Den julianske kalenderen

**Den julianske kalenderen** var en reformert versjon av den romerske kalender og ble innført av Julius Cæsar i år 46 f.Kr. med virkning fra 1. januar år 45 f.Kr. Året fikk 365 dager, pluss én skuddårsdag hvert fjerde år, det vil si en årlig gjennomsnittlengde på 365¼ døgn = 365,25 døgn, slik egypterne hadde observert. Det var den greske astronomen og matematikeren Sosigenes av Alexandria som foreslo dette for Cæsar i år 47 f.Kr. I egenskap av *[[pontifex maximus]]*, dvs Romas yppersteprest, kunne Cæsar reformere kalenderen. Han hadde alt satt inn 23 dager i slutten av februar, men der måtte skytes inn enda 67 dager mellom november og desember for å få årstidene i gjenge. Året 46 f.Kr. ble dermed historiens lengste, og varte hele 445 dager.

## Beskrivelse
Romerne hadde i en periode skuddårsdag hvert tredje år i stedet hvert fjerde. Julius Cæsars etterfølger, Augustus, fikk orden på dette ved å vedta at det skulle hoppes over tre skuddår, og at det første skuddåret skulle være i år 8 e.Kr. Romersk tidsregning var basert på at Romas grunnleggelse angivelig fant sted 21. april 753 f.Kr. Augustus krevde altså at 760 skulle være skuddår (år 0 finnes ikke) og deretter skuddår hvert fjerde år. Det er bare tilfeldigheter at det ble år 8 i den moderne kalenderen, og dermed delelig med 4.

Siden denne kalenderen varer 0,00778935 døgn (11 minutter og 13 sekunder) lenger enn det tropiske året, som årstidene følger, utgjør dette en feil på litt over ett døgn i løpet av 128 år. Ett tropisk år varer 365,24221065 døgn (epoke J2000.0). I 1582 rettet pave Gregor XIII opp mesteparten av denne forskjellen med en kalender&shy;reform, kjent som den gregorianske kalender. I katolske land korrigerte man for et avvik på ti døgn. Dagen etter torsdag 4. oktober 1582 ble dermed fredag 15. oktober 1582. Denne kalenderen brukes nå i mesteparten av verden. I Norge og Danmark var den julianske kalender i bruk til og med søndag 18. februar 1700. Ved midnatt «hoppet» kalenderen frem til mandag 1. mars, som ble den første datoen i den gregorianske kalenderen i disse landene.

Den julianske kalenderen gjentar seg etter nøyaktig én solsyklus (dvs. 28 år, 336 måneder, 1&nbsp;461 uker =  døgn). Dermed kommer skuddagene med samme ukedag og samme dato får samme ukedag etter et likt mønster med 28 års mellomrom. I løpet av en slik solsyklus er det 7 skuddår og 21 normalår. Påsken i den julianske kalenderen gjentar seg derimot med 532 års mellomrom (eksakt) (= (28 × 19) år = én solsyklus × én Metons syklus).

En dato i den julianske kalenderen har alltid samme ukedag som den tilsvarende datoen i den gregorianske kalenderen, siden begge viser til samme tidspunkt. For eksempel var 5. oktober 1582 en fredag i den julianske kalenderen. På det tidspunktet lå den julianske kalenderen 10 døgn «etter» den gregorianske. Ved å telle 10 døgn fremover, kom man til 15. oktober 1582 som i den gregorianske kalenderen også var en fredag.

I en skikkelig juliansk kalender ville 1. januar år 1 ha vært en lørdag, så søndagsbokstaven for år 1 ville ha vært **B**.

Den julianske kalenderen videreførte den romerske kalenderens navn på dagene. Romerne hadde tre spesielle dager, *Kalendae, Nonae* og *Idus*. Den første dagen i hver måned ble kalt *Kalendae*. I noen måneder ble den 5. dagen kalt *Nonae*, mens den falt på den 7. i andre måneder. Tilsvarende falt *Idus* på den 13. eller 15. De andre dagene ble navngitt ved at man talte ned til den neste av disse tre spesielle dagene, med utgangspunkt i selve dagen, slik at i januar falt *Nonae* på den 5., og 2. januar ble dermed kalt «dag IV før Nonae i januar» (*ANTE DIEM IV NONAS IANVARII*). I tillegg hadde romerne dagen *Pridie*. Dette var dagen før *Kalendae, Nonae* og *Idus*. Slik ble 4. januar kalt «*Pridie Nonae* i januar» i stedet for «dag II før Nonae i januar».

Siden romerne talte dagene ned mot *Kalendae, Nonae* og *Idus*, kunne ikke skuddårsdagen legges til siste februar, men til den sjette dag før *Kalendae Martius*, det vil si 25. februar.

Den julianske kalenderen må ikke forveksles med den julianske dagkalenderen som er en kalender benyttet av astronomer for å tidfeste astronomiske begivenheter. I denne kalenderen, som har en syklus på 7980 år, har hver dag sitt unike nummer. 1. januar kl. 12:00 middag (Greenwich-tid) i år 4713 f.Kr. blir betegnet JD 0. Neste dag er JD 1, og så videre. 1. januar 1900 kl. 0:00 har således JD 2415020,5. Denne kalenderen ble utviklet av Joseph Scaliger (1540-1609).

## «Gammel stil»/«ny stil»
Kalenderreformen ble gjennomført på forskjellige tidspunkter i forskjellige land. Det var måtte derfor angis hvilken kalender som var brukt. I Norge og Danmark ble datoer som fulgte den julianske kalenderen, ofte betegnet som «gammel stil», forkortet *g.s.* eller *gs*, og datoer som fulgte den gregorianske kalenderen, som «ny stil», forkortet *n.s.* eller *ns.* I Sverige kunne datoer etter juliansk kalender betegnes som en dato i «den gamla stilen», og datoer etter gregoriansk kalender som en dato i «den nya stilen». Dette kan ses i eldre almanakker. De tilsvarende latinske uttrykkene er *stili veteris* (forkortet *st.v.*) og *stili novi* (forkortet *st.n.*). På fransk brukes også *ancien style* (forkortet *a.s.*) og *nouveau style* (forkortet *n.s.*), og på tysk *alten Stils* (forkortet *a.St.*) og *neuen Stils* (forkortet *n.St.*). På engelsk ble tilsvarende *Old Style* (forkortet *O.S.*) og *New Style* (forkortet *N.S.*) benyttet.

## Se også
* År
* Påskeformelen
* Søndagsbokstav
* Solsyklus
* Gyldentall

## Referanser


## Litteratur
* Blackburn, Bonnie; Holford-Strevens, Leofranc (2003): *The Oxford Companion to the Year*, Oxford University Press, nytrykk med rettelser.
* Brind'Amour, Pierre (1983): *Le Calendrier romain: Recherches chronologiques*. Ottawa University Press.
* Feeney, Dennis (2007): *Caesar's Calendar: Ancient Time and the Beginnings of History*. Berkeley: University of California Press.
* Rüpke, Jörg (2011): *The Roman Calendar from Numa to Constantine: Time, History and the Fasti*. Wiley.
* Richards, E. G (1998): *Mapping time: the calendar and its history*. Oxford University Press. ISBN 978-0-19-286205-1.
* Richards, E. G. (2013): *Explanatory Supplement to the Astronomical Almanac*, 3. utg. Mill Valley, Calif: University Science Books. ISBN 978-1-891389-85-6.
* Stern, Sacha (2012): *Calendars in Antiquity: Empires, States and Societies*. Oxford University Press.

## Eksterne lenker
* 
* Walker, John (2009): «Calendar Converter», konverterer mellom flere kalendere, eksempelvis gregorianske, julianske, mayakalenderen, persiske, og hebraiske
* Calendars through the ages hos *WebExhibits*
* Calendar FAQ, spørsmål og svar
* Roman Dates
* The Roman Calendar