere. A&M hadde allerede trykket opp 25&nbsp;000 kopier av singelen «God Save the Queen», og disse ble destruert. Virgin Records ble bandets nye plateselskap i mai 1977, og bandet startet innspillingene av flere låter til albumet. Sid Vicious' ferdigheter på bass var meget begrensede, og Steve Jones spilte derfor bass på de fleste låtene. Glen Matlock spiller bass på «Anarchy in the UK», mens Sid Vicious spiller kun på «Bodies».

Malcolm McLaren hadde en bedre kontrakt med franske Barclay enn med engelske Virgin, og manageren ønsket derfor å skade salget av den engelske versjonen av albumet og heller selge importeksemplarer av den franske versjonen av albumet. Virgin utga en versjon av albumet med 11 sanger, men kort tid før denne versjonen kom i butikkene var en fransk pressing med 12 sanger tilgjengelig på import. Som en rask nødløsning ble de første 200&nbsp;000 eksemplarene av den engelske versjonen utstyrt med en poster og en ensiders bonus-singel med det ekstra sporet, «Submission», inntil en ny versjon kunne presses. Alle senere utgaver av albumet følger låtrekkefølgen fra denne engelske andreutgaven.

En annen ting som nok skadet salget, var at Englands tre største kjeder av platebutikker nektet å selge platen på grunn av det kontroversielle politiske innholdet. Til tross for dette gikk den rett inn på førsteplass på de engelske hitlistene.

Plateomslaget er blitt en klassiker med sine skarpe fluoriserende farger og «trusselbrevs-typografi». Coveret har hverken bilder eller navn av bandmedlemmene, og låttitlene på bakcoveret er slengt opp i tilsynelatende tilfeldig rekkefølge. Det har vært flere forskjellige versjoner av bakcoveret; den vinylutgaven som har vært vanligst i salg i Norge, er en tysk versjon med bare 11 titler (uten «Submission», en annen versjon inkluderer «Belsen Was a Gas», en sang Sex Pistols aldri spilte inn i studio. I alle slike tilfeller er det den vanlige versjonen av platen oppi coveret.

## Sporliste

De franske og engelske førsteutgavene hadde andre låtrekkefølger. Den amerikanske og canadiske versjonen byttet om på spor 5 og 6.

## Personell
* Johnny Rotten&nbsp;– vokal
* Steve Jones&nbsp;– gitar, bass, bakgrunnsvokal
* Glen Matlock&nbsp;– bass på «Anarchy in the UK»
* Paul Cook&nbsp;– trommer
* Sid Vicious&nbsp;– bass på «Bodies»

## Referanser


## Eksterne lenker
*