open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Rodisme

**Rodisme** (russisk språk: родянство), eller **Rodnoveri** (engelsk språk: *Rodnovery*, russisk: родноверие / *rodnoverie*) er en neo-etnisk religion som ser seg selv i tradisjonen av slaviske natur-religion, avhengig av slavisk kultur, mytologi og religiøse forestillinger.

## Se også
* Nyhedendom

## Litteratur
* Aitamurto, Kaarina (2007). *Neoyazychestvo or rodnoverie? : reflection, ethics and the ideal of religious tolerance in the study of religion*, Omsk: Aleksanteri Institute (Finnish Centre for Russian and East European Studies). ISBN 978-5-98867-009-4
* Ivakhiv, Adrian (2005). *In Search of Deeper Identities Neopaganism and Native Faith in Contemporary Ukraine*, in *Nova Religio*.
* Potrzebowski, Stanisław (1982). *Eine völkische Bewegung in Polen*, in *Zadruga*, Bonn: Institut für Angewandte Sozialgeschichte.
* Shnirelman, Victor (2002). *"Christians, Go Home!": A Revival of Neo-Paganism Between the Baltic Sea and Transcaucasia (An Overview)*, in *[[Journal of Contemporary Religion]]*, Vol. 17, No. 2.
* Shnirelman, Victor (1998). *Russian Neo-pagan Myths and Antisemitism*, in *Acta* no. 13, *Analysis of Current Trends in Antisemitism*, The Vidal Sassoon International Center for the Study of Antisemitism, Hebrew University of Jerusalem.
* Simpson, Scott (2000). *Native Faith: Polish Neo-Paganism At the Brink of the 21st Century*. ISBN 83-88508-07-5
* Wiench, Piotr (1997). *Neo-Paganism in Central Eastern European Countries*, in *New Religious Phenomena in Central and Eastern Europe*. ISBN 83-85527-56-7

## Eksterne lenker
* rodnovery.ru
* velesovokrug.ru
* alatyr.org.ua
* rodnoverie.org
Walchensee

**Walchensee** er en innsjø i Bayern-Alpene i Oberbayern i den tyske delstaten Bayern. Den er med 189 meters dybde en av Tysklands dypeste og med en overflate på 16,4 km² også en av de største i landet. Innsjøen ligger i kommunen Kochel am See og grenser i sør til kommunen Jachenau. Innsjøen inneholder den ubebodde øya Sassau. Walchensee dreneres naturlig i øst av elven Jachen som munner ut i Isar i Lenggries. Walchensee vannkraftverk er etablert med grunnlag i høydeforskjellen mellom Walchensee og Kochensee i nordlig retning.

Fil:Walchensee Ort.jpg|Stedet Walchensee
Fil:Walchenseekraftwerk Gelaendeschnitt.png|Walchensee vannkraftverk, tversnitt
Fil:Lovis Corinth Walchensee-Panorama, Blick von der Kanzel 1924.jpg|Lovis Corinth: *Walchensee-Panorama, Blick von der Kanzel* (1924)

## Referanser

## Eksterne lenker
*
Måseneset

**Måseneset** er et naturlig nes under fjellet Midterhuken ved Mariasundet midt imot Akseløya (Mariaholmen), vest i Nathorst Land på sentrale Spitsbergen, Svalbard. I nord ligger sletta Mariaholmen og Akseløya i Van Mijenfjorden, i øst Lågkollane.

På stedet ligger en norsk fangsthytte (bistasjon) 4–500 meter øst for pynten som antakelig ble oppført i 1927 av Ole Mortensen på den tiden han overvintret i Camp Morton i tjeneste for Northern Exploration Company. Det ble trolig oppført for dette selskapet, og ble i så fall statlig i 1932. Huset lå på en sju meter høy terrasse over Mariasundet. 

her er det også et lite gravfelt.

Anlegget inngikk i det som utgjorde Fangstfelt 5 (Midterhuken). Hytta ble brukt til norsk pelsdyrfangst i tiden før andre verdenskrig. 

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Måseneset, gravminnets beskrivelse i Riksantikvaren kulturminnesøk.
Camp Violet

**Camp Violet** var en britisk-norsk hytte i litt øst Ingebrigtsenbukta på sørkysten av Van Keulenfjorden, sentrale Spitsbergen på Svalbard. Stedet tilhører landskapet Wedel Jarlsberg Land.

Camp Violet var et engelsk sommerhus oppført i mellomkrigstiden av Northern Exploration Company for Ernest Mandfield. Stedet ligger ved en elvevifte, og 120 meter fra kystlinjen vest for Ålesundneset. Hytte ble overtatt av Staten i 1932, og her fant Orvin i 1936 en hytte som relativt kunne settes i stand. Den hadde betydelige rester av ærfugldun som var sanket inn av Svendsens mannskaper på kvitfiskstasjonen lenger vest.

Hytta ble brukt av norske fangstmenn i mellomkrigstiden, og tilhørte da fangstfelt 5 (Midterhuken).

Hytta ble av Mansfield oppkalt etter hans elskerinne i London, kontordamen *Violet* som arbeidet ved et hotell i byen. Camp Violet finnes ikke lenger, og er (2013) ikke oppført i Riksantikvarens kulturminnedatabase.

Stedet ligger i Sør-Spitsbergen nasjonalpark.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Ahlstrandhalvøya , med beskrivelse av Kvithvalstrendene, Norsk polarinstitutt: *Cruisehåndbok for Svalbard*.
Collinderodden

**Collinderodden** er et naturlig nes under Wahlenbergfjellet og Hisingerfjellet der gamle endemorener av Krylbreen og Leineggbreen bygger ut denne odden. Stedet ligger på sørbredden av Van Mijenfjorden nordvest i Nathorst Land på det sentrale Spitsbergen, Svalbard.

På stedet ligger en restene av en britisk sommerhytte (claim house) som trolig ble bygget under navnet ***Camp Light*** for Northern Exploration Company. Den ble brukt som fangsthytte ii den norske pelsdyrfangsten i mellomkrigstiden, men Orvin nevnte i 1936 at den var revet eller blåst bort og bare tuften står (2013) igjen på stedet. 

Anlegget inngikk i det som utgjorde Fangstfelt 5 (Midterhuken). 

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Collinderodden, hyttas beskrivelse i Riksantikvaren kulturminnesøk.
Fuglen (Hinnøya)

**Fuglen** er et fjell i Sortland kommune i Nordland. Det ligger mellom Blokkendalen og Fiskfjorddalen på vestsida av Hinnøya. Fjellet ligger ut mot Sortlandsundet og synes godt fra Sortland. Det har en høyde på 874 meter over havet.

## Fotnoter



## Referanser




## Eksterne lenker
* Fuglen, Vesterålen.org
Nipilodden

**Nipilodden** er et naturlig nes under fjellene Nipilen og Knøsen der gamle elvemasser fra Nipilbreen via Nipildalen bygger ut denne odden. Stedet ligger på sørbredden av Van Mijenfjorden nordvest i Nathorst Land på det sentrale Spitsbergen, Svalbard.

På stedet ligger en nyere jakthytte (bistasjon) som er oppført i tredje kvartal av 1900-tallet (dvs i etterkrigstiden), men som likevel har fått lokalt bygningsvern. Anlegget inngikk i det som utgjorde Fangstfelt 5 (Midterhuken) i den norske fangstadministrasjonen. 

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Nipilodden, hyttas beskrivelse i Riksantikvaren kulturminnesøk.
En sterk reise med Morgan og Ola-Conny

***En sterk reise med Morgan og Ola-Conny*** er en svensk dokumentarserie som gikk på Kanal 5 fra 2012 til 2014. Serien følger Morgan og Ola-Conny, kjent fra den svenske TV-serien *[[Ullared (TV-serie)|Ullared]]*, på reise til forskjellige land.

I Norge er det TVNorge som har sendt serien.

## Sesonger

### Sesong 1 (på reise jorden rundt)

### Sesong 2 (på reise i USA)

### Sesong 3 (på reise i Europa)

### Sesong 4 (en eventyrreise)

### Sesong 5 (på reise i Norge)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Øyvind Haugen

**Øyvind Haugen** (1949–2009) var en norsk lastebilsjåfør, papirarbeider og forfatter.

Med bakgrunn i sin jobb i papirindustrien skrev han to bøker og flere artikler om sin arbeidsplass. Han skrev også artikler om papirhistorie og andre emner – som skytevåpen, ammunisjonsteknologi og -teori, publisert i norske tidsskrifter.

## Biografi
Haugen vokste opp på Sysle i nærheten av Vikersund.

Hans første jobb var som lastebilsjåfør på en tankbil som fraktet løs-cement til ulike steder i Sør-Norge. Da han var 28 år ble han ansatt på Katfos Fabriker på Geithus - som hjelperuller. Etter endt opplæring gikk han videre som ruller.

Da Katfos Fabriker ble nedlagt gikk Haugen tilbake til lastebilen for et års tid. I mai 1983 ble han ansatt på Union Geithus (Drammenselvens Papirfabrikker) som hjelperuller - og senere ruller - på PM 3. Senere ble han - av helsemessige årsaker - flyttet fra skiftarbeid på rullmaskinen over til fabrikkens verksted, der han fikk ansvaret for inspeksjon og mindre reparasjoner på rullmaskiner, skjæremaskiner og annet hjelpemaskineri. Samtidig ble han bedriftens «historiker».

Interessen for Pusey & Jones Company dukket opp da Haugen så merkene på tørkesylinderene på PM 3. Da det viste det seg at ingen visste noe mer om dette firmaet enn at det var nedlagt, bestemte Haugen seg for å undersøke mer. Det var det som fikk snøballen til å rulle. Ettersom Haugen arbeidet på en papirfabrikk var det naturlig for ham å fokusere på historie om papir og papirmaskineri.

Haugen ble gravlagt den 15. september 2009 på Vestre Spone kirke.

## Bibliografi
* ''Union-Geithus, A/S Drammenselvens papirfabrikker : en lokal hjørnestensbedrift gjennom 120 år'' (Espa : Lokalhistorisk forlag 1993) ISBN 8274040759
* *PM 3 - 100 år : et tilbakeblikk* (1997) ISBN 82-994257-0-0
* *PM 3 : fra begynnelse til slutt 1897–2002* (2003) ISBN 8299425719

## Eksterne lenker
* «Union Geithus's No. 3 P & J Paper Machine», et sammendrag av Haugens første bok på paperindustryweb.com
Taizo Kawamoto

**Taizo Kawamoto** (født 17. januar 1914, død 20. september 1985) er en tidligere japansk fotballspiller.

## Japans herrelandslag
Taizo Kawamoto spilte 9 landskamper for Japans herrelandslag.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Japan National Football Team Database
Marteinn Einarsson

**Marteinn Einarsson** (død 1576) var en luthersk biskop på Skálholt helt sør på Island. Han var Islands andre lutherske biskop. 

## Familie
Han var sønn av presten Einar Snorrason og Ingiríður Jónsdóttir. Morbroren Stefán Jónsson hadde også vært biskop på Skálholt, fra 1491 til 1518.

## Virke som prest og biskop
Marteinn Einarsson tilbragte ni år som student i England, der en av hans søstre bodde sammen med sin engelske ektemann. Da han kom tilbake til Island, begynte han som handelsmann. Han ble prest på Island i 1533.

Han ble tidlig en tilhenger av Martin Luthers reformlinje, og i 1548 ble han valgt til biskop av Skálholt etter at Gissur Einarsson var død. Gissur var Islands aller første lutherske biskop.

Våren 1549 var Marteinn Einarsson i Danmark, der han den 7. april 1549 ble viet til biskop av Skálholt. Han utgav 1555 den første islandske salmeboken, som inneholdt 35 salmer. I 1557 frasa han seg sitt geistlige embete i protest mot at kongen la beslag på det kirkelyden hadde innbetalt i tiender til kirken. Han vendte tilbake til presteembetet i Staðarstaður, og forble prest der frem til han trakk seg helt tilbake fra prestegjerningen i 1569.

## Referanser
Akira Nishino

**Akira Nishino** (født 7. april 1955) er en tidligere japansk fotballspiller og nåværende trener.

## Japans herrelandslag
Akira Nishino spilte 12 landskamper for Japans herrelandslag.

## Referanser

## Eksterne lenker
* 
* Japan National Football Team Database
Brúará

**Brúará** er en elv på Island som renner fra østsiden av fjellet Högnhöfði sør til juvet Brúararskörð. Etter  fossen Brúarfoss følger Miðfoss og Hlauptungufoss. Elven munner nordøst for Sólheimar til elven Hvítá.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Ferjesambandet Dale–Eikenes

**Dale–Eikenes** var et ferjesamband som krysset Dalsfjorden mellom Dale i Fjaler kommune og Eikenes i Askvoll kommune i Sogn og Fjordane. Ferjesambandet bandt sammen fylkesveg 609 og fylkesveg 57. Dette ferjesambandet ble erstattet av Dalsfjordbrua den 14. desember 2013.
Istind

:*For andre fjell med samme eller lignende navn, se [[Istinden]].*
**Istind** (nordsamisk: *Jiekŋačohkka*) er et fjell på grensen mellom kommunene Bardu i Troms og Narvik i Nordland. Fjellet ligger mellom Salangsdalen i Bardu og Vassdalen i Ofoten. Selve toppen, som er 1&nbsp;455 moh., ligger på bardusiden av grensen, rundt 300 meter fra denne.

Istind kan bestiges både fra Stordalen i øst og fra Vassdalen i vest.

## Fotnoter



## Referanser
IndyCar Series

**IndyCar Series** er en amerikansk racingklasse for formelbiler og det høyeste nivået innen formelbilracing i USA. Det nåværende mesterskapet ble grunnlagt av Tony George, eieren av Indianapolis Motor Speedway, og startet opp i 1996 som en konkurrent til CART under navnet Indy Racing League (IRL). Med henvisning til CARTs økende avhengighet av dyrt utstyr og utenlandske førere ønsket George å skape et alternativ med lavere kostnader. I 2008 ble IndyCar Series slått sammen med Champ Car World Series (tidligere CART). Mesterskapet styres av Indy Racing League.

I motsetning til Formel 1 er ikke IndyCar Series en åpen formel. IRL kontrollerer og spesifiserer chassis- og motorleverandørene som teamene er tillatt å bruke hver sesong, og valg av produsenter gjøres hvert tredje år. Det er Dallara som leverer chassis til alle teamene, mens motorene leveres av Honda og Chevrolet.

## Vinnere av mesterskapet

*Noter til tabellene:*'
*  - I 1996 lå Scott Sharp og Buzz Calkins likt i sammendraget ved sesongslutt og de ble erklært som delte vinnere av mesterskapet. Calkins hadde en seier mens Sharp hadde ingen, men regler for å avgjøre slike situasjoner eksisterte ikke.
*  - I 2006 lå Sam Hornish jr. og Dan Wheldon  likt i sammendraget ved sesongslutt. Denne gang hadde IndyCar regler på plass og Hornish vant mesterskapet ettersom han i sesongen hadde hatt flere seire enn Wheldon.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Sprengisandur

**Sprengisandur** er et høyfjellsområde på Island. Området avgrensa av Hofsjökull og Vatnajökull. Fjellvegen F26 Sprengisandur går her. Fortellinger og sagn fra dette området inspirerte poeten Grímur Thomsen til å skrive diktet «Á Sprengisandi», senere tonsett av Sigvaldi Kaldalóns.

## Eksterne lenker
* Teksten til diktet Á Sprengisand
Aldeyjarfoss

**Aldeyjarfoss** er en foss nord på Island på den nordlige delen av Sprengisandur og det islandske høylandet.

En av de mest interessante trekka til fossen er kontrasten mellom de svarte basaltsøylene og det hvite vannet i fossen. I dette likner han på den mye mindre islandske fossen Svartifoss i Skaftafell nasjonalpark.

Elva Skjálfandafljót fell her en høyde på 20 m. Basalten hører til en lavaslette kalt *Frambruni* eller *Suðurárhraun*, *hraun* er et islandsk uttrykk for lava. 

## Eksterne lenker
* 
* Aldeyjarfoss
Jernbane på Ny-Caledonia

**Jernbanen på [[Ny-Caledonia]]** besto av en smalsporet bane (sporvidde 914 mm eller 3 fot) på 29 kilometer mellom hovedstaden Nouméa og Païta på sørvestkysten av øya Grande Terre. Planleggingen av banen ble startet allerede i 1884 av de franske koloniherrene med guvernør Pallu de la Barrière i spissen. Linjen var ment å skulle forbinde byene Nouméa og Bourail som ligger omkring 160 km fra hverandre.

Byggingen ble ikke påbegynt før 1901, og den første seksjonen på 17 kilometer mellom Nouméa ble og Dumbéa åpnet i 1904. Finansielle problemer gjorde at byggingen videre mot Bourail stoppet opp. I 1908 ytret kullgruveselskapet *Société des Charbonnages de Nouvelle-Calédonie* ønske om jernbaneforbindelse til gruvene nær Nondoué nord for Dumbéa, og foreslo en forlengelse av banen til Païta. Provinsforsamlingen på Ny-Caledonia godkjente forslaget, og arbeidet med forlengelsen startet i mai 1910. Forlengelsen innebar en ny bro på 79 meter og enda en tunnel (i tillegg til tunnelen på den første baneseksjonen). I januar 1914 åpnet forlengelsen til Païta, men utbruddet av første verdenskrig betød at planer om videre forlengelse av linjen ble skrinlagt for godt.

Trafikkgrunnlaget for banen var magert, og det varme fuktige klimaet tærte på infrastrukturen, noe som drev vedlikeholdskostnadene i været. Jernbanen gikk med underskudd hele tiden, og i 1939 ble det besluttet å legge den ned. Sporet ble imidlertid ikke fjernet, og i 1942 under andre verdenskrig ble banen nok en gang tatt i bruk. Denne gangen var det militære styrker fra USA som trengte transporttjenestene i forbindelse med krigen i Stillehavet. Etter krigens slutt i 1945 ble banen lagt ned for godt, og sporet ble fjernet. I dag finnes bare noen rester av stasjonsplattformer og banetraséen igjen, samt vrakrester av et damplokomotiv (bildet).

## Kilder
*Georges Coquilat: Ma nouvelle Caledonie - La petit train (fransk) Besøkt 12. august 2017
*Le Blog de Dumbéa: Histoire de train (franskspråklig blogg) Besøkt 12. august 2017
Mentanarvirðisløn Landsins

**Mentanarvirðisløn landsins** (Færøyenes kulturpris) er en av tre færøyske kulturpriser innstiftet av det færøyske kulturdepartementet (Mentamálaráðið). Det oppnevnes en jury på fem medlemmer som kårer vinneren, og prisen overrekkes av kulturministeren. 

## Kulturprismottakere
### Mentanarvirðisløn landsins – Færøyenes Kulturpris

Prisbeløpet er 150&nbsp;000 danske kroner.

* 2019: Hanus G. Johansen
* 2018:  Bárður Jákupsson
* 2017:  Barbara í Gongini
* 2016: Rúni Brattaberg
* 2015: Annika Hoydal
* 2014: Tórbjørn Olsen
* 2013: Tróndur Patursson
* 2012: Tóroddur Poulsen
* 2011: Jóanes Nielsen
* 2010: Sunleif Rasmussen
* 2009: Kári Leivsson (Kári P.)
* 2008: Ebba Hentze
* 2006: Zacharias Heinesen
* 2005: Tita Vinther
* 2004: Ingen
* 2003: Hanus Kamban
* 2002: Gunnar Hoydal
* 2001: Eyðun Johannessen
* 2000: Ingálvur av Reyni
* 1999: Jens Pauli Heinesen
* 1998: Regin Dahl

## Andre priser
De to øvrige prisene som tildeles årlig kalles *[[Heiðursgáva Landsins]]* og (siden 2011) *[[Virðisløn til ungt listafólk]]*. Kulturministeren kan etter eget skjønn tildele flere priser.

### Heiðursgáva landsins – Færøernes hædersgave

Heiðursgáva landsins er på 75.000 danske kroner

* 2019 – Simme Arge Jacobsen
* 2018 – Astrid Andreasen
* 2017 – Frits Johannesen
* 2016 – Steinprent
* 2015 – Jákup Pauli Gregoriussen, arkitektur
* 2014 - Tey av Kamarinum
* 2013 - Árni Dahl
* 2012 - Marianne Clausen
* 2011 – Kristian Blak
* 2010 – Jonhard Mikkelsen
* 2009 – Laura Joensen
* 2008 – Martin Tórgarð
* 2007 – ingen
* 2006 – Jógvan Isaksen
* 2005 – Emil Juul Thomsen
* 2004 – ingen
* 2003 – Ólavur Hátún
* 2002 – Axel Tórgarð
* 2001 – Fuglafjarðar Sjónleikarafelag (Fuglefjord Teaterforening)

### Andre kulturpriser fra det færøyske kulturdepartementet
Juryen kan velge å gi et ekstra ordinært kulturpris til en person de ønsker å sette pris på. I 2011 ble prisen gitt til en ung artist, i 2010 ble det tildelt Jóhan Hendrik Winther Poulsen for hans store arbeid for det færøyske språket, i 2006 og 2001 ble tildelt et ekstra ordinært kulturpris for Jón Hilmar Magnússon (2006) og forfatter Ebba Hentze (2001). Den ekstraordinære kulturelle Prisen består av DDK 50.000.

#### Pris til ung kunstner
Hædersprisen til en ung kunstner er 50.000 kr. Prisen ble første gang utdelt i 2011. Prisen er en ekstraordinær kulturpris, som styret kan velge å gi.

* 2019: Ingen
* 2018: Búi Rouch, danser og koreograf
* 2017: Konni Kass (sanger og sangskriver)
* 2016: Anna Malan Jógvansdóttir, forfatter
* 2015: Andrias Høgenni, filmregissør
* 2014: Mathias Kapnas
* 2013: Trygvi Danielsen (forfatter og musiker)
* 2012: Silja Strøm (kunstner)
* 2011: Sakaris Stórá (filmregissør)

#### ''Sømdargáva Landsins''
Et årlig stipend på 20&nbsp;000 DDK, livet ut:
* 2015: Alexandur Kristiansen
* 2014: Oddvør Johansen
* 2014: Katrin Ottarsdóttir
* 2012: Ebba Hentze
* 2012: Hanus G. Johansen
* 2012: Guðrið Poulsen

#### ''Málrøktarvirðisløn Landsins''
* 2010: Jóhan Hendrik Winther Poulsen

#### Ekstraordinær kulturpris (''Serstøk virðisløn'')
*2019: Forlaget Leirkerið med brødrene Zacharias Zachariasen og Flóvin Tyril
*2006: Jón Hilmar Magnússon
*2001: Ebba Hentze

## Referanser
Rammsteins diskografi

**[[Rammstein]]** er et tysk Neue Deutsche Härte-band dannet i 1994 i Berlin. Bandet består av seks medlemmer fra Øst-Berlin og Schwerin: Till Lindemann (vokal), Richard Z. Kruspe (gitar), Paul Landers (gitar), Christian «Flake» Lorenz (keyboard og synthesizer), Oliver Riedel (bass) og Christoph «Doom» Schneider (trommer).

Bandet har utgitt seks studioalbum, to livealbum og fire videoalbum. De har også utgitt 26 singler, hvorav 24 er ledsaget av musikkvideoer. I alt har de solgt over 15 millioner fonogrammer (plater, cd-er etc.) verden over.

## Diskografi
### Studioalbum

### Konsertalbum

### Samlealbum

### Samlingsbokser

## Singler

### Radiosingler

## Videografi

## Musikkvideoer

## Referanser
Rosenborg Ballklub i 2014

## Tippeligaen

### Tabell

### Seriekamper

## Norgesmesterskapet i fotball

Rosenborg deltar i Norgesmesterskapet for 79. gang i 2014.
### 1. runde
Rosenborg møtte i 1. runde  fra Orkdal. Klubbene møttes for andre gang, den forrige gangen i . En kamp Rosenborg vant 11&ndash;0. Oppgjøret betydde også et gjensyn med tidligere Rosenborg-trener Nils Arne Eggen. Som for første gang siden han var trener for  i 1987 spilte en kamp mot Rosenborg. Kampen ble sendt direkte på TV 2 Sportskanalen. Lars Stubhaug, Aslak Fonn Witry, Bent Sørmo og John Hou Sæter debuterte alle for Rosenborg i denne kampen. John Hou Sæter ble med det den yngste debutanten i klubbens historie, kun 16 år og 101 dager gammel. Den tidligere rekorden ble holdt av Ola By Rise, som var 16 år og 262 dager ved sin debut i .

### 2. runde

### 3. runde

## Rosenborg 2
Rosenborg 2 spiller i 2014 i 2. divisjon fotball for menn, avdeling 4.

## Rosenborg 3
Rosenborg 3 spiller i 2014 i 4. divisjon.

## Referanser
Lauksundet

**Lauksundet** er et sund som går mellom øyene Arnøya og Laukøya i Skjervøy kommune. I sør grenser det mot Kågsundet. På det smaleste ved Hamnnes på Laukøya er sundet 600 meter bredt. Langs det meste av sundet ligger på Arnøya bygda Lauksletta mens Nikkeby ligger i sørenden av sundet på Laukøya. På Laukøya finner vi videre nordover de fraflyttede bygdene Hamnnes, Storelva og Hellnes.

I forbindelse med initiativ for en undersjøisk tunnel under Kågsundet mellom Kågen og Arnøya, er det i planene også tatt med bru fra Hamnnes på Laukøya over til Lauksletta på Arnøya (Arnøy og Laukøyforbindelsen).

## Referanser
Maursundet

**Maursundet** (kvensk: *Maarnuora*, nordsamisk: *Márnuorri*) er et sund som går mellom Maurneshalvøya på fastlandet i Nordreisa kommune og øya Kågen i Skjervøy kommune. I sørvest grenser det mot sundet Kjølmangen og i nordøst munner sundet ut i Reisafjorden. På det smaleste helt i sørvest er sundet 850 meter bredt. Langs den sørvestre delen av sundet ligger på Kågen bygda Maursund mens Hamneidet ligger midtveis i sundet på fastlandssiden.

Under sundet går den 2&nbsp;122 meter lange Maursundtunnelen som på det dypeste er 92,5 meter under havnivå. Tunnelen ble åpnet 6. juli 1991 og erstattet fergeforbindelsen mellom Hamneidet på fastlandet og Flåten på Kågen.

## Referanser
Søsterhjemmet

**Søsterhjemmet** var en popgruppe fra Rognan i Nordland, først kjent som Boys Are Back og deretter Idle House.

Idle House sang på engelsk på sitt selvfinansierte debutalbum, men etter at de fikk kontrakt med Tylden & Co. i 1994, ble tekstene skrevet på norsk. Etter et album for Tylden & Co. skiftet Idle House navn til *Søsterhjemmet*, omtrent samtidig med at de fikk ny bassist, Torkild Sitter. Navneskiftet kom delvis av at bandet foretok en musikalsk stilendring og det faktum at et norsk navn føltes riktigere når tekstene var norske. *Søsterhjemmet* bosatte seg i Trondheim i 1995.

Søsterhjemmet fikk en hit med «Su-su-susa i hodet» sommeren 1997, produsert av Ulf Risnes fra Tre Små Kinesere. Den toppet Norsktoppen på NRK flere ganger på rad, og lå på 2.-plass på Hit 40 flere uker på rad. De var nominert til Spellemannprisen i 1998 i kategoriene årets popgruppe og årets låt, og hadde rykte som et bra liveband, med en rekke festival- og klubbjobber både hjemme og ute.

Bandets fjerde album ble igjen finansiert og utgitt av bandet selv, og hadde tittelen «I dag, i går, i morra» (2001). Da hadde bandet holdt på i elleve år, og de bestemte seg for å ta en pause og bedrive andre musikalske aktiviteter i stedet.

## Eksterne lenker
*
Kågsundet

**Kågsundet** (kvensk: *Pangalannuora*) er et sund som går mellom øyene Arnøya og Kågen i Skjervøy kommune og forbinder Lyngen i vest med Kvænangen i øst. I nordvest går Grunnfjorden med bygda Arnøyhamn inn og i sørvest går sundet Kjølmangen mellom øyene Kågen og Vorterøya. I nordøst går Lauksundet utover mellom øyene Arnøya og Laukøya og i sørøst har vi Skattørsundet mellom øyene Kågen og Skjervøya. På det smaleste mellom Singla på Arnøya og Vittnes på Kågen er sundet 1&nbsp;300 meter bredt. Fjellene stiger bratt opp på begge sider av sundet. Singeltinden på Arnøya er 743 meter høy, og den nordligste av Kågtindan går opp til 999 meter.

Hovedskipsleia og hurtigruteleia går gjennom Kågsundet.

Det er tatt initiativ for en undersjøisk tunnel under Kågsundet mellom Vittnes på Kågen og Haugen på Arnøya samt bru til Laukøya (Arnøy og Laukøyforbindelsen).

## Referanser
Jón Magnússon (politiker)

**Jón Magnússon** (1859–1926) var en islandsk politiker.
Han var statsminister på Island i to perioder. I sin første periode som medlem av Heimastjórnarflokkurinn, fra 4. januar 1917 til 7. mars 1922. I sin andre periode som medlem av  Íhaldsflokkurinn (en forløper for Selvstendighetspartiet), fra 22. mars  1924 til 23. juni 1926.

## Kilder
* althingi.is:Jón Magnússon (islandsk)
Magnús Guðmundsson

**Magnús Guðmundsson** (1879–1937) var en islandsk politiker. 
Han tok sin juridikum ved Københavns Universitet i 1907. 
Magnus var medlem av Alltinget for  valgkretsen  i Nordvest-Island fra 1916 til den dagen han døde i 1937. Han tjenestegjorde som fungerende statsminister på Island fra 23. juni 1926 til 8. juli 1926, og var medlem av det nå nedlagte Íhaldsflokkurinn. 

Han var industriminister i  regjeringen til  Jón Magnússon fra  1924 til 1927. Før det hadde han fungert som finansminister fra  1920 til 1922. Han var en av grunnleggerne av Selvstendighetspartiet og fungerte som justisminister   i den første regjeringen  Selvstendighetspartiet deltok  i, fra  1932 til  1934.

## Kilder
* Althingi.is: Magnús Guðmundsson
Levi (Finland)

**Levi** er et fjell og et vintersportssted i Kittilä kommune i Fjäll-Lappland i finsk Lappland. Verdenscupen i alpint har fra 2006 vanligvis sitt andre renn i sesongen i Levi, i november, etter at det første arrangeres i Sölden i Østerrike. (Renn ble arrangert seinere i sesongene 2003/04 og 2005/06). I 2007, 2010 og 2015 ble rennene flyttet på grunn av snømangel. 

## Bilder

Fil:Levi hiihtokeskus 2003.jpg|Fra alpinanlegget
Fil:Levin alppitalo.jpg|Fritidshus i Levi


## Referanser


## Eksterne lenker
*
Tryggvi Þórhallsson

**Tryggvi Þórhallsson** (1889–1935) var en islandsk politiker. Han representerte Framsóknarflokkurinn. Han var statsminister på Island fra 28. august  1927 til 3. juni 1932.  
## Kilder
* Althingi.is: Tryggvi Þórhallsson
Oslo sentrum baptistkirke

**Oslo sentrum baptistkirke** (tidl. **Oslo 1. baptistkirke**) ligger i Hausmanns gate 22, i Hausmannsområdet i utkanten av Oslo sentrum. 

## Kirkebygget
Kirketomten ble kjøpt i 1886 og kirken ble innviet i 1898. Den har ca. 120 sitteplasser i kirkerommet og ca. 80 på galleriet. Mye av utsmykningen er laget av Alfred Holte, som var medlem av menigheten. Bygningen har fire etasjer, pusset fasade og detaljer i nyromansk stil. Arkitekt var Marius Finstad Leyell. Kirken ligger inne i et kvartal som for øvrig rommer Elvebakken videregående skole, med fasade mot Hausmanns gate.

## Oslo 1. baptistmenighet
Oslo 1. baptistmenighet ble grunnlagt i 1884. Den har ca. 300 medlemmer i 2023. Menighetens  har søndagsgudstjeneste med oversettelse til bl.a. engelsk. Menigheten har medlemmer med bakgrunn fra Sri Lanka (Tamiler) Myanmar (Chin og Karen) og Afrika (Gahna og Kongo).Cirka halvparten av burmeserne i Norge er baptister.

Menighetene La Senda Antigua og United Kristianiakirken har også gudstjenester i kirken.

## Referanser


## Litteratur
* Oslo byleksikon
* 

## Eksterne lenker
*Menighetens nettsted
Ólafur Thors

**Ólafur Tryggvason Thors** (født 19. januar 1892, død 31. desember 1964), sønn av Thor Philip Axel Jensen, var en islandsk politiker som representerte Selvstendighetspartiet. Han  var statsminister på Island i flere perioder. 
Ólafur Thors var medlem av parlamentet fra 1926 til sin dødsdag i 1964. 

I hans lange karriere som politiker hadde han mange verv. Ólafur Thors sin første ministerpost var da fungerte som justisminister fra  14. november  1932 til 23. desember 1932. Han var industriminister fra 1939 til 1942. Han ble statsminister for første gang i 1942, han var da samtidig utenriksminister. I 1944 ble han statsminister for andre gang, også denne gangen var han utenriksminister. Han ledet denne regjeringen frem til 1947. I 1949 ble han statsminister for tredje gang, i denne regjeringen fungerte han som sosialminister fra 1949 til 1950. I 1950 overtok Steingrímur Steinþórsson som statsminister, i denne regjeringen var han fiskeri og industriminister. Han ble statsminister for fjerde gang i 1953, i denne regjeringen fungerte han som fiskeriminister. Denne regjeringen satt frem til 1956. Ólafur Thors ble statsminister for femte gang i 1959. Dette ble hans siste perioden som statsminister, regjeringen satt frem til 1963.
Ólafur Thors ledet Selvstendighetspartiet fra 1934 til 1961.  Han deltok på generalforsamlingen i FN i 1947 og 1948.

## Referanser


## Kilder
* Biografi på Britannica Online Encyclopedia om Olafur-Thors (engelsk)
* Althingi.is: Ólafur Thors
Sicyonia

***Sicyonia*** er en slekt av reker. De regnes til en egen familie, Sicyoniidae. De lever i havet, som regel på en dybde mindre enn 200&nbsp;m. Ingen av artene forekommer i Norge.

*Sicyonia* har liten økonomisk betydning. *[[Sicyonia carinata]]* fra Middelhavet smaker godt, men har et svært hardt skall. *[[Sicyonia brevirostris]]* blir fisket i det vestlige Atlanterhavet.

Molekylærgenetiske analyser viser at familien Sicyoniidae er en delgruppe av familien Penaeidae. Det kan derfor være nødvendig å splitte dagens Penaeidae i tre familier.

Den fossile slekten *[[Mexicania]]* i familien Sicyoniidae ble beskrevet i 2013. Den ble funnet i avsetninger fra øvre kritt i Mexico. I samme artikkel blir den systematiske stillingen til en annen fossil art, *[[Sicyonia roemeri]]*, diskutert. Den sistnevnte arten bør kanskje flyttes til Penaeidae.

## Litteratur
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Eksterne lenker
* 
* de Grave, Sammy, et. al., «A classification of living and fossil genera of decapod crustaceans», i: *Raffles Bulletin of Zoology*. Suppl. 21, 2009, side 1–109
Mädelegabel

**Mädelegabel** er et 2 645 meter høyt fjell i Allgäu-Alpene ved Oberstdorf. Toppen ligger i Bayern i Tyskland, men fjellet strekker seg også innover i Tirol i Østerrike. Sammen med Trettachtoppen (tysk navn: Trettachspitze) og Hochfrottoppen (Hochfrottspitze) danner fjellet Dreigestirn (De tre stjerner) i Allgauer Hauptkamm. 

*Mädele* kommer av Mähder, slåttemarker. *Gabel* (gaffel) kommer av det tretoppede fjellmassivet slik det ses fra nord, og derfra minner om en gaffel. Opprinnelig var Mädegabel navnet på samtlige tre toppene.

Fil:Guggersee Trettachspitze Maedelegabel Hochfrottspitze.JPG|Trettachspitze, Mädelegabel, Hochfrottspitze, Bockkarkopf og Steinschartekopf med Guggersee i forgrunnen. 
Fil:Maedelegabel von Osten.jpg|Mädelegabel fra øst. 
Fil:Kemptner Huette05.JPG|Mädelegabel kan nås fra Kemptnerhytta på ca. tre timer. 
Fil:Felle Aufzug auf die Alm.jpg|Eugen Felle: *Aufzug auf die Alm (På vei til setra)*

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Kjeglespill

**Kjeglespill** er en sport eller et spill der utøveren ruller en kule over en flat, rektangulær bane for å treffe oppstilte kjegler. Det brukes ni kjegler, og målet er å velte flest mulig. Kjeglespill er en av verdens eldste konkurransespill, og blir sett på som forløperen til dagens bowling og petanque. Spillet har også gått under navnet *kilebanespill*. 

Selv om spillet minner mye om bowling fins det flere forskjeller. Kulen som benyttes er mindre, uten hull til fingrene. Antallet kjegler er heller ikke det samme, ni i kjeglespill, ti i bowling. Kjeglespillet utøves vanligvis på en spesialanlagt kjeglebane med tregulv, om lag 30 meter lang. 

Spillereglene har kunnet variere noe opp gjennom historien og fra sted til sted. En kjegle, kalt kongen, er større en de andre og både antallet kjegler veltet og kongens posisjon er viktig for poengberegningen.  

## Kjeglespill i Norge
Spillet kom til Norden med munkene i middelalderen. Det ble utover 1700- og 1800-tallet svært populært som selskapslek, først i overklassen, etterhvert i noe bredere lag av folket. I Norge blomstret spillet opp midt på 1800-tallet, da det ble bygget en rekke private kjeglebaner, spesielt i Christiania og omegn. Mange rikmannseiendommer fikk egen, innebygget bane. Her ble spillet kombinert med sosialt samvær, servering og drikk. Etter hvert anla også enkelte kroer og skjenkesteder egne baner.

I og rundt hovedstaden fantes det kjeglebaner på Kastellet, Ljabru, Malmøykalven, Nordstrand bad, Langaardsløkken, Sandaker, Sørenga, Wessels plass og en rekke andre steder. I Bergen fantes blant annet baner på lystgården Christinegård, på Neevengården asyl. I tillegg til disse er det også kjeglebaner i Chr. Michelsensgate (Foreningen af Kegleklubber) og på Engen (Selskabet Den Gode Hensigt). De to sistnevnte er fortsatt i full drift. Stavanger hadde stor kjeglebane i Klubbhagen, sentralt mellom Laugmannsgata og Asylgata. I Arendal fantes det en privat bane på Hisøya. Banen tilhørte foreldrene til Sam Eyde og lå på deres landsted *Løvli*.  

Det finnes fortsatt spor etter flere av de tidligere kjeglebanene: Banen på Langaardsløkken (løkken Rolighed) i Oslo er restaurert (Professor Dahls gate 32). På Sandaker står fortsatt bygningen, ombygd til barnehage (Åsengata 21). På Ljabru og Nordstrand bad er fortsatt steinene fra grunnmurene synlige.

## Referanser


## Kilder
* 
*''Kägelspelets historia'' fra kjeglehallen i Finspång, Sverige

## Eksterne lenker
* Arne Sunde: Om kjeglebaner på Nordstrand og i byen.
Søndre gate (Trondheim)

**Søndre gate** (5–27, 4–28) er en gate i Midtbyen i Trondheim som har sitt løp, fra sør mot nord, fra Kongens gate til Kanalen. I gateløpets forlengelse fører bro over til Brattøra og Trondheim sentralstasjon.

Søndre gate krysser Dronningens gate, Thomas Angells gate, Olav Tryggvasons gate og Fjordgata. Carl Johans gate har sitt løp fra Søndre til Nordre gate, mens Brattørgata og Brattørveita går fra Krambugata til Søndre gate. I Søndre gate finnes flere restauranter og butikker. Gatens navn er noe misvisende da den løper langs en rett nord-sør-akse. Søndre gate løper parallelt med Nordre gate, som ligger et kvartal lenger vest.

## Interessante bygninger langs Søndre gate
Søndre gate 4–10 har antikvarisk verdi.

* **4:** (Adresseavisens gård/Norges Bank) er fredet som kulturminne. 
* **7 og 9:** har antikvarisk klassifisering i klasse A. 
* **15:** var fra 1917 hovedkontor for Den norske Handelsbank. I dag har Danske Bank i Norge hovedkontor her.
* **24:** er sammen med Gjelvangveita 7 og Storchveita spesialområde iht. Plan- og bygningsloven.

## Litteratur
* 

## Eksterne lenker
*
MS «Kronprins Harald»

**MS «Kronprins Harald»** kan vise til flere passasjerskip i trafikk mellom Oslo og Kiel:

*MS «Kronprins Harald» (1961)
*MS «Kronprins Harald» (1976)
*MS «Kronprins Harald» (1987)
Frederikke Løvenskiold

**Margrethe Frederikke Sophie Løvenskiold** (født 16. januar 1785 i Porsgrunn, død 1876 på Frederiksberg) var en norsk komponist og søster til stattholder i Norge Severin Løvenskiold. Frederikke komponerte blant annet musikk for Den Kongelige Livgarde til merkedager i det danske kongehuset.  

Hun var datter av Søren (Severin) Løvenskiold og Benedikte Henrikke Aall (1756-1813). Deler av barndommen tilbrakte hun hos slektninger på Løvenborg i Vestsjælland, sammen med halvfetterne Carl og Eggert. På Løvenholm utfoldet seg et rikt musikkliv, som de unge var en viktig del av.

## Holden på Ulefoss
Den 8. august 1812 giftet hun seg i Porsgrund med sin slektning fra Løvenborg, Eggert Løvenskiold. Han hadde etter farens død arvet Holden Jernverk på Ulefoss, der paret tok opphold. Her fødte Frederikke flere barn, deriblant den senere ballettkomponist Herman Severin Løvenskiold. De andre var Ove Rammel (død som toårig i 1818), Frederikke Juliane Marie (f. 1817) og Marie Charlotte Wilhelmine (f. 1821).

Både Frederikke og Eggert var opptatt av musikk, og i 1817 ga de konsert hos Frederikkes fetter Niels Aall på Søndre Brekke i Skien. Eggert var her solist i to hornkonserter, mens Frederikke spilte solostemmen i en *Fortepiano Concert*. På Holden anskaffet Eggert seg et lite blåserensemble som Frederikke komponerte for til særlige leiligheter. I 1825 lyktes det paret å få ansatt den tyske komponisten og pianisten Carl Schwencke (1797–1870) som klaverlærer for sønnen Herman, og som lærer i musikkteori for dem selv. 

## Kulhus på Sjælland
Grunnet økonomiske problemer forlot familien Løvenskiold i 1828 Telemark for å bosette seg på Kulhus i nærheten av Lyngby på Sjælland. Interessen for musikk og sønnens studier brakte ekteparet i kontakt med flere av samtidens musikalske frontfigurer. Frederikke fortsatte med å komponere til særlige anledninger, som f.eks. til kongelige jakter og fødselsdager, og hennes musikk ble også fremført av Livgardens Musikkorps. Etter ektemannens død flyttet hun inn i samme eiendom som sin sønn, i Bredegade på Frederiksberg. Som eldre dame fikk hun også oppført musikk i Tivoli. Frederikke var likevel som komponist ikke egentlig berømt i samtiden; hennes noter sirkulerte primært innenfor kongelige og private kretser. Frederikke Løvenskiold døde 91 år gammel og ble begravet på familiegravstedet ved Nørre Jernløse kirke ved Løvenborg.     

## Referanser


## Litteratur
* Ahlgren Jensen, Lisbeth: *Det kvindelige spillerum – fem kvindelige komponister i Danmark i 1800-tallet*, Multivers, 2007
Mats Danielsen

**Mats Danielsen** (født 28. september 1992) er en norsk uavhengig politiker. Han ble første gang innvalgt i Stavanger bystyre i 2011. Danielsen har tidligere vært formann i Rogaland FpU. Danielsen er IT-konsulent og jobber i Eye-share.

## Folkevalgte verv
* 2019–2023 Medlem, Stavanger kommunestyre
* 2019–2023 Medlem, utvalg for by- og samfunnsutvikling i Stavanger kommune
* 2011–2019 Medlem, Stavanger bystyre
* 2015–2019 Medlem, kommunalstyret for byutvikling i Stavanger kommune
* 2011–2015 Medlem, arbeidsutvalget for kommunalstyret for kultur og idrett i Stavanger kommune
* 2011–2015 Medlem, Kommunalstyret for kultur og idrett i Stavanger kommune
* 2011–2014 Medlem, Hundvåg bydelsutvalg i Stavanger kommune
* 2011–2015 Nestleder, Stavanger kommunes kunstutvalg

## Tillitsverv i partier
* 2020–2022 Leder, Stavanger Frp 
* 2012–2015 Fylkesformann, Rogaland FpU
* 2010–2011 Formann, Stavanger FpU

## Referanser
MS «Prinsesse Ragnhild»

**MS «Prinsesse Ragnhild»** kan vise til flere passasjerskip i trafikk mellom Oslo og Kiel:

*MS «Prinsesse Ragnhild» (1966)
*MS «Prinsesse Ragnhild» (1981)

## Se også
*DS «Prinsesse Ragnhild»
Plenarvedtak

**Plenarvedtak** eller plenumsvedtak er betegnelsen på vedtak av det norske Stortinget i plenum hvor det beskrives hvordan forvaltningsmyndighet skal utøves. Et eksempel på plenarvedtak er det årlige statsbudsjettet.

## Eksterne lenker
* «Lov og rett på nett», fra Universitetet i Bergen
* Jusleksikon om Plenarvedtak
Brynmor Evans

**Brynmor Evans** (født 24. november 1972) er en norsk politiker og folkevalgt i Tromsø kommune for Miljøpartiet De Grønne. 

Han er født i Caerphilly i Wales, Storbritannia og oppvokst på Sortland i Vesterålen.

Ved kommunevalget 2011 ble Evans ble valgt inn som fast representant. I valgperioden 2013 - 2017 ble han første vara, etter Barbara Vögele og Terje Ingemar Traavik. Evans har tidligere vært vara til kommunestyret i Tromsø i perioden 1995–1999. 

Evans har hatt flere verv i Miljøpartiet De Grønne. Nasjonalt i partiet har han vært talsperson i periodene 1998–1999 og 2004–2005. Lokalt i Tromsø og Troms har han hatt flere styreverv fra 1995 og til dags dato. 

Evans var også ansatt som regionsekretær i 2013, med ansvar for Nord-Norge og Svalbard.

## Miljøvern og sivil ulydighet
Evans flyttet til Tromsø i 1994 og var da aktiv i Natur og Ungdom. 

Hovedsakelig jobbet Evans sammen med flere med å etablere en miljøvern-organisasjon for ungdom på Kola-halvøya i Russland, men var også aktiv i miljøspørsmål angående Nord-Norge og Tromsø.

Evans ble arrestert 6. juli 1995 på Tromsø lufthavn for å ha deltatt på en sivil ulydighets-aksjon for å sette søkelys på bruk av atomisbrytere til turistformål. Turistene som skulle med atomisbryteren «Jamal» på et cruise til områdene rundt Nordpolen mellomlandet i Tromsø før de skulle videre til Murmansk. Evans ble dømt i 1996 og sonet ti dager i Tromsø fengsel.

## Utdanning
I 1999 flyttet Evans til Oslo for å studere ved Høyskolen i Oslo hvor han ble utdannet til kommunalkandidat og gjennomførte bachelorgrad i offentlig styring.
Eggert Christopher Frederik Løvenskiold

**Eggert Christopher Frederik baron Løvenskiold** (også kalt **Aga**, født 5. juli 1788 på Vognserup, død 4. februar 1861 på Frederiksberg) var en danskfødt overførster og overhoffjegermester. 

Eggert kom til verden på Vognserup i Kundby i Sjælland som sønn av lensbaron Michael Herman Løvenskiold og Frederikke Juliane Marie komtesse Knuth-Knuthenborg (1755–1804). Han ble i 1790 utnevnt til kornett à la suite, og avanserte siden gjennom forskjellige militære grader, til han i 1804 ble forst- og jaktjunker og i 1809 kammerjunker. Ved farens død arvet han Holden Jernværk i Norge, og ble boende der til 1829. På grunn av økonomiske vanskeligheter, flyttet han siden tilbake til Danmark, hvor han ble utnevnt til hoffjegermester og overførster. 

Ved sin fratredelse i 1860 fra overførsterstillingen, ble Eggert utnevnt til overhoffjegermester, et embete som hadde stått vakant siden 1799.

## Fasaneri i Kongelunden
I 1841 opprettet han Europas første ville fasaneri i Kongelunden på Amager ved København. Fasaneriet var blitt flyttet fra Jægerspris det foregående år, og kom til å forsyne danske gods såvel som det danske kongehuset med flere hundre fasaner årlig. Midt i Kongelunden ble det etter overhoffjegermester Løvenskiolds død reist en minnestøtte over ham. Han ble begravet ved Nørre Jernløse kirke på Sjælland.

## Familie
Eggert giftet seg 8. august 1812 med komponisten Margrethe Frederikke Sophie Løvenskiold (1785–1876) fra Porsgrund. Hun var søster til stattholder i Norge Severin Løvenskiold. Blant deres barn var komponisten Herman Severin Løvenskiold.

## Referanser
Ole Andersen Kiste

**Ole Andersen Kiste** (født 28. oktober 1891 i Lardal, død 6. januar 1950 i Tønsberg) var en norsk småbruker, skogs- og landarbeider, fagforeningsmann og politiker (Arbeiderpartiet / Norges Kommunistiske Parti).

19 år gammel deltok han i den første skogsarbeiderstreiken som fant sted i Norge, i Siljan i 1910. Kiste ble sentral i arbeidet med å organisere arbeiderne i skogen, og i 1926 ledet han selv en ny streik.

Han ble formann i skogsarbeidernes forening i Siljan og formann i Nedre Lågen distriktssammenslutning. Fra 1931 til 1933 var han viseformann og fastlønnet sekretær i Skog- og Landarbeiderforbundet. Da det oppsto strid innad i forbundet tilhørte han opposisjonen, og ble suspendert fra sin stilling høsten 1932. Foran landsmøtet våren 1933 bestyrte han opposisjonens kontor i Oslo, og var redaktør for opposisjonens blad *Bygdeliv*.

Kiste ble sekretær i Vestfold faglige samorganisasjon i 1935, og lønnet formann fra 1936. Han hadde formannsvervet til han døde i 1950. Da NS 10. september 1941 innsatte en kommisarisk leder for organisasjonen trakk imidlertid både formannen og sekretæren seg, Kiste la ned sitt verv. Han ble arrestert i begynnelsen av februar 1942, ført til Møllergata 19 og senere til Grini, men ble løslatt i mai samme år. 

Han var medlem av AP fram til partisprengningen i 1923. Deretter var han medlem av NKP fram til 1928. Han var i mange år medlem av Siljan herredstyre og formannskap.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Helge Mæland: «Fagforeningspioner fra Siljan 100 år», artikkel i ''Tidsskrift for Telemark Historielag'' nr. 12, 1991
Rongevær

**Rongevær** er et øysamfunn som ligger lengst nordvest i Austrheim kommune i Vestland fylke. Øysamfunnet ligger like øst for hovedskipsleden i Fedjefjorden og rett sør for innseilingen til Mongstad. Rongevær er navnet på en av matrikkelgårdene i den tidligere skolekretsen, og det lille bygdesenteret med butikk, post, båtanløp og skole lå dels på øyer som tilhørte gården Rongevær. Rongevær var navnet på poststedet. De andre gårdene er Krossøy, Langøy og Sævrøy. Øysamfunnet kalles oftest *Øyane* lokalt i Austrheim. 

Rongevær eller Øyane var lenge egen skolekrets, og skolehuset lå på en egen øy. Alle elever måtte transporteres i båt. Skolen fungerte også som lokalsammfunnets møtepunkt, et sted er det kunne arrangeres 17.mai-fester og basarer og andre arrangementer. Skolen ble nedlagt 1989, etter at de fleste gårdene i kretsen hadde fått vei til kommunesenteret. Rongevær gamle skole var lenge eid av Austrheim kommune, og ble drevet som kurs- og fritidssenter før den i 2022 ble turisthytte.

I dag har øysamfunnet Rongeværet veiforbindelse til resten av kommunen. Fylkesvei 568 er lagt på en rad øyer fra gården Rebnor på Fosnøyna og ender på fergeleiet på Sævrøyna, og herfra er det fergeforbindelse til øykommunen Fedje. Også Krossøy og Langøy har veiforbindelse via fylkesvei 568.  

Øya Rongevær med tidligere gårdsbebyggelse er atskilt fra resten av øysamfunnet ved et åpent havstykke, og er uten veiforbindelse. Denne gården ble fraflyttet på 1970-tallet.  

## Navnet
På kartet i infoboksen er *øya* Rongevær avmerket. Dette er "heimeøya" i matrikkelgården Rongevær. *Rongeværleia* er en innenskjærs skipsled som forbinder Fedjefjorden med Fensfjorden. *Rongeværsund* heter sundet øst for øya Rongevær, som er en del av Rongeværleia, og dette navnet, eller bare *Sundet*, ble brukt om et handelssted på øyene øst for dette sundet. Handelsstedet lå først på øya Kårøy, som tilhører gården Krossøy, og er på 1900-tallet flyttet til Baløy som hører til gården Rongevær. 

## Referanser


## Litteratur
Karl Ragnar Gjertsen: Arbeidsliv og produksjon i ei kystbygd i Nordhordland. Rapport nr. 17 fra NAVF Lindåsprosjektet. Magistergradsavhandling i etnologi. Universitetet i Oslo 1975.
Vida Akselsdóttir Højgaard

**Vida Akselsdóttir Højgaard** (født 1. mai 1945 i Kaldbak) er en færøysk forfatter. Hun publiserte sin første bok, *Mørk* (Grenser), i 2005, det var en roman. I 2008 utkom hendes diktsamling *Novemburmorgun* (Novembermorgen). I 2009 mottok hun M.A. Jacobsens Heiðursløn, som er en litteraturpris som Tórshavns byråd utdeler hvert år. Hun har vært aktiv i politik, hun var kandidat for Fólkaflokkurin til Lagtingsvalget på Færøyene 1988 og i 1990, men blev ikke valgt inn på Lagtinget. 

## Bibliografi

### Romaner
* 2005: *Mørk*. Mentunargrunnur Studentafelagsins

### Dikt
* 2008: *Novemburmorgun*. Diktsamling. Mentunargrunnur Studentafelagsins

## Utmerkelser
* 2009: M.A. Jacobsens Heiðursløn

## Referanser
Vine

**Vine** var en mobilapplikasjon som lot brukerne lage og poste korte videoklipp. Applikasjonen ble lansert i 2012 og avviklet i 2019.

Tjenesten ble introdusert med en makslengde på videoklippene på seks sekunder. Videoene kunne deles og inkluderes i sosiale nettverk som Twitter (som kjøpte appen i oktober 2012) og Facebook. Opprinnelig var Vine bare tilgjengelig for iOS, men ble senere tilpasset Android og Windows Phone.

## Historie
Vine ble lansert av Dom Hofmann, Rus Yusupov og Colin Kroll i juni 2012. Selskapet ble kjøpt av Twitter i oktober 2012. 

Fra 24. januar 2013 ble Vine lagt ut for gratis nedlastning på iOS til iPhone og iPod Touch. Siden 2. juni 2013 har Vine også vært gratis til Android.

På et par måneder ble Vine den mest brukte videodelingsapplikasjonen på markedet. 9. april 2013 ble Vine den mest nedlastede gratis-appen i App Store.

I desember 2015, hadde Vine 200 millioner aktive brukere. Og den 27. oktober 2016 annonserte Twitter at de skulle gjøre det umulig å legge ut videoer, men å lage dem ville fortsatt være mulig. Den 20. januar 2017 ble Vine omdannet til en app der man ikke kunne se de publiserte videoene. 

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Sedimenttransport

**Sedimenttransport** er bevegelse av partikler (sediment), vanligvis drevet av en kombinasjon av tyngdekraften og bevegelser i fluidet som sedimentet ligger i.

Slamtransport eller suspensjonstransport skjer når små partikler av mineraler eller organiske stoffer holdes oppe av strømvirvlene i en elv som vil transporteres av elvestrømmen.

Bunntransport er transport av løsmateriale langs bunnen av ei elv ved at stein og grus ruller og hopper i strømningen.

Mineraltransport er en tredje type sedimenttransport og er oppløst materiale, lett oppløselige kjemiske stoffer som fraktes med fluidet.

## Se også
* Eoliske prosesser, prosesser skapt av vinden
* Fluvial, prosesser forbundet med elver og bekker

## Referanser