Bumerke

**Bumerke** er en grafisk figur som består av enkle streker uten faste farger og som blir brukt som kjennetegn. Bumerker ligner på piktogrammer og mange logoer.

Bumerke brukes også i dagligspråket om forskjellige kjennetegn, og da fortrinnsvis i form av et bilde, men ikke nødvendigvis en strekfigur. Derfor kan for eksempel ex libris, et stemplet eller innklistret papirmerke som brukes som eiermerke i bøker, kalles *bumerke*.

## Bakgrunn og bruk

Formålet med et bumerke er å ha et kjennetegn som en person, en kjernefamilie, medlemmer av en ætt eller eier av en eiendom, bruker for å merke gjenstander, bufe (femerker), bygninger og lignende. Bruken av bumerker går tilbake til lenge før skriftspråk var allmenn kunnskap. Foruten av bønder har bumerker også blitt brukt av handelsmenn, håndverkere og andre borgere på Bryggen i Bergen, på bygningssteiner i Nidarosdomen (steinhoggermerker) og i personsegl fra andre norske byer. Fiskere hadde bumerker på trestykker til å merke fiskegarn med (garnmerker). Noen tømmermerker ligner på bumerker, men de har som oftest en flateform og er ikke strekformet. Det finnes også bumerker skrevet med hånd på dokumenter, blant annet fra gruvearbeidere på Røros og på noen bønders fullmakter til hyllingen i 1591 og 1610.

Ordet *b*'o**merke'' eller ''b**oe*'merke* har sannsynligvis kommet fra Danmark. Det finnes ikke norske henvisninger før på 1600-tallet, men ordet var neppe helt nytt i Norge. I dag skrives *bomerke* kun som bumerke i Norge. Både i Danmark og Sverige forekommer ordet bomerke (med flere skrivemåter) fra 1400- og 1500-tallet, men ikke tidligere. I de islandske lovbøkene fra middelalderen finner vi ordet *einkunn* om merker som ble benyttet som kjennetegn ved merking av dyr. Det er trolig at dette ordet også har vært brukt i Norge.

## Beskrivelse

Et bumerke skiller seg fra mer innviklede mønstre, våpenskjold og flagg som har flater og faste farger, firmalogoer, allegoriske bildesymboler og lignende.

Bumerkenes form er basert på funksjon. De skulle være enkle å skjære, risse eller gravere med kniv eller tilsvarende redskap. Samtidig skulle de være karakteristiske og lette å huske.

Bumerker kan være fra én eller to streker og opp til ganske sammensatte strekfigurer. Etter sitt utseende kan bumerkene ligne på strekfigurer i helleristninger, tidlige skriftformer og lignende. Det er uvisst i hvor stort omfang slike strekfigurer ble brukt som kjennetegn for å representere personer og eiendomsforhold.

Bumerker kan ha figurer som ligner på de merkene som står på primstaver, bl.a. noen kors- og økseformer.

Bumerkenes grunnformer er særlig: 
* runer, ofte som binderuner sammensatt av flere runer
* bokstaver, enkeltvis eller som monogram 
* tall som arabertall eller romertall
* geometriske figurer som triangel, kvadrat og sirkel 
* stiliserte figurer som øks, anker, saks, pil og armbrøst 
* internasjonale symbolfigurer som kors, stjerner, astrologiske og astronomiske tegn

Et særpreg ved bumerker er at de kan bestå av grunnformer med tillegg eller fradrag av streker. Ved å bli variert i detaljene på denne måten, kan bumerker til nærstående personer få ligne på hverandre, men likevel være litt forskjellige. Dette kan tilsvare differensiering og brisering som er metoder for å variere våpenskjold.

Mange bumerker er plassert i skjoldformede innramminger. Dette ser vi i segl, på sølvbeger, på bygninger og på gravsteiner, både for bønder og byborgere i Skandinavia og i tyske områder, på 1600- og 1700-tallene. Enkelte slike bumerkeskjold finnes malt med farger og da nærmer de seg heraldiske våpenskjold, for eksempel på ei altertavle i Haslum kirke.

Noen våpenskjold er av blandingstype ved at de har både bumerker og heraldiske figurer. Dette kan være i skjoldet og/eller på hjelmen som hjelmtegn. Slike våpen kjennes gjennom flere hundre år bl.a. fra  handelsfolk i Bergen og fra håndverkere i Sveits. Tilsvarende våpen er også laget i nyere tid for heraldisk interesserte personer.

## Noen navn på figurer i bumerker
Opp gjennom tidene har noen av figurene som er vanlige i bumerker, blitt kalt med bestemte navn i Norge og i andre land. Flere internasjonalt brukte figurer har sine internasjonale navn, bl.a. khi-rhomonogram, ave mariamonogram, pentagram (femstjerne), heksagram (seksstjerne), svastika (hakekors), trikvetra og triangel (trekant). Andre har samme navn, men oversatt til de forskjellige språkene, f.eks. anker, hjerte, timeglass, kors, lyn, merkurstav, rektangel, rombe, sirkel, jern- og kobbermerker som også kalles Mars- og Venustegn. Noen spesielle norske navn er førkja, haneklo, jomfrua, marekors, rypeklo og valknute. På grunn av likheten med faktiske ting, kalles noen figurer for armbrøst, gaffel, lyster, pil, saks, tang, øks, hake med flere.

## Litteratur
*Norge:*
* Sivert Aarflot: «Om nogle af Hovedkaraktererne iblandt de saakaldte gamlævis Bumærkji, som ellers heder Runebogstaver», *Norsk Landboeblad* 1811 
* H. J. Huitfeldt-Kaas, Oluf Kolsrud med flere: *Norske [[segl|Sigiller]] fra Middelalderen*, Kristiania – Oslo 1899-1950
* Fredrik B. Wallem: «En indledning til studiet af de nordiske bomærker», *Årbok 1902 for [[Fortidsminneforeningen|Foreningen til Norske Fortidsminners Bevaring]]*, Kristiania 1903
* Johan Koren Wiberg: «Bomerker og Innflyttere vedkommende Kontoret i Bergen», *Det [[Hanseatiske Museum]]s Skrifter* Nr 10, Bergen 1935 
* Rikard Berge: «Bumerke», *[[Vinje]] og [[Rauland]]*, Stavanger 1940, side 348-354  
* L. Strømme: *Bumerke frå [[Sunnmøre]]*, Oslo 1943
* K. og Jon Haukanes: *Segl og bumerke frå [[Hardanger]]*, Oslo 1944 
* Hans Krag: *Norsk heraldisk mønstring fra [[Frederik IV av Danmark og Norge|Fredrik IV]]’s regjeringstid 1699-1730*, bind II, Ålo 1955
* Hans Krag: «Tømmermerker og bomerker», *[[Heraldisk Tidsskrift]] 1/53*, København 1960 
* Hans Krag: «Nogen norske seglmerker», *Heraldisk Tidsskrift 1/157*, København 1961 
* Lars Kindem: *Vossaboki 2*, Voss 1933-38 (nytt opplag 1981)
* Jakob H. Vik: «Bumerke frå Kvam i Hordaland», Hardanger *Historielags tilleggskrift nr 13*, Øystese 1962
* Kristian A. Bentsen: «Merker og bumerker», *[[Agder]] historielags årsskrift nr 46*, Kristiansand S 1968
* Albert Joleik: *Soga om [[Flora (kommune)|Flora]]*, Flora 1980, med bumerker tilrettelagt av Anders J. Moen 
* Åsta Østmoe Kostveit: ''Kors i kake, skurd i tre : tegn og symboler i folkekulturen'' (Landbruksforlaget, 1997)
* Hans Cappelen: ''Bumerker i Norge'' (Oslo 2005) 
* Anders Bjønnes m. fl. (redaktører): *Segltegninger fra [[hylling]]ene i Norge 1591 og 1610*, Norsk Slektshistorisk Forening, Oslo 2010
*Hans Cappelen: «Seglene fra Norges bønder», i Allan Tønnesen (redaktør): *Magtens besegling. [[enevoldsarveregjeringsakten|Enevoldsarveregeringsakterne]] af 1661 og 1662 underskrevet og beseglet af [[stand|stænderne]] i Danmark, Norge, Island og [[Færøyene|Færøerne]]*,  Odense 2013,  ISBN 9788776746612,med 2.297 personers segl og derav 558 norske med hovedsakelig bumerkesegl
*Odd Fjordholm, Erla B. Hohler m. fl.: «Geistlige segl fra Nidaros bispedømme», *Norske sigiller fra middelalderen III*, Riksarkivet, Oslo 2012, med mange bumerkesegl

*Andre skandinaviske land:*
* Allan Tønnesen: *[[Helsingør]]s bomærker*, København 1968
* Ingrid Nielsen: «Ribeborgeres segl 1300-1450», *Heraldisk Tidsskrift*, bind 4, side 177-184, København 1975-1979
* Allan Tønnesen: «Bomerker og runer», *Heraldisk Tidsskrift 51/23*, København 1985
*Tuve Skånberg: Glömda gudstecken. Från fornkyrklig dopliturgi till allmogens bomärken (2003) under Creative Commons BY-NC-ND 2.5 licens Lund 2003
*Ole Færch: *Himmerlands bomærker*, Viborg 2015

*Andre land:*
* C. G. Homeyer: *Die Haus- und Hofmarken*, Berlin 1870 
* H. Spruth: *Die Hausmarke, Wesen und Bibliographie*, Neustadt a.d.A. 1960

## Se også
* Figur
* Førkja
* Grensemerke
* Hakekors
* Heraldikk
* Jomfrua
* Kristogram
* Merke (kjennetegn)
* Odelsrune
* Pil (figur)
* Segl
* Steinhoggermerke
* Stilisering
* Timeglass (bumerke)
* Trikvetra
* Tømmermerke
* Valknute
* Øks (symbol)

## Eksterne lenker

* Bumerker (med flere eksempler)
* Bumerker i Norge