Danu

**Danu** eller Dana er en gudinne i irsk mytologi. Hun er er en rekonstruert modergudinnen til folket eller stammen Tuatha Dé Danann (oversatt fra gammelirsk som «Folket til gudinnen Danu»). Selv om den først og fremst blir sett på som en forfedrefigur, assosierer noen viktorianske kilder henne også til jorden og fruktbarhet, sammenlignbar med greske Demeter.

## Etymologi
Genitivsformen av «Danu» er *Danann*, og dativ *Danainn*.

Den hypotetiske navnformen av navnet, **Danu*, finnes ikke i noen irsk tekst fra middelalderen, men er snarere en rekonstruksjon av moderne forskere basert på genitiv *Danann* (også stavet *Donand* eller *Danand*), som er den eneste formen som attesteres i den primære kilder (eksempelvis i samlenavnet til de irske gudene, *Tuatha dé Danann*, «Folket til gudinnen Danu»). I irsk mytologi er *[[Anu (gudinne)|Anu]]* (noen ganger skrevet som *Anann* eller *Anand*) en gudinne. Hun kan være en distinkt gudinne i seg selv eller et alternativt navn for Danu, i så fall kan Danu være en sammentrekning av **di[a] Anu* («gudinnen Anu»).

Gammelirske former – nominativ  *danu*, genitiv *danann*, dativ *danainn* antyder før-irske **Danona*, som kan inneholde endelsen *-on-* «stor» (som i *Matrona*, «Store mor», *Maqonos/Maponos*, «Store sønn», og *Catona*, «Store krig» (en tittel på krigsgudinnen).

Etymologien til navnet har vært et spørsmål om mye debatt siden 1800-tallet, med noen tidligere forskere (som Köbler og Pokorny) som favoriserte en kobling med den vediske vanngudinnen Dānu, hvis navn er avledet fra den urindoeuropeiske rotordet **dʰenh₂* – «å løpe, å flyte, flytende vann», som også kan ligge bak det oldtidsnavnet på elven Donau, *Danuuius* – kanskje av keltisk opprinnelse, selv om det også er mulig at det er et tidlig skytisk lånord fra keltisk. Andre elver med likelydende navn er Dnestr, Dnepr og Don.

Den amerikanske lingvisten Eric P. Hamp har avvist de tradisjonelle etymologiene i sin undersøkelse fra 2002 av navnet Danu, og foreslo i stedet at **Danu* er avledet fra samme rot som latinske *bonus* (gammellatinske *duenos*) fra urindoeuropeisk **dueno-* «god», via en urkeltisk nominativ entall n-stamme **Duonū* («aristokrat»).

## I mytologien
Danu har ingen bevarte myter eller legender knyttes til henne i noen av de bevarte irske tekstene fra middelalderen.

### Tilnærmet samsvar med ''Anu'' og ''Danand'' i irske tekster
*[[Sanas Cormaic]]* (også kjent som *Cormac's Glossary*), en tekst som går forut *[[Lebor Gabála Érenn]]* (se nedenfor), navngir gudinnen Anu som gudenes mor:

:«Ana - mor til gudene i Irland; vel matet hun gudene».

Den nærmeste figuren i irske tekster til en *Danu* ville da være *[[Danand]]*, datter av Delbáeth. I *[[Lebor Gabála Érenn]]* («Boken om erobringene av Irland») er det bemerket at *[[Tuatha Dé Danann]]* får navnet sitt fra Danands tre sønner: Brian, Iuchar og Iucharba. Disse tre kalles «Dannans guder».

### Walisiske paralleller
Hun har mulige paralleller med den walisiske legendariske figuren Dôn i middelalderfortellingene om *[[Mabinogion]]*, som de fleste moderne forskere anser for å være en mytologisk modergudinne.

Dôns kjønn er imidlertid ikke spesifisert i *Mabinogion*, og noen walisiske oldtidsforsker fra middelalderen antok at Dôn var mann.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Assosiasjoner mellom den walisiske Dôn og den irske Dana, *Shadow Drake*