open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Balakovo kjernekraftverk

**Balakovo kjernekraftverk** er et kjernekraftverk som produserer elektrisk kraft i Balakovo i Saratov oblast i det vestlige Russland. Det ble bygget i perioden fra  1980 til 1986. Installert maksimal effekt er om lag 4&nbsp;000 MW, og årsproduksjonen i 2006 var på om lag 29,1 TWh elektrisk kraft. Anlegget er blant de ti største i verden målt etter installert produksjonskapasitet. Kjernekraftverket har i alt fire reaktorer, og ytterligere én under bygging. Kraftverket har en partnerskapsavtale med Biblis kjernekraftverk i Tyskland.

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Kursk kjernekraftverk

**Kursk kjernekraftverk** er et kjernekraftverk som produserer elektrisk kraft 40 km sørøst for Kursk ved elven Sejm i det vestlige Russland. Byen Kurtsjatov ble bygget opp parallelt med verket. Det ble bygget og godkjent for å settes i operativ drift i perioden fra  1972 til 1977. Installert maksimal effekt er om lag 4&nbsp;000 MW, og årsproduksjonen i 2006 var på om lag 22,8 TWh elektrisk kraft. Anlegget er blant de ti største i verden målt etter installert produksjonskapasitet. Kjernekraftverket har i alt fire reaktorer i drift, og ytterligere to under bygging.

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Leningrad kjernekraftverk

**Leningrad kjernekraftverk** er et kjernekraftverk som produserer elektrisk kraft i Sosnovyj Bor ved Finskebukta i det vestlige Russland, og 80&nbsp;km vest for sentrum av St. Petersburg. Det ble bygget og godkjent for å settes i operativ drift i perioden fra 1974 til 1981. Installert maksimal effekt er om lag 4&nbsp;000 MW, og årsproduksjonen i 2006 var på om lag 21,2 TWh elektrisk kraft, noe under potensialet. Anlegget er blant de ti største i verden målt etter installert produksjonskapasitet. Kjernekraftverket har i alt fire reaktorer av RMBK-type i drift. Reaktorene er av samme type som reaktor 1 og 2 som stod i Tsjernobyl kjernekraftverk. Den eldste reaktoren har driftskonsesjon frem til 2018, mens den yngste er planlagt å være i drift frem til 2026. I 2008 startet arbeidet med å bygge to nye reaktorer av VVER-1200-type i nærheten av de eksisterende reaktorene, som skal erstatte de eksisterende reaktorene når de når slutten av sin levetid. Den første reaktoren var opprinnelig planlagt å bli satt i drift i 2013, men på grunn av forsinkelser vil den sannsynligvis først bli klar i 2015.

Verket har hatt flere ulykker gjennom sin levetid, og Norge har siden 1993 deltatt i et samarbeidsprosjekt med Russland for å forbedre sikkerheten ved Leningrad kjernekraftverk. Siden samarbeidet har sikkerheten ved kjernekraftverket blitt forbedret og antall sikkerhetsrelaterte hendelser ligger ifølge Statens strålevern på et lavt nivå, fire hendelser ble rapportert i 2009.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Helt av DDR

**Helt av DDR** (tysk: *Held der DDR*) var en østtysk ærestittel som ble tildelt personer «som gjennom enestående prestasjoner og fortjenestefulle heltedåder har sørget for DDRs utvikling og styrkelse, for dets internasjonale anerkjennelse og autoritet såvel som for dets militære beskyttelse». Heltetittelen ble etablert 28. oktober 1975 og opphørte da DDR sluttet å eksistere i 1990.

Opprinnelig var det planlagt en årskvote på ti tildelinger av ordenen. Siden 1978 ble mottagerne automatisk bærere av Karl Marx-ordenen i tillegg. En merkverdighet med ordenen var at man godt kunne motta den to ganger.

## Mottagere (utvalg)
* 1975 og 1980: Heinz Hoffmann
* 1975 og 1983: Erich Mielke
* 1975 og 1983: Friedrich Dickel
* 1976: Leonid Bresjnev
* 1978: Sigmund Jähn
* 1978: Valerij Bykovskij
* 1984: Willi Stoph
* 1987: Erich Honecker

## Se også
* DDRs ordensvesen
* Helt av Sovjetunionen
* Helt av Ukraina
* Helt av Belarus

## Eksterne lenker
* Held der DDR auf ddr-wissen.de
Kalinin kjernekraftverk

**Kalinin kjernekraftverk** er et kjernekraftverk som produserer elektrisk kraft i Udomlja i Tver oblast i det vestlige Russland, og 200 km nord for Moskva. Det ble bygget og godkjent for å settes i operativ drift i perioden fra  1977 til 1985. Installert maksimal effekt er om lag 3&nbsp;000 MW, og årsproduksjonen i 2006 var på om lag 20,1&nbsp;TWh elektrisk kraft. Anlegget er blant de ti aller største i Europa målt etter installert produksjonskapasitet. 

Kjernekraftverket hadde tidligere tre reaktorer i drift, og den fjerde reaktoren åpnet i november 2011. Også denne har en kapasitet på 1&nbsp;000 MW og økte hele anleggets effekt til 4&nbsp;000 MW. 

## Referanser
Crest Computer

**Crest Computer Norway AS** var et norsk selskap som ble etablert september 1999 for å drive pan-europeisk salg av egne PC-er, hvor all ekstern kapasitet med unntak av salg- og markedsføring ble leid inn utenfra. Selskapet ble grunnlagt av folk med bakgrunn blant annet fra Dell og Santech (CHS).

Selskapet gikk konkurs i januar 2003, og hadde på det tidspunktet 10 ansatte.
Novovoronežskaja kjernekraftverk

**Novovoronežskaja kjernekraftverk** er et kjernekraftverk som produserer elektrisk kraft ved Novovoronež og 55&nbsp;km sør for byen  Voronezj i Voronezj oblast i det vestlige Russland. Det ble bygget og godkjent for å settes i operativ drift i perioden fra  1957 til 1964. Installert maksimal effekt er om lag 2&nbsp;410 MW mens to reaktorer med potensiell ytelse 2&nbsp;409 MW har blitt stengt. Årsproduksjonen er på om lag 12,5 TWh elektrisk kraft årlig. Kjernekraftverket har i alt tre reaktorer i drift.

En ny kraftstasjon er under bygging samme sted, og arbeidet startet i 2009. Arbeidet ventes å sluttføres i 2012, med installering av en tilleggseffekt på 2&nbsp;300 MW. Hele anlegget *Novovoronežskaja  1* og *Novovoronežskaja  2* vil ved igangsettelse av det nye anlegget nå en kapasitet på mer enn 4&nbsp;700 MW og bli et av verdens kraftigste atomkraftverk.

## Referanser
Smolensk kjernekraftverk

**Smolensk kjernekraftverk** er et kjernekraftverk som produserer elektrisk kraft 150 km fra Smolensk og 120 km fra Brjansk,  i Smolensk oblast i det vestlige Russland, ca. og 320 km vestfor Moskva. Det ble bygget og godkjent for å settes i operativ drift i perioden fra  1977 til 1985. Installert maksimal effekt er om lag 3&nbsp;000 MW, og årsproduksjonen er på om lag 20 TWh elektrisk kraft årlig. Anlegget er blant de ti aller største i Europa målt etter installert produksjonskapasitet. Kjernekraftverket har i alt tre reaktorer i drift, mens byggingen av en fjerde reaktor har blitt stoppet.
Are Helseth

**Are Helseth** (født 11. januar 1955 i Bærum) er en norsk lege og politiker (Ap). Han er 1. vararepresentant til Stortinget fra Akershus siden 2009, og møter fast for Anniken Huitfeldt.

Helseth er utdannet lege, og har hatt en rekke leder- og forskningsstillinger i norsk helsevesen. I det sivile liv er han daglig leder ved Fürst Medisinske Laboratorium.

Are Helseth har vært kirurg og sjefslege ved Bærum sykehus og jobbet for Kreftforeningen. Han har også vært stipendiat ved University of North Carolina og helse- og sosialdirektør i Akershus fylke. Helseth har bakgrunn som viseadministrerende direktør i Helse Øst, og ledet arbeidet med Nasjonal helseplan 2007–2010 som prosjektdirektør i Helse- og omsorgsdepartementet i 2006.

## Stortingskomiteer
* 2009–2013 medlem i Helse- og omsorgskomiteen

## Bibliografi
* 1989 – *A population-based survey of neoplasms of the central nervous system in Norway*, Bergen 1989
* 1996 – *Kirurgi i allmennpraksis*, med Frode Samdal
* 2000 – *Kirurgi i Allmänpraktik*, med Frode Samdal

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Cernavodă kjernekraftverk

**Cernavodă kjernekraftverk** (rumensk: *Centrala Nucleară de la Cernavodă*) er et kjernekraftverk som produserer elektrisk kraft i Romania. Det drives av selskapet Nuclaerelectrica og ble bygget og godkjent for å settes i operativ drift i perioden fra  1980 til 1996. Installert maksimal effekt er om lag 1&nbsp;410 MW mens ytterligere to reaktorer med potensiell ytelse 1&nbsp;500 MW er planlagt. Årsproduksjonen er på om lag 11,3 TWh elektrisk kraft årlig. 

Kjernekraftverket har i alt to reaktorer i drift, som kjøles med vann fra Donau og bruker tungtvann fra et kjernefysik produksjonsanlegg i byen Drobeta-Turnu Severin som moderatorveske. To av reaktorene hadde mindre uhell i henholdsvis april og mai 2009, og ble stengt ned for kortere tid.

## Referanser
Rostov kjernekraftverk

**Rostov kjernekraftverk** er et kjernekraftverk som produserer elektrisk kraft i nær byen Volgodonsk i Rostov oblast i det sørvestlige Russland. Det drives av selskapet Nuclaerelectrica og ble bygget og godkjent for å settes i operativ drift i perioden fra  1977 til 2001, med åpning av reaktor nummer to i 2009. Installert maksimal effekt er om lag 1000 MW, mens ytterligere en reaktor med samme ytelse er planlagt. 

## Referanser
Margibi

**Margibi** er et av femten fylker (*Counties*) i Liberia. Det ligger omtrent midt i landet, langs kysten.
Maryland (Liberia)

**Maryland** er et av femten fylker (*Counties*) i Liberia. Det ligger helt sørøst i landet og grenser til Elfenbenskysten i øst og Atlanterhavet i sør. Det er oppkalt etter staten Maryland i USA. Fylket ble etablert som koloni i 1834 av Maryland State Colonization Society og ble selvstendig i 1854 som Republikken Maryland. I 1857 sluttet republikken seg til Liberia.
Hunnedalen

**Hunnedalen** er et dalføre i  Sirdal kommune i Agder. Dalføret er en fortsettelse på Øvstebødalen i Gjesdal kommune fra fylkesgrensen i Agder. Fylkesvei 450, *Hunnedalsvegen*, går gjennom dalen.  

Dalføret går fra fylkesgrensen mellom Rogaland og Agder ved Tverråna i vest, til Valevatn i øst.

Hunnedalen har to vann, Hunnevatn og Tverråtjørn. Begge er regulert til vannkraftproduksjon, og vann pumpes av Hunnevatn Pumpestasjon over til Gravatn i Sirdal.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Hunnedalen Velforenings hjemmeside
Montserrado

**Montserrado** er et av femten fylker (*Counties*) i Liberia. Fylket ligger sentralt i landet langs kysten. Den største byen i fylket er landets hovedstad Monrovia. Administrasjonssenteret er Bensonville. Det er det mest folkerike fylket i Liberia.
Kola kjernekraftverk

**Kola kjernekraftverk** er et kjernekraftverk som produserer elektrisk kraft på den søndre delen av Kolahalvøya i Murmansk oblast i det nordvestlige Russland. Kjernekraftverket er lokalisert nær byen Polyarni Zori, og har i luftlinje en avstand på cirka 200 kilometer fra Norge. Det drives av selskapet Energoatom og ble bygget og godkjent for å settes i operativ drift i perioden fra 1970 til 1973. Installert maksimal effekt er om lag 2&nbsp;410 MW mens to reaktorer med potensiell ytelse 1&nbsp;760 MW er stengt. Årsproduksjonen er på om lag 9,5 TWh elektrisk kraft årlig. 

Kjernekraftverket har i alt fire trykkvannsreaktorer av VVER-440-type som hver har en kapasitet på 440 MW i drift. De to eldste reaktorene, reaktor 1 og 2, nådde sin livssyklus i hhv. 2003 og 2004, men de ble ikke tatt ut av drift slik konsesjonen krevde. I stedet er de videreført med mindre oppgraderinger. I 2005 gikk statsadvokaten i Murmansk-fylket til anmeldelse av Rosatom for deres videreføring av driften. Reaktor 1 og 2 har konsesjon for drift frem til 2018 og 2019, og Russland har ifølge Statens strålevern varslet Norge at levetiden for reaktorene ikke vil bli forlenget etter dette. Driftskonsesjonen for reaktor 3 løp ut i 2011 og operatøren fikk deretter forlengelse for denne reaktoren i ytterligere 25 år, frem til 2036. En tilsvarende forlengelse vil bli søkt om for reaktor 4, hvor konsesjonen løper ut i 2014. I november 2013 varslet Russland at de gamle reaktorene skal erstattes med to nye reaktorer, som er tre ganger så kraftige som de eksisterende, på et nytt kjernekraftverk cirka 10 kilometer sør for det eksisterende innen 2025 og 2030.
 
Norge har siden 1993 deltatt i et samarbeidsprosjekt med Russland for å forbedre sikkerheten ved Kola kjernekraftverk. Siden samarbeidet kom i stand, har sikkerheten ved kjernekraftverket blitt forbedret og antall sikkerhetsrelaterte hendelser har minket fra 41 i 1993 til 2 i 2009, samtidig som alvorlighetsgraden i disse hendelsene er mindre.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Riziero Ortolani

**Riziero «Riz» Ortolani** (født 25. mars 1926 i Pesaro, Italia, død 23. januar 2014 i Roma) var en italiensk komponist av filmmusikk.

På begynnelsen av 1950-tallet var Ortolani grunnlegger og medlem av et jazzband i Italia. I 1962 komponerte han sitt første stykke for film for pseudo-dokumentaren *[[Mondo Cane]]*, hvis hovedtittel-sang *Ti guardero nel cuore* (eng. *More*) ervervet ham en Grammy, og også ble nominert til en Oscar for beste sang.

Suksessen han hadde med Mondo Cane førte til at han snart fikk komponere musikken til flere filmer, blant annet *[[The Yellow Rolls-Royce]]* (1964).

I tillegg til musikken til *Mondo Cane* er nok filmmusikken til horrorfilmen og exploitation-grøsseren *[[Cannibal Holocaust]]* (1980) hans mest kjente.

Til nå har Ortolani komponert hele eller deler av musikken til over 200 filmer.

I de senere år har Ortolanis musikk blitt brukt blant annet i videospillet *[[Grand Theft Auto: London, 1969]]* og filmene *[[Kill Bill: Vol. 1|Kill Bill: Volume 1]]* og *[[Kill Bill Vol 2|Kill Bill: Volume 2]]*.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Nimba

**Nimba** er et av femten fylker (*Counties*) i Liberia. Det ligger sentralt nord i landet og grenser til Guinea i nord og nordvest og Elfenbenskysten i øst.
Kaliningrad kjernekraftverk

**Kaliningrad kjernekraftverk** er et kjernekraftverk under bygging i Kaliningrad (Königsberg) i det vestligste Russland, nær grensen til Polen og Litauen. Det skulle stå ferdig for drift i 2015. Installert maksimal effekt skulle bli 2&nbsp;400 MW fra to reaktorer.

Den 14. november 2017 mente en komite fra myndighetene i Kaliningrad at mulighetene for å fortsette byggingen var til stede..

## Referanser
Belojarsk kjernekraftverk

**Belojarsk kjernekraftverk** er et kjernekraftverk under bygging ved byen Jekaterinburg, Sverdlovsk oblast, på østsiden av Uralfjellene i Russland. Utbyggingen startet i 1958, og siste reaktor er under bygging. Kjølevannet kommer fra elva Pysjma. Installert maksimal effekt er nå 600 MW, men blir om lag 3&nbsp;200 MW fra tre reaktorer. Mens to eldre reaktorer er stengt, er én ny under bygging (864 MW), og en større er planlagt oppført (1800 MW).

## Referanser
Skredlitunnelen

**Skredlitunnelen** er en veitunnel i Rogaland, langs fylkesvei 450 utbygd i 2008-2009 og åpnet 28. mai 2009. Tunnelens lengde er 350 meter og går gjennom Giljajuvet, et område som i tidligere tider har vært svært farlig å ferdes i. Inntil tunnelen ble bygget var veien her svært svingete og så smal at det kun gikk én bil i bredden. Tunnelen har blitt finansiert av bompenger fra bommen ved Øvstabø.

## Om prosjektet
Utbyggingen er utført av Risa AS med Statens vegvesen som byggherre. Kontraktssummen var på 59 millioner (ekskl. mva.).

## Se også
*Frafjordtunnelen
*Veitunneler i Norge
*Undersjøiske veitunneler i Norge

## Eksterne lenker
Mer informasjon om byggeprosjektet
Commewijne (distrikt)

**Commewijne** er et av ti distrikter i Surinam. Det ligger nordøst i landet langs kysten. I administrasjonssenteret Nieuw Amsterdam ligger det en større festning som ble bygget for å forsvare området under den andre anglo-nederlandske krig. Distriktet hadde 31 420 innbyggere i 2012.

## Referanser
Coronie (distrikt)

**Coronie** er et av ti distrikter i Surinam. Det ligger nordvest i landet, langs kysten, og hadde  innbyggere i 2012.

## Referanser
Bilibino kjernekraftverk

**Bilibino kjernekraftverk** er et lite kjernekraftverk og kraftvarmeverk i det nordøstlige Sibir, nærmere bestemt i byen Bilibino i det autonome området Tsjukotka ved Nordishavet. Verket sørger for lokal strømproduksjon og fjernvarme i området. Utbyggingen startet i 1966, og fjerde reaktor startet byggingen i 1977. Installert maksimal elektrisk effekt er nå 45 MW fra fire reaktorer, og produksjonen er om lag 100 GWh årlig. 

## Se også
* Ågesta kjernekraftverk

## Eksterne lenker
*
Brokopondo (distrikt)

**Brokopondo** er et av ti distrikter i Surinam. Det ligger øst i landet. Administrasjonssenteret er Brokopondo. Distriktet hadde  innbyggere i 2012.

Distriktet er delt inn i seks *ressorter*:

## Referanser
Sovjetunionens ordensvesen

**Sovjetunionens ordensvesen** gir en oversikt over heltetitler, ærestitler, ordener og dekorasjoner i det tidligere Sovjetunionen, utmerkelser som belønnet særlige bragder utført av privatpersoner, både militære og sivile. Alle titlene, ordenene og utmerkelsene opphørte 8. desember 1991 etter at Sovjetunionen kollapset. (Noen av disse tildelingene og andre kvasi-tildelinger fortsatte å bli uoffisielt utdelt av Sazi Zaindinova Umalatova i Det Russiske Freds- og Enhetspolitiske parti på vegne av det oppløste presidiet i Det øverste sovjet). Mange av utmerkelsene ble tatt opp i ny form i Den russiske føderasjon, slik som Helt av Sovjetunionen, som ble gjort om til Helt av Den russiske føderasjon. Et vidt spekter av sovjetiske tildelinger og dekorasjoner ble til i perioden 1917 til 1991.

*Merk: Oversikten er ikke komplett og de fleste sivile ordener mangler.*

## Heltetitler

## Ærestitler

## Ordener for militært personell
DDRs ordensvesen

Etter etableringen av DDR forbød det nye landet bæring av alle ordener tildelt før 1945 og skapte et nytt system med forskjellige dekorasjoner inspirert av Sovjetunionens ordensvesen.

## Titler
### [[Helt av DDR]]

Helt av Den tyske demokratiske republikk (Held der DDR) var den høyeste oppnåelige tittel i DDR. Den ble opprettet i 1975 og var tenkt både for soldater og sivile. De som mottok ordenen fikk også flere andre fordeler med den, slik som gratis offentlig transport.  
Mottagere av Helt av DDR ble også automatisk tildelt Karl Marx-ordenen. Dekorasjonen var ment å bli gitt tilbake etter mottagerens død. Til sammen ble 9 ordener tildelt 7 personer:

* Heinz Hoffmann – 28. november 1975 & 28. november 1980. 
* Friedrich Dickel – 1. desember 1975. 
* Erich Mielke – 1. desember 1975 & 28. desember 1983. 
* Leonid Bresjnev – 13. desember 1976. 
* Sigmund Jähn – 21. september 1978.
* Valery Bykovsky – 21. september 1978. 
* Willi Stoph – 9. juli 1984.
* Erich Honecker – 25. august 1987

### Held der Arbeit

Held der Arbeit ble gitt for særlig fremragende, innovativ aktivitet, særlig i feltet industri og jordbruk. I tillegg fikk mottageren 10 000 DDR-Mark.

## Ordener og medaljer

## Eksterne lenker
*
Hanul kjernekraftverk

**Hanul kjernekraftverk** (tidligere **Uljin kjernekraftverk**) er et kjernekraftverk som produserer elektrisk kraft i Sør-Korea. Det ligger på østkysten av landet i provinsen Nord-Gyeongsang, og ble bygget og klargjort for idriftsetting i perioden 1975 og satt drift i 1988. Installert maksimal effekt er 6&nbsp;175 MW, og det er dermed verdens tredje største atomkraftverk. Årsproduksjonen av elektrisk kraft er betydelig, og det er seks reaktorer ved anlegget. Anlegget har en partneravtale med Philippsburg kjernekraftverk i Tyskland.

## Referanser


## Se også
* Liste over verdens største kjernekraftverk

## Eksterne lenker
*
Gori kjernekraftverk

**Gori kjernekraftverk** er et kjernekraftverk som produserer elektrisk kraft i Sør-Korea. Det ligger på sørøstkysten av landet ved millionbyen Busan, og ble bygget og klargjort for idriftsetting i perioden 1968 og satt igang drift i 1978. Installert maksimal effekt er 3&nbsp;288 MW. Årsproduksjonen av elektrisk kraft er betydelig, og det er fire reaktorer ved anlegget. Det finnes planer om å utvide verket med ytterligere to reaktorer.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 30-Year-Old Gori Reactor to Work 10 More Years (The Korea Times)
Hanbit kjernekraftverk

**Hanbit kjernekraftverk** (tidligere **Yeonggwang kjernekraftverk**) er et kjernekraftverk som produserer elektrisk kraft i Sør-Korea. Det ligger på vestkysten av landet ved Gulehavet, i provinsen Sør-Jeolla. Atomkraftverket ble bygget og klargjort for idriftsetting i perioden 1979, og satt i drift i 1986. Installert maksimal effekt er 5&nbsp;900 MW, og det er dermed teoretisk sett verdens fjerde største atomkraftverk, men det utnyttes trolig bare ca. 5&nbsp;500 MW kapasitet. Årsproduksjonen av elektrisk kraft er betydelig, og det er seks reaktorer ved anlegget. 

## Se også
* Liste over verdens største kjernekraftverk

## Referanser


## Eksterne lenker
* ICJT Jožef Stefan Institute Nuclear training Centre, Slovenia: - «South Korea, Yonggwang». Besøkt 27. august 2009
Wolseong kjernekraftverk

**Wolseong kjernekraftverk** er et kjernekraftverk som produserer elektrisk kraft i Sør-Korea. Det ligger på østkysten av nord for Busan, i provinsen Nord-Gyeongsang. Atomkraftverket ble bygget og klargjort for idriftsetting i perioden 1979 og satt igang drift i 1986. Installert maksimal effekt er 2&nbsp;811 MW. Årsproduksjonen av elektrisk kraft er betydelig, og det er fire reaktorer ved anlegget. Ytterligere to reaktorer er under bygging, de vil fp 900 MW effekt hver når de står ferdige.

Wolseong kjernekraftverk produserer vel 15 prosent av det sørkoreanske elektrisitetsforbruket.

## Referanser


## Eksterne lenker
*  Wolseong kjernekraftverk
*  ICJT - «South Korea, Wolseong»
Røshnes Jazz Band

**Røshnes Jazz Band** er et norsk jazzband. Det ble dannet i Sandefjord i 1979. Som utgangspunkt i det som blir spilt har bandet den tradisjonelle New Orleans-musikken og rytmikken, men repertoaret inkluderer også nyere komposisjoner samt stiler.

Helt fra Røshnes Jazz Band ble dannet har det medvirket på flere festivaler i inn- og utland. Røshnes Jazz Band har hatt turnéer i Norge, Sverige, Danmark, England samt USA og opptrådte på New Orleans Jazz & Heritage Festival i 1982 samt 1987.

I 1982 ble Røshnes Jazz Band æresborgere av New Orleans.

Røshnes Jazz Band har spilt inn fire albumer, deriblant «Twenty and Tight» (Herman Records HJCD 1021) fra 1999.

## Besetning
*Jørn Johansen (trombone)
*Knut Rømo (klarinett)
*Hans Magne Enge Hansen (tuba)
*Knut Georg Stenersen (trommer)
*Johnnie Harper (banjo)
*Geir Ellefsen (trompet)

## Kilder
*Røshnes jazzer i Bøkeskogen Op.no. 31. juli 2009
Blücher-ordenen

**Blücher-ordenen** (tysk: Blücher-Orden) var en militær dekorasjon i DDR. Den var oppkalt etter den prøyssiske generalfeltmarskalk Gebhard Leberecht von Blücher (1742–1819), som var betraktet som en helt i DDR fordi han hadde beseiret Napoleons styrker i Preussen.

Dekorasjonen ble til 13. oktober 1965 etter ordre av Walter Ulbricht og var tenkt å bli tildelt soldater i NVA i krigstid.

Dekorasjonen ble aldri tildelt i og med at DDR aldri var i krig; et par hundre av disse dekorasjonene ble laget og var klar til å bli delt ut hvis DDR skulle komme i krig. Disse ble lagret i all hemmelighet av VEB Präwema i Markneukirchen, hvor også prototypene befant seg. Ordenens eksistens ble ikke kjent før etter murens fall. Eksemplarer av ordenen er i dag stilt ut i det militærhistoriske museet i Dresden.

## Klasser
Dekorasjonen kom i seks klasser: medaljegraden, som var delt i tre klasser (bronse, sølv og gull), og korsgraden, som var delt opp på samme måte.

## Se også
*DDRs ordensvesen
Stine Renate Håheim

**Stine Renate Håheim** (født 13. mai 1984) er en norsk politiker (Ap) fra Valdres i Innlandet. 

Hun er statssekretær for utviklingsminister Åsmund Aukrust.  

Håheim var kommunestyremedlem i Nord-Aurdal 2003–2007, og medlem av Oppland fylkesting 2007–2009. Hun var sentralstyremedlem i Arbeidernes ungdomsfylking (AUF) fra 2006 til 2010. Ved stortingsvalget 2009 var hun Arbeiderpartiets 4. kandidat fra Oppland, og møtte fra oktober 2009 fast for Rigmor Aasrud. Ved stortingsvalget i 2013 ble hun valgt inn på eget mandat, som nummer tre på Arbeiderpartiets liste i Oppland.

Håheim har studert ved Lektorstudiet på Universitetet i Oslo.

23. juli 2011 uttalte hun for første gang til CNN aforismen fra Helle Hoås Gannestad som skulle støtte det norske folk i sorgen i dagene etter terrorangrepene i Oslo og på Utøya, der Håheim selv var til stede: 

Hun var en av feministene bak et opprop for inkluderende kvinnekamp i 2020.

## Stortingskomiteer
* 2009–11 medlem i Justiskomiteen
* 2011–13 medlem i Kirke-, utdannings- og forskningskomiteen
* 2013–17 medlem i Kommunal- og forvaltningskomiteen

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Jegerregisteret

**Jegerregisteret**, som ble etablert i 1982 og er en del av Brønnøysundregistrene, er et register over personer som har kvalifisert seg til å drive jakt i Norge. Registeret har også oversikt over hvilke av de registrerte jegerne som har innbetalt jegeravgift til Staten. Jegerregisteret inneholder dessuten opplysninger om personer som er fradømt jaktrett for kortere eller lengre tid.

Oppgavene som utføres ved Jegerregisteret i Brønnøysund er først og fremst registrering av jegere som har bestått jegerprøven, og utsending av jegeravgiftskort. Jegerregisteret har internettløsninger for betaling av jegeravgift og lisensfelling. Disse løsningene kan benyttes av norske og utenlandske jegere som er registrert i registeret. Jegerinformasjon om vilt, jakttider, våpen og ammunisjon blir ivaretatt av Direktoratet for naturforvaltning.

## Se også
* Jakt

## Eksterne lenker
*Jegerregisteret
* Direktoratet for naturforvaltning
* Statskog
*  Norges Jeger- og Fiskerforbund
*  Norges Fjellstyresamband
Henrik Placht

**Henrik Placht** (født 29. mai 1973 i Oslo) er en norsk kunstmaler. Han er utdannet ved Vestlandets Kunstakademi i Bergen 1997-1999. Deretter studerte han ved Kunstakademiet i Berlin, før han igjen studerte i Bergen fra 2001 til 2001. Han er innkjøpt av Astrup Fearnley Museet, Nasjonalmuseet, *Christen Sveaas kunstsamlinger ( Kistefos),* og av Det internasjonale Fredssenteret (International Peace Institute IPI) i New York og har hatt en rekke utstillinger i Norge og utlandet. Han var inititativtager til etableringen av Kunstakaemiet i Ramalah og har vært Prosjektleder ved Kunsthøgskolen i Oslo for etableringen av Kunstakademiet i Ramallah (International Academy of Art Palestine IAAP). Placht var lobbyist i Utenriksdepartementet og sikret finansieringen til etableringen av IAAP gjennom UD.Placht har vært gjesteprofesor ved en rekke nasjonale og internasjonale universiteter, bl.a. Columbia University i New York og Master programmet ved Bezalel i Tel Aviv.

Placht har utgitt monografi på det Tyske forlaget Kerber som kom ut høsten 2019.

## Ramallah-prosjektet
I 2002 fikk Placht en ide om å etablere et eget palestinsk kunstakademi i Ramallah. Akademiet kom i drift i 2006 og har Kunsthøgskolen i Oslo som samarbeidspartner. Utenriksdepartementet har støttet prosjektet, Goetheinstituttet betaler tyske kunstprofessorer som skal forelese på akademiet. Belgia gir kunststipendier og en arabisk interessent betaler en del av de løpende utgifter. Palestinerne selv bidrar med 25% i driftsstøtte til akademiet.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Henrik Plachts hjemmeside
* Thorleif Andreassen: ''Ny kunstgiv i Ramallah''
* Placht Goes New York - med foto av to av hans bilder i senteret
Jenny Klinge

**Jenny Elisabeth Klinge** (født 1975) er en norsk politiker for Senterpartiet. Hun var stortingsrepresentant for Møre og Romsdal fra 2008 til 2025, først som fast møtende vara og fra 2009 på fast plass. Hun var medlem av Stortingets justiskomité og justispolitisk talsperson for Senterpartiet fra 2009 til 2021. Fra 2021 til 2025 var Klinge medlem av Stortingets næringskomité. 

I Surnadal var Klinge kommunestyre- og formannskapsmedlem 1999–2007, samt varaordfører 2003–2007. Medlem i kulturstyret 1999–2003, og leder i ungdomsrådet 1999–2003. Medlem av Møre og Romsdal fylkesting 2003–2007, og i kraft av dette medlem av fylkeskulturutvalget og fylkesrådet for funksjonshemmede. Leder i Surnadal Senterparti 2002–2004.

Klinge møtte fast på Stortinget som vararepresentant for Eli Sollied Øveraas fra november 2006 til juli 2007, og fra april 2008 til september 2009. Klinge var da medlem i Stortingets transport- og kommunikasjonskomité, og var en av saksordførerne for Nasjonal transportplan. 

## Stortingskomiteer
* 2021–2025: medlem av Næringskomiteen
* 2017–2021: medlem av Justiskomiteen
* 2013–2017: medlem av Justiskomiteen
* 2009–2013: medlem av Justiskomiteen
* 2007–2009: medlem av Transport- og kommunikasjonskomiteen

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
* Jenny Klinge hos NRK
Aase Botnmark

**Aase Botnmark** (født **Øvrebotn**; 25. mai 1927 i Botnane i Bremanger, død 12. februar 2012) var en norsk billedhugger og håndkolorist. Hun studerte ved Statens håndverks- og kunstindustriskole under Per Ung, og hadde en rekke utstillinger, blant annet sammen med Skule Waksvik. Hun er kjent for sine menneskeskulpturer, særlig av kvinner. Per Ung skal ha uttalt «Dine skulpturer lever, Aase!» 

Etter en oppvekst på en gård i Botnane, giftet Aase seg med fotografen Kåre Botnmark (1923–2010) i 1948 og de fikk to barn. I 20 år drev paret fotoforretningen Vest Foto i Florø sammen, der Aase spesialiserte seg på håndkolorering. Da forretningen ble solgt i 1969 flyttet de til Ullensaker i Akershus. 

Gjennom opphold på Modum Bads Nervesanatorium stiftet Aase bekjentskap med keramikk som uttryksform, og søkte seg etterhvert til Statens håndverks- og kunstindustriskole, der hun var elev i 1974 til 1978. 

Etter hennes død i 2012 ble det i 2016 satt opp en retrospektiv utstilling på Galleri Dorthea i Kulturhuset Heimen i Bremanger. 

## Referanser
Kåre Botnmark

**Kåre Halvdan Botnmark** (født 13. mai 1923 i Botnmark i Evenes, død 13. januar 2010) var en norsk fotograf, fotofaglærer og lærebokforfatter. Han var gift med billedhugger Aase Botnmark. 

Botnmark var elev av den danske portrettfotografen Aage Remfeldt. Han drev Vest Foto i Florø 1948 – 1970 og flyttet deretter til Jessheim og ble fotofaglærer ved Romerike Yrkesskole/Strømmen videregående skole  1969 – 1990.

Han var også innehaver av opphavsrettighetene til «Vest Foto, Florø (1948 – 1970)» sin fotosamling, deriblant  Norges største fotosamling av fiskefartøy, som er oppbevart ved fylkesarkivet på Sandane.

## Bibliografi
* Utga læreboka «Kjemi og optikk» for fotografer i sammen med kjemiker Else W. Ramstad i 1980 
* Oversatt boka Photokollegium und photographische Bildgestaltung 1 av Jost J. Marchesi  til norsk og korrigerte feil som var i den sammen med sivilingeniør i kjemi Odd Botnmark. Boka fikk navnet «Fotolære : yrkeslære for fotografer» og utkom i 1984.

## Referanser
James Collett

**James Collett** er navnet til flere personer:

* James Collett (1655–1727), stamfar for slekten Collett i Norge
* , sønn av ovennevnte
* , sønn av ovennevnte
* James Collett (1728–1794), kjøpmann i Christiania
*
James Collett (1655–1727)

**James Collett** (født 16. august 1655 i London, død 29. mai 1727 i Christiania) var en engelsk kjøpmann som slo seg ned i Christiania og ble stamfar for slekten Collett i Norge.

## Slekt
Man kjenner ikke James Colletts foreldre, og det har heller ikke vært mulig å finne forbindelser til den engelske Collett-familien. Men i signetet sitt benyttet han samme våpen som en gren av den engelske slekten. I alle fall ble James Collett stamfar til den norske Collett-slekten, med grener i Sverige og Danmark. I 1686 ble han gift med Karen Leuch (1666–1745), datter av rådmann Peder Nielsen Leuch, eier av Bogstad gård. 

## Liv
James Collett var født i London og drev som handelsmann import av trelast fra Norge. I 1683 besøkte han sin forretningsforbindelse *Peder Nielsen Leuck* i Christiania og ble en venn av sønnen *Morten Lauck* og dennes søster Karen. Han giftet seg med henne i 1686, men betraktet lenge oppholdet i Norge som midlertidig. Han virket i Christiania som faktor for engelske kjøpmenn som drev trelasthandel på Østlandet, men drev også handel på England for egen regning. Først i 1703 tok han borgerskap i Christiania, avla troskapsed til kongen og kjøpte den store bygården som ble i slektens eie til 1828. Collett var allerede omkring 1700 en av byens rikeste menn og fikk tittelen kommerseråd. Det første tiåret på 1700-tallet var en gunstig tid for handelen i Christiania, men i 1709 kom Danmark-Norge med i den store nordiske krig, som påførte Collett store tap, spesielt ved Carl XIIs besettelse av Christiania i 1716. Collettgården ble påført store skader, og taket mistet ved reparasjonen sin høye gavl og ble omgjort til valmtak. Likevel var han trolig Christianias rikeste mann ved sin død i 1727.

James Colletts giftermål med Karen Leuch var innledningen til en tett forbindelse mellom slektene Collett og Leuch gjennom hele 1700-tallet. Hans sønn Peter Collett gikk i kompaniskap med Peder Leuch og dannet firmaet Collett & Leuch, som ble fortsatt av begge disses sønner. Hans sønnesønn var kjøpmann i Christiania James Collett (1728–1794), som ble gift med Karen Leuch (1733–1794) og oppførte Collettgårdens fløy mot Kirkegata. Deres sønn John Collett (1758–1810) overtok Collettgården og gården Ullevål i Aker. Professor Jonas Collett (1815–1851), gift med forfatteren Camilla Collett, var også etterkommer av den første James Collett.

James Collett kjøpte i 1703 bygården på hjørnet av Kirke- og Tollbugaten, Collettgården. Den ble eid av hans etterkommere i 125 år, til sønnens sønnesønn *Otto Collett* (1784–1833), den siste eieren av handelshuset *Collett & Søn*, måtte selge den i 1828. Gården var fredet, men ble revet i 1939 og flyttet til Norsk Folkemuseum, hvor den ble gjenreist fra 1963 til 1982.

## Referanser


## Kilder
* Collett, Alf: *En gammel Christiania-Slægt. Optegnelser om Familien Collett og Christianias Fortid*. Christiania: Cammermeyer, 1883.
* Collett, Alf: *Familien Collett og Kristianialiv i gamle dage*. Kristiania: Cappelen, 1915.
* Huitfeldt-Kaas, H. J.: «Collett, James», i *[[Dansk biografisk Lexikon]]*, IV. bind, s. 50–51. Kjøbenhavn: Gyldendal, 1890.
Jaktutstyr

**Jaktutstyr** er utstyr jegeren bruker for å fremme jakten, herunder gjøre jakten sikrere, mer komfortabel eller suksessrik. 

I tillegg til ulike typer våpen og ammunisjon, omfattes jaktutstyr av lokkeutstyr, kamuflasjebekledning, fottøy, kommunikasjonsutstyr, GPS eller kart og kompass, sikkerhetsutstyr og annet nyttig verktøy jegeren kan ha behov for. Slikt utstyr omfatter også utstyr som kan være nyttig for eventuelle jakthunder, som for eksempel hundepeiler, jaktdekken, jakthalsbånd, sporliner og ulikt seleutstyr, potesokker eller hundesko.

## Se også
* Jakt
Francisco Rodríguez Adrados

**Francisco Rodríguez Adrados** (født 29. mars 1922 i Salamanca, død 21. juli 2020) var en spansk filolog, hellenist og medlem av Real Academia Española.

Adrados ble utnevnt til professor ved Universitetet i Barcelona i 1951 og var 1952–1988 professor ved Complutense-universitetet i Madrid. Han har beskjeftiget seg med gresk og latinsk litteratur og var ekspert i indoeuropeisk språkvitenskap.

## Referanser
Halvor Christensen

**Halvor Olaus Christensen** (1800–1891) var en norsk jurist, embetsmann og politiker.

## Familie
Han var sønn av Eidsvoldmannen Christian Christensen Kollerud og Mette Marie Colstad. 

I 1831 ble han gift med Inger Severine Holth. Det hadde tre barn en ugift datter, datteren Agnes som var gift med kaptein og skolestyrer Fredrik Storm og Thorvald Christian Christensen. 

## Juristen
Halvor Christensen ble i 1820 kopist i Kirkedepartementet. Han avla juridisk embetseksamen i 1822 med beste karakter, og med tilføyelsen at han «utmerket seg ved grundighet og omfattende kunnskapene". 

I 1824 ble han utnevnt til fullmektig i Kirkedepartementet, og i 1828 utnevnt til byråsjef. 

Han ble byfogd i Stavanger i 1832. Han var foruten byfogd, magistrat, skifteforvalter, auksjonsforvalter og politimester. Alle byens sivile embetsforretninger var under ham. Han hadde denne stillingen til 1889, da han tok avskjed.

## Politiker
Han representerte Stavanger på alle Storting mellom 1833 og 1873 med unntak av sesjonene 1851, 1857 og 1859. Han var lagtingspresident 1845, 1854 og 1862–69, og stortingspresident 1848, og medlem av de viktigste komitéene, ofte som formann. 

Han var et av Stortingets mest fremtredende og innflytelsesrike medlemmer. Blant de saker han særlig arbeidet for, var innførelsen av årlige Storting og stattholderpostens opphevelse. Ved behandlingen av unionsspørsmålene kjempet han for Norges fulle likestilling i unionen.

## Heder og ære
Christensen ble utnevnt til ridder av St. Olavs Orden i 1863 og forfremmet til kommandør av 1. klasse i 1873 «for statsborgerlig og Embedsfortjeneste».

Kongen sendte telegramer da Christensens feiret 50 års jubileum som embetsmann i 1874 og 50 års jubileum som byfogd 15. februar 1882. Da ble han også sterkt hyllet, og om kvelden arrangerte kommunen en middag for ham i Festivitetslokalet.  

*Byfoged Christensens gate* ligger på Våland i Stavanger.

## Referanser


## Kilder
* Karl Vilhelm Hammer: «Christensen, Halvor Olaus», i *[[Salmonsens konversationsleksikon]]*, 2. utg., bind IV, s. 881. København: J. H. Schultz, 1916.
* Berhard Lunde: Byfogd Halvor Olaus Christensen ble en institusjon i Stavangershistorie, Stavanger Aftenblad, 27.1.1968.
* Stavanger Amtstidende: Byfoged Christensen, 17.2.1900.
* 

## Eksterne lenker
*
Svømming under VM i svømmesport 2009 – 100 meter brystsvømming menn

Forsøksheatene for **100 meter brystsvømming herrer** ved VM i svømming 2009 fant sted om morgenen den 26. juli, semifinalene om kvelden samme dag og finalen om kvelden den 27. juli i Foro Italico i Roma.

Alexander Dale Oen representerte Norge og fikk 13. beste tid i semifinalene.

## Rekorder
Mesterskapsrekord og verdensrekord før mesterskapet:

Mesterskapsrekorder og verdensrekord satt under mesterskapet:

## Resultater

### Finale

### Semifinaler

### Innledende heat

## Eksterne lenker
* Resultater innledende heat
* Resultater semifinaler
* Finaleresulter
Togstadvegen

**Togstadvegen** er en vei som går mellom Ingeborgrud i Nes i Akershus og Sandnes i Sør-Odal i Hedmark.

Veiens trasé:
* Fv482 i Nes mellom Ingeborgrud og fylkesgrensen, via Togstad, veien utgjør en del av fylkesveien
* Fv286 i Sør-Odal mellom fylkesgrensen og Sandnes, veien er her identisk med fylkesveien
Cederroth

**Cederroth** er et svensk foretak som produserer og markedsfører hygiene-, helse- og førstehjelpsprodukter. 

Foretaket ble grunnlagt i 1895 i Gävle av Christian Cederroth. Siden 1991 har det vært en del av det amerikanske Alberto-Culver-konsernet. Cederroth har produksjon i Sverige, Danmark og Polen. Det norske hovedkontoret ligger på Revetal i Vestfold. Kjente varemerker er Samarin, Salvequick-plaster og Seltin. Cederroth ble kjøpt opp av Orkla i januar 2015.

## Eksterne lenker
* Cederroth
Seilandstuva

**Seilandstuva** er et fjell i  Alta og Hammerfest i Finnmark. Det er det høyeste fjellet på øya Seiland. Fjellet er en del av Seiland nasjonalpark og er det tiende høyeste i Finnmark. Det er også det høyeste i Hammerfest kommune. Sekundærfaktoren på 45 kilometer er blant de 50 lengste i Skandinavia.

## Se også
* Liste over fjell i Skandinavia
* Fjell i Finnmark

## Fotnoter



## Referanser
Cinecittà

**Cinecittà** (norsk: *kinobyen*) er et filmstudio i Roma i Italia og sentrum for italiensk film.

Studioet ble grunnlagt i 1937 av Benito Mussolini og hans filmsjef Luigi Freddi med propagandahensikter, under slagordet «Il cinema è l'arma più forte» (*kino er det kraftigste våpenet*). Studioet ble bombet av de vestlige allierte under andre verdenskrig. I 1950-årene var Cinecittà opptaksstedet for flere store amerikanske filmproduksjoner som *[[Prinsesse på vift]]* (1953), *[[Helen of Troy]]* (1956) og *[[Ben-Hur]]* (1959).

Senere ble Cinecittà studioet mest assosiert med Federico Fellini og mange av hans mest kjente filmer. *[[Det søte liv]]* (1960) og *[[Satyricon (film)|Satyricon]] (*1969) ble begge spilt inn her.

9. august 2007 ble rundt 3&nbsp;000 m² av Cinecittà og området rundt ødelagt av brann. Den historiske delen som huser settet til Ben-Hur og andre klassikere, ble ikke skadet.

BBC/HBOs storproduksjon *[[Rome (TV-serie)|Rome]]* ble innspilt her mellom 2004 og 2007.  Eurovision Song Contest 1990 ble arrangert i Studio 15 i Cinecittà.

## Eksterne lenker
*
Kaiga kjernekraftverk

**Kaiga kjernekraftverk** er et kjernekraftverk som produserer elektrisk kraft i India. Det ligger ved Kaiga i Uttara Kannada i den indiske delstaten Karnataka. Kjernekraftverket har vært i drift siden mars 2000, men utbygging startet allerede i 1989. Det har tre aktive reaktorer. I tillegg er en fjerde reaktor under utbygging. Hver reaktor har en effekt på om lag 220 MW, og det betyr at den maksimale effekten vil være på rundt 880 MW når den fjerde reaktoren står ferdig og er operativ. 

## Eksterne lenker
* Nuclear power Corporation of India Ltd
* Karwar eNews
Narora kjernekraftverk

**Narora kjernekraftverk** er et kjernekraftverk som produserer elektrisk kraft i India. Det befinner seg ved bredden av Ganges i distriktet Bulandshahar i delstaten Uttar Pradesh. Den første reaktoren ble bygget ferdig i 1989, mens den andre ble satt i drift i 1991. Den maksimale elektriske effekten ved anlegget er på om lag 700 MW.

## Eksterne lenker
*
Madras kjernekraftverk

**Madras kjernekraftverk** er et kjernekraftverk som ligger ved den lille byen Kalpakkam, ca. 80 km sør for Chennai i India. Det brukes til produksjon av kjernekraft, elektrisk kraft og opparbeiding og deponering av radioaktivt avfall. Det er Indias første egenproduserte kjernekraftverk, og består av to reaktorer som hver har en effektiv effekt på om lag 205 MW. De er imidlertid konstruert for å produsere 235 MW, men på grunn av svakheter ved kjøleanlegget blir effekten holdt nede. I 1983 og 1985 ble situasjonen kritisk ved de to reaktorene.

Byggingen av anlegget begynte i 1970, men det stod ikke ferdig før i begynnelsen av 1984. 

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Jordbunnslære

**Jordbunnslære** eller **jordbunnsvitenskap** er studien om jord som en naturresurs på overflaten av jordkloden. Studiet kan deles inn i de to undergrenene pedologi og edaphologi som hver for seg ofte brukes synonymt med jordbunnslære.

Faget omfatter ingeniørvitenskap, agronomi, kjemi, geologi, geografi, biologi, skogbruk, folkehelse og arkeologi.
Rajasthan kjernekraftverk

**Rajasthan kjernekraftverk** er et kjernekraftverk som produserer elektrisk kraft i India. Det ligger omtrent 65 km fra byen Kota i distriktet Chittorgarh i delstaten Rajasthan. Utbyggingen av anlegget begynte i 1963, og ti år senere stod det ferdig. Anlegget har fire reaktorer i drift, som samlet har en maksimal effekt på om lag 750 MW. Det bygges også to nye reaktorer, som vil øke den maksimale effekten med 440 MW. I tillegg er det planlagt å bygge to reaktorer til, slik at antallet reaktorer kommer opp i åtte. 

Canada hjalp til med å sette i gang kraftverket. Situasjonen var kritisk ved den første reaktoren i 1973, og etter at India gjennomførte sin første atomprøvesprengning året senere, måtte India fortsette anrikningen av uran på egen hånd. Den andre reaktoren ble derfor ikke operativ før i 1981. Det har funnet sted flere små ulykker ved anlegget.  

## Referanser
Ole Irgens (politiker)

**Ole Irgens** (1829–1906) var en norsk skolemann og politiker.

Ole Irgens ble student i 1848, *[[cand. theol.]]* i 1853. I 1855 opprettet han en pikeskole i Bergen, som han selv bestyrte inntil 1861, da han ble utnevnt til byens skoleinspektør. Denne stillingen beholdt han helt til han tok avskjed i 1898. Irgens utarbeidet allerede i 1862 et «Forslag til ny plan for Bergens almueskolevæsen», og han studerte pedagogiske nyvinninger på flere reiser i utlandet.

Irgens var medlem av Bergens kommunestyre fra 1861. Han var en av hovedmennene bak anleggelsen av Fjellveien i Bergen. 1868–69 var han representant for Bergen på Stortinget, hvor han særlig gjorde seg til talsmann for selvstyre innenfor statskirken. Han ble ridder av St. Olavs Orden.

## Referanser


## Kilder
* Wollert Keilhau: «Irgens, Ole», i *[[Salmonsens konversationsleksikon]]*, 2. utgave, bind XII, s. 489–90. København: J. H. Schultz, 1922.

## Eksterne lenker
*
What Do You Want to Make Those Eyes at Me For?

**«What Do You Want to Make Those Eyes at Me For?»** er en amerikansk sang fra 1916. Ada Jones og Billy Murray hadde den originale versjonen i 1917. Sangen var nummer tre på singlelisten i USA. Sangen inneholder 2 vers som flere artister blant annet Emile Ford & His Checkmates har hoppet over. Melodien er skrevet av James V. Monaco og teksten er skrevet av Joseph McCarthy samt Howard Johnson.

En versjon produsert av Michael Barclay ble en nummer én-slager med Emile Ford & The Checkmates i jul- og nyttårsperioden 1959/1960. Dens første uke på den britiske Top 20 singlelisten begynte 31. oktober 1959 og den tilbrakte sytten uker der. «What Do You Want to Make Those Eyes at Me For?» lå på førsteplassen i de to første ukene av 1960 og tok over etter Adam Faiths «What Do You Want?». Den ble selv etterfulgt av Anthony Newleys «Why» som nummer én på Top 20-singlelisten 23. januar 1960.

Versjonen til Emile Ford & His Checkmates  lå femten uker på VG-lista 1959&ndash;1960 og lå på førsteplassen i syv uker.

Shakin' Stevens gjorde også en suksessfull coverinnspilling i 1987. Den versjonen entret Top 20-singlelisten 28. november 1987, tilbrakte åtte uker der og nådde en førsteplass.

## Norsk versjon
Terje Mosnes har skrevet en norsk tekst. På norsk bærer den tittelen «Nå må'ru slutt opp med å se på meg sånn».

### Innspilling
* New Jordal Swingers. Utgitt på singlen On Records 6084&nbsp;500 i 1974. Den ble i 1993 gjenutgitt på singlen Polydor 861&nbsp;644-2.

## Referanser
Mariukirkjan

**Mariukirkjan** (Mariakirken) er den eneste katolske kirken på Færøyene. Til kirken hører også et nonnekloster. Kirken og klosteret ligger i sørenden av Tórshavns bypark, Viðarlundin. Den nåværende kirkebygningen ble innviet i 1987. I 2004 hadde menigheten rundt 120 fastboende medlemmer, hvorav 70 i Tórshavn, med opphav fra 23 forskjellige land. Menigheten er underordnet København katolske bispedømme.

Færøyene var katolsk før reformasjonen i 1537, men etter reformasjonen ble det ikke forsøkt å forkynne den katolske læren på nytt før religionsfriheten ble innført med Danmarks grunnlov av 1849. I 1857 dro den bayerske presten Georg Bauer til øyene. Han bygde en kirke på Rættará i Tórshavn, men fikk liten tilslutning. Da han forlot øyene i 1880, hadde han ingen etterfølger, og kirkebygningen forfalt.

I 1931 tok to unge prester, E.G. Boekenogen og Thomas King, på seg oppgaven med å gjenreise den katolske kirken på Færøyene. Det året kom også fransiskanersøstrene til øyene. De innviet en kirke i et leid hus i Bringsnagøta i Tórshavn. Blant de første til å besøke kirken, var noen eldre mennesker som hadde vært i Georg Bauers kirke i sin ungdom. Menigheten ble snart for stor for den lille kirken i Bringsnagøta, og sammen med den nye Sankt Frans-skolen som søstrene hadde bygd, ble en ny kirke innviet i Varðagøta i 1933. Inntektene fra søstrenes arbeid gikk til skoledriften og humanitære formål. Noen elever ved skolen ble tatt inn som fosterbarn. Søstrene var utlendinger, så færøyske lærere underviste i færøysk, men søstrene lærte seg språket og snakket det med en såkalt nonneaksent. De underviste også sine elever i den lutherske lære, selv om de var katolikker. De drev også barnehage. Sankt Frans-skolen fikk et godt renommé. I 1985 ble ansvaret for skolen overlatt til Tórshavnar kommuna, fordi fransiskanersøstrene var blitt for gamle til å drive den. I 1987 ble en ny skolebygning innviet.

## Referanser


## Eksterne lenker
Hanguren Opp

**Hanguren Opp** er et motbakkeløp på Voss som arrangeres av Voss Oppturar. Løpet ble første gang arrangert i 2005.

Løypa starter ved utescena ved Vangsvatnet ca. 50 meter over havet, og har målgang ved Hangursrestauranten på ca. 670 meter. Løypa er 3,35 km lang og følger i stor grad Hangursbanen oppover. Selve fjelltoppen Hangur ligger noe høyere på 818 meters høyde.

## Vinnere

## Eksterne lenker
*