open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Alla Sjabanova

**Alla Sergejevna Sjabanova** (russisk: Алла Сергеевна Шабанова, født 25. oktober 1982 i Dresden, Sachsen i Øst-Tyskland), er en russisk skøyteløper som representerte Russland under Vinter-OL 2010 i Vancouver.

## Personlige rekorder
Oppdatert pr 20. mai 2011

## Meritter
### Internasjonale mesterskap
Olympiske leker (Vinter) deltatt i ett OL ved 2 konkurranser.
:* Vancouver 2010 på 1 500 m og Lagtempo.
::* beste resultat 7.-plass på lagtempo og individuelt 12.-plass på 1 500 m i Vancouver 2010.

Allround-VM på skøyter deltatt i ett allround-VM.
:* Hamar 2009.
::* beste resultat 11.-plass sammenlagt i Hamar 2009.

Sprint-VM på skøyter deltatt i ett sprint-VM.
:* Heerenveen 2011.
::* beste resultat 22.-plass sammenlagt i Heerenveen 2011.

Enkeltdistanse-VM på skøyter deltatt i ett enkeltdistanse-VM ved 2 konkurranser.
:* Richmond 2009 på 1 500 m og Lagtempo.
::* beste resultat 4.-plass på lagtempo og individuelt 14.-plass 1 500 m i Richmond 2009.

EM på skøyter deltatt i ett EM. 
:* Heerenveen 2009.
::* beste resultat 13.-plass sammenlagt i Heerenveen 2009.

Junior-VM på skøyter deltatt i ett VM ved en konkurranse.
:* Groningen 2001 i sammenlagt.
::* beste resultat 19.-plass sammenlagt i Groningen 2001.

### Sammenlagt i [[Verdenscupen på skøyter|Verdenscupen]]
Oppdatert etter sesongen 2010/11.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Alla Sjabanova på SpeedskatingResults.com (personlige rekorder og resultater)
*  Alla Sjabanova på Jakub Majerski's Speedskating database (Adelskalender distanser og sammenlagt)
*  Alla Sjabanova på The-Sports.org (mesterskapsresultater)
*  Profil  på Russlands skøyteforbund sider
*  Profil på ISU sine nettsider. (distanseresultater)
*  Profil på Effesport.nl (noen resultater)
*  Profil på SportNavigator.nl (personlige rekorder og info)
*  Profil på NBC Olympics 2010
*  Profil på BBC Sport Olympics 2010
*  Profil på Yahoo Sports Olympics 2010
;Bilder
*  Bilder av Alla Sjabanova på SpeedSkatingPhotos.info/DesgPhoto.com
Mountain Time

**Mountain Time** (MT) er navnet som benyttes i USA og Canada på tidssonen hvis normaltid ligger 7 timer bak UTC, altså UTC-7. Klokketiden i denne tidssonen er basert på den 105te meridianen vest for Greenwich. Mer spesifikt viser **Mountain Standard Time** (MST) til normaltid/vintertid (UTC-7), mens **Mountain Daylight Time** (MDT) viser til sommertid (UTC-6). I Mexico kalles tidssonen *tiempo de la montaña* eller *zona Pacífico*.

Navnet «Mountain Time» er valgt fordi nesten hele Rocky Mountains, som strekker seg fra nordlige Canada til New Mexico, befinner seg i denne tidssonen.

I Canada brukes tidssonen i Alberta, Nordvestterritoriene (bortsett fra Tungsten), mesteparten av Kitikmeot-regionen i Nunavut, deler av østre Britisk Columbia, samt en liten del av Saskatchewan rundt byen Lloydminster.

Delstater i USA med denne tidssonen er Arizona, Colorado, Montana, New Mexico, Wyoming, Utah, sørlige deler av Idaho, nordlige deler av Oregon, sørvestlige deler av Nord-Dakota, vestlige deler av Sør-Dakota, vestlige deler av Nebraska, samt et par fylker i Kansas, Texas og Nevada.

Arizona bruker ikke sommertid, så delstaten benytter MST hele året.

I Mexico brukes tidssonen i delstatene Baja California Sur, Chihuahua, mesteparten av Nayarit, Sonora, Sinaloa og 3 av 4 øyer i Islas Revillagigedo. Sonora bruker ikke sommertid, så delstaten benytter MST hele året.

Mountain Time ligger en time foran Pacific Time og en time bak Central Time.
David Graf

**Paul David Graf** (født 16. april 1950, død 7. april 2001) var en amerikansk skuespiller.

Han var best kjent for sin rolle som Sgt. Eugene Tackleberry i *[[Politiskolen (filmserie)| Politiskolen]]*-filmene. Graf døde av et hjerteinfarkt mens han deltok i et familiebryllup.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* MSN Entertainment: David Graf - biografi 
* Yahoo! Movies: David Graf
* David Graf på Findagrave.com
Fjellsjø gruve

**Fjellsjø gruve** var en liten gruve til Røros Kobberverk beliggende i det såkalte Nordgruvefeltet ca 14 km nord-nordvest for Røros. Gruven ligger i Gråhøgda, knappe tre km nordvest for det mer kjente Kongens gruve. Det ble gjort forsøksdrift 1953-56 uten at malmforkomsten ble funnet drivverdig.

Fjellsjøforekomsten ble påvist i 1945 ved Turammålinger, og på grunnlag av diamantboringer ble forsøksdrift satt i gang i 1953. Det ble drevet ned en slepsynk til ca. 80 meters dyp (lengde 120 m) med tverrorter for å undersøke forekomsten. Forekomsten er plateformet, med stor utstrekning (>2000 m i Ø-V retning og bredde 200-450 m). Den ligger fra 30-80 m under dagen og er relativt flattliggende med et slakt fall mot øst. Malmen består av pyritt med mindre mengder sinkblende og kobberkis. Mektigheten viste seg for liten til drift og hengfjellet viste seg også å være av meget dårlig kvalitet. Forsøksdriften ble derfor innstilt i 1956.

Nye boringer i 1975 viste tilstedeværelse av underliggende malmsone, ca 35 m under hovedsonen, bestående av flere striper med massivmineralisering bestående av pyritt, magnetkis, kobberkis og sinkblende. SP i det ene borhullet som gikk gjennom sonen antyder enten en begrenset utstrekning eller lav ledningsevne på denne mineraliseringen.

## Malmdatabasen, NGU

* Fjellsjø gruve: *NGU-ID 1640-007*
* Elementer: Kis, Zn, Cu

## Kilder

*Malmdatabasen, NGU
*Verdensarven Røros – Røros kobberverk
*Gunnar Brun Nissen, *Røros Kobberverk 1644-1974*, ISBN 82-7175-008-9
Stangs gate

**Stangs gate** ligger i sentrum av Hønefoss og strekker seg fra øst mot vest, fra inngangen til Søndre park til Holmboes gate. Gata er en 3. tverrgate til Kongens gate, samt 2. tverrgate til Storgata og Norderhovsgata. Den er dessuten hovedinnfartsåra fra vest.

Fra Søndre park (i øst) er gata stengt for både inn og utkjøring til Kongens gate. Mot Holmboes gate (i vest) er den lysregulert i krysset med Kongens gate. På sørsiden av gata, mellom Kongens gate og Storgata, ligger Hønefoss videregående skole. På nordsiden av samme strekning ligger Kvernberggata og Sentrum stopp. Mellom Storgata og Norderhovsgata ligger Hønefoss hjelpefengsel på nordsiden av gata. Mellom Norderhovsgata og Holmboes gate ligger kjøpesentret Kuben mot nord.

Innkjøring til østre del av Stangs gate (strekningen fra Kongens gate til Søndre park) kan bare skje via Sundgata og Dronningens gate på Løkka.

Gata har trolig sitt navn fra statsråd og senere statsminuster Fredrik Stang (1808-1884), som skal ha bidratt til at Hønefoss ble kjøpstad og fikk bystatus i 1952. Gata er navngitt på kart i 1856.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Leslie Easterbrook

**Leslie Eileen Easterbrook** (født 29. juli 1949 i Los Angeles) er en amerikansk skuespiller og komiker.

Hun er mest kjent for rollen som Debbie Callahan i filmserien *[[Politiskolen (film)|Politiskolen]]*. 

## Tidlig liv
Easterbrook ble født i Los Angeles og ble adoptert av en familie i det landlige Arcadia i Nebraska, hvor hun vokste opp.

## Karriere
Easterbrook er et kjent ansikt blant det amerikanske publikum, med rundt et dusin spillefilmer og over 300 opptredener i forskjellige TV-serier. Hun ble først kjent i rollen som Rhonda Lee i TV-serien *Laverne & Shirley*. 

Blant TV-seriene hun har dukket opp i er *[[Murder, She Wrote]]*, *Hangin' with Mr. Cooper*, *[[Baywatch]]*, *[[Matlock]]*, *Hunter* og *[[The Dukes of Hazzard]]*. Easterbrook har også lånt bort stemmen sin til tegneserien *Superman* og *Batman: The Animated Series*.

Easterbrook har sunget nasjonalsangen under Super Bowl og hun har hatt flere roller i musikaler på Broadway og på teater i store deler av USA. Hun var også en hyppig paneldeltaker på *Match Game* på 1980-tallet.

## Veldedighet og engasjement
Leslie sitter i styret for National Law Enforcement Officers Memorial Fund, og hun støtter en rekke veldedighetsorganisasjoner inkludert Girls, Inc., The Sunshine Kids og flere andre velferdsorganisasjoner som er rettet mot barn. 

Easterbrook er medlem av National Rifle Association of America, og hun sitter i styret i California Rifle and Pistol Association.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Susanne Kramarz-Bein

**Susanne Kramarz-Bein** (født 4. februar 1959 i Siegen) er en tysk professor for nordisk filologi.

Fra 1978 til 1985 studerte hun katolsk teologi, tysk filologi og nordistikk ved universitetene i Bonn, Bergen og Oslo. Hun fikk doktorgraden i 1990 og habilitasjonen i 1997. Hun ble professor ved Universitetet i Bochum i samme år. Et år senere flyttet hun til Universitetet i Münster. I 2006 ble hun medlem av Det Norske Videnskaps-Akademi.

Kramarz-Bein er både ekspert i norrøn filologi, særlig i den gammelnorske litteraturen, og i den moderne skandinaviske litteraturvitenskapen.

## Referanser
Solomon Okoronkwo

**Solomon Ndubisi Okoronkwo** (født 1987) er en nigeriansk fotballspiller.

Okoronkwo ble oppdaget i 2004 av FIFA-agenten Marcelo Houseman, som tok han med til Hertha Berlin i Tyskland. Der ble han værende fra 2005 til 2008. Høsten 2006 ble det lite spilletid for Okoronkwo, og ble derfor utlånt til 2. Bundesliga-laget Rot-Weiss Essen for å få kamptrening. I august 2008 ble han solgt fra Hertha Berlin til den russiske klubben Saturn Moskva Oblast for om lag 1,4 millioner euro og skrev under en kontrakt for to og et halvt år. Sarturn Moskva Oblast gikk konkurs i januar 2011 slik at Okoronkwo havnet i Aalesund. Okoronkwo er nå klubbløs (2017). Han deltok i den nigerianske fotballtroppen under Sommer-OL 2008 i Beijing, hvor han var med å ta sølvmedalje etter finaletap mot Argentina.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
North American Racing Team

**North American Racing Team** (**NART**) ble opprettet av Luigi Chinetti for å promotere bilmerket Ferrari i USA gjennom suksess innen bilsport, som sportsvognsracing og Gran Turismo-utholdenhetsløp. Det ble opprettet i 1958 da Chinetti fikk finansiell backing fra de velstående «gentlemansracerne» George Arents og Jan de Vroom. Ferrari hadde allerede et nært forhold til Chinetti som følge av hans betydelige suksess med salg av merkets sportsbiler på det viktige amerikanske markeder, og NART fikk tilgang til Ferraris beste konkurransebiler.

## I racing
NART deltok kun på de mest framtredende løpene i verden, så som 24-timersløpet i Daytona i Florida og 24-timersløpet på Le Mans i Frankrike. Deres første løp var 12-timersløpet på Sebring i mars 1958, med en 250 GT.

En Ferrari 158 som offisielt var påmeldt av NART vant i 1964 Førermesterskapet i Formel 1 med John Surtees, ettersom Scuderia Ferrari valgte å kjøre de to siste løpene av sesongen i NARTs navn og med bilene malt i NARTs hvite og blå farger, som en protest som følge av en krangel mellom Ferrari og de italienske bilsportmyndighetene i forbindelse med avslag på homologering av en ny løpsbil.

Toppen på NARTs egne racingsuksess kom i 1965, da en 250 LM fra NART ble den siste Ferrarien til å vinne Le Mans, med Jochen Rindt og Masten Gregory.

Av andre kjente NART-resultater kan nevnes en tredjeplass i 24-timersløpet i Daytona i 1967, bak to 330P4 i Ferraris berømte trippelsuksess, som ble feiret ved å kalle 365 GTB4-modellen «Daytona». Med denne modellen kom NART på andreplass i Daytona-løpet i 1973, bak en Porsche 911.

NART konkurrerte i Ferrarier til 1982, og hadde da deltatt i over 200 løp med mer enn 100 forskjellige førere. I USA er kanskje Mario Andretti og Phil Hill de mest berømte av disse førerne.

## Gatebiler

NART fikk også navnet sitt på en av Ferraris sportsbilmodeller – en 1967 Ferrari 275 GTB/4 NART Spyder var en kabrioletversjon av 275 GTB/4, bygget på initiativ fra Luigi Chinetti. Den opprinnelige ordren på 25 biler ble dog aldri oppfylt, ettersom bare 10 ble levert fra fabrikken i Maranello. Det åpne NART Spyder-designet viste seg imidlertid å være meget populært, og mange 275 GTB/4-modeller ble konvertert til kabrioleter for å imitere NART Spyder.
Amélie av Orléans

**Amélie av Bourbon-Orléans** (*Marie Amélie Louise Hélène d’Orléans*, portugisisk: * Amélia de Orleães* (født 28. september 1865 i Twickenham ved London, død 25. oktober 1951 i Le Chesnay i Frankrike) var dronning av Portugal, gift med Karl av Portugal. Hun var Portugals siste dronning.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Hun var datteren til den franske tronarving eller kronpretendent Ludvig Filip, greve av Paris og Marie Isabelle av Orléans. Foreldrene hadde flyktet etter februarrevolusjonen til og var i engelsk eksil.

### Dronning
Hun ble gift med kronprins Karl av Portugal 22. mai 1886. Hun ble dronning ved hans tronbestigelse i 1889. Amelie dempet den voksaede kritikk mot monarkiet noe ved sin personlige popularitet. Hun ble beskrevet om uformell og mild, og viet seg til sosiale prosjekter: hun bekjempet tuberkulosen, grunnla apoteker og sanatorier og veldedighetsorganisasjoner. Hun mottok i 1892 den gyldne rose av pave Leo XIII.

Hun var interessert av opera, teater og litteratur, og malte. I 1895 var hun regent under ektemakens utenlandsopphold. En luksuriøs kryssning på Middelhavet i 1902 forårsaket imidlertid meget kritikk. 

Hun ble enke i 1908 etter et republikansk attentat på Terreiro do Paço i Lisboa da ektemaken og den eldste sønnen Ludvig Filip av Portugal ble skutt og drept under en prosesjon, og hun skjermet din yngste sønn Manuel med sin kropp. Gutten ble såret i armen, overlevde, og etterfulgte sin far på tronen.

### Eksil
Etter revolusjonen i 1910 dro hun først til England, senere til Frankrike.  Under Andre verdenskrig ble hun tilbudt å vende tilbake til Portugal men takket nei. I 1945, etter verdenskrigen, besøkte hun Portugal, etter å ha blitt invitert av statsminister António de Oliveira Salazar.

Etter tilbakekomsten til Frankrike forverret hennes helsetilstand deg gradvis for hvert år som fikk. Det dreide seg ikke bare om hjerteproblemer, men led også av depresjoner og var tidvis ganske forvirret. 

Hun døde på sitt slott i Le Chesnay. Etter en første sørgeseremoni i Paris sørget den portugisiske regjering for transjasjon av hennes legeme til familiekrypten Panteão da Casa de Bragança i klosteret São Vicente de Fora og forordnet en tre dagers landesorg.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Norgesmesterskapet i baseball

**Norgesmesterskapet i baseball** er et årlig norgesmesterskap som har blitt arrangert siden 1991. Mesterskapet blir arrangert av Norges Softball og Baseball Forbund og består av alle lagene i Eliteserien samt et begrenset antall lag fra Aspirantserien og Forbundsserien som søker om å delta.

## Historikk

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Arbeiderselvstyre

**Arbeiderselvstyre** (også kalt «**autogestion**») er en form for beslutningstagning på arbeidsplassen der arbeiderne selv blir enige om hva de skal gjøre (for eksempel når det gjelder kundebehandling, produksjonsmetoder, planlegging, arbeidsdeling, osv). Dette i stedet for at en eier eller tradisjonell arbeidsleder forteller arbeiderne hva de skal gjøre, hvordan de skal gjøre det og hvor de skal gjøre det.

Eksempler på slikt arbeiderselvstyre finner en under den spanske borgerkrigen, i Jugoslavia under Tito, i de «tilbaketatte fabrikkene» i Argentina (*fábrica recuperada*), i LIP-fabrikken i Frankrike på 1970-tallet, i Mondragón Cooperative Corporation i Baskerland og i AK Press i USA.

Arbeiderselvstyre er ofte den styringsmodellen som blir brukt i kooperative økonomiske arrangement som arbeidersamvirke, arbeiderråd, og liknende opplegg der arbeidsplasser fungerer uten en tradisjonell sjef.  

*Autogestion* ble først teoretisert av Pierre-Joseph Proudhon. Så ble prinsippet en viktig del av grunnlaget for noen fagorganisasjoner, særlig anarkosyndikalistiske. Arbeiderselvstyre har for eksempel blitt fremmet av organisasjonen Industrial Workers of the World (IWW) siden den ble grunnlagt i USA i 1905.

Et av de største problemene arbeiderselvstyrte bedrifter møter er forholdet til det tradisjonelle økonomiske systemet, siden de vanlige bedriftene ikke vil samarbeide med eller handle med «tilbaketatte» bedrifter. Arbeiderselvstyrte bedrifter finner det derfor ofte lettere å etablere et alternativt nettverk av bedrifter bygget på samme ideologi, altså å bygge et alternativt økonomisk system. Da kan en oppnå den styrken en trenger for å forhandle med vanlige kapitalistiske firmaer.  

## Eksterne lenker
* THE NEW RESISTANCE IN ARGENTINA, av Yeidy Rosa
* Self-management and Requirements for Social Property: Lessons from Yugoslavia by Diane Flaherty
* Worker self-management in historical perspective by James Petras and Henry Veltmeyer
* Yugoslavia: Trouble in the Halfway House av Melvin D. Barger
* Mondragón Corporation
* Solidarity Economy: economic democracy theory and analysis
* Movimiento Nacional de Fabricas Recuperadas (National Movement of Recovered Factories)
* Movimiento Nacional de Empresas Recuperadas (National Movement of Recovered Enterprises)
* Guia de Empresas Recuperadas 
* Recuperated Enterprises in Argentina: Reversing the Logic of Capitalism 
*  The Worker-Recovered Enterprises in Argentina:The Political and Socioeconomic Challenges of Self-Management Andrés Ruggeri, University of Buenos Aires, Argentina
* Argentina’s Worker-Recovered Enterprises Movement by Marcelo Vieta 
* Official site for El Cambio Silencioso, book on recovered factories by Esteban Magnani
Bruce Mahler

**Bruce Mahler** (født 12. september 1950) er en amerikansk skuespiller, produsent og forfatter. Han er kjent for sin rolle som Sgt. Fackler i komediefilmene *[[Politiskolen (filmserie)|Politiskolen]]* og som Rabbi Kirschbaum i sitcom-serien *[[Seinfeld]]*.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Skjæringsbrua

**Skjæringsbrua** er en veibro som løper over Bergensbanen langs Ringveien i Ringerike kommune, like vest av Hønefoss stasjon.

Broen går over Storskjæringa, ei stor skjæring som ble anlagt i forbindelse med byggingen av Bergensbanen. Broen har tredekke, og er for smal til at man kan kjøre bil i begge retninger samtidig. Den har i senere år også fått anlagt en parallell gang- og sykkelbro mot øst. Sørumsgata tar av fra Ringveien i sørenden av Skjæringsbrua og løper vestover mot Sørumsmarka.
Heribert Jone

**Heribert Jone** (født 30. januar 1885 i Schelklingen/ Württemberg i Tyskland, død 25. desember 1967 i Stühlingen) var en katolsk prest, kanonist og moralteolog.

Han trådte inn i kapusinerordenen i 1904 og ble presteviet i 1910 i Köln. Året etter begynte han på kirkerettsstudier ved det pavelige universitet Gregoriana i Roma, men hadde et avbrudd fra dem mens han var misjonær på Karolinene i Stillehavet fra  1913 til 1919. Etter hjemkomsten fullførte han studiene og ble i 1922 doktor i kanonisk rett. 

Fra 1924 til 1949 var han dosent ved kapusinernes ordenshøyskole i Münster, og fra 1925 samtidig dommer ved den kirkelige domstol for bispedømmet Münster.

Han fikk stor og internasjonal betydning for den katolske kirke ved sine to hovedverker, en kirkerettskommentar til Codex Iuris Canonici og et verk om katolsk moralteologi. 

## Referanser


## Litteratur
* Wilhelm Lederer: *Pater Dr. Heribert Jone: Ein Leben für Gott und die Wissenschaft 1885-1967.* Schelklingen: Stadtarchiv, 1988 (Schelklinger Hefte, 13).

## Eksterne lenker
*
Fabrique Automobile Belge

**Fabrique Automobile Belge** (FAB) var et belgisk bilmerke produsert mellom 1912 og 1914 i Schaerbeek, Brussel.

FAB produserte bilene i det gamle produksjonsanlegget til Vivinus i Schaerbeek, som FAB kjøpte opp i 1912. Utbruddet av første verdenskrig gjorde imidlertid at FAB måtte legge ned produksjonen etter bare to år.

## Se også
* Vivinus
Jekaterina Malysjeva

**Jekaterina Aleksandrovna Malysjeva** (russisk: Екатерина Александровна Малышева, født 28. januar 1987 i Horodok rajon, Lviv oblast, Ukraina i Sovjetunionen), er en russisk skøyteløper som representerte Russland under Vinter-OL 2010 i Vancouver.

## Personlige rekorder
Oppdatert pr 20. mai 2011

## Meritter
### Internasjonale mesterskap
Olympiske leker (Vinter) deltatt i ett OL ved 2 konkurranser.
:* Vancouver 2010 på 500m, 1000m.
::* beste resultat 24.-plass på 500m i Vancouver 2010.

Sprint-VM på skøyter deltatt i 3 sprint-VM.
:* Heerenveen 2008, Moskva 2009, og Obihiro 2010.
::* beste resultat 5.-plass sammenlagt i Obihiro 2010.

Enkeltdistanse-VM på skøyter deltatt i ett enkeltdistanse-VM ved 2 konkurranser.
:* Richmond 2009 på 500m og 1000m.
::* beste resultat 15.-plass 500m i Richmond 2009.

EM på skøyter deltatt i ett EM. 
:* Collalbo 2007.
::* beste resultat 20.-plass sammenlagt i Collalbo 2007.

Junior-VM på skøyter deltatt i 3 VM ved 6 konkurranser.
:* Roseville 2004 i sammenlagt og lagtempo, Seinäjoki 2005 i sammenlagt og Lagtempo og Erfurt 2006 i sammenlagt og Lagtempo.
::* beste resultat 5.-plass på lagtempo i Roseville 2004 og individuelt 15.-plass sammenlagt i Seinäjoki 2005.

### Sammenlagt i [[Verdenscupen på skøyter|Verdenscupen]]
Oppdatert etter sesongen 2010/11.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Jekaterina Malysjeva på SpeedskatingResults.com (personlige rekorder og resultater)
*  Jekaterina Malysjeva på Jakub Majerski's Speedskating database (Adelskalender distanser og sammenlagt)
*  Jekaterina Malysjeva på The-Sports.org (mesterskapsresultater)
*  Profil  på www.cska.ru
*  Profil  på Russlands skøyteforbund sider
*  Profil på ISU sine nettsider. (distanseresultater)
*  Profil på Effesport.nl (noen resultater)
*  Profil  på SportNavigator.nl (personlige rekorder og info)
*  Profil på NBC Olympics 2010
*  Profil på BBC Sport Olympics 2010
*  Profil på Yahoo Sports Olympics 2010
* 
;Bilder
*  Bilder på SpeedSkatingPhotos.info/DesgPhoto.com
Nordens hus (Island)

**Nordens hus** (islandsk *Norræna húsið*, finsk *Pohjolan talo*) er en kulturstiftelse og et kulturhus i Reykjavík, drevet med støtte fra Nordisk ministerråd. Nordens hus har som mål å fremme og styrke båndene mellom Island og de andre nordiske landene.

Huset er tegnet av den finske arkitekten og designeren Alvar Aalto og ble innviet i 1968. Det rommer blant annet et  bibliotek, en kafé og kontorer for de nordiske landenes sendelektorer ved Háskóli Íslands.

## Se også
* Norðurlandahúsið i Torshamn, Færøyene.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Avstumpet kube

En **avstumpet kube** eller **avstumpet heksaeder** er et arkimedisk legeme med 6 oktogonale og 8 trekantede sider, 24 hjørner og 36 kanter. Denne blir konstruert ved å avstumpe (kutte av) en tredjedel av kantene i begge ender av en kube, hvilket etterlater 4 nye trekantede sider og gjør de gamle firkant-sidene oktogonale.

## Areal og volum
Arealet *A* og volumet *V* til en avstumpet kube med sidelengde *a* er:
:A = 2(6+6\sqrt{2}+\sqrt{3})a^2 \approx 32.4346644a^2
:V = \frac{1}{3}(21+14\sqrt{2})a^3 \approx 13.5996633a^3.

## Avstumpingssekvens

Fil:Uniform polyhedron-43-t0.svg|Kube
Fil:Uniform polyhedron-43-t01.png|Avstumpet kube
Fil:Uniform polyhedron-43-t1.svg|Kuboktaeder
Fil:Uniform polyhedron-43-t12.png|Avstumpet oktaeder
Fil:Uniform polyhedron-43-t2.svg|Oktaeder


## Se også
*Arkimedisk legeme
*Heksaeder
Gimlevang

**Gimlevang** er en grunnkrets og et boligområde som er del av delområdet Lund/Sødal i Kristiansand, tidligere i Oddernes kommune. Området ligger mellom Gimlemoen og Torridalsveien og består av veiene Arenfeldtsvei, Major Laudalsvei, Oberstløytnant Omdals vei, Bernt Holms vei og Ingerthas vei. Stedet ble utbygget i årene etter krigen 1940-45 med eneboliger, tomannsboliger, rekkehus og firemannsboliger. Terrenget er for en stor del plant med hager rundt husene. Det er anlagt lekeplasser for barn, og de første tiårene var stedet preget av barnefamilier og mange skolebarn. Terrenget er nær Jegersberg og Sødal hvor det er turterreng og badeplasser.

Hærens leir på Gimlemoen rommet skoleavdelinger, først en tid befalsskole for infanteriet og senere krigsskole. I leirportene var det vaktpost, og ved vestre port mot Gimlevang var det mulig å følge med i vaktskiftet hver kveld, med marsjerende og avløsende soldater. I leiren vaiet det norske orlogsflagget. I en periode hadde Biltilsynet kontrollstasjon for førerkort og kjøretøyer i en stasjon som ble bygget ved vestre port, noe som skapte en del trafikk i et ellers avgrenset boområde.

Fra bysentrum går trafikken til stedet i Gimleveien og Arenfeldtsvei. Gimlevang ligger på en høyde i forhold til Nedre Lund. Stedet kan også nås langs vei fra Torridalsveien to steder, gjennom Gimlemoen og over Kokleheia fra Sødal.

Kokleheia var et nærliggende turområde, men ble utbygget med veier og boliger noen år etter at Gimlevang ble bebygget. Sentralt i området på Gimlevang ble det regulert plass til en butikk, og der har det vært kolonialbutikk siden 1955.
Liu Huaqing

**Liu Huaqing** (tradisjonell kinesisk: 劉華清, forenklet kinesisk: 刘华清, pinyin: *Liú Huáqīng*; født i oktober 1916 i fylket Huang'an i provinsen Hubei i Kina, død 14. januar 2011 i Beijing) var øverstkommanderende for Folkets frigjøringshærs marine fra 1982 til 1988, og anses som hovedarkitekt bak marinens modernisering. Han har blant annet vært tidlig planlegger av marinens hangarskipsprogram.

I 2004 offentliggjorde han sine memoarer.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  
* Biography of Liu Huaqing
* ''Ruminations about how little we know about the PLA Navy''. Conference on Chinese Military Affairs, October 10, 2000
Kari Løvaas

**Kari Løvaas** (1939–2025) var en norsk sangerinne (sopran).

Hun vokste opp ved Brekkeparken i Skien hvor hun også hadde en av sine første opptredener. 16 år gammel ble hun i 1955 tatt opp ved Musikkonservatoriet i Oslo. Hun fikk sin operadebut som Nuri i *Lavlandet* av Eugen d´Albert i åpningsforestillingen ved Den Norske Opera i 1959 etter anbefaling av Kirsten Flagstad, den samme rollen som Flagstad i sin tid debuterte i. Hun ble deretter tilbudt rollen som Pamina i Tryllefløyten ved Den Norske Opera og opptrådte i to forestillinger. 

Etter sin operadebut fikk hun Ruud-stipendiet for unge sopraner for en periode på fire år og reiste til Wien hvor hun studerte ved Akademie für Musikk under Josef Witt.

Hun fikk fast engasjement ved operaene i Dortmund i 1963–1964 og i Mainz 1964–1966. Senere hadde hun gjesteroller ved flere operaer i Skandinavia, bl.a. i Oslo. Som solist holdt hun konserter i en rekke europeiske land og har deltatt i festspillene i Salzburg, Luzern, Wien, Ludwigsburg, München, Schwetzinger og Bergen. Hun har også sunget ved festspill og hatt opptredener i USA, Australia og Japan.

Kari Lövaas opptrådte i radio og fjernsyn i en rekke land som Norge, Tyskland, Østerrike, Sveits, Italia, Frankrike og gjorde over 30 LP-/CD-innspillinger. 

Hun sang en rekke operaroller som bl.a. Tatjana i Eugen Onegin, Pamina i Tryllefløyten, Mimi i La bohème, Micaela i Carmen og Euridice i Orfeo og Euridice, og en rekke romanser av Bach, Händel, Mozart og Beethoven. Hun spilte inn bl.a. CD med romanser av Grieg, Sibelius og Richard Strauss med Berliner Symphoniker.

Gjennom sin karriere opptrådte hun med flere ledende orkestre som Berliner Philharmoniker og Wiener Philharmoniker og har sunget under ledelse av berømte dirigenter som Herbert von Karajan, Karl Böhm, Wolfgang Sawallisch, Rudolf Kempe, Eugen Jochum etc.

Etter sangkarrieren ble Kari Løvaas en anerkjent sangpedagog. Profesjonelle sangere kom langveisfra for å arbeide med henne. 

Løvaas var gift med Manfred Gerber (1939–2018) og var bosatt i Schaffhausen, Sveits hvor hun døde 24. april 2025. Hun var også kjent under navnet Kari Gerber-Lövaas.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Omtale i Musikkhistorisk arkiv
* Soprano Kari Lövaas. A conversation with Bruce Duffie - bruceduffie.com 1996
* Kari Lövaas: "Solveig's song" by Edvard Grieg - Berliner Sinfonieorchester 2011
* Lövaas: Allerseelen by Richard Strauss. Berliner Sinfonieorchester 2011
Aimar Sørenssen (viseadmiral)

:*For politikeren, se: [[Aimar Sørenssen]]*

**Aimar August Sørenssen** (født 30. april 1905 i Kristiansand, død 23. mai 1986) var en norsk viseadmiral og sjef for sjøforsvaret.

Sørenssen vokste opp i Kristiania og Horten, og ble uteksaminert fra Sjøkrigsskolens nederste avdeling i 1926 og øverste avdeling i 1928. Viseadmiral Sørenssen var blant offiserene som i størst grad preget utviklingen av Sjøforsvaret etter den andre verdenskrig, som sjef for personellstaben i Sjøforsvarets overkommando, sjef for sjøkrigsskolen og sjef for Sjøforsvaret. Han spilte en sentral rolle i arbeide med å etablere marinens nye hovedbase Haakonsvern i Bergen.

Aimar Sørenssen var sønnesønn av statsråd Aimar Sørenssen (f. 1823).

## Referanser
Blyberggata

**Blyberggata** (2–6) ligger på Blyberghaugen i Hønefoss og er en av de opprinnelige gatene i dette strøket, som opprinnelig er uregulert fordi det etablerte seg alt på 1700-tallet. Gata går mellom Hellebakken i Lagesens gate i sør og det som senere ble til Ankersgate under Sankthanshaugen i nord. På og avkjøring fra Hellebakken er imidlertid stengt for biltrafikk av trafikale årsaker.

Blyberggata er ei kort, smal gate med kun tre boligadresser i dag. Den ligger direkte vest for den sørligste delen av Sankthanshaugen, på Nordsia i byen, og preges av villahusbebyggelsene i området. 

Gata og området Blyberghaugen har trolig sitt navn fra mølleeier Peter Blyberg (1825–1888), som bodde her.

I Blyberggata 2 ligger Scharff-huset, der den jødiske, latviske familien Scharff bodde. De rømte fra det som den gang var Hviterussland, der tsaren utryddet jøder. Store deler av familien ble deportert under andre verdenskrig og døde i tyske fangeleire.

## Bildegalleri

Blyberggata 2 (Scharff-huset til høyre i bildet), Hønefoss.jpg|Blyberggata 2, med Scharffhuset til høyre i bildet.
Blyberggata 4, Hønefoss.jpg|Blyberggata 4
Blyberggata 6, Hønefoss.jpg|Blyberggata 6


## Se også
* Brandals gate
* Molvaldgata
* Gater i Hønefoss

## Litteratur
* 
* 

## Referanser
Ankersgate (Hønefoss)

**Ankersgate** (1–25, 2–30) er ei gjennomgående gate som ligger innenfor de opprinnelige bygrensene på Nordsia i Hønefoss. Gata, som begynner i krysset med Lagesens gate og Brandals gate på Blyberghaugen, løper nordøstover langs Sankthanshaugen til Gullagata. Like etter krysset med Lagesens gate og Brandals gate er det innkjøring til Blyberggata fra nord. 

Ankersgate er ikke av de opprinnelige gatene på Blyberghaugen og Sankthanshaugen. Den preges imidlertid av villahusbebyggelser mot Sankthanshaugen og av lav blokkbebyggelse og industribygg på motsatt side, som grenser mot Roa–Hønefosslinjen, en jernbanestrekning som sto ferdig til åpningen av Bergensbanen i 1909.

Gata er oppkalt etter industrimannen Christian August Anker (1840–1912), som i 1873 kjøpte de såkalte Arnemannske eiendommer i Hønefoss for  speciedaler og i 1880 anla Hønefoss Træsliberi på Øya. Anker fortsatte oppkjøpene av eiendommer langs sørsiden av Hønefossen, inntil han satt på alle og hadde vannrettighetene i fossen. Tresliperiet ble solgt til det engelske firmaet Edward Lloyd Limited i 1893.

## Bildegalleri

Ankersgate, Hønefoss - 001.jpg|Ankersgate 30, Bowlinghallen
Ankersgate, Hønefoss.jpg|Villabebyggelse i Ankersgate, med Sankthanshaugen i bakgrunnen
Ankersgate, Hønefoss - 004.jpg|Ankersgate 6, næringsbygg


## Se også
* Gater i Hønefoss

## Litteratur
* 
* 

## Referanser
Brandals gate

**Brandals gate** ligger på Blyberghaugen i Hønefoss og består i dag kun av én villa med adresse nummer 15. I virkeligheten er det to korte gatestubber (i dag ei delt blindgate) på Nordsiden av byen, hvorav den ene stubben ikke lenger fører inn til noen gateadresser med dette navnet.

Brandals gate er opprinnelig en del av det gamle gatesystemet på Blyberghaugen, et arbeiderboligstrøk som voks fram på 1700-tallet og derfor ikke rakk å bli regulert av noen byplaner. Gata har etter diverse reguleringer nå blitt delt. I dag består den av en kort stubb på hver side av Lagesens gate, på toppen av Hellebakken. Også Lagesens gate har imidlertid blitt endret med årene, spesielt i årene 1907–1909 i forbindelse med byggingen av Bergensbanen.  

I dag eksisterer bare Brandals gate 15 som egen gateadresse. Boligen ligger direkte vest for Lagesens gate, akkurat på toppen av Hellebakken. Resten av gatestubben har innkjøring fra krysset mellom Lagesens gate og Ankergate, men den fører bare inn til boligadresser i Lagesens gate i dag. To av disse boligene hadde tidligere adresse i Brandals gate (18 og 20), men har nå adresse i Ankersgate (gjelder Ankersgate 2 og 4).

Historisk fulgte Lagesen gate bebyggelsen vest for veien på toppen av Hellebakken og tok altså av fra dagens vei i en knekk nordvestover ved nummer 12. Rett bortenfor nummer 14 tok Brandals gate av vestover fra Lagesen gate og gikk forbi nummer 15 og deretter i skarp bue sørover og ned skråningen igjen fra Blyberghaugen, der den endt opp ved nordbredden av Hønefossen ved gamle Molvaldgata, mellom dagens Molvaldgata nummer 4 og 6–8. Dette var nok en vei som ble benyttet av arbeidsstokken ved sagene og møllene og etter hvert tresliperiene. Denne delen av veitraseen er nå borte og kan bare spors i gamle kart og såvidt av eiendomsgrensene i Kartverkets Norgeskart. Traseen til Molvaldgata har imidlertid også blitt endret siden 1880–1890, da veien gikk i ei større bue rundt fossen som var mye bredere og hadde flere mindre øyer i dette området.

## Se også
* Blyberggata
* Molvaldgata
* Gater i Hønefoss

## Referanser
Arthur John Birch

**Arthur John Birch** (født 3. august 1915, død 8. desember 1995) var en organisk kjemiker fra Australia. 

Birch publiserte over 440 vitenskapelige artikler og rapporter gjennom hele sin vitenskapelige karriere. Birch ble tildelt et stipend for å studere ved University of Sydney der han ble uteksaminert med en bachelorgrad i 1937 og en mastergrad i 1938. Han tok sin doktorgrad ved Oxford University der han ble uteksaminert i 1940. Birch forble stipendiat ved Oxford University frem til 1948 der han arbeidet under ledelse av Robert Robinson.

Deretter begynte han ved University of Cambridge hvor han forble frem til 1952. Han returnerte til Australia i 1952 å ta opp et professorat i organisk kjemi ved Universitetet i Sydney. Han gjort til medlem av det australske Academy of Science i 1954. Han holdt sin stilling ved University of Sydney frem til 1955 da han tok opp en lignende stilling ved Manchester University. Birch ble gjort til medlem av Royal Society i 1958 og han kom tilbake til Australia igjen i 1967 for å etablere en forskerskolen for kjemi ved Australian National University i Canberra.

Birch forble involvert med denne skolen frem til 1980. Han fungerte som president i Royal Australian Chemical Institute fra 1977 til 1978, som han også ledet i 1977. Han mottok Davymedaljen i 1972. Han fungerte som president for Australian Academy of Science fra 1982 til 1986. Birch ble tildelt Order of Australia (AC) i 1987 for sine mange bidrag til vitenskapen i Australia. Han ble tildelt Honorary Fellowship of the Royal Australian Chemical Institute, i 1994. Birch var også en av grunnleggerne av den australske Science and Technology Council.

## Referanser
Thomas Lynch jr.

**Thomas Lynch jr.** (født 5. august 1749 i Sør-Carolina, død i 1779) var en amerikansk politiker som underskrev USAs uavhengighetserklæring som en representant for delstaten South Carolina.

Lynch studerte ved Indigo Society School i Georgetown før han ble sendt til England, hvor han studerte ved Eton College og Gonville & Caius College, Cambridge. Han studerte juss ved Middle Temple i London. Lynch kom tilbake til USA i 1772. Hans stefar var guvernør William Moultrie. Han var kompanisjef i 1. South Carolina regiment i 1775 før han ble valgt inn i Den kontinentale kongress. Lynch ble syk på slutten av 1779 og han seilte sammen med sin kone til Vestindia. Skipet de seilte med forsvant på havet i en storm og ble aldri funnet igjen.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*  Biography by Rev. Charles A. Goodrich, 1856 
*  Hopsewee
Kvennafossen

**Kvennafossen** er en foss i elva Kjørstadelva i Kongsberg kommune i Buskerud. Det er en relativt liten foss med en fri fallhøyde på ca 5-6 meter, men med relativt bra vannføring. Elva renner ut i Numedalslågen.  Fossen er også kalt Kjørstadfossen etter gården som ligger like ved. 

Man finner Kvennafossen ved å ta av mot høyre på Fylkesvei 2766 (Voldenveien) fra RV 40 ca 5 km sør for Skollenborg. Fossen sees på venstre side fra veien etter ca 900 m. 

Fossen ble vernet i 2018. 

Navnet *Kvennafossen* mer enn antyder at her har det vært ei eller flere vanndrevne kverner tilknyttet de nærmeste gårdene. 

## Se også
*Kjente fosser i Norge

## Referanser
Halvor Haug

**Halvor Haug** (1952–2025) var en norsk komponist. 

Han vokste opp i Vestre Bærum. Haug studerte ved Østlandets Musikkonservatorium i Oslo, Sibeliusakademiet i Helsingfors med Erik Bergman og Einar Englund samt i London.

*Symfonisk bilde* (1976) ble et gjennombrudd for Haug, og har vært spilt inn en rekke ganger,  blant annet av London Philharmonic Orchestra i 1982. Haug har blant annet skrevet fem symfonier. 

Mest kjent er Haug for sine symfoniske verk, men han har også skrevet kammermusikk og var første norske festivalkomponist under Stavanger Kammermusikkfestival i 1996. 

Haugs musikk har vært spilt i nærmere 30 land, inklusiv av flere BBC-orkestre, Sveriges Radios Symfoniorkester og Finlands Radios Symfoniorkester. Han også vært sesongkomponist i Trondheim Symfoniorkester og Jönköpings Symfoniorkester. 

Haug skrev i den nordiske symfoniske tradisjonen, i en moderat, polyfon stil. Haug selv beskrev seg som en «moderne romantiker». 

Haug var bosatt på Harestua i Hadeland.

## Verk (utvalg)

* *Symfonisk bilde* (1976)
* *Stillhet for strykere* (1977)
* *Poema Sonoro* (1980)
* *Poema Patetico* (1980)), orkesterverk
* Symfoni nr. 1 (1981/82)
* *Cordiale* (1982)
* Symfoni nr. 2 (1984)
* *Menneskeverd og fred*(1985), symfonisk epos
* *Exit for band* (1985)
* Strykekvartett nr. 1 (1985)
* *Essay for alttrombone og strykekvartett* (1986).
* Symfoni nr. 3 *Det uutgrunnelige livet* (1994)
* Strykekvartett nr. 2 (1996)
* *Glem aldri henne* (1985), sangsyklus for mezzosopran og orkester
* *Il Preludio dell' Ignoto* (2000)
* Symfoni nr. 4 (2001)
* Symfoni nr. 5 (2002)
* Klavertrio (1995)


## Referanser


## Eksterne lenker
* Medlem av Norsk Komponistforening
Gullagata

**Gullagata** (2–48, 3–45) er ei lang og sentral tverrgate på Nordsiden i Hønefoss. Gata starter i vest ved Roa-Hønefosslinjen og løper mot øst til den møter Jørgen Thons vei på Holttangen, som opprinnelig ble kalt Gullatangen. 

Gullagata ble i 1856 inntegnet på byens første reguleringsplan. Den er trolig oppkalt etter tømmeroppkjøper *Engebret Larsen Gulla* og sønnen *Ole Engebretsen Gulla*, som virket her på 1700-tallet.

I første del av gata er det avkjøring til Ankersgate (mot sør) og Tordenskiolds gate (mot nord). Deretter krysser gata Parkgata, Hønengata (synonym med riksvei 35), Prinsens gate og Ullerålsgata, og på Holttangen Kreftings gate, Paludans gate, Holtgata og Gøtzsches gate, før den ender midt i Jørgen Thons vei, som går i ei sløyfe mellom begge endene av Gøtzsches gate.

Med unntak for et industribygg helt i begynnelse av gata og ei boligblokk i krysset med Parkgata, preges hele gatestrekningen av eldre villabebyggelse. I Gullagata 27 lå det imidlertid en nærbutikk, som opprinnelige ble startet av *Nils* og *Gudrun Bergtun* den 2. november i 1959 og senere overtatt av *Alf* og *Liv Brekke*, som drev den fram til 31. mai 1989.

## Bildegalleri

Gullagata 14 - aug 2019.jpg|Gullagata 14, bygd i 1911.
Gullagata 22 og 24, Hønefoss 2019.jpg|Gullagata 22 og 24.
Gullagata, Hønefoss - 003.jpg|Gullagata i krysset med Ullerålsgata .Gullagata 27B på Høyre side. Ullerålsgata 23 på venstre side.
Gullagata 18, Hønefoss 2019.jpg|Gullagata 18.
Buskerud amt nr 38- Kart over Hönefos, 1880.jpg|Buskerud amts kart fra 1880
Kart over Hønefos (1888).jpg|N. S. Krums kart fra 1888
Buskerud amt nr 29- Kart over Hønefoss, 1899.jpg|N. S. Krums kart fra 1899


## Se også
* Gater i Hønefoss

## Litteratur
* 
* 

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Superkritisk væske

En **superkritisk væske** er et stoff som befinner seg under så høyt trykk og temperatur at fasegrensen mellom væske og gass har forsvunnet. Dette trykk- og temperaturpunktet hvor disse superkritiske væskene dannes kalles det termodynamiske kritiske punktet. Når forholdene nærmer seg det kritiske punktet blir gassfasens tetthet tilnærmet væskefasens til disse ikke lengre kan adskilles. Denne superkritiske fasen kalles gjerne *tettfase*.

Superkritiske væsker har den unike evnen å diffusere gjennom faststoff, men også oppløse stoffer som en væske. I tillegg kan stoffets tetthet reguleres gjennom temperatur- og trykkforandringer. Dette gjør superkritisk væske egnet som løsemidler i visse sammenhenger. Superkritisk tørking med karbondioksid brukes for eksempel for å trekke væske fra en aerogel laget med sol-gel-metoden. Siden det ikke finnes noe grensesnitt mellom væske og gass, er det enten ingen overflatespenning eller kapillærkraft som kan føre til svinn og sprekkdannelser. En prosess som utføres utover det kritiske punktet kalles en *superkritisk prosess*.

## Se også
* Aggregattilstand
* Overflatespenning
James Cristy

**James Crapo Cristy jr** (1913–1989) var en  svømmer som deltok i de olympiske leker 1932 i Los Angeles.

Cristy vant en olympisk bronsemedalje i svømming under OL 1932 i Los Angeles. Han kom på tredjeplass på 1500 meter fri bak de japanske svømmerne Kusuo Kitamura og Shozo Makino.

## OL-medaljer
*  1932  Los Angeles -  Bronse i svømming, 1500 meter fri  USA

## Eksterne lenker
*
Anne Gæmelke

**Anne Gæmelke** (født 1985) er en dansk politiker (Venstre). Gæmelke har vært formann for Venstres Ungdom i Øresund, og politisk rådgiver for Venstre. Hun er nå formann for Venstre i Sundbyøster. Hun er utdannet ved CEPOS Universitetet, Københavns Universitet og London School of Economics and Political Science.

## Referanser
Ove Sellberg

**Ove Sellberg** (født 1959) er en svensk tidligere profesjonell golfspiller. Han ble den første svenske spiller som vant en turnering på Europatouren da han vant Epson Grand Prix i 1986.

Sellberg ble profesjonell i 1982.  

## Meritter
### Seire på Europatouren
* 1990 Belgian Open
* 1989 Open De Baleares
* 1986 Epson Grand Prix of Europe Matchplay Championship

## Eksterne lenker
*
Anders Forsbrand

**Anders Forsbrand** (født 1961) er en svensk profesjonell golfspiller som spiller på European Seniors Tour.

Forsbrand ble profesjonell i 1981. Hans seier i Canon European Masters i 1987 var den andre svenske seieren på Europatouren, og den første i en slagspillkonkurranse.

Hans beste plassering i en major-turnering var fjerdeplassen i The Open Championship i 1994. Han var i 1991 med på å vinne lagkonkurransene Dunhill Cup og World Cup for Sverige.

## Meritter
### Seire på Europatouren
* 1995 Mercedes German Masters
* 1994 Moroccan Open
* 1992 Cannes Open, Volvo Open Di Firenze
* 1991 Volvo Open Di Firenze
* 1987 Canon European Masters

## Eksterne lenker
*
Atlantic Time

**Atlantic Time** (AT) er navnet som benyttes i USA og Canada på tidssonen hvis normaltid ligger 4 timer bak UTC, altså UTC-4. Klokketiden i denne tidssonen er basert på den 60de meridianen vest for Greenwich. Mer spesifikt viser **Atlantic Standard Time** (AST) til normaltid/vintertid (UTC-4), mens **Atlantic Daylight Time** (ADT) viser til sommertid (UTC-3).

Atlantic Time brukes i de canadiske provinsene New Brunswick og Nova Scotia. Prince Edward Island og små deler av Quebec (østre Côte-Nord og Magdalen Islands) er også i tidssonen. Offisielt er hele Newfoundland og Labrador i Newfoundland Standard Time, men i praksis bruker mesteparten av Labrador Atlantic Time.

I USA brukes tidssonen i Puerto Rico og De amerikanske Jomfruøyer. Øyene bruker ikke sommertid, og følger derfor AST hele året.

Atlantic Time ligger en time foran Eastern Time.

For land i mellom- og Sør-Amerika som bruker samme tidsavvik, se UTC-4.
Bloms gate

**Bloms gate** (1–41, 8–42) er ei gate på Sørsiden i Hønefoss. Den er 4. tverrgate til Kongens gate, men Bloms gate er stengt for både inn- og utkjøring til denne.

Navigeringen av Bloms gate er utfordrende, siden nummereringen starter på midten og løper først østover, til enden av gate på Løkka ved Søndre park, for deretter å starte opp igjen på Helgesbråten og løpe vestover til denne enden. Bloms gate 1 ligger således på midten, i krysset mellom Bloms gate og Holmboes gate. Bloms gate 23 ligger lengst øst på Løkka nær Storelva, mens Bloms gate 25 ligger like ovenfor nummer 1, men innenfor grensen til Helgesbråten.

Bloms gate preges av eldre villabebyggelse i begge ender, men på midten er det bygårder og en skole (Ringerike videregående skole) som dominerer.

Gata er trolig oppkalt etter Gustav Peter Blom, som var amtmann i Buskerud og Eidsvollsmann.

## Kryssende gater og veier
### Sentrum
* Holmboes gate
* Norderhovsgata
* Storgata
* Kongens gate

### Løkka
* Dronningens gate
* Anna Colbjørnsdatters gate

### Helgesbråten
* Telegrafalleen
* Kandidat Færdens vei
* Fredrik Brochs vei
* Andreas Zeiers vei
* Solbakken

## Bildegalleri

## Se også
* Søndre park
* Gater i Hønefoss

## Referanser
Boken om mitt liv (Teresa)

***Boken om mitt liv*** (spansk: *Libro de la Vida*) er en selvbiografi skrevet av den spanske karmelittnonnen Teresa av Ávila (1515–1582) i årene 1562-67, først utgitt i 1588, etter hennes død.

Boken ble til over flere år, og er opprinnelig skrevet som en rekke forklaringer til ulike skriftefedre. De første slike redegjørelsene ble til allerede i 1554/55, blant annet knyttet til skepsis rundt hennes gudsåpenbaringer. Noen slike redegjørelser ble redigert sammen til den første utgaven av boken i juni 1562, på ordre fra pater  (1514-1577), som boken også er stilet til. Også  (1500-1569) leste manuskriptet, og anerkjente Teresas erfaringer og teologi. Boken var opprinnelig ment for en avgrenset gruppe venner av Teresa, men kopier ble spredt. En spansk adelskvinne anga boken til inkvisisjonen, som ikke fant kjetteri i verket, men likevel beholdt det i noen år. Boken ble til sist utgitt av poeten og augustinermunken Luis de León i 1588. 

Biografien skildrer på tradisjonelt vis oppvekst, gudsrefleksjoner, hennes første erfaringer i klosteret og den visjonen av den lidende Kristus som ble formende for hennes egen tro og trospraksis. Hun skriver også om sitt virke som klosterreformator.

Biografien inneholder også en større del som er en allegori om ulike former for bønn som indikatorer på et tettere Gudsforhold. Av bokens i alt 40 kapitler utgjør dette kapittel 11–21. Hun sammenligner sjelen med en hage som kan vannes på fire forskjellige måter, og lar dette tilsvare fire ulike nivåer i bønnelivet. Den uerfarne nybegynner kan sammenlignes med en gartner som må hente vann med håndkraft; neste nivå av åndelig erfaring sammenligner hun med vanning ved hjelp av et paternosterverk; dette beskrives som at «Gud nu blir mer og mer virksom i den passivt mottagende sjel». Bønnens tredje stadium kan sammenlignes med at vannet ledes inn i hagen fra en bekk eller kilde. Det fjerde nivå er ved at «Gud lar regnet strømme over haven. Guds nådes vann trenger dypt ned i menneskenes jord», og dette beskrives som «*foreningens bønn*».

I tillegg til selvbiografien har Teresa skrevet *[[Fullkommenhetens vei]]* (*Camino de Perfección*), som en lærebok i bønn for ordenens nonner. Den er skrevet kort tid etter selvbiografien, men før 1567. Hun skrev også *Klosterstiftelsene* (*Las Fundaciones*, 1573) om sitt virke som klosterleder; og «mesterverket» *[[Sjelens boliger eller Den indre borg]]* (*Las Moradas dl alma o Castillo interior*, 1577) som «regnes som hennes åndelige testamente».

## Norske utgaver
* *Levende vann*. Teresa av Avila ; utvalg av tekster fra hennes verker ved sr. Mary Eland; oversatt fra engelsk av Marit Flagestad. St Olav forlag, 1990. ISBN 82-7024-059-1 ()Tekstene er for det meste hentet fra *Boken om mitt liv* og *Fullkommenhetens vei*.
* *Boken om mitt liv*. Oversatt og med innledning, kommentarer og efterord av Olaug Berdal ; efterord ved sr Maria Nada av Inkarnasjonen. Aschehoug, 2003. (Thorleif Dahls kulturbibliotek). ISBN 82-03-17824-3
** *Boken om mitt liv*. Oversettelse og innledende essay av Olaug Berdal. Bokklubben, 2008. (Verdens hellige skrifter; 48). ISBN 978-82-525-6777-9

## Referanser