open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Blomsterbier

* *[[Macropis]]*
* *[[Melitta (insekter)|Melitta]]*
* *[[Rediviva]]*
* *[[Redivivoides]]*

**Blomsterbier** (Melittidae) er en gruppe av bier som omfatter noen av de mest primitive biene. Det er usikkert om de er en monofyletisk gruppe. Gruppen omfatter cirka 200 arter på verdensbasis, fordelt i tre underfamilier med hovedutbredelse i Afrika og den palearktiske sone. Inndelingen er fortsatt omdiskutert. 19 arter er funnet i Europa, mens kun fire eksisterer i Norge.

## Utseende
Små til middelsstore bier (gjerne 8–15&nbsp;mm). De ligner mye på jordbier (*Andrena* spp.), men munndelene er ganske annerledes. De har gjerne forholdsvis lange antenner, kort tunge og eksponerte mellomhofter.

## Levevis
Artene hekker i bakken og er spesifikke til sine vertsplanter.

## Utbredelse
De er utbredt i Afrika og i de nordlige, tempererte områdene.

## Systematisk inndeling

* Ordenen vepser, (Hymenoptera)
** Gruppen stilkvepser, Apocrita
*** Gruppen broddvepser, Aculeata
**** Overfamilien Apoidea
***** Familien bier, Apidae (i vid forstand)
****** Underfamilien Dasypodainae
******* Slekten *Dasypoda* (buksebier) Latreille, 1802
******** *Dasypoda hirtipes* (buksebie)
****** Underfamilien Meganomiinae
****** Underfamilien Melittidae
******* Slekten *[[Macropis]]* Panzer, 1809 – 16 arter, 3  i Europa
******** *Macropis europaea* (fredløsbie)
******* Slekten *[[Melitta (insekter)|Melitta]]* Kirby, 1802 – 44 arter, 16 i Europa
******** *Melitta haemorrhoidalis* (blåklokkebie)
******** *Melitta leporina* (lusernbie)
******* Slekten *[[Rediviva]]* – 24 arter
******* Slekten *[[Redivivoides]]* – 3 arter

## Referanser


## Kilder
* Fauna Europa (2004) Fauna Europaea version 1.1,  www.faunaeur.org – utbredelsesdatabase for europeiske dyr. 
* Michener, C.D. (2000) The Bees of the World. http://books.google.no/books?id=bu_1gmY13FIC&pg=RA1-PA396&lpg=RA1-PA396&dq=Melittidae&source=bl&ots=YF9CgdOGva&sig=Tv4LiwZtoilQyvZc9KjRNCqHcks&hl=no&ei=0Y4ASoyRFcuO_QbHjamwBw&sa=X&oi=book_result&ct=result&resnum=4
* Michez, D. (2008) Monographic revision of the melittid bees (Hymenoptera, Apoidea, Melittidae *sensu lato*). http://www.nev.nl/sete/sete-2008/031-039-Michez-2008.pdf
* Ottesen, P.S. (1993, revidert 1999) Norske insekter og deres artsantall. NINA utredning 55: 1-40. http://www.entomologi.no/norskeinsekter/NorskeInsektfamilier/index.htm

## Eksterne lenker
*
Mitt Afrika

***Mitt Afrika*** (originaltittel *Out of Africa*) er en amerikansk dramafilm fra 1985 regissert av Sydney Pollack, som bygger løst på det selvbiografiske verket *[[Den afrikanske farm]]* av Isak Dinesen (pseudonym for Karen Blixen), utgitt i 1937, samt Isak Dinesens verk *[[Skygger på gresset|Skygger på Græsset]]* og andre kilder – f.eks. Karen Blixens *Breve fra Afrika*. Filmen er regissert av Sydney Pollack og mottok 28 filmpriser, deriblant syv Oscar-statuetter.

## Handling
*Mitt Afrika* bygger på Karen Blixens selvbiografiske bok *[[Den afrikanske farm]]* om Blixens liv i Britisk Øst-Afrika (dagens Kenya) på begynnelsen av 1900-tallet. Meryl Streep spiller hovedrollen som Karen Blixen. Andre medvirkende er Robert Redford og Klaus Maria Brandauer.

## Om filmen
Filmen vant sju Oscar-priser for beste film, beste regi (Sydney Pollack), beste filmatisering (Kurt Luedtke), beste kinematografi (David Watkin), beste scenografi (Stephen B. Grimes og Josie MacAvin), beste lyd (Chris Jenkins, Gary Alexander, Larry Stensvold og Peter Handford) og beste originalmusikk (John Barry). Filmen ble også nominert for beste kvinnelige hovedrolle (Meryl Streep), beste mannlige birolle (Klaus Maria Brandauer), beste filmklipp og beste kostymedesign.

*Mitt Afrika* vant også fire Golden Globes for beste dramafilm, beste regi, beste mannlige birolle og beste musikk.

Filmen har dukket opp på flere av det amerikanske filminstituttets lister. Den ble kåret til filmhistoriens 13. beste kjærlighetsfilm fra USA på listen «AFI's 100 Years…100 Passions». John Barrys lydspor ligger i tillegg på listen over historiens beste filmmusikk.

## Medvirkende
* Meryl Streep som baronesse Karen von Blixen-Finecke
* Robert Redford som Denys Finch Hatton
* Klaus Maria Brandauer som baron Bror von Blixen-Finecke
* Michael Kitchen som Berkeley Cole
* Malick Bowens som Farah Aden
* Stephen Kinyanjui som Chief
* Michael Gough som Lord Delamere
* Suzanna Hamilton som Felicity, som er basert på den berømte Beryl Markham
* Supermodellen Iman i en cameorolle som Mariammo

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Olympic-klassen

**Olympic-klassen** var en trio av atlanterhavsskip som ble bygget av Harland and Wolff i Belfast, Irland, for White Star Line i løpet av begynnelsen av det 20. århundre. De var RMS «Olympic», RMS «Titanic», og HMHS «Britannic». To ble tapt tidlig i karrieren: «Titanic» sank i 1912 på sin jomfrutur, etter å ha truffet et isfjell i Nord-Atlanteren, og «Britannic» i 1916, etter å ha truffet en mine eller en torpedo lagt av den tyske minelegger ubåten U79 i en barriere utenfor øya Kea under Første verdenskrig. Lederskipet «Olympic», hadde en karriere som strakk seg over 24 år og ble pensjonert i 1934. Hun ble solgt for opphugging i 1935.

Selv om de to yngre skipene ikke hadde vellykkede karrierer, er de blant de mest kjente atlanterhavsskipene som noensinne ble bygget. Dekorative elementer av «Olympic» ble kjøpt for å pryde mange steder. «Titanic»s historie har blitt tilpasset til mange bøker og filmer. «Britannic» har også inspirert en film med samme navn.

Olympic-klassen skulle representere det ypperste innen luksus på atlanterhavskryssingene.

## Eksterne lenker
* History and fate of Titanic, Olympic and Britannic luxury liners
My Cephei

**Granatstjerna**, også kalt *My Cephei* (μ Cep / μ Cephei) eller *Erakis* er en stjerne i stjernebildet Kefeus. Den er navngitt *Garnet star*, Granatstjerna, ettersom den tilhører spektralklassen M2Ia og altså er rød som en granat. Stjerna er en av de største stjernene som er kjent og har ca. 1420 ganger større diameter en solen.
Borchsenius

**Borchsenius** er en dansk og norsk slekt. Stamfaren, apoteker Johannes Borchsenius, var ifølge familietradisjonen født i Lüneburg i Braunschweig-Lüneburg og flyttet senere til Viborg og Aalborg. Navnet er antakelig ment å bety «den gamle fra Bork», det vil si fra Bork sogn, Ribe stift i Jylland. Slektsmedlemmer flyttet til Norge på 1800-tallet.

## Innvandring til Norge
Slekten i Norge idag stammer fra *Fredrik C. S. Borchsenius* (død 1880) som i 1829 kom fra Jylland til Norge, og hans nevø, skipsfører *Johannes Chr. Borchsenius* (død 1876), som i 1845 kom til Norge og i 1860 ble gift med Didrikke («Dikka») U.F. Cappelen (1834–1880) fra Gjemsø kloster, Skien.

Mange slektsmedlemmer har bodd i Skien og Porsgrunn, senere i Oslo.

## Slektsmedlemmer
Slekten har flere kjente medlemmer bl.a.:

*Laurentius Borchsenius (1772–1844), sorenskriver og stortingsrepresentant
*Fredrik Charlow Sophus Borchsenius (1808–1880), fogd i Nedre Telemark, ordfører i Gjerpen, stortingsrepresentant og eier av Mæla gård ved Skien
*James Borchsenius (1870–1939), rektor og forfatter av boken *Skien før branden 1886*
*Fredrik Charlo Borchsenius (1865–1949), høyesterettsadvokat, Oslo
*Vilhelm Cappelen Borchsenius (1899–1961), høyesterettsadvokat, Oslo
*Else Borchsenius (1901–1963), lærer og styrer Hammerseng pensjonatskole
*Johs. Borchsenius (1903–2003), arkitekt i Arkitektkontoret Børve og Borchsenius AS, Porsgrunn
*Fredrik Charlo Sophus Borchsenius (1912–2007), sivilingeniør, adm. direktør AS Horten Verft
*Christian Borchsenius (1927–2006), lagmann og konstituert høyesterettsdommer, Oslo
*Jacob Borchsenius, ingeniør, Porsgrunn
*Fredrik Charlo Borchsenius, lagdommer, Oslo
*Hans Christian Borchsenius, skogkonsulent, Meldal
*Cathrine Borchsenius, ernæringsfysiolog, programleder
*Einar Borchsenius, fotograf, Stavanger

## Slektsvåpen
Slektsvåpenet er kjent i segl fra innvandrerens onkel Jørgen C. Borchsenius (død 1824). Våpenets skjold er blått og har en halv, springende sølv hjort. Våpenets hjelmtegn er en stående sølv trane med en stein i løftet klo.

## Litteratur
* Elisa Tandberg: *Johannes Borchsenius' norske efterslekt* (manuskript), Oslo 1940
* Christian Borchsenius: *Slekten Borchsenius* (trykt som manuskript i flere opplag)
* *Norsk slektskalender*, bind 1, Oslo 1949, utgitt av Norsk Slektshistorisk Forening
* Hans Cappelen: *Norske slektsvåpen*, (2. opplag) Oslo 1976, side 68
* Herman L. Løvenskiold: *Heraldisk nøkkel*, Oslo 1978
* Harald Nissen og Monica Aase: ''Segl i Universitetsbiblioteket i Trondheim'', Trondheim 1990, side 37

## Eksterne lenker
* https://web.archive.org/web/20170421200746/http://borchsenius.no/
Angélique

***Angélique*** er en fransk historisk romanserie i 13 bind skrevet under pseudonymet Sergéanne Golon av ekteparet Anne og Serge Golon. Første bind kom ut på fransk i 1957.  

Bøkene omhandler det romantiske livet til den fiktive *Angélique de Monteloup, grevinne av Peyrac og markise av Plessis-Bellière*, med tilnavnet *englenes markise*, under Ludvig XIVs regjering. Handlingen utspiller seg fra heltinnens fødsel i 1638 og førti år framover.

Romanene er oversatt til over tjue språk og beholdt sin store popularitet helt til den foreløpig siste i serien kom ut i 1987. Flere av romanene er filmet. Serien ble fra 2009 gjenutgitt på norsk på Cappelen Damm forlag.
## Eksterne lenker
*
Tverrfjellet (Stranda)

**Tverrfjellet** er et fjell i Stranda kommune i Møre og Romsdal. Det ligger øverst i Sunnylvsmoldskreddalen og er en del av Sunnmørsalpene. Fjellet har en høyde på  meter over havet.

## Referanser
Samuel Kobia

**Samuel Kobia** (født 20. mars 1947) er en kenyansk metodist-prest. Fra 2004 til 2009 var han generalsekretær i Kirkenes Verdensråd. Kobia tok ikke gjenvalg etter én periode, og ble etterfulgt av Olav Fykse Tveit i 2010.

Kobia har en lang karriere i den økumeniske bevegelsen. Fra 1978 til 1984 jobbet han for Kirkenes Verdensråd i Afrika, før han fra 1984 begynte å jobbe for Kenyas kirkeråd,, fra 1987 til 1993 som generalsekretær. Fra 1993 var han leder for Kirkenes Verdensråds arbeidsgruppe *Unit III – Justice, Peace and Creation*, noe han var fram til 1999, da han tok over gruppen *Issues and Themes* som han ledet fram til 2002. I 2003 og frem til han ble generalsekretær, var han spesialutsendig til Afrika for Kirkenes Verdensråd.

Kobia har også hatt flere andre verv og tillitsoppgaver i økumenisk arbeid og demokrati og fredsarbeid.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Rev. Dr Samuel Kobia. WCC general secretary 2004-2009, omtale hos Kirkenes verdensråd
Richard le Breton

**Richard le Breton** (eller *Richard de Brito*) var en av de fire riddere som myrdet Thomas Becket, erkebiskop av Canterbury, den 29. desember 1170 i Canterburykatedralen.

Det er sagt at le Breton brakk sverdet da han angrep Thomas Becket. Han skal ha skreket: «Ta den, for kjærlighet for min herre William, kongens bror!» da han avleverte det drepende slaget. Richard le Breton hadde vært i tjeneste hos William X, greve av Poitou, bror av kong Henrik II av England, og det er greve Williams venner mente at han døde av et knust hjerte etter Thomas Becket nektet å tillate dette ekteskapet. Dette innebærer et mulig hevnmotiv i tillegg til de øvrige motivene ridderne hadde, blant annet at de mente at de oppfylte kongens indirekte ordre.

Vilhelm I av England ga et herskapshus i den østlige enden av sognet Great Stambridge i Essex og et annet i Sanford i Somerset til en normanner ved navn Auvrai Le Breton for hans tjenester i slaget ved Hastings i 1066. En senere slektning, Simon Le Breton, fikk to sønner, Richard og Edmund, som arvet hver sin del av Sanford og Great Stambridge. Begge ble en del av hoffet rundt Henrik II av England, og særlig Richard Le Breton ble en nær venn av kongens bror, prins William.

Etter mordet på erkebiskopen havnet alle ridderne i Det hellige land for å gjøre bot. Hva som skjedde med dem siden er uklart, men antagelig døde alle i løpet av de neste årene. Det er myte som forteller at Richard le Breton til slutt havnet på øya Jersey. Det er en gravstein for en viss le Breton fra Jersey i St. Thomas Church i Salisbury, Wiltshire, England, men det er uvisst om det viser til samme person.

## Referanser


## Se også
* Reginald Fitzurse
* Hugh de Morville
* William de Tracy
Leiv Vidar

**Leiv Vidar** er en norsk kjøttvareprodusent, som siden mai 2017 eies av matvarekonsernet Scandza.

Bedriften ble etablert den 23. november 1950 av Leiv Vidar (1919–1996), som en liten slakterforretning i Stangs gate 7 i Hønefoss. I 1964 ble bedriften flyttet til større lokaler i Torvgata. Sønnen Arne Vidar overtok ansvaret for familiebedriften I 1975. Faren Leiv Vidar rømte til Sverige under andre verdenskrig og ble tatt til fange da en av Kvarstadbåtene ble senket i april 1942. Han satt resten av krigen som Nacht und Nebel-fange i tysk konsentrasjonsleir

I 1991 flyttet bedriften inn i nye og moderne produksjonslokaler i Birkebeinerveien 2, der selskapet fremdeles er lokalisert. Bedriften har siden innflytting i 2001 gjennomført syv større utvidelser som følge av økt volum og endrede krav fra kundene. De gamle lokalene ble overtatt av det som i dag er kjent som delikatesse- og slakterbutikken Leiv Vidar. Butikken har samme hovedeier som Leiv Vidar AS, Arne Vidar.

Bedriften inngikk i 1990-årene avtaler med de fleste landsdekkende bensistasjonskjedene og kioskkjeder, og vokste år for år. I 1990-årene var produksjonen 4000 tonn pølser i året. I 2001 mistet de avtalen med Statoil og i 2005 med Shell. Statoil kom i 2008 tilbake igjen som kunde. I 2002 startet et samarbeid med REMA 1000 og Leiv Vidar pølsene var med ett å få tak i også i nasjonale dagligvare over hele Norge.

I 2003 kjøpte selskapet en andel i en pølseprodusent i Sverige, Lindvalls Chark, for å posisjonere seg for økende skandinavisk orientering fra kjedekundenes side. Eierandelen ble økt i 2007, og i dag eier Leiv Vidar majoriteten i Lindvalls. Lindvalls leverer i dag blant annet til Statoil i Sverige og Danmark.

Under NM i kjøttprodukter 2008 vant Leiv Vidar fem gullmedaljer for sine produkter.

Bedriften hadde 91 ansatte per desember 2008.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
5. serierunde i Toppserien 2009

**5. serierunde i [[Toppserien 2009]]** ble spilt den 5. mai klokka 19:00. 
   

## Fakta

### Tabell etter 5. runde

## Kommentarer


## Eksterne lenker
* Toppserien 2009: Terminliste og resultater  på altomfotball.no
Tverrfjellet (Dovre)

**Tverrfjellet** er et fjell vest for Hjerkinn i Dovre kommune i Innlandet. Det er 1&nbsp;248 meter høyt, og ligger på grensa til Dovrefjell nasjonalpark. På østsida av fjellet ligger Tverrfjell gruver, hvor Folldal Verk drev gruvedrift fram til 1993.

## Referanser
William FitzEmpress

**William X, greve av Poitou** (født 22. juli 1136 ved Argentan i Normandie, død 30. juli 1164 i Rouen i Normandie) var den yngste av de tre sønnene til Geoffrey V, greve av Anjou og keiserinne Matilda. William var vicomte av Dieppe og greve av Poitou. Han var også kjent som *William FitzEmpress* («Keiserinnesønn») og som *William av Anjou*.

## Virke
I 1156 var han sammen med sin bror Henrik i beleiringen av Chinon. Denne beleiringen skjedde på grunn av opprøret til deres bror Geoffrey. William ledet også beleiringen av festningen Mountreuil-Bellay. I løpet av denne fikk han lest opp skriftene til den romerske militærteoretikeren Vegetius, *Epitoma rei militaris*, fra 400-tallet. Da han gjorde som Vegetius hadde gjort ble beleiringen avgjort i løpet av den neste dagen.

I september 1155 holdt kong Henrik råd i Winchester hvor han entusiastisk overveiet å invadere Irland og gjøre William til konge der. Planene ble oppgitt da deres mor keiserinne Matilda protesterte da hun mente at Irland ikke var verd å erobre. Henrik gjorde derimot William til en av de rikeste i England, bevilget ham flere herskapshus og eiendommer; Maldon i Essex; Dartford, Hoo, og Shorne i Kent; Aylsham og Cawston i Norfolk; og Hintlesham i Suffolk. Han hadde også land i områdene rundt Dieppe, Normandie, hvor han var blitt gjort til vicomte.

I 1162 ble det forberedt bryllup mellom ham og Isabel de Warenne, 4, grevinne av Surrey. Hun var en av de mest betydningsfulle arvinger i England ved å være enke etter William av Blois, greve av Boulogne og Mortain, sønn av kong Stefan av England, og en kusine av William. På grunn av slektskapet var det nødvendig med dispensasjon fra blodslektskap for at bryllupet kunne gjennomføres. Thomas Becket, erkebiskop av Canterbury, nektet å støtte forespørselen for dispensasjon, og den ble da heller ikke tildelt på grunn av Backets innvending.

William døde brått kort tid etter dette. Det ble sagt at grunnen var knust hjerte. Han ble gravlagt i katedralen i Rouen. Kong Henrik II klandret Thomas Becket for brorens død, og dette kan gjerne ha vært begynnelsen på den store konflikten mellom de,. Da Becket ble myrdet den 29. desember 1170 var en av de fire ridderne som drepte ham Richard le Breton som hadde vært i Williams tjeneste. Da han avleverte det drepende slaget skal han ha skreket ut: «Ta den, for kjærlighet til min herre William, kongens bror!».

## Referanser
Suderøy

**Suderøy** kan vise til:

*Suðuroy, den sørligste av Førøyene
*FLK «Suderøy», flytende hvalkokeri
Grenrør

Et **grenrør**  eller **manifold** er en del på stempelmotorer som fordeler luft og eventuelt bensin fra forgasser til innsugningsinntaket på flere sylindre (innsugningsmanifold), eller samler eksos fra flere sylindre til ett enkelt eksosrør (utblåsning-,eller eksosmanifold). Navnet «manifold» hentyder sannsynligvis til at luft fra ett rør skal fordeles til flere rør, og at eksos fra flere rør skal samles i ett rør. Grenrørene skal sørge for at gassen har riktig retning og for at det er liten luftmotstand, så motorkraften ikke tapes til annet enn fremdrift.

I hver ende er det feste for bolter til forgasser, luftfilter, topplokk og eksosrør. Siden det er viktig at det ikke er lekkasje i disse overgangene, er det viktig å bruke nye pakninger hver gang manifolden er løsnet.

Siden manifoldene har en komplisert form, er de vanligvis laget i støpt metall.

## Innsugningsmanifold
På motorer med forgasser er innsugningsmanifolden forbindelsen mellom forgasseren og topplokket. På motorer med direkteinnsprøyting finnes ikke forgasser, så der fører innsugningsmanifolden luft fra luftfilteret via luftmengdemåleren til topplokket.

## Eksosmanifold
Eksos fra flere sylindre skal samles fra topplokkene til ett eller to eksosrør.  

## Se også
* Mangfoldighet
Fritt Ord (tidsskrift)

***Fritt Ord*** var et norsk tidsskrift grunnlagt i 1931 av den lutherske teologen Kristian Schjelderup, som senere ble Den norske kirkes biskop av Hamar. Det var opprinnelig organ for Landslaget for frilyndt kristendom, en frilyndt (liberal) organisasjon innen Den norske kirke. Fra 1938 var *Fritt Ord* organ for Nansenskolen (Norsk Humanistisk Akademi). Tidsskriftet stod i likhet med Nansenskolen i en bred humanistisk tradisjon, en etisk-filosofisk strømning som går på tvers av religioner og livssyn og som Nansenskolen ble dannet for å spre kunnskap om. Schjelderup var redaktør fra 1931 til 1940, da tidsskriftet opphørte.
Fritidsklubb

**Fritidsklubb** eller **ungdomsklubb** er et tilbud rettet imot barn og ungdom som tilbyr en sosialarena i fritiden. Fritidsklubber er gjerne kommunalt eid, og i noen grad brukerstyrt. Et av fritidsklubbenes hovedmål er å være holdningsskapende og motvirke rus, rasisme og vold blant ungdom. Klubbene tilbyr organiserte fritidsaktiviteter så vel som leksehjelp og kurs innen for forskjellige områder som for eksempel instrumentopplæring.

Norges eldste fritidsklubb er hammersborgklubben i bydel St. Hanshaugen. Den ble opprettet for 23. november 1953 for å ta seg av etterkrigstidens ungdommer. 

Norges eldste ungdomsklubb for hørselshemmede er Ungdomsklubben UFH regi av Døvekirken. Den ble opprettet 1971 for å ta seg av tegnspråklige ungdommer.
Dom DeLuise

**Dominick «Dom» DeLuise** (født 1. august 1933 i Brooklyn i New York City i New York, død 4. mai 2009 i Santa Monica i California) var en amerikansk skuespiller som var mest kjent for sine komiske roller.

DeLuise er far til skuespillerne Michael DeLuise og Peter DeLuise.

## Filmografi (utvalg)
* 1966 – *[[Spionen som visste for meget]]*
* 1970 – *[[Vill diamantjakt]]*
* 1974 – *[[Vill Vest]]*
* 1975 – *[[The Adventure of Sherlock Holmes' Smarter Brother]]*
* 1976 – *[[Silent Movie]]*
* 1977 – *[[The World's Greatest Lover]]*
* 1978 – *[[Sextette]]*
* 1980 – *[[Smokey and the Bandit på farten igjen]]*
* 1981 – *[[Mel Brooks helsprøe verdenshistorie]]*
* 1981 – *[[Verdens sprøeste bilrace]]*
* 1982 – *[[Det beste lille horehuset i Texas]]*
* 1986 – *[[Et amerikansk eventyr (film)|Et amerikansk eventyr]]* (stemme)
* 1987 – *[[Spaceballs – Romnaut]]*
* 1988 – *[[Oliver og gjengen]]* (stemme)
* 1989 – *[[Hunden Charlie]]*
* 1991 – *[[Et amerikansk eventyr II - Fivel i ville vesten]]* (stemme)
* 1993 – *[[Robin Hood – Helter i strømpebukser]]*
* 1994 – *[[Silence of the Hams]]*

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
205 (tall)

**205** (to hundre og fem) er det naturlige tallet som kommer etter 204 og før 206. 205 er et oddetall.

## Bruk av tallet
* Fylkesvei 205
* Peugeot 205
* SHV-205 «Welding»

## Se også
* 205 f.Kr.
* år 205
Miroslav Forte

**Miroslav Forte** (født 24. oktober 1911 i Trbovlje) er en tidligere jugoslavisk turner. 

Han deltok i et olympiske leker og et verdensmesterskap for Jugoslavia. Han deltok i OL 1936 i Berling, men fikk der ingen medaljer. Det jugoslaviske laget kom på sjetteplass i lagkonkurransen, og hans beste individuelle resultat var 16.-plass i hopp. Han fikk 46.-plass i mangekampen. 

Under VM i 1938 fikk det jugoslaviske laget bronse, med Forte på laget. Tsjekkoslovakia vant denne lagkonkurransen, foran Sveits. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
De hundre skoler

**De hundre skoler** (forenklet kinesisk: 诸子百家; tradisjonell kinesisk: 諸子百家; pinyin: *Zhūzǐ bǎijiā*, Wade-Giles: *Chu-tzu pai-chia*) er samlenavnet på de mange forskjellige kinesiske filosofiske skoleretninger og deres eksponenter i før-Qin-tiden (vår- og høstannalenes tid) og de stridende staters tid) og frem til det tidlige Han-dynastiet. 

De fremste av dem var:

## Litteratur
* A. C. Graham: *Disputers of the Tao: Philosophical Argument in Ancient China* (Open Court 1993). ISBN 0-8126-9087-7

## Eksterne lenker
* 100 skoler (bai jia) 
* Classics of the hundred schools
* 先秦諸子‧要覽子藉 Mange tekstfragmenter og nyoppdagede tekster (kinesisk) 
* Hundred Schools of Thought – ChinaCulture
* Zhou dynasty literature, thought, and philosophy – ChinaKnowledge
Før-Qin-tiden

**Før-Qin-tiden** (kinesisk: 先秦时期; pinyin: *Xiān Qín shíqī*, kortform *Xiān Qín* 先秦) er et begrep innen Kinas historie som kan benyttes noe forskjellig:

*1. alment om tiden før grunnleggelsen av det første kinesiske keiserdynasti, Qin-dynastiet, i 221 f.Kr.. 

*2. som overbegrep for fem store tidsavsnitt: Xia-dynastiet, Shang-dynastiet, Zhou-dynastiet, Vår- og høstannalenes tid (*Chunqiu*) og De stridende staters tid (*Zhanguo*) (altså uten Kinas steinalder).

*3. vanligvis om de to tidsavsnittene Vår- og høstannalenes tid og De stridende staters tid.
Eduard Suess

**Eduard Suess** (1831–1914) var en østerriksk geolog og politiker på 1800-tallet. Han er særlig kjent som ekspert på den tektoniske oppbygning av Alpene.

Hans viktigste oppdagelser var det forhistoriske kontinentet Gondwanaland og Tethyshavet.

Suessbreen i Antarktis og et krater på månen og et på Mars er oppkalt etter ham.

## Verker i utvalg
* *Über die Brachiopoden der Kössener Schichten*. 1854, Digitalisat
* *Der Boden der Stadt Wien*. 1862
* *Die Entstehung der Alpen*. 1875
* *Das Antlitz der Erde*. 3 Bände, 1883-1909; 1904-1924.
* *Erinnerungen*. 1916

## Priser (utvalg)
* 1903 – Copleymedaljen

## Referanser
Gryteskarvbreen

**Gryteskarvbreen** er en brearm som går i sørøstlig retning fra Fresvikbreen. Navnet kommer av at det ut på sensommer smeltet frem store hull i breen, det vil si gryter. Stien fra Engi i Fresvik til Fresvikjordalen går over breen, stien når sitt høyeste punkt like øst for breen, Rjupeskard 1345 meter over havet. Mot nordøst går breen over i Langafjellet.

## Referanser
Sjöfartshuset

**Sjöfartshuset** er en bygning på Skeppsbron i sentrale Stockholm. Det ble bygget på 1667-1670 i barokk og innredningen ble gjennomført mot slutten av 1700-tallet i gustaviansk stil.

## Referanser
Krígssavnið

**Krígssavnið** (*Krigsmuseet*) er et museum over Færøyene under andre verdenskrig, beliggende i Leitisvegur 58 i Miðvágur. Museet tar for seg direkte konsekvenser for Færøyene av Andre verdenskrig, og hvordan det færøyske samfunnet på andre måter ble påvirket av krigen. Museet åpnet lørdag 2. mai 2009.

## Referanser
Bøur

**Bøur** (, dansk: *Bø*) er en bygd på Færøyene. Bøur ligger ved Sørvágsfjørður på Vágar, 4 km nordvest for bygden Sørvágur. Fra Bøur er det fin utsikt mot Tindhólmur. Bygden er utviklet som et typisk klyngetun og regnes tilbake til landnåmstiden. Den 1. januar 2016 hadde Bøur 73 innbyggere.

Kirkelig utgjør Bøur og Gásadalur et annekssogn i prestegjeldet Vágar med Bíggjar kirkja som sognekirke. Administrativt ble Bíggjar sókn en del av Vága prestagjalds kommuna ved innføringen av det kommunale selvstyret på Færøyene i 1872. Etter kommunedelingen i 1911 var sognet en del av Vága kommuna, og ved nok en kommunedeling i 1915 ble det en egen kommune. Bíggjar kommuna ble innlemmet i Sørvágs kommuna i 2005.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Kvede

**Kvede** er et lite løvtre i planteslekten *Cydonia* i rosefamilien. Planten *Cydonia oblonga* bærer gule, velsmakende og syrlige frukter som etter varmebehandling kan brukes i konfekt, gele og syltetøy. Kvede stammer opprinnelig fra Asia og hadde sin storhetstid i oldtida og middelalderen.

## Treet og frukten
 

Kvede har en kort stamme og en tettgrenet, bred krone. Barken er først grågrønn av den tette, hvite hårkledningen. Senere blir den mørkebrun og nesten glatt, og gamle grener kan få en grå, furet bark. De brune knoppene sitter spredt, og er spisst eggeformede. Bladene er eggeformede med glatt rand, og er eiendommelige da de blir større og større ut fra skuddet. Oversiden er gress-grønn og læraktig, mens undersiden er helt gråhvit på grunn av hårbekledningen. Blomstringen skjer i mai, og de enkelte blomstene er meget store, lyserøde og skålformede. Frukten er enten eple- eller pæreformede, gule og dekket av et tykt lag grålige filthår. Frukten modner godt og kjernene spirer villig når de er tatt ut av fruktkjøttet.

### Roten
Rotnettet er hjerteformet med få, kraftige hovedrøtter og masse tynne siderøtter. Planten setter rotskudd hvis toppen blir ødelagt. Frukten lukter godt, men er meget sur. Vegetativt formerte planter er brukt som dvergstamme for pæresorter.

### Størrelse
4 x 4 m (20 x 20 cm/år)

### Utbredelse
Kvede er varmeelskende og frostfølsom. Den hører hjemme på kalkbunn i fjellandskaper fra Kaukasus over Iran til Sentral-Asia og Jemen. I de sydvendte, tørre Talysjfjellene i Aserbajdsjan vokser den blant annet sammen med hassel, *[[Agnbøk|Carpinus caucasica]]* (dominerende), orientbøk, hvit morbær, vårkornell, *Prunus divaricata*, sort morbær og forskjellige arter av pære, hagtorn og eple.

### Anvendelse
Frukten er anvendelig til marmelade, konfekt («flesk»), kvedebrød og te. Ordet *marmelade* stammer forøvrig fra den portugisiske betegnelsen for kvede, *marmeleiro*. Frukten benyttes også for fremstilling av sprit (*Dunja Rakia*).

Frukten kvede inneholder cirka 15 milligram vitamin C, 201 milligram kalium, 83 % vann og 285 kilojoule tilført energi per 100 gram spiselig vare.

File:Illustration Cydonia oblonga0.jpg|
File:Cydonia oblonga Sturm08005.jpg|
File:Cydonia-oblonga-flowering-tree.JPG|Blomstring
File:ARS Quinces.jpg|Frukter


## Referanser

## Eksterne lenker
* 
* Kvede (Bama)
* Kvede (frukt.no)
Erik Karlstrøm

**Erik Karlstrøm** (født 1956) fra Talvik i Alta kommune er geofysiker og tidligere administrerende direktør i North Energy.

Karlstrøm avla diplom i geofysikk ved NTH i Trondheim i 1982. Fra 1982 arbeidet han som geofsyiker for oljeselskapet Mobil, dels i Stavanger og dels i Dallas. I 1988 begynte han å arbeide for det tyske oljeselskapet RWE Dea hvor han hadde ulike lederroller i Norge (letesjef), Tyskland, Russland og til sist i Egypt. 

I 2007 ble han hentet til det nystartede oljeselskapet North Energy, som skulle være den nordnorske landsdelens eget oljeselskap. Karlstrøm ble i stillingen som administrerende direktør fram til 2015, da han ble tvunget av styret til å gå av.

Karlstrøm har tidligere også vært formann for leteutvalget i Oljeindustriens Landsforening.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Hjemmesiden til North Energy
Himalayakatt

**Himalayakatt** er en krysning mellom siameser og perserkatt. Den er oppkalt etter fargen og mønstre i andre dyr, for eksempel himalayakanin. Himalayakatten ble i 1957 kjent som egen rase. Himalayakatt er stor og mellomstor med tung kropp. Den har korte, tykke bein og bustete hale. De har også en kort og kraftig hals, og et stort og rundt hode. Øynene er dyp levende blå. Himalayaen er forsiktig, rolig og vennlige av natur og veldig lekne. Katten fikk navnet «himalayakatt» som en referanse til andre dyrearter fra Himalaya, spesielt himalayakaninen. Den er avhengig av sin eier for å overleve.
Thuenska huset

**Thuenska huset** er en bygning i *Phoebus*-kvartalet nr 10 på Skeppsbron 36 i Stockholm.

På midten av 1600-tallet gikk et smalt smug tvers gjennom kvartalet (*Mäster Simon Skräddarens gränd*). Den østre delen av kvartalet ble i 1674 kjøpt av handelsmannen Peter (eller Petter) Thuen (1625-1681). Han bygde et hus hvor han utnyttet smugets areal. Bygningen ble tegnet av arkitekt Nicodemus Tessin d.e. og kaltes *Thuenska huset*. På Södermaln eide han to vindmøller som hadde navn etter ham: *Stora och Lilla Tuna*.

Bygningen ble senere også kalt **Hebbeska huset** etter Christian Hebbe d.ä. som innvandret til Stockholm fra Greifswald på 1710-tallet og til å begynne med arbeidet hos kjøpmannen Georg Bernhard von Schewen. Etter en tid overtok Hebbe firmaet som ble et av Stockholms ledende handelshus med kontor i eiendommen Skeppsbron 36 som Hebbe kjøpte i 1733. Av Christian Hebbes sønner fortsatte de to eldste å drive forretningen som under resten av 1700-tallet ble kalt handelshuset *Chr. Hebbe & söner*. En av dem var Simon Bernhard Hebbe som ble rikest og var firmaets hovedperson. Sitt kontor hadde han fortsatt i hovedkontoret på Skeppsbon 36, men som bolig kjøpte han et palass på Riddarholmen som deretter ble kalt Hebbeska palatset.

Sønnen Christian Hebbe d.y. kjøpte på 1760-tallet forgjengeren til nåværende Skeppsbron 18 og sønnen Johan Fredrik Hebbe ervervet etter 1760 ennå et *Skeppsbropalats*; Skeppsbron 32, også det ble kalt *[[Hebbeska huset (Skeppsbron)|Hebbeska huset]]*.

I 1789 solgte Hebbes arvinger huset til firmaets tidligere bokholder Fr. Fabricius som utvidet bygningen med en attikaetasje på 1790-tallet. Den mest prominente eieren mellom byggherren Peter Thuen og familien Hebbe var dronning Christina av Sveriges svenske resident, den lærde dommeren Stiernmarck.

Fasaden er utført i lysrosa puss med horisontale bånd og vertikale pilastre i lysegrått. Fredric Bedoire mener i sin bok *Stockholms arkitektur* at *«…[fasaden] bildar en klassiskt balanserad komposition, [där] harmonin och lättheten i yttermodelleringen fullföljs i en konstfull taklist.»*

## Referanser


## Litteratur
*Ohlmarks, Åke; Vera Siöcrona, Oscar Wieselgren (1953). *Boken om Gamla stan: en jubileumsskrift.* Stockholm: Förlagsaktiebolaget Boken. Libris 1445167
*Andersson, Henrik O.; Bedoire, Fredric (1977) [1973]. *Stockholms byggnader: en bok om arkitektur och stadsbild i Stockholm (3).* Stockholm: Prisma. Libris 7406664. ISBN 91-518-1125-1
*Fogelström, Per Anders (1995). *Ur det försvunna - stockholmska spår och tecken.* Stockholm: Bonniers Förlag. ISBN 91-0-056123-1

## Eksterne lenker
*
Hanne Eggen Røislien

**Hanne Eggen Røislien** (født 1975) en norsk forsker, forfatter og foredragsholder. Hun har særlig forsket på Israel og det israelske forsvaret. I 2024 ble hun ansatt som forsker ved Stabsskolen.

Hun var til 2024 spesialrådgiver i kultur i Forsvarsstaben. Frem til 2022 var hun spesialrådgiver og forsker i Cyberforsvaret.  Hun er også tilknyttet Center for Strategic and International Studies i Washington D.C. Hun har tidligere vært forsker ved Institutt for fredsforskning og Institutt for forsvarsstudier i Oslo.

Hun jobbet i 2001–2002 i observatørstyrken TIPH i Hebron. Røislien har hatt feltarbeid i Midtøsten og jobbet for FN i Irak og Kuwait i 2003.

Hun har en cand.philol. i religionshistorie fra Universitetet i Oslo på en hovedoppgave om jødiske nybyggere. 

I 2006 utga hun boken «Bosettere på Hellig Grunn: En reise blant jødiske nybyggere» på Pax Forlag.

Hun ble i 2010 tildelt en  dr. philos. fra NTNU for en avhandling om religionens rolle i det israelske forsvaret (IDF). I 2012 gav hun ut boken *Israelerne: Kampen om å høre til* som handlet om kultur og samfunn blant jødiske israelere. 

Ifølge sin egen webside er hun foredragsholder om digitalisering, omstilling og mestring av hverdager. Hun er søster til statistikeren Jo Røislien (født 1972).

## Referanser


## Bibliografi

* *Bosettere på Hellig Grunn: En reise blant jødiske nybyggere* 2006
* *Israelerne: Kampen om å høre til* Aschehoug 2012 
* *Alt er tapt israelske soldater forteller* Bonnier 2024

## Eksterne lenker
* 	
*
Tullhuset (Stockholm)

**Tullhuset** er en bygning på Skeppsbron i sentrale Stockholm. Det ble oppført i 1783-90 av Erik Palmstedt før den svenske tollen. Huset har en stram design med nyantikke form elementer.

## Referanser


## Bilder

Fil:Palmstedt tullhus 1783.jpg|Palmstedts fasadetegning fra 1783, underskrevet av kong Gustav III
Fil:Tullhuset plan.jpg|Tegning av første etasje
Tegningsrett

**Tegningsrett** eller **tegningsrettighet** angir det antallet aksjer en investor har rett til, eller uttrykt ønske om, å kjøpe ved tegningsperiodens utløp i forbindelse med emisjoner i aksjeselskaper. Tegningsrettene kan være omsettelige etter nærmere avtalte regler. I en emisjon vil aksjer fordeles i henhold til antall tegningsretter. Dette gjøres gjerne ved at alle med tegningsretter blir tildelt aksjer så langt det rekker. Skulle det etter dette være ytterligere aksjer til fordeling, er det vanlig at disse fordeles proratisk etter det antallet tegningsretter den enkelte investor besitter.

Med tegningsretter kan investorer både delta i en emisjon og handle på børsen. Ved en emisjon mottar ofte eksisterende aksjonærer fortrinnsrett til å kjøpe nye aksjer i selskapet. Det kalles for tegningsretter. Det vil si at for hver aksje du eier, mottar du x antall tegningretter. For hver tegningsrett har du krav på å få kjøpt et visst antall aksjer i selskapet, ofte til en fastsatt pris i en viss periode. Tegningsrettene kan også selges på børs. Tegningsretter har derfor en dobbel funksjon: de gir en rettighet til å delta i en emisjon, samtidig som de er et verdipapir i seg selv. 

## Norge
I Norge regulereres tegningsretter blant annet i lov om finansforetak og finanskonsern (finansforetaksloven) § 10-23, som lyder i sin helhet:

**§ 10-23.''Tegningsretter**''

(1) Generalforsamlingen kan med flertall som for vedtektsendring beslutte at foretaket skal utstede tegningsretter som gir eierne rett til senere å kreve utstedt egenkapitalbevis. Vedtaket kan ikke registreres i Foretaksregisteret før det er godkjent av Finanstilsynet. § 10-10 annet og tredje ledd gjelder tilsvarende. Utøves slike tegningsretter, forhøyes eierandelskapitalen uten ny beslutning fra generalforsamlingen.

(2) § 10-12 om tegning og registrering av egenkapitalbevis gjelder tilsvarende. Det beløp som betales for tegningsrettene, fordeles etter regelen i § 10-14 om fordeling av overkurs ved tegning av egenkapitalbevis. For øvrig gjelder allmennaksjeloven §§ 11-12 og 11-13 tilsvarende.


## Referanser
Bíggjar kommuna

**Bíggjar kommuna** var en kommune på Færøyene. Den ble utskilt fra Vága kommuna i 1915, omfattet Bøur og Gásadalur, og dekket et areal på 35&nbsp;km². Kommunen ble innlemmet i Sørvágs kommuna i 2005. Bíggjar kommuna hadde ved innlemmelsen 84 innbyggere.

## Referanser
Statsforvaltningen

**Statsforvaltningen** var fra 1. juli 2013 til 31. mars 2019 en statlig myndighet som lokalt ivaretar en rekke oppgaver som ikke hørte under kommunene eller regionene. Statsforvaltningen hører organisatorisk under Økonomi- og Indenrigsministeriet.

Statsforvaltningen erstattet den 1. juli 2013 de fem regionale statsforvaltningene, som ved strukturreformen i 2007 avløste statsamtene. Forvaltningen har hovedkontor i Aabenraa og har dessuten kontorer i Aarhus, Ringkøbing, Aalborg, Odense, Nykøbing Falster, Ringsted, København og Rønne.

## Oppgaver
Statsforvaltningen ivaretok oppgaver innenfor følgende hovedområder:

### Tilsyn
* Tilsyn med landets kommuner og regioner

### Familierettssaker
* Bevilling av separasjon og skilsmisse
* Saker om Barne- og ektefellebidrag
* Saker om foreldremyndighet og samvær
* Farskapssaker
* Saker om adopsjon
* Saker om vergemål
* Tilsyn med umyndiges båndlagte midler
* Tilsyn med umyndiges drift av egen virksomhet

### Utlendingssaker
* Oppholdsbevis til EU-borgere
* Oppholdstillatelse til utenlandske adoptivbarn
* Innfødsrett til statsborgere fra de øvrige nordiske land

### Helsevesen
* Sekretariat for Det psykiatriske Patientklagenævn
* Avgjørelse av saker om foreldreuegnethet ved behandling med kunstig befruktning

### Folkekirken
* Statsforvaltningens direktør eller visedirektør er samtidig stiftamtmann og utgjør sammen med et stifts biskop stiftsøvrigheten, som ivaretar oppgaver med hensyn til Folkekirkens økonomiske, bygningsmessige og personalmessige forhold

### Andre oppgaver
* Ankeinstans vedrørende kommuners behandling av visse byggesaker
* Godtgjørelse av visse utgifter i forbindelse med hegnssyn og skelforretninger
* Sekretariat for Byfornyelsesnævnet
* Kontroll av kandidatanmeldelser og utarbeidelse av kandidatlister ved folketingsvalg
* Avgjørelse i visse saker om navngivning og navneendring
* Ankeinstans i saker om master til radiokommunikasjon
* Ankeinstans i saker om strandinger og strandingsgods

Inntil 1. juli 2013 var de regionale statsforvaltningene sekretariat for Det sociale Nævn og Beskæftigelsesankenævnet. Disse nevndene er nå nedlagt og deres saksområder er flyttet til Ankestyrelsen.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Nongjia

**Nongjia** (農家; pinyin: *Nóngjiā*; «åkerbrukets skole», *Schule der Ackerbauern / Landwirtschaftsschule*, *School of Tillers / Husbandry School*) er en av de såkalte ni strømninger innen gammel kinesisk filosofi. Den reflekterer over landbrukets filosofiske spørsmål og om bondestanden. 

Verkene til de forskjellige representanter for denne filosofiske strømning blir presentert i *[[Hanshu yiwenzhi]]* (汉书·艺文志. «Bibliografiske stykker av det tidlige Han-dynastiets historie», til forståelse av den den *litteraturkatalog* (Hanshu) som redegjør for tankesystemene i før-Qing-tiden. Det eksisterer forøvrig også enkelte spredte og fragmentariske direkte kildetekster.

En viktig eksponent for denne filosofiske skoleretningen var filosofen Xu Xing (許行), som man får innblikk i ved hjelp av teksten *[[Mencius (bok)|Mencius]]* (Bok III (Teng Wen gong), avsnitt A, nr. 4). Teksten handler om prins Wen av Teng  (滕文公; *Teng Wen gong*). Her gjengis Xu Xings ord til Mencius (孟子) av Chen Xiang (陳相). De lyder omtrent slik:

:*«En vis fyrste må på samme vis som sitt folk fortjene sin næring veed sinde egne henders arbeid, han må selv tilberede sin egen frokost og sitt aftensmåltiden, og regjere ved siden av. I Teng er det imidlertid statlige låver, forrådshus, skattkammer og kaqsser; det betyr at folket undertrykkes for at man selv nærer seg på dets bekostning – dette kan man ikke kalle visdom.* (Fritt etter Richard Wilhelms oversettelse av Mencius III A, 4.)  

## Litteratur
*A. C. Graham: «The Nung-chia 'School of the tillers' and the origins of peasant utopism in China.» i: A.C.Graham: *Studies in Chinese Philosophy & Philosophical Literature.* National University of Singapore 1986, s. 67-110.

## Eksterne lenker
* Mencius III A, 4 (kinesisk og engelsk)
Hanshu

***Han Shu*** (kinesisk: 漢書; pinyin: *Hàn Shū*; «Det tidlige Han-dynastiets historie») er et kinesisk historisk krønikeverk som tar for seg det tidlige Han-dynastiet og usurpatoren  Wang Mangs periode. Det ble påbegynt år 36 av Ban Biao, fortsatt av hans sønn Ban Gu, og etter sistnevntes henrettelse i år 92 sluttført av hans søster Ban Zhao (ca. år 110).

Etter forbilde fra *[[Shiji]]* er det inndelt i keiserannaler, tabeller, biografier (også med beskrivelse av fremmede folkeslag) og monografier. Det omfatter også arbeider om litteratur og geografi av Ban Gu, og om astronomi av Ban Zhao. Bibliografien i dette verket er den eldste daterte referansen til Konfutses *[[Samtaler]]*.

Bror av historikersøskenparet var general Ban Chao, som i forbindelse med sine erobringstokter nådde helt frem til Kaspihavet. Det er sikkert han som er kilde til det som skrives i *Hanshu* om de vestlige regioner.

Et neste verk, *[[Hou Hanshu]]* («Det senere Han-dynastiets historie») dekker den østlige Han-perioden 25 til 220, og ble satt sammen på 400-tallet av historikeren Fan Ye (398–445).

## Noen engelske oversettelser
*(Homer H. Dubs): *The History of the Former Han Dynasty*. Oversatt av Homer H. Dubs, bind I-III. 1938-1955.
*Hulsewé, A. F. P. & Loewe, M. A. N. (1979): *China in Central Asia: The Early Stage 125 BC &ndash; AD 23: an annotated translation of chapters 61 and 96 of the History of the Former Han Dynasty*. E. J. Brill, Leiden.
*Watson, Burton (1974): *Courtier and Commoner in Ancient China. Selections from the History of the Former Han.* Columbia University Press, New York. (En oversettelse av kapitlene 54,63,65,67,68,71,74,78,92, og 97).

## Referanser


## Se også
*Hanshus litteraturkatalog (*Hanshu yiwenzhi*)
Isak Gustaf Clason

**Isak Gustav Clason**  (1856–1930)  var en svensk arkitekt og professor. Han fikk sitt gjennombrudd rundt 1890. Han kom til å fornye den svenske arkitektur ved å velge ekte materialer som stein i fasadene i stedet for gips. Han tegnet rundt århundreskiftet mange overdådige hus i Stockholm, blant annet langs paradegaten Strandvägen i Östermalm. Han stod også for ombyggingen av  Tyresö slott i nyskapt 1600-tallsstil.

Den norske arktitekten Rudolf Emanuel Jacobsen studerte under Clason og var en tid hans assistent. 

## Bygninger
* Nordiska museet 1888–1907
* Östermalms Saluhall 1885–1889
* Skeppsbron 20 1901
* Mårbacka 1921–1923

## Bilder

Fil:Norrlands_nation_Ritning_av_I._Clason.jpg|Norrlands nation i Uppsala (1889)
Fil:Strandvaegen_29-33.jpg|Strandvägen 29-33 (1886–1888)
Fil:Nordiska museet 2008a.jpg|Nordiska museet (1888–1907)


## Referanser
Taraibune

**Taraibune** som også er kjent som «tønnebåt», er en av de meste originale kuriositeter som finnes blant båttypene i Japan. Den er populært kalt «**hangiri**» som betyr *halv tønne* på japansk.

Den finnes stort sett på lukket farvann på øya Sado langs Echigo-kysten mot Japanhavet hvor det finnes store forekomster av fiske meget nær strendene som for øvrigt var meget steinete. Skalldyr og sjøgress langs strendene var vanskelig å komme til med vanlige båter. I 1880-årene ble det funnet på at man skulle gjøre om baljer som var tatt med av svømmere og kvinnelige fiskere, til båter.

Kvinner og menn fra seks landsbyer på Ogi-halvøya av Sado, hadde helt fram til nylig benyttet båttypen som kunne varieres i størrelse. Fremdrift var med paddelåre eller en liten påhengsmotor. Paddelåren kunne man vrikke med for å komme videre på vannet. Når fiskeren skulle fange fisk, ble det gjerne brukt spyd. Fiskeren ser gjennom en treboks med glass ned på bunnen for å fange skalldyr og fisk. Sjøgress som forresten var en viktig produkt i Japan i mange århundrer, ble også høstet med disse tønnebåtene.

I nyere tid hadde båttypen nesten gått i glemsel, men lokalsamfunnet fortsetter med å videreutvikle taraibunen inn i større turistbåter med plass for to til fire passasjerer som kan kikket på sjøbunnen gjennom et glass montert i bunnen. Påhengsmotoren ble bare brukt av én landsby på deres taraibune båtene som ble sterkt lakkert. Paddelåren ble brukt for å holde båten på stø kurs under kjøring.

Som en velegnet båttype for bruk i lukket farvann med steinede omgivelser har den også kommet til Shukunegi på Sawasaki-kysten.

## Konstruksjonen
Praktisk talt er denne båten ikke mer enn en oval tønne med åpen topp og lukket bunn satt sammen av planker kalt «staver» som ble bearbeidet til å ha kurver, som deretter ble hamret sammen med små båtsøm av bambus og så satt på den ferdige bunnen. Deretter satt man på flettede bambus i to eller flere «bånder» for å holde sammen båten. Taraibunen er en meget enkel, men gjennomtenkte konstruksjon med plankene tatt fra det japanske sedertreet og mindre emner fra bambusen i tykke stykker som kalles *madake*. 

Det som er essensielt for båten, er tønnebåndene av fire 45 fot lange striper bambus som flettes inn i hverandre og hamres på plassen. Mot toppen ble diameteren større. På utsiden montert man et tønnebånd med en åpning å stikke paddelåren ned i for å vrikke seg fram.

Den amerikanske båtbyggeren Douglas Brooks som hadde interesserte seg for de tradisjonelle japanske båtene kalt wasen, skulle arbeide for å redde den enestående japanske båttypen etter å ha tatt kontakt med den siste taraibune-byggeren Koichi Fuji. Fuji hadde ikke disipler som kunne overta virksomheten, og endt opp med å lære bort hans ekspertise til Brooks før sin død. Brooks bygget sin første *taraibune* hjemme i USA. Den var 4 fot lang, 5 fot bred og 1,5 fot dypt i oval form.

Disse bygget på Sado-øya var 1,8 meter lang, 1,4 meter bred og 50 centimeter dypt.

## Eksterne lenker
* Tønnebåtene fra Sado øya
* Douglas Brooks`s taraibune-prosjektet
* Douglas Brooks og Taraibune
* Går tilbake i tiden på Sado-øya
* Tradisjoner med båtene fra Sado-øya
* Sado