Muhammad Ali Jinnah

**Muhammad Ali Jinnah** (1876–1948) var en britisk-indisk og pakistansk advokat, muslimsk politiker og leder av *[[All India Muslim League]]* som la grunnlag for nasjonen Pakistan og fungerte som landets første generalguvernør. I Pakistan kjennes han offisielt som *Quaid-e-Azam* som betyr «store leder», og *Baba-e-Qaum* som betyr «nasjonens far». Både hans fødsels- og dødsdag er nasjonale helligdager i Pakistan.

## Bakgrunn
Muhammad Ali Jinnah ble født 25. desember 1876. Jinnah ble født inn i kjøpmannsfamilie i Karachi. Han var advokat i Bombay ble familiens overhode etter at foreldrene gikk konkurs. Søsteren Fatima Jinnah var 17 år yngre og Jinnah sørget for at hun fikk oppdragelse i en katolsk institusjon, Bandra Covent, for en best mulig engelsk oppdragelse. Hun var tannlege og ugift. Da Jinnah ble enkemann i 1929 ga Fatima opp yrkeskarrieren for å støtte broren og drive husholdet. Hun ble etterhvert mer involvert i det politiske arbeidet og når broren reiste rundt i India på politiske møter satt hun alltid ved siden av ham. Begge var magre og preget av tuberkulose.

Jinnah døde 71 år gammel 11. september 1948, ett år etter Pakistan fikk sin uavhengighet fra Det britiske imperiet.

## Virke
Jinnah ble betydningsfull i det britisk-indiske Kongresspartiet, hvor han talte for et samarbeid mellom hinduer og muslimer, og bidro til å danne Lucknow-avtalen med All India Muslim League i 1916. Han ble også en nøkkelperson i All Muslim India Home Rule League som arbeidet for selvstyre. Han foreslo en lang rekke med forfatningsendringer for å sikre muslimer rettigheter i et selvstyrt India. Hans forslag ble ikke vedtatt og en desillusjonert Jinnah flyttet til London hvor han ble boende i mange år. Flere muslimske ledere overtalte Jinnah til å vende tilbake til India i 1934 og reorganisere Muslim League. Jinnah anså i økende grad Kongresspartiet som en representant for hindumajoritetens interesser, og ble til slutt overbevist om nødvendigheten av Pakistan. Muslim League vant flest muslimske mandater ved valget i 1946 og Jinnah startet en kampanje med streiker og protester for å presse fram et «Pakistan», men protestene ble snart til voldelige sammenstøt i store deler av India. Kongresspartiets feilslåtte politikk fikk begge partene sammen med britene til å bli enig om en oppdeling av landet i to deler. Som generalguvernør av Pakistan ledet Jinnah arbeidet med å bosette millioner av flyktninger, skape en nasjonal utenrikspolitikk, sikkerhet og økonomisk utvikling.

Murphy & Malik (2009) påpeker at etableringa av Pakistan ikke hadde religiøse motiver men snarere ønsket om å bevare muslimers, blant annet, «politiske, demokratiske» og «økonomiske rettigheter», noe Jinnah ikke trudde Kongresspartiet var i stand til å gjøre. Jinnah proklamerte følgende i den pakistanske grunnlovsforsamlingen 11. august 1947;

Og videre;

Jinnahs visjon står, ifølge Murphy & Malik, i motsetning til «religiøse partier» og «religiøse elementer» som har bidratt til «religiøs ekstremisme» i Pakistan etter hans død. Ifølge Mahmood har religiøse partier, og både sivile og militære regjeringer, forsøkt å fremstille Jinnah som en «islamsk leder» med det formål å gi landet en islamsk identitet; som igjen tjener politiske agendaer. Den pakistanske menneskerettighetsadvokaten Hamdani påpeker at Jinnahs parti, All India Muslim League, ikke hadde en eneste resolusjon, offisiell dokument eller vedtak som lovte at Pakistan skulle være en «islamsk stat».  De få gangene Jinnah faktisk refererte til islam var, ifølge Hamdani, ansporet av ønsket om å vise at islam var forenelig med demokrati, og kvinne- og minoritetsrettigheter. De islamistiske partiene hundset Jinnah, og erklærte han som «vantro», blant annet fordi Jinnah nektet å erklære ahmadiyyamuslimer som ikke-muslimer, og fordi han hadde nære rådgivere, og ansatte i partiavisa Dawn, som var ahmadiyyamuslimer. Ahmadiyyamuslimenes andre kalif, Mirza Bashiruddin Mahmood, var blant Jinnahs hovedallierte.

Hamdani påpeker videre at Jinnah la ned veto i 1948 mot ny lovgivning i privatretten som stred mot prinsippet om å holde stat og religion adskilt.I tillegg utnevnte Jinnah hinduen Jogendra Nath Mandal som Pakistans første justisminister, og med dette signaliserte Jinnah, ifølge Hamdani, at Pakistan ikke var forbeholdt muslimer.

## Referanser


## Litteratur
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Eksterne lenker
* «Quaid-i-Azam Muhammad Ali Jinnah». Den pakistanske regjeringens nettside (engelsk)
* «Brief Life Sketch of Quaid-i-Azam Muhammad Ali Jinnah». *Nazaria-i-Pakistan Trust* (engelsk)