open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Ludwig Leichhardt

**Ludwig Leichhardt** (født 23. oktober 1813 i Sabrodt ved Trebatsch, Preussen, død antagelig 1848 i Sentralaustralia) var en tysk oppdager, zoolog, botaniker og geolog.

Leichhardt kom 1842 til Australia, hvor han viet seg til utforskningen av det da stort sett ukjente kontinentets dyreliv, botanikk og geologi.

## Skrifter av Ludwig Leichhardt
* Ludwig Leichhardt, Franz Braumann (red.): *Die erste Durchquerung Australiens 1844-1846*
* Ludwig Leichhardt, Hans Damm: *Ins Innere Australiens, Die erste Durchquerung von Brisbane zur Nordküste. *
* Ludwig Leichhardt: *Tagebuch einer Landreise in Australien von Moreton-Bay nach Port Essington während der Jahre 1844 und 1845. *
* Ludwig Leichhardt: *Dr. Ludwig Leichhardt's Briefe an seine Angehörigen*. Hrsg. im Auftrage der Geographischen Gesellschaft in Hamburg von G. Neumeyer und Otto Leichhardt. Mit einem Anhang: G. Neumayer. *Dr. Ludwig Leichhardt als Naturforscher und Entdeckungsreisender.* 
* Ludwig Leichhardt, Karl Helbig og Hans Joachim Schlieben (red.): *Schicksal Im Australischen Busch; Vorstoß In Das Herz Eines Kontinents* 
* The letters of F. W. Ludwig Leichhardt, Collected and newly translated by M. Aurousseau. Cambridge, University Press, 1968. (The Hakluyt Society, Second Series, No. 133-135).

## Referanser


## Litteratur
* Catherine Drummond Cotton: *Ludwig Leichhardt And The Great South Land.* Sydney: A&R, 1938. 
* Dietmar Felden: *Durch den fünften Kontinent. Leben und Leistung Ludwig Leichhardts*, Perthes Justus Verlag, 1996
* Hans Wilhelm Finger: *Leichhardt. Die ganze Geschichte von F. W. Ludwig Leichhardt – Träumer, Forscher und Entdeckungsreisender in Australien* 1999
* Heinz Haufe: *Entdeckungsreisen in Australien – Ludwig Leichhardt – Ein Deutsches Forscherschicksal*, Berlin Verlag Der Nation 1972,
* Willey Keith: *Strange Seeker.The Story of Ludwig Leichhardt*, Macmillan Kenthurst 1966 
* Christian Lenhardt: *In Australien verschollen. Das Rätsel Ludwig Leichhardt*

## Eksterne lenker
* http://www.teachers.ash.org.au/dnutting/germanaustralia/d/d-leichhardt.htm
* http://leichhardt.sub.uni-goettingen.de/
Junker

**Junker** (fra gammelhøytysk *Juncherre*, ung herremann) kan bety:

* Adelig, i den opprinnelige betydningen sønn av en adelig grunneier, eller allment en ung adelsmann uten spesiell tittel
** Grunneier i Preussen, senere bruk av ordet. Betegnet den adelige godseierklassen bl.a. Otto von Bismarck var en del av 
*** Junkerpartiet, spottende betegnelse betegnelse på adelpartiet ca. 1850
* Junker (adelstittel) i Nederland
* Fahnenjunker, offisersaspirant i Tyskland
* Fanejunker, tidligere underoffisersgrad i Norge
* Steirischer Junker, østerriksk vin
* Junkers Flugzeug und Motorenwerke, flyprodusent
## Se også
* Junkerdal, grend i Junkerdalen
** Junkerfjellet og Junkerdal nasjonalpark
* Idrettsklubben Junkeren
Junkers & Co.

**Junkers & Co.** (egentlig **Junkers & Co. Warmwasser-Apparatefabrik**) er et firma som ble grunnlagt i 1895 i Dessau i Tyskland av ingeniøren Hugo Junkers. Firmaet produserte hovedsakelig gassbadeovner og andre oppfinnelser av Junkers. I 1932 ble firmaet solgt til Robert Bosch GmbH, Junkers er idag et av Bosch-gruppens varemerker.

## Se også
*Junkers Flugzeug und Motorenwerke
## Eksterne lenker
*
Junkers

Betegnelsen **Junkers** kan sikte til

#den tyske ingeniøren Hugo Junkers
#hans selskap Junkers Flugzeug und Motorenwerke
#hans selskap Junkers & Co.
#varemerket Junkers
Carla del Ponte

**Carla del Ponte** (født 9. februar 1947) er en sveitsisk jurist og ambassadør.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Carla del Ponte vokste opp med tre brødre i Bignasco, en liten landsby i Kanton Ticino. Moren var barnepleier og faren drev hotell. Hun studerte internasjonal rett i Bern, Genève og Storbritannia.

### Karriere
Fra 1972 arbeidet hun ved et advokatkontor i Lugano, og i 1975 startet hun sin egen praksis. I 1981 ble hun statsadvokat i kantonen Ticino (tysk: *Tessin*). Hennes kompromissløse kamp mot hvitvasking av penger, organisert kriminalitet og økonomisk kriminalitet ga henne økenavnet *Carlita la pesta* (Carlita, pesten). I 1994 ble hun utnevnt til riksadvokat i Sveits.

Hun arbeidet tett med den senere myrdede italienske dommeren Giovanni Falcone mot mafiaen, og i 1989 unngikk hun bare såvidt et bombeangrep  i Falcones feriehus ved Palermo.

Fra september 1999 var hun sjefsanklager ved FNs krigsforbrytertribunal (ICTY) i Haag inntil Serge Brammertz avløste henne 1. januar 2008.  Hun stod blant annet for prosessen mot den serbiske president Slobodan Milošević.

I forbindelse med at del Ponte i 1999 ble utnevnt som sjefsanklager ved ICTY, ble hun også utnevnt til sjefsanklager ved Det internasjonale krigsforbrytertribunalet for Rwanda (ICTR), hvor hun avløste Louise Arbour. 15. september 2003 utnevnte Sikkerhetsrådet Hassan Bubacar Jallow som hennes etterfølger, slik at hun kunne konsentrere seg om sakene fra det tidligere Jugoslavia.

Hun var ambassadør i Argentina for hjemlandet Sveits fra 2008 til hun gikk i pensjon februar 2011.

Hun snakker italiensk, tysk, fransk og engelsk. Hun fikk en sønn i et tidligere ekteskap.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Oppslag om Carla del Ponte ved Det internasjonale museum om kvinner
* Carla Del Ponte forbereder seg i rollen som sveitsisk ambassadør til Argentina, BBC
* BBC News profile on Carla Del Ponte and Radiodokumentar  (sammendrag), BBC
* Blogg for jakten på Radovan Karadzic
Rio de Janeiro (delstat)

**Rio de Janeiro** er en delstat i den sørøstlige regionen av Brasil. Delstatshovedstaden er Rio de Janeiro som også var hovedstad i Brasil i perioden 1764 til 1960.  
Delstaten grenser til nabodelstatene São Paulo, Minas Gerais og Espírito Santo.  Innbyggerne i delstaten omtales ofte som *fluminenses*, mens innbyggerne i delstatshovedstaden omtales som *cariocas.* Delstaten hadde i 2015 et beregnet folketall på .

## Geografi
Rio de Janeiro er i areal en relativt liten delstat i Brasil. Med en størrelse på om lag 43&nbsp;700 kvadratkilometer, er den på størrelse med Danmark. Den høyeste fjelltoppen er Pico das Agulhas Negras (2789&nbsp;moh) som ligger i fjellområdet Serra da Mantiqueira. De viktigste elvene er Paraíba do Sul, Macaé, Muriaé, Piraí og Rio Grande.

Kyststrekningen sør for delstatshovedstaden omtales som *Costa Verde*, den grønne kysten, mens kyststrekningen nordøstover kalles *Costa do Sol*. I delstaten finner man også nasjonalparkene Parque Nacional Serra dos Orgãos, Parque Nacional de Itatiaia og Parque Nacional de Tijuca. Utenfor kysten av Costa Verde finner man øya Ilha Grande som er fredet som en delstatspark.

## Historie
Den 1. januar 1502 seilte en portugisisk ekspedisjon ledet av André Conçalves inn Guanabara-bukta. Han trodde at bukta var munningen av en elv og døpte den Rio de Janeiro (Januarelva). Delstaten ble etablert i sin nåværende form i 1975 ved å slå sammen delstaten Guanabara og byen Rio de Janeiro. Frem til da var Niterói delstatshovedstad.

## Næringsliv
Rio de Janeiro har en god del kjemisk industri samt olje- og gassindustri. Turisme er også en viktig inntektskilde for delstaten. Rett nord for Angra dos Reis ligger Brasils eneste atomkraftverk. I Campos-bassenget utenfor kysten av Rio de Janeiro produseres 80&nbsp;% av Brasils oljeproduksjon.

## Byer
Noen byer i delstaten er
Angra dos Reis, Mangaratiba, Nilópolis, Niterói, Paraty, Petrópolis.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* virtual photo tour through Rio de Janeiro and neighbourhood with www.riodejaneirophotoguide.com
Lucas David

**Lucas David** eller **Lukas David** (født 1503 i Allenstein i Øst-Preussen, død i august 1583 i Königsberg) var en prøyssisk historiker, som omkring 1550 skrev en prøyssisk historie i flere bind.

Lucas David var kansler hos biskopen Tiedemann Giese, og senere hertuglig hoffråd ved den kongelige kammerretten i Königsberg. Hans verk *Preußische Chronik* gjorde ham kjent over hele Tyskland. Han anses som en viktig moderne historiker, som tidlig la vekt på kildeforskning. Han innstiftet et stipendium for fattige studenter ved Universität Leipzig.

## Referanser
Idaho

**Idaho** er en delstat nordvest i USA. Den grenser mot Montana i nordøst, Wyoming i øst, Utah og Nevada i sør, Washington og Oregon i vest og mot Canada i nord.

## Geografi
Idaho er en fjellstat som ligger i Rocky Mountains-kjeden. En av elvene, Snake River, går gjennom den svært dype Hells Canyon. Hoveddelen av befolkningen bor sør i staten der Boise er hovedstad og største by. Andre byer i sør er Pocatello og Twin Falls. Andre byer i staten er Lewiston som ligger ved en elv og er Idahos eneste havneby, og Coeur d'Alene.


Redfish lake.JPG|Redfish Lake
Idaho USA12.jpg|Palouse området 
Shoshone falls.jpg|Shoshone Falls 


## Historie

Området hadde omtrent 8&nbsp;000 indianere da Lewis og Clark ekspedisjonen besøkte det i 1805. 

Navnet ble foreslått av lobbyisten George M. Willing som påsto at det var "indiansk" for «Edelsten fra fjellene». Navnet var egentlig bare oppspinn, og det opprinnelige territoriet fikk navnet Colorado. Da Idaho-territoriet (bestående av dagens Idaho, Montana og Wyoming) ble dannet i 1863 fikk det imidlertid navnet Idaho igjen.

Gull ble oppdaget i området i 1861, og byggingen av jernbane i 1869 bidro til befolkningsveksten. Da Idaho formelt ble stat i 1890 hadde den en befolkning på 88&nbsp;548.

## Økonomi

Gruveindustrien, for sølv og bly, har vært viktig for Idaho. Det mest kjente jordbruksproduktet er poteter, og Idaho står for en tredjedel av USAs potetproduksjon. På 1970-tallet har også databedrifter investert i Idaho.

 Kilde: *The World Almanac 2008*, side 45 og 555-587. 

## Politikk

Idaho er en av de mest konservative statene i USA, og Det republikanske parti har guvernøren, begge plassene i senatet og begge plassene i representantenes hus. I 2008 tapte imidlertid republikanske Bill Sali 1. valgdistrikt (nordre og vestre Idaho) til demokraten Walter Minnick, men partiet gjenvant setet i 2010. I tillegg har republikanerne store flertall i begge kamre i delstatsforsamlingen (28-7 i Senatet og 56-14 i annetkammeret). George W. Bush vant 68,4&nbsp;% av stemmene i 2004-valget og John McCain 61% i 2008.

## Justis
Idaho praktiserer dødsstraff. Metoden som brukes er giftsprøyte

## Fylker

Idaho har 44 fylker (counties).

## Demografi

Bureau of the Census anslo i juli 2011 at innbyggerantallet i Idaho var , noe som tilsvarte en økning på 1,11 % fra folketellingen i 2010.

## Kjente personer
* Ezra Pound
* Sacagawea
* Picabo Street
* Peter Cetera
* Sarah Palin
* Josh Ritter

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Offisiell turistside for Idaho (engelsk)
De schmalkaldiske artikler

**De schmalkaldiske artikler** er luthersk bekjennelsesskrift som inngår i Konkordieboken. Martin Luther skrev tekstene i 1536 og presenterte dem for Schmalkalden-forbundet i 1537.  

## Historie
Schmalkalden-forbundet ble opprettet av tyske protestantiske fyrstedømmer og riksbyer, under et møte i byen Schmalkalden. 

Skriftet ble til på oppdrag av kurfyrst Johann Friedrich av Sachsen, med henblikk på det planlagte konsil i Mantova som paven hadde satt til 23. mai 1537. Møtet ble imidlertid utsatt, og kom ikke i stand før i desember 1545, og da i Trient – Luther ønsket ikke protestantisk deltakelse der. Artiklene skulle etter kurfyrstens ønske gjenspeile den protestantiske sides trosoverbevisning. Artiklene ble forfattet i desember 1536, og fremlagt for deltakerne på Schmalkalden-møtet den 7. januar 1537. Mange undertegnet bekjennelsen, men den ble ikke vedtatt som uttrykk for forbundsfellenes samlede tro.

Luther var på den tid plaget av en rekke sykdommer og skavanker, og så for seg at han snart skulle dø. Artiklene gjenspeiler dette ved sitt sterke testamentariske preg. Det gjelder særlig de avsluttende betraktninger. 

De schmalkaldiske artikler representerer et tydelig innsnitt i reformasjonens utvikling. Philipp Melanchthon og de øvrige lutherske bidragsytere bak bekjennelsesskriftet *[[Confessio Augustana]]* hadde bestrebet seg på å påvise hvor meget deres lære var i overensstemmelse med den gamle katolske lære, men nå var situasjonen en annen. Luther mente at det var viktig å profilere protestantismen skarpere, og at et klarere språk og tydeligere uttrykksformer var påkrevet.

Artiklene ble også oppfattet slik, og betraktet som et definitorisk uttrykk for den nye kristendomsform. De utløste raskt motskrifter fra katolsk hold, i 1537 og 1538 kom det tre skrifter fra hhv. Cochlaeus, Witzel og Hoffmeister. 

Artiklene ble heller ikke så samlende som Luther hadde tenkt seg. De ble ikke gitt status som forbundsbekjennelse for medlemmene i Det schmalkaldiske forbund, og de blottla også teologiske forskjeller mellom Luther og hhv. Melanchthon, landgreve Philipp av Hessen og kurfyrst Johann Friedrich. De skulle spille en vesentlig rolle i de indre-lutherske stridigheter som var i ferd med å utvikle seg. 
## Referanser
Stealth

**Stealth** er en fellesbetegnelse på en rekke teknikker for å gjøre fartøyer, luftfartøyer, kjøretøyer og andre maskiner mindre synlig (ideelt usynlig) på radar og for andre sensorer. Dette betyr at objektet skal smelte sammen med bakgrunnen, det skal ha de samme egenskaper som bakgrunnen og det snakkes derfor om *kontrollert signatur*. Hensikten er både å gjøre det lettere å nærme seg målet, samt å gjøre det lettere å unnslippe etter at målet er ødelagt.

Teknikkene blir ofte assosiert med radar fordi dette var det primære i de opprinnelige arbeidene til Petr Ufimtsev, som av mange er ansett å være den som fant frem til grunnprinsippene for å begrense radarrefleksjoner. Senere har det blitt et større fokus på teknikker og metoder for multispektral kontrollert signatur. For eksempel er det ikke tilstrekkelig å bare begrense radarrefleksjon fra et fly om den termiske emisjonen er så stor at den kan brukes for å detektere det samme flyet. Omvendt kan den termiske emisjonen fra en båt være lavere enn den omkringliggende sjøen, noe som igjen kan medføre deteksjon, typisk vil båten da fremstå som kaldere enn den omkringliggende sjøen.

Etter at teknologien ble kjent er begrepet brukt mer generelt om teknologier for å unngå oppdagelse. Et eksempel er stealth virus og lignende for computere, hvor disse har metoder for å unngå å bli oppdaget av antivirussystemer. Blue Pill er en metode som har slike egenskaper.

Første gang stealth-våpen ble brukt var under USAs invasjon av Panama i 1989 da to Lockheed F-117 Nighthawk angrepsfly slapp bomber mot Rio Hato-flyplassen nær Panama by. Den første konflikten med mer utstrakt brukt av stealth-teknologi var Gulfkrigen i 1991.

## Våpensystemer med stealth-teknologi

De fleste våpensystemer introdusert mot slutten av 80-tallet og senere implementerer stealth-teknologi i større eller mindre grad. Med mer avanserte analyseverktøy er de opprinnelige sterkt fasetterte overflatene blitt erstattet av mer aerodynamiske former, slik som i F-35 Lightning II. Følgende våpensystemer er velkjent for sine stealth-egenskaper:

* F-117 Nighthawk
* F-35 Lightning II
* F-22 Raptor
* B-2 Spirit
* USS Sea Shadow (IX-529)
* La Fayette-klassen
* Skjold-klassen
* Visby-klassen

## Eksterne lenker
*
Kentucky

**Kentucky,** offisielt **Commonwealth of Kentucky**, er en delstat i USA.

Den grenser mot Indiana og Ohio i nord, Vest-Virginia og Virginia i øst, Tennessee i sør og Missouri og Illinois i vest.
Kentucky ligger i det sørlige USA, men blir noen ganger regnet som en del av Midtvesten. Fjellkjeden Appalachene krysser de østlige delene av staten.

Kentucky er kjent for tobakk, Bourbon, kull, rasehester og bluegrass-musikk.

## Historie
Selv om området var bebodd av indianere i førhistoriske tider, så var det ingen permanente indianerbosetninger i området da utforskere og nybyggere begynte å strømme til Kentucky på midten av 1700-tallet. I stedet ble landområdet brukt som jaktmarker av blant annet Cherokee- og Irokeserindianere.

Pioneren Daniel Boone (1734&ndash;1820) utforsket området fra 1767. I 1769 åpnet han en rute inn i Kentucky. Dette resulterte i en strøm av nybyggere på vei vestover. Store deler av det som i dag er Kentucky, ble kjøpt fra indianerne i avtaler fra Fort Stanwix i 1768 og Sycamore Shoals i 1775 og ble da betraktet som en utvidelse av staten Virginia. Den 1. juni 1792 ble Kentucky USAs 15. delstat.

Shawnees som bodde nord for elven Ohio, var ikke fornøyde med fordelingen av Kentucky og allierte seg med britene under den den amerikanske uavhengighetskrigen. Kentucky var en slagmark under krigen, og et av de siste store slagene i krigen, slaget ved Blue Licks, ble utkjempet i staten.

Det ble importert et betydelig antall svarte slaver, og delstatsregjeringen motsatte seg avskaffelsen av slaveriet. Men Kentucky sluttet seg ikke til sørstatene. Under den amerikanske borgerkrigen kjempet flertallet av statens soldater på nordstatenes side.

## Befolkningsutvikling

## Store byer
Kentuckys største byer og hurtigst voksende fylker er konsentrert rundt det som blir referert til som det gyldne triangel (eng: *Golden Triangle*), som er nesten utelukkende i bluegrass-regionen, med unntak av fylkene Hardin, Meade og LaRue i Pennyroyal-regionen.

Den største byen i Kentucky er Louisville Metro, med 556&nbsp;429 innbyggere (2005) og et metropolområde med 1&nbsp;342&nbsp;918 innbyggere. Den nest største byen er Lexington, med 268&nbsp;080 innbyggere og et metropolområde med 635&nbsp;547 innbyggere.

Lengst nord i staten ligger et tredje urbant område bestående av 8-9 sammenvokste byer som faktisk utgjør deler av storbyen Cincinnati, Ohio. De fire fylkene Boone, Kenton, Campbell og Grant ligger alle innenfor Cincinnatis metropolområde og har tilsammen omkring 400&nbsp;000 innbyggere. Cincinnatis hovedflyplass *CVG/Greater Cincinnati Airport* ligger her, i Hebron, Boone County, nær byen Covington, KY.

## Økonomi

 Kilde: *The World Almanac 2008*, side 45 og 555–587. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
São Luís

**São Luís** er hovedstad og en kommune i delstaten Maranhão i nordøstregionen av Brasil. Byen ble grunnlagt i 1612 av Franske kolonister og hadde i 2003 om lag 890 000 innbyggere. Den ligger på en øy i deltaet hvor elvene Pindaré og Itapecuru renner ut i Atlanterhavet.

Det gamle bysentrumet i São Luís står på UNESCOs liste over verdensarv.

## Galleri

Fil:Saoluizbrasil.jpg|Fasade i gamlebyen


## Referanser


## Eksterne lenker
*
Lydmuren

**Lydmuren** er, i dagligtale, en betegnelse på lydens hastighet i Jordens atmosfære.

Når et fly beveger seg gjennom luften dannes det trykkbølger rundt flyet. Etter hvert som flyets hastighet øker, blir det en opphopning av trykkbølger rundt flyet.  Når flyets hastighet når lydens hastighet, forårsaker denne opphopningen en «mur» av luft under høyt trykk rundt flyet.  Det er denne «muren» som kalles «lydmuren». Ved lydhastigheten er «muren» tilnærmet flat, men etter hvert som flyets hastighet øker blir formen på «muren» en kjegle, som blir spissere jo høyere flyets hastighet er. Kjegleformen er synlig på bildene til høyre. Det høye &ndash; og ustabile &ndash; trykket gjør at det er en stor påkjenning på flyets konstruksjon å fly i hastigheter nær lydhastigheten.

Når man sier at et fly «bryter lydmuren», betyr det at flyet akselererer fra en hastighet under lydens hastighet til en hastighet over lydens hastighet. Lydens hastighet i jordens atmosfære ved 1 bar er cirka 347 m/s. Smellet som forårsakes av fly som flyr raskere enn lyden er ikke, som mange tror, at et fly bryter lydmuren. Smellet *er* selve lydmuren. Lyd er variasjoner i lufttrykket, og den voldsomme økningen i lufttrykket, forårsaket av opphopningen av trykkbølger, høres som et kraftig smell. Smellet er sterkt nok til å knuse vinduer, noe mange gartnerier fikk merke, inntil det ble innført regler som for eksempel at Concorde- passasjerflyet kun fikk gå supersonisk over åpent hav og i stor høyde.

Prinsippet om «lydmuren» gjelder for øvrig ikke bare for fly i luft, men for alle objekter som beveger seg gjennom gasser. Dette kan for eksempel være et prosjektil fra et skytevåpen, eller en pisk som slås på en måte som forårsaker tuppen til å produsere en lyd.

Første gang lydmuren ble brutt i kontrollert, plan flukt av et fly, var den 14. oktober 1947. Lydhastigheten er ikke konstant, slik at en har innført et eget målesystem for flyhastigheter, Mach-skalaen, der lydhastigheten er Mach 1, og dobbel lydhastighet, Mach 2 osv. Hastigheter under Mach 1 kalles subsoniske, mens større fart er supersonisk.(*son=lyd*)
Marcelo H. del Pilar

**Marcelo H. del Pilar y Gatmaitan**, populært kjent som **Plaridel** (født 30. august 1850 i San Nicolas (da barrio Cupang) i Bulacan i provinsen Bulacan i Generalkapteinskapet Filippinene, død 4. juli 1896 i Barcelona i Spania) var en av de fremste av de såkalte «propagandister» som med sitt forfatterskap kjempet for filippinsk frihet. 

## Liv og virke
### Bakgrunn
Han var kinesisk-filippinsk, sønn av Julian H. del Pilar og Blasa Gatmaitan, et begavet barn som raskt lærte seg å spille piano, fiolin og fløyte. Han var også en dyktig fekter og hadde en god sangstemme. 

Hans første skolegang var i et kollegium eid av Sra. Herminigilda Flores, deretter gikk han på Colegio de San Jose, og så på Santo Tomás-universitetet i Manila der han tok juridisk eksamen i 1880. Han giftet seg med sin kusine Marciana del Pilar og de fikk syv barn.  

### Redaktør
I 1882 ble han redaktør av *Diariong Tagalog* – en avis som rettet sterk kritikk mot den måten spanjolene regjerte landet og behandlet folket på. Han hadde selv  sammen med Basilio Teodoro Moran, også grunnlagt avisen. Han skrev satirer mot de spanske munkeordenene, under pennenavnet «Plaridel». Hans to mest kjente verker  er *Dasalan at Tuksuhan* ("Bønner og fristelser") og *Kaiingat Kayo* ("Vær forsiktig"). 

Da han i 1889 dro til Barcelona i Spania overtok han etter Graciano Lopez Jaena som redaktør av *La Solidaridad* – propagandistenes talerør i Spania. Han ble også leder for den politiske seksjonen av *Asociación Hispano-Filipina de Madrid*. Marcelo H. del Pilar ønsket reformer, og var ingen agitator for politisk selvstendighet. Som en av lederne för *propagandabevegelsen* blant filippinske studenter i Spania bidro han med artikler til *La Solidaridad* i Madrid, der han gikk inn for følgende dagorden: 

*At Filippinene ble en spansk provins, 
*Representasjon i det spanske parlamentet *Cortes*, 
*Filippinske menighetsprester fremfor spanske augustinere, dominikanere og fransiskanere, 
*Forsamlings- og ytringsfrihet; Like rettigheter for loven (for både filippinere og spanjoler).

Etter år av publikasjon fra 1889 til 1895 hadde *La Solidaridad* begynt å skrante under pengemangel, uten å ha avstedkommet konkreta forandringer på Filippinene. Det siste nummeret utkom den 15. november 1895. 

Plaget av sykdom (tuberkulose) gikk det nedover med Marcelo H. del Pilar. Han døde den 4. juli 1896 i Barcelona.

## Referanser


## Litteratur
*
Hermann von Richthofen

**Hermann Freiherr von Richthofen** (født 20. november 1933, død 17. juli 2021) var en tysk diplomat, jurist og adelsmann (friherre). 

Han var ambassadør til Storbritannia fra 1989 til 1993 og tysk NATO-ambassadør fra 1993 til 1998.

Von Richthofen har mottatt Brandenburgs fortjenstorden.

Han er grandnevø av flyveren Manfred von Richthofen, «den røde baron», og hans navn gjorde ham til en mediefavoritt i Storbritannia.

## Se også
* Richthofen

## Referanser


## Eksterne lenker
* http://www.channel4.com/history/microsites/H/history/heads/outtakes/dogfight03.htm
Mississippi

:*For elven med samme navn se [[Mississippi (elv)]]

*'Mississippi*' er en [[delstat]] i [[USA]]. Den ligger sørøst i landet og er en av [[sørstatene]] og er en av Amerikas fattigste stater. Den grenser mot [[Tennessee]] i nord, [[Alabama]] i øst, [[Louisiana]] i sørvest og mot [[Arkansas]] i nordvest. I sør ligger [[Mexicogolfen|Mexicogulfen]].

Staten har fått sitt navn fra elven [[Mississippi (elv)|Mississippi]] som renner langs den vestlige grensen mot Arkansas. Navnet, som betyr «stor elv» stammer enten fra [[ojibwe]], et [[indianer]]-språk som ble snakket i området rundt elven, eller et annet nært beslektet [[algonquian]]-språk. [[Pearl River]] danner den nederste delen av grensen mot Louisiana ned mot Mexicogulfen.

Klimaet i MS er overveiende [[subtropisk]] med korte, milde vintre, og lange, fuktige og varme somre.

==Økonomi==

<small> Kilde: *The World Almanac 2008'', side 45 og 555-587. 

## Demografi

## Justis
Mississippi praktiserer dødsstraff. En metode for henrettelse som praktiseres er henrettelse med giftsprøyte.

## Kjente personer
* Britney Spears
* William Faulkner
* John Grisham
* John Lee Hooker
* Elmore James
* B. B. King
* Trent Lott
* Bo Diddley
* Elvis Presley
* Muddy Waters
* Tennessee Williams
* Oprah Winfrey
* Robert Johnson
* Faith Hill
* LeAnn Rimes

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Maryland

**Maryland** er en delstat i USA. Den ligger øst i landet ved Atlanterhavet. Staten er nesten delt i to av Chesapeake Bay. Den grenser mot Pennsylvania i nord, Delaware i øst, Virginia i sør og Vest-Virginia i vest. 

## Historie
Staten har fått sitt navn etter kong Karl I av Englands dronning Henrietta Maria. Noen landområder rundt Chesapeake Bay ble i 1632 gitt til lord Baltimore Cecil Calvert, av den engelske kongen, og han oppkalte kolonien etter giverens hustru. Koloniens første hovedstad St. Mary's City ble grunnlagt i 1634 av Calverts bror Leonard Calvert (1606&ndash;1647).

Maryland var spesiell i forhold til de andre britiske koloniene i Amerika fordi den ble grunnlagt av katolikker. George Calvert hadde vært *Secretary of state* i kolonien, men trakk seg da han konverterte til katolisismen i 1625. I 1632 gav kong Karl ham i oppgave å stifte en katolsk koloni. Maryland innførte i 1649 *Toleration Act* som skulle hindre at katolikker ble straffet med yrkesforbud. I 1650-årene kom det til en borgerkrig som puritanerne vant, men Maryland forble en brokete og sammensatt stat. Slaveri var tillatt, og staten lå sør for Mason-Dixon-linjen, men deltok ikke på Sørstatenes side under den amerikanske borgerkrigen.

## Befolkning
United States Census Bureau anslår befolkningstallet den 1. juli 2011 i Maryland til å være , en økning på 0,95% fra folketellingen i 2010.

### De 10 mest folkerike byene

## Økonomi
Maryland er senteret for USAs farmasøytiske industri, med basis i forskningen rundt Johns Hopkins University i Baltimore. Som spin-off av den medisinske industrien er Baltimore også et viktig senter for helserelaterte forsikringsselskaper. Det drives også mye medisinsk forskning.

 Kilde: *The World Almanac 2008*, side 45 og 555-587

## Justis
Guvernør Martin O’Malley underskrev 2. mai 2013 loven som avskaffer dødsstraff i delstaten Maryland.

Den siste henrettelsen fant sted i 2005.

Delstaten ble den 18. delstaten som slutter å henrette fanger.

## Kjente personer
* Tom Clancy
* Edgar Allan Poe
* DMX
* Logic

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Risøyhamn

**Risøyhamn** er et tettsted i Andøy kommune i Nordland. Tettstedet ligger sørøst på Andøya. I Risøyhamn er det også en havn med et moderne kaianlegg som kan ta imot større fartøy.

Risøyhamn har to daglige anløp av Kystruten. Her ligger også den 750 meter lange Andøybrua, som går over Risøysundet og binder Andøya sammen med Hinnøya.

Risøyhamn er også det sørlige utgangspunktet for Risøyrenna, som ble åpnet i 1922 og som er 4,8 km lang. Risøyrenna gjør det mulig for større fartøy å passere mellom Andøya og Hinnøya. Risøyrenna ble utvidet i 2001.

Natt til den 16. januar 2021 ble Risøyhamn og Vesterålen rammet av en av de verste branntragediene i nyere tid, fire barn og ungdom omkom i tillegg til en voksen, mens faren til to av barna kom fra det med kritiske skader. Brannen startet i en familiehytte, årsaken til brannen er fremdeles ukjent.

Kong Harald sendte kondolansebrev til ordfører Frank Johnsen i Vågan, Lofoten kort tid etterpå.

## Kultur

### Gammelgården
Det er mange eldre bygninger i Risøyhamn. Den eldste av dem er Gammelgården, som kan ha blitt reist tidlig på 1700-tallet.

### Risøyhamn Bygdetun
I Risøyhamn ligger Risøyhamn Bygdetun, som er en av Andøymuseets to filialer. Andøymuseet er en avdeling av stiftelsen Museum Nord.

Bygdetunet har fem bygninger:

* Børvågstua
* Martin Nilsa-huset (Nilsengården)
* Lensmannsgården/Gansmoestua
* Fembøringsnaustet
* Et fjøs

### Risøyhamnmartnaden
I 1991 ble det for første gang i nyere tid arrangert «martnad» –  i Risøyhamn. I de påfølgende årene har Risøyhamnmartnaden blitt arrangert årlig.

## Idrett
Det lokale idrettslaget Andøygutten IL hører hjemme i Risøyhamn. Idrettslaget fikk kunstgressbane i 2014, og startet noen år senere pengeinnsamling for å bygge klubbhus på dugnad. Andøyguttens klubbhus stod ferdig i 2020.

## Næringsliv
Risøyhamn Baatbyggeri ble etablert på stedet i 1907. I 1929 eller 1930 ble virksomheten utvidet med to rulleslipper.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Risøyhamn Skole
*Risøya krets
Ramón F. Magsaysay

**Ramón del Fierro Magsaysay** (født 31. august 1907 i Iba, Zambales, Filippinene, død 17. mars 1957 ved Cebu)  var Filippinenes syvende president. Han satt i embetet fra 30. desember 1953 til han omkom under en flyulykke. Han er mest kjent for den omfattende landreformen som bragte Hukbalahap-opprøret til avslutning.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Magsaysay var filippiner av delvis ilocano, delvis tagalog-opphav. Han var sønn av smeden Exequiel Magsaysay og lærerinnen Perfecta del Fierro, og ble født i Iba i provinsen Zambales. Han studerte fra 1927 ved University of the Philippines i det som i dag er Quezon City. Der studerte han jus, senere ingeniørfag. Samtidig jobbet han som sjåfør. På grunn av sykdom fullførte han ikke utdanningen. Senere fullførte han imidlertid økonomistudier ved José Rizal College (1928–1932).

Etter studiene arbeidet han som bilmekaniker og oppsynsmann. Da Filippinene kom i faresonen under den annen verdenskrig  (1941), sluttet han seg til den filippinske hær og fikk kapteins rang. Ved nederlaget i fjellene i Bataan i 1942 unngikk han å bli tatt til fange og sluttet seg til geriljaen.

### Politiker
Etter at japanerne hadde tapt Filippinene, ble han utnevnt av den amerikanske general Douglas MacArthur til militærguvernør for hjemprovinsen Zambales. Han ble kongressmann, og i sin periode i den filippinske kongress (1946-1950) utviklet han en slagplan for å slå ned Hukbalahap-geriljaen *(Huk)*. Dermed ble han utnevnt til forsvarsminister av president Elpidio R. Quirino. Han reformerte hæren, tok til fange kommunistpartiets topplederne, bekjempet *Huk*-opprørerne, og kombinerte den militære innsats med å åpne og utvikle nye landområder, særlig på Mindanao for nybyggere fra de områdene der Huk-opprørerne hadde sin beste grobunn på grunn av eiendomsforholdene innenfor landbruket. Etter en tvist med Quirino søkte han i 1953 avskjed fra sin ministerpost. Han forlot det regjerende liberale parti og sluttet seg til nasjonalistpartiet og ble dets presidentkandidat. Han vant presidentvalget i 1953 med stor margin, og Quirino måtte gå av. Da han ble innviet, var han den første filippinske presidenten som var ikledd barong tagalog, en tradisjonell filippinsk skjorte.

Som president samarbeidet Magsaysay tett med USA og talte imot kommunismen under den kalde krigen. Han gjennomførte en omfattende landreform og dessuten en omgripende reform av regjeringsapparatet.

Det ble antatt at han med letthet ville vinne gjenvalg, men han døde tidlig i valgkampen i en flyulykke i provinsen Cebu. Den 16. mars 1957 dro han med fly til Cebu for å holde en tale ved en utdanningsinstitusjon. Da han skulle tilbake til Manila om kvelden, gikk han om bord i presidentflyet, Mt. Pinatubo, men det ble meldt savnet neste morgen. Flyet hadde krasjet i fjellene rett nord for Cebu, og alle utenom én ombord døde. Dagen etter tiltrådte hans visepresident Carlos P. Garcia presidentembedet.

Magsaysay var en populær president. Ca. to millioner mennesker overvar begravelsen hans 22. mars 1957.

## Referanser
Victoria (Britisk Columbia)

**Victoria** er hovedstad i den canadiske provinsen Britisk Columbia. Byen ligger på sørsiden av Vancouver Island og er med sine 80 032 (2011) innbyggere den største byen på øya og den 67 største byen i Canada. Victoria storbyområde har et innbyggertall på 344 630 (2011), noe som gjør den til Canadas 15 største storbyområde. I området befinner blant annet Royal Roads University seg.
## Eksterne lenker
*
Fjeldstad

Personer med **Fjeldstad** som etternavn:

* Jack Fjeldstad, (1915&ndash;2000) skuespiller bl.a. kjent fra filmen *Ni liv*
* Jan Fjeldstad, forfatter 
* Lise Fjeldstad, skuespillerinne ved ulike teater
* Sveinung Fjeldstad, fotballspiller
* Torill Fjeldstad, tidligere alpinist
* Øystein Fjeldstad, professor, Handelshøyskolen BI
* Øivin Fjeldstad, (1903 – 1983) dirigent
* Øivin Skappel Fjeldstad, banksjef
Andøyabrua

**Andøyabrua** (nordsamisk: *Ánddarovvi*) eller lokalt kjent som **Risøyhamnbrua** er ei spennbetongbru (bygd etter fritt frambygg-metoden) som ligger i Andøy kommune og går over Risøysundet mellom Risøyhamn på Andøya og Hinnøya. Den er del av fylkesvei 82. Brua er bygd etter fritt frambygg-metoden og har en totalengde på 750 meter, seilingshøyde på 30 meter og et hovedspenn på 110 meter. Brua har 21 spenn.

Andøya bru ble åpnet den 5. september 1974, og er ei av Vesterålsbruene. Disse ble oppført på 1970-tallet som en del av et interkommunalt samarbeid mellom de berørte kommunene i Vesterålen og Statens vegvesen, og gav kommunene fergefri veiforbindelse. Vesterålsbruene ble i det vesentligste finansiert gjennom bompenger. 

Andøya bru og de øvrige Vesterålsbruene ble prosjektert av firmaet Aas-Jakobsen AS, Oslo.

De øvrige Vesterålsbruene er Sortlandsbrua, Hadselbrua og den noe mindre Kvalsaukan bru. Sammen med Tjeldsundbrua ved Harstad, knytter disse Vesterålen til fastlandet.

## Referanser


## Se også
*Kvalsaukbrua
*Sortlandbrua
*Hadsel bru

*Liste over broer i Norge
*Liste over broer i Norge etter lengde
Elpidio R. Quirino

**Elpidio Rivera Quirino** (født 16. november 1890 i Vigan i provinsen Ilocos Sur på Filippinene, død 29. februar 1956 i Novaliches i Rizal) var Filippinenes president fra 17. april 1948 til 30. desember 1953.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Elpidio R. Quirino var en ilocano født i Vigan i kjerneområdet for ilokanoene. Faren, Mariano Quirino, kom fra samme provins, og moren, Gregoria Rivera, fra Agoo i naboprovinsen La Union. Faren var betjent ved et fengsel.

Elpidio begynte sin videregående utdannelse ved Vigan High School og fullførte den ved Manila High School i 1911. I Manila arbeidet som kontorist blant annet i politiet. Han tok også siviltjenestemannseksamen.

### Politiker
Fra 1915 studerte han jus ved University of the Philippines. Så arbeidet som advokat til han ble valgt til representant til den filippinske kongress. Fra 1919 til 1925 var han kongressmann, fra 1925 til 1931 senator. Deretter ble han finansminister og innenriksminister i *Commonwealth*-regjeringen – Filippinene var da et *commonwealth* under USA.

I 1934 var han medlem av den filippinske delegasjon i Washington D.C. (ledet av Manuel Quezon), som lyktes i å få den amerikanske Kongressen til å vedta Tydings-McDuffie-loven som stipulerte at Filippinene skulle få full nasjonal uavhengighet i 1945. Uavhengigheten ble virkeliggjort den 4. juli 1946.

Under den annen verdenskrig myrdet japanerne hans kone Alicia Syquia og tre av hans fem barn. 

Etter krigen var han statsminister og visepresident i Manuel A. Roxas' presidentperiode. 

### President
Da Roxas døde den 15. april 1948, ble Quirino president. Han vant deretter det påfølgende presidentvalget som kandidat for det liberale parti.

Den største utfordringen Quirino stod overfor som president, var den kommunistiske bevegelse Hukbalahap (ofte forkortet til *Huk*).  Selv om *huk*'ene opprinnelig hadde vært en anti-japansk geriljabevegelse på Luzon, klarte kommunistene etterhvert å ta over ledelsen. Da Quirinos forhandlinger med *Huk*-lederen Luis Taruc brøt sammen i 1948, erklærte Taruc åpent at han var kommunist og oppfordret folk til å styrke regjeringen.

Hans seks år som president var preget av etterkrigsgjenoppbygging, økonomiske fremskritt, og økt økonomisk bistand fra USA. Grunnleggende problemer, særlig på landsbygda, forble uløste. Hans administrasjon var heller ikke fri for korrupsjon og grådighet.

Da han stilte til gjenvalg i 1953 ble han slått av sin tidligere visepresident Ramon F. Magsaysay, som hadde brutt med Quirino tidligere samme år. Han trakk seg da tilbake til Novaliches rett ved Manila. Han døde av hjerteslag på skuddårsdagen den 29. februar 1956.

Quirino var katolikk og den første filippinske president av ilocano-avstamning.

## Referanser


## Litteratur
* 
*
Åse (tettsted)

**Åse** er et sted på den sørøstlige delen av Andøya i Andøy kommune i Nordland fylke. fra 2013 til 2018 var stedet klassifisert som tettsted.

På Åse fins det baptistkirke, barnehage, skole fra 1. til 7. klassetrinn, aldershjem, dagsenter for psykisk utviklingshemmede, frisør, dagligvareforretning og bilverksted. På Åse er det også lysløype hvor Åse idrettslag arrangerer skiløp om vinteren, bygdemuseum og grendehus.  

## Referanser


## Eksterne lenker
* Vesterålen Info om Åse
* Vesterålen Info om baptistkirken på Åse
*  Vesterålen Info om Åse Bygdemuseum
* Vesterålen Info om gammelskolen på Åse
*  Vesterålen Info om kirkegården på Åse
Trommeslager

En **trommeslager** er en person som spiller musikkinstrumentet tromme eller et eller annen instrument innen instrumentgruppen slagverk jevnfør rytmeinstrument. En perkusjonist spiller ofte på etniske instrumenter i fra den latinske og afrikanske kulturen.

Perkusjon er&nbsp;– sammen med sang&nbsp;– en av de eldste musikkformene som finnes. Enkelte kulturer har musikkstiler hvor trommer faktisk er det eneste musikkinstrumentet som benyttes. I Norge er ikke dette så utbredt, men i gamle dager var det vanlig med brudefølger som ble akkompagnert med bare trommer, derav uttrykket «bruremarsj».

## Se også
*Trommeslager i buekorps
Manuel A. Roxas

**Manuel Acuna Roxas** (opprinnelig **Manuel Roxas y Acuno** (født 1. januar 1892 i Capiz (idag heter byen Roxas City) i degans provins Capiz på Filippinene, død 15. april 1948 på Clark Air Base, Pampanga) ble den første filippinske president da landet ble uavhengig etter flere tiår under amerikanerne og drøyt tre år under japanerne.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Manuel var sønn av Gerardo Roxas og Rosario Acuna. Han studerte jus ved University of the Philippines og tok eksamen i 1913. Han hadde gjort det strålende, og ble privatsekretær til høyesteretts presiderende dommer, Cayetano Arellano, og underviste i jus 1915&ndash;1916.

### Politiker
Deretter ble han medlem i bystyret i hjembyen Capiz på øya Panay. I 1919 ble han valgt til guvernør for provinsen Capiz. I 1922 ble han kongressmann og i 1935 valgt til delegat til den konstitusjonelle konferanse. Han ble senator i 1941 of snart senatets president. Han arbeidet så i den japansk-innsatte regjering. Samtidig spionerte han for den filippinske undergrunnsbevegelsen. Da amerikanerne gjenerobret landet, ble Roxas først arrestert som kollaboratør. Men general Douglas MacArthur benådet ham, og gjeninnlemmet som offiser i de amerikanske væpnede styrker, som han hadde vært tilknyttet før japanerne seiret.

### President
Roxas vant presidentvalget i 1946 med knapp margin. Han ble tatt i ed og tiltrådte den 4. juli 1946, samme dag amerikanerne gav fra seg all myndighet. 

Som president engasjerte han seg for gjenoppbyggingen av det krigsherjede landet. Han søkte i den forbindelse særlig om hjelp fra amerikanerne. Han inngikk også en rekke handels- og militæravtaler med den tidligere kolonialmakt, med varighet for 99 år. Det dreide seg om *Bell Trade Act*, som han rakk å undertegne, og baseavtale med amerikanerne i 1947. 

Mange filippinere var misfornøyde med avtalenes lange løpetid. Roxas fikk også etterhvert problemer med den korrupsjon og nepotisme som rådet mange steder, og med fremveksten av den kommunistiske opprørergruppen Hukbalahap.

Han døde av et hjerteslag rett etter at han hadde fullført en tale på den amerikanske flybasen Clark ved byen Angeles City i Pampanga den 15. april 1948.

## Referanser


## Litteratur
* Rédaction LM, « L'indépendance des Philippines », Le Monde,‎ 5 juillet 1946 
* R. V. Gilles, « Les désillusions de l'indépendance », Le Monde,‎ 15 décembre 1946 
* Rédaction LM, « M. Manuel Roxas, président de la République des Philippines, est mort hier », Le Monde,‎ 17 avril 1948 
* Marc Mangin, *Les Philippines*, Éditions Karthala, 1993, 218 p., p. 151-158.
USAs delstater

**USAs delstater** er de 50 delstatene som sammen utgjør forbundsstaten USA.

I USAs flagg representerer de 50 stjernene de nåværende delstatene, mens de 13 stripene representerer de opprinnelige 13 koloniene som i 1776 rev seg løs fra Storbritannia og dannet USA. Veksten i antall delstater har stort sett skjedd ved at «føderale territorier» fikk delstatsstatus og indre selvstyre. De nyeste delstatene er Alaska og Hawaii, som begge ble etablert i 1959.

Delstatene har egne lover, en delstatshovedstad, egne flagg og andre symboler. Delstatene har delvis ulik demografi, historie og kultur.

USA er en føderasjon. Etter amerikansk rett er delstatene suverene enheter, hvilket betyr at deres makt kommer fra folket fremfor å være delegert fra den føderale styresmakten. Føderale lover går foran delstatlige lover på områder der den føderale styresmakten har myndighet, men den amerikanske grunnloven begrenser den føderale styresmaktens myndighet. All makt som ikke eksplisitt er tildelt føderale myndigheter i grunnloven, er forbeholdt delstatene. Den amerikanske borgerkrigen (1861 til 1865) og høyesterettsdommen «Texas v. White» fastslo at delstatene ikke har rett til å løsrive seg, og at de, i henhold til grunnloven, heller ikke har rett til å bedrive utenrikspolitikk.

## Tabell
Tabell over USAs delstater, med postkodeforkortelser, delstatshovedstad, største by, deltstatsflagg, år for innlemmelse i unionen, innbyggertall, BNP pr innbygger i delstaten og statens «populærnavn». 

Noen stater har flere populærnavn. Denne oversikten viser «offisielle» delstatsnavn som er vedtatt av delstatsforsamlinger, dessuten navn som brukes på bilskilt, og navn som regnes som svært utbredt. Navn som er offisielle eller brukes på bilskilt markeres med **(O)** eller **(B)** bak navnet. 

## Demografiske og historiske kart

Fil:US states by GDP per capita (nominal).PNG|Delstatene etter gjennomsnittsinntekt
Fil:US states by date of statehood RWB.PNG|Delstatene etter dato for inntreden i unionen
Fil:US states by date of statehood.gif|Hvordan unionen vokste
Fil:US state names language2.PNG|Delstatene etter navnenes etymologi
Fil:Map of USA showing regions.png|Delstatene inndelt i hovedregioner
Fil:US population map.png|Folketetthet. Klikk på kartet for kart over de enkelte delstatenes folketetthet
Fil:US-Timezones.svg|Tidssoner i USA


## Noter


## Se også
*USAs delstatsflagg
Jacob Brinchmann

**Jacob Brinchmann** (født 23. januar 1910 i Trondheim, død 6. juni 2002 i Bærum) var en norsk forfatter, oversetter og forlagsmann i Aschehoug.

Han skrev på 1930- og 1940-tallet en guttebok og en rekke kriminalromaner, blant annet med sin bror Erling Brinchmann som var politimester i Bergen 1946-66.

Brinchmann debuterte under navnet Jacob Mothername Stevenson med boken ‘’Kampen om en kongekrone’’ i 1935, og under eget navn med kriminalromanen ‘'Mannen som kom tilbake* i 1937.

== Utgivelser ==
* *Kampen om en kongekrone* (1935).  Guttebok om [[William Wallace]] og Robert Bruce (Robert I av Skottland) og skottenes frihetskamp.
* *Ti sekunder i mørket* (1935).  Sammen med broren [[Erling Brinchmann]] under [[psevdonym]]et E. J. Brinchmann.  Gikk som føljetong i [[Bergens Tidende]].
* *Mannen som kom tilbake* (Aschehoug, 1937)
* *De snorrette spor* (Aschehoug, 1938)
* *Falsk Vidnesbyrd* (Aschehoug, 1942)
* *Sola går bak åsen* (1943).  Barnebok illustrert av [[Knut Yran]]
* *I selskap med gitaren* (Cammermeyers Boghandel, 1946).  Musikk av Erling Brinchmann, ill. av Knut Yran
* *Som blomsterstøv med vind: tre av Visens venner synger Einar Skjæraasen* (Aschehoug, 1950). Med Erling Brinchmann og [[Bjarne Berulfsen]].
==Oversettelser==
Han oversatte [[P. G. Wodehouse]] sin *Den uforlignelige Jeeves* (1972), [[Walter Scott]]s *Quentin Durward* (1952), [[Victor Hugo]] sin *1793* (1956)
og [[Agatha Christie]]s *13 til bords* (1939), *Mord etter alfabetet* (1964), *Kom til meg død* (1965), *Lunsj for Poirot* (1967), *Den forsvunne domprost* (1969).
* O' Henry; *New Yorks millioner*
* J. Stagge: *Lys fra en papirlykt*
* Isaac D'Israeli: *Forfattere som ruinerte sine forleggere*
* Victor Hugo: *1793.*
* Jørn Riel: *Mine fedres hus''

## Referanser
Slettheia

: For fjellformasjonen *Sletteheia*, se Sletteheia.

**Slettheia** er et boligområde i bydelen Vågsbygd i Kristiansand. Området har 4&nbsp;281 innbyggere (1. januar 2004). 

Bebyggelsen på toppen av Slettheia er preget av lav- og høyblokker. Lengre nede er det flere eneboliger samt en del rekkehus. Det er to skoler i området og flere barnehager.  Slettheia er også kjent for sitt store kulturmangfold.

Slettheia har hatt en markert trend utflytting barn pga. holdninger til blokk og oppvekst, men andelen av ikke-vestlig bakgrunn har gjort at trenden har snudd (6. oktober 2011).

Kronprinsesse Mette Marit er fra Slettheia.

Det ligger en mormonerkirke på Slettheia.

## Kilder
* http://www.kristiansand.kommune.no/no/Om-Kristiansand/Kristiansandstatistikken/Befolkning-1/Prognoser/Elevtallsprognoser/4-Slettheia/
Central Luzon

**Central Luzon** er den region på Filippinene som omfatter det største sammenhengende flate jordbruksområdet både i landsdelen Luzon og i hele landet. Dette området står for den største delen av landets risproduksjon. Dette gjelder også etter at områder i tre provinser nær Pinatubo ble dekket av lavaslam (lahar) og aske etter denne vulkanens utbrudd i 1991. 

Provinsene i regionen er Aurora, Bataan, Bulacan, Nueva Ecija, Pampanga, Tarlac og  Zambales.  

Det er tolv kommuner med bystatus i regionen: 

*Balanga City i Bataan; 
*Cabanatuan, Gapan, Muñoz, Palayan og San Jose City som alle er i Nueva Ecija; 
*Olongapo City i Zambales; 
*Angeles City og San Fernando City i Pampanga; 
*San Jose del Monte og Malolos i Bulacan; 
*Tarlac i Tarlac. 

San Fernando City er regionens hovedsete.
Sortlandbrua

**Sortlandbrua** (nordsamisk: *Suorttárovvi*) er ei spennbetongbru som går over Sortlandssundet mellom Langøya og Hinnøya og ligger i Nordland fylke. Den er en del av riksvei 85 og er tilknyttet fylkesvei 82 på begge sider av sundet. Brua er bygd etter fritt frambygg-metoden og har en totalengde på 948 meter, med lengste spenn 150 meter. Seilingshøyden er 30 meter, og brua har i alt 21 spenn. Hovedspennet er fundamentert på 30 meters vanndyp ved hjelp av senkekasser.

Sortlandbrua ble tatt i bruk den 4. juli 1975, og er en av Vesterålsbruene. Disse ble oppført på 1970-tallet som en del av et interkommunalt samarbeid mellom de berørte kommunene i Vesterålen og Statens vegvesen, og gav kommunene fergefri veiforbindelse. Vesterålsbruene ble i det vesentligste finansiert gjennom bompenger.

Sortlandbrua var en del av europavei 10 før Lofast ble åpnet 1. desember 2007

Sortlandbrua og de øvrige Vesterålsbruene ble prosjektert av firmaet Aas-Jakobsen AS, Oslo.

De øvrige Vesterålsbruene er Andøybrua, Hadselbrua og den noe mindre Kvalsaukan bru. Sammen med Tjeldsundbrua ved Harstad, knytter disse Vesterålen til fastlandet.

Før Sortlandbrua ble bygd var fergestrekninga mellom Sortland på Langøya og Strand på Hinnøya ei av Norges aller travleste.

## Se også
*Kvalsaukan bru
*Hadselbrua
*Andøybrua

*Liste over broer i Norge
*Liste over broer i Norge etter lengde

## Eksterne lenker
* Structurae om Sortlandsbrua
* Sortlandsbrua på broer.no
* The World's Longest Tunnel Page (bru-delen)