Portugisisk vannhund

**Portugisisk vannhund** (FCI #37) er en mellomstor hunderase med opphav i Algarve-området i Portugal. Den regnes som  progenitor for flere apporterende vannhunder.

## Opprinnelse og alder

Det eksisterer en rekke sagn og myter om rasens opphav, men de lar seg vanskelig dokumentere. Noen mener at typen nedstammer fra barbet og andre lokale hundetyper, mens andre tror den kan være en progenitor for alle vannhunder. Mange drar også linjene tilbake til Asia, der typen tillegges å ha hatt forskjellige oppgaver. Det er ikke fremlagt konkrete bevis for opphav i Asia.

Et sagn forteller om en munk som i 1297 skal ha beskrevet en hund som minnet sterkt om portugisisk vannhund. I enkle ordelag ble pelsen beskrevet med såkalt *løveklipp*. Hunden skal ha reddet en døende seiler opp fra sjøen. Det er imidlertid svært vanskelig å dokumentere primærkilden til denne konkrete hendelsen, som gjerne refereres når rasen beskrives på internett og i andre medier. Når typen oppsto, er det derfor vanskelig å føre konkrete bevis for. Hunder av lignende type er imidlertid beskrevet langt tilbake i tid i flere portugisiske kilder.

Rundt 1930 var rasen nærmest utdødd som følge av endringer i fiskerinæringen, men interessen tok seg gradvis opp igjen. På 1970-tallet – i kjølvannet av den portugisiske revolusjonen – var rasen på nytt truet. Det fantes bare 17 registrerte hunder i Portugal og USA. 

FCI anerkjente rasen i 1966. Eksteriøret har ikke forandret seg vesentlig på mange år, men noen nye fargekombinasjoner har dukket opp. For eksempel hvit med sorte/brune avtegninger, en kombinasjon den portugisiske kennelklubben har reagert negativt på. Fra mars 2009 foreligger det derfor en ny rasestandard som begrenser mengden av hvitt.

Portugisisk vannhund kom til Norge i 1979 da to hunder ble importert. Ved inngangen til 2010 besto den norske populasjonen av omkring 400 individer, og interessen for rasen var økende. Mellom 1980 og 2009 registrerte NKK 786 individer. Av disse ble hele 420 registrert i perioden 2008-2010. Raseklubben for Portugisisk Vannhund ble stiftet den 3. desember i 2003 og samarbeider med NKK. I tillegg er Norsk Portugisisk Vannhund Klubb etablert her.

## Utseende, anatomi og fysikk
Portugisisk vannhund er en mellomstor hunderase som eksisterer i to hårlagsvarianter; langhåret, med bølget, glinsende pels, og krøllet, med noe kortere og mattere pels. Kroppen er nesten kvadratisk og har en svakt konveks profil. Den er harmonisk, robust og meget muskuløs.

Pelsen vokser, og hunden røyter derfor ikke. Pelsen er vannavstøtende og mangler underull. Den skal være ensfarget hvit, svart eller brun eller ha en kombinasjon av svart eller brunt med innslag av hvitt.

Hannhundene er 50-57 cm i mankehøyde med en idealhøyde på 54 cm. Vekten skal ligge på mellom 19 og 25 kg. Tispene har en idealhøyde på 46 cm og ligger mellom 43 og 52 cm i mankehøyde. Tispene veier mellom 16 og 22 kg.

For at hundene skulle svømme godt, klippet fiskerne dem i en funksjonell frisyre kalt løveklipp. Pelsen på framparten skulle være lang, slik at hunden kunne holde på varmen i kaldt vann og ha beskyttende «krave» mot bitt fra fisken. Frisyren skulle også hjelpe hunden med å stabilisere kroppen idet den hoppet om bord i båten. Bakparten ble klippet kort, slik at pelsen ikke skulle hindre hunden når den svømte. To tredeler av halen ble også klippet, mens den resterende tredjedelen (i form av en dusk) skulle virke som et ror når hunden svømte. Det er også vanlig å barbere snuten på hundene. Det hevdes at løveklipp av hund kan ha eksistert i mer enn 700 år. Løveklipp er fortsatt obligatorisk for rasen når en hund skal stilles ut.

I USA brukes også en klipp som kalles *retrieverklipp*, i tillegg til modifiserte former av løveklipp. Ved retrieverklipp klippes hunden jevnt over hele kroppen, slik at kun cirka 2,5 cm av pelsen står igjen. Denne klippen blir i Portugal betraktet som en overgangsform mellom ikke-arbeidende og arbeidsdyktige hunder.

Siden portugisisk vannhund mangler underpels, er pelsen godt tilpasset saltvann. Når en hund har badet i saltvann og pelsen tørker, samles salt og urenheter ytterst mot hårtuppene. Før i tiden var det ikke vanlig å skylle pelsen med ferskvann, men i dag kan dette anbefales.

## Bruksområder
Portugisisk vannhund er en energisk og aktiv apporterende vannhund med en rekke gode egenskaper som generell brukshund.

Fra gammelt av ble disse hundene brukt som en hjelpende hånd om bord på fiskebåter. De er meget dyktige svømmere, som fiskerne brukte som apportører og vakthunder. Rasen har imidlertid også egenskaper som  vannapporterende jakthund på sjøfugl.

I dag regnes hunderasen som en allsidig familiehund og brukshund. Den høyt utviklede luktesansen kan også gjøre den til en ypperlig trøffelhund, ettersøkshund, narkotikahund eller lignende. Portugisisk vannhund egner seg dessuten godt til ulike former for hundesport, som for eksempel agility, lydighet og freestyle.

## Lynne og væremåte
Portugisisk vannhund er energisk og impulsiv og kan være en intelligent og tøff hunderase. Den regnes som en god og stødig familiehund, herunder flink med familiens barn. Rasen passer best for aktive friluftsmennesker som liker å ferdes mye ute. Den fordrer godt med mosjon og psykiske utfordringer for å trives maksimalt, ikke minst muligheten til å bade og leke i vann.

## Annet
Pelsen krever regelmessig børsting og klipp om utstillingskvalitet skal vedlikeholdes. Pelsstellet kan være krevende sammenlignet med mange andre hunderaser. Riktig redskap og regelmessighet i stellet er derfor viktig. 

Portugisisk vannhund og andre hunderaser med voksende pels blir av og til framstilt som mer allergivennlige enn andre hunderaser, men en slik påstand savner vitenskapelig støtte. Det er derimot påvist at hunder (pelsdyr) som bader ofte, avsondrer færre allergener og derfor til en viss grad kan være mindre allergifremkallende enn andre hunder (pelsdyr). Hvor allergipåvirkende en hund er, er imidlertid høyst individuelt, både fra hund til hund og person til person.

USAs tidligere president Barack Obama hadde en portugisisk vannhund. Den het Amigo's New Hope, men lød til daglig navnet *Bo*. Hunden var en gave fra senator Edward Kennedy, som hadde tre portugisiske vannhunder selv. Bo var kullsøsken med senatorens hund *Cappy*. Oppdrettere var *Art* og *Martha Stern* fra Dallas-traktene.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Norsk Portugisisk Vannhund Klubb
* Raseklubben for Portugisisk Vannhund i Norge – Samarbeidende med NKK
* Rasklubb för Portugisisk Vattenhund i Sverige