open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Arthashastra

**Arthaśāstra** er en gammel indisk avhandling på sanskrit om offentlig forvaltning, økonomi, politikk, og militær strategi. Forfatteren identifiserer seg under navnene *Kautilya* og *Viṣhṇugupta*.

Han er tradisjonelt identifisert som Chāṇakya, som var en lærd i Takshashila og senere ble statsminister under Mauryariket. Teksten er sannsynligvis blitt bearbeidet av flere forfattere fra 3. til 2. århundre f.Kr. Verket øvet innflytelse fram til 12. århundre, da det gikk tapt. Det ble gjenoppdaget i 1905, og publisert i moderne form 1909.

## Grunntanker
Det er i hovedsak et pragmatisk forfatterskap som ignorerer, i likhet med Niccolò Machiavelli, enhver moralsk betraktning i måten å forvalte et rike. Forvaltningen omfatter både indre anliggender og diplomati overfor naboer, allierte eller fiender.

Forfatteren tar til orde for en svært aktiv og ofte krigersk holdning: rikets vekst er synonymt med erobringer. Hvis erobringene viser seg farlig, tyr forfatteren til dobbelthet for å oppnå sine mål. Rikets stabilitet virker derfor grunnleggende forbigående.

## Bøkene
Sanskrit-tittelen Arthaśāstra har mange betydninger med utgangspunkt i roten artha (अर्थ), og kan vise til alle aspektene som er omtalt.

Verket består av femten bøker, 150 kapitler og 180 temaer.

#   Angående disiplin, 21 kapitler, tema 1-18
#   Ångående et regjeringsoverhodes plikter, 36 kapitler, tema 19-56 (den største boken)
#   Angående lovgivning, 20 kapitler, tema 57-75
#   Fjerning av torner, 13 kapitler, tema 76-88
#   Angående ambassadørers gjerning, 6 kapitler, tema 89-95
#   Kilden til suverene stater, 2 kapitler, tema 96-97
#   Angående den seksfoldige strategi, 18 kapitler, tema 98-126
#   Angående laster og ulykker, 5 kapitler, tema 127-134
#   Angående hvordan en konge forbereder seg til krig, 7 kapitler, tema 135-146
#   Angående krig, 6 kapitler, tema 147-159
#   Angående håndtering av føderasjoner, 1 kapittel, tema 160-161
#   Angående en mektig fiende, 5 kapitler, tema 162-170
#   Strategi for å innta en festning, 5 kapitler, tema 171-176
#   Angående hemmelige ritualer, 4 kapitler, tema 177-179
#   Angående en avhandlings oppbygning, 1 kapittel, tema 180

## Referanser


## Eksterne kilder
*
I elfte timmen (album)

***I elfte timmen*** er et musikkalbum av Cornelis Vreeswijk, utgitt i 1986.

## Sporliste
### Side A
#«Somliga går i trasiga skor»
#«Ångbåtsblus»
#«Telegram från en bombad by»
#«Tjena assistenten»
#«Balladen om Fredrik Åkare och den söta fröken Cecilia Lind»
#«Fåglar»

### Side B
#Jag hade en gång en båt
#«Skyddsrumsboogie»
#«Rörande vindriktning»
#«Salig Lasse liten»
#«Dikt till en gammal dambekant»
#«Felicia adjö»

## Eksterne lenker
*
Till Fatumeh – Rapport från de osaligas ängder….

***Till Fatumeh – Rapport från de osaligas ängder....*** er et musikkalbum av Cornelis Vreeswijk, utgitt i 1987. Dette var det siste albumet fra Vreeswijk før han døde bare noen uker senere.

## Sporliste
### Side A
#«Ann-Katrin farväl»
#«Hjärterum-stjärterum»
#«Tiggaren tar sig en rökare»
#«Bad trip blues»

### Side B
#«Den dagen jag blev galen»
#«En gammal knarkare»
#«Blues för Fatumeh»
#«I väntan på en bränsleman»
#«En sång om gammelfjärden»
Hanne Bergheim

**Hanne Bergheim** (født 26. juli 1986 på Bømlo) er en norsk musiker, billedkunstner og tekstforfatter bosatt i Bergen. 

Hun er kjent fra duoen List sammen med fiolinist og vokalist
Ella Helèn Bukkøy. 

I 2010 ble hun tildelt Kenneth Sivertsen-prisen.

I 2012 ble hun tildelt Øyostipendet, i regi av Øyofestivalen.

## Referanser
Narrgnistor 2, En halv böj blues och andra ballader

***Narrgnistor 2, En halv böj blues och andra ballader*** er et musikkalbum av Cornelis Vreeswijk, utgitt i 1978.

## Sporliste
### Side A
#«Ballad om hurusom Don Quiote gick på en blåsning»
#«Nalle Puhs getinghonung»
#«Åh, va jag var lycklig i natt»
#«Balladen om den väpnade tiggaren»
#«Hej, hå!»
#«Kors, vad fest i denna byn»
#«Leka med elden»

### Side B
#«En halv böj blues»
#«Fagermans visa»
#«Ballad till en bra polis»
#«'Håll Sverige rent', sa polaren Per»
#«Ballad om en gammal knarkare»
#«Sången om Britt»
#«Fredrik Åkares morgonpsalm»
Seljeløvvikler

**Seljeløvvikler** (*Apotomis capreana*) er en sommerfugl i gruppen av viklere (Tortricidae).

## Utseende
En middelsstor til ganske stor (vingespenn 18-22 millimeter), mørkbrun vikler. Forvingen er mørkbrunt spraglete, med en firkantet, brun og hvit flekk på forkanten. Det hvite båndet ved vingespissen er smalere enn hos de fleste andre *Apotomis*-artene og har vanligvis et krumt utskudd innover midt på innerkanten. Et ganske stort, trekantet område rundt vingespissen er brunt. Bakvingen er brunhvit, mørkere langs ytterkanten.

## Levevis
Larvene utvikler seg mellom sammenspundne blader av selje (*Salix caprea*). De voksne sommerfuglene flyr i juli-august.

## Utbredelse
Arten er utbredt i Europa, unntatt lengst i sør og nord, også i det nordlige Asia og i Nord-Amerika.

## Systematisk inndeling

* sommerfugler (Lepidoptera)
** gruppe **[[Heteroneura]]** 
*** gruppe **[[Apoditrysia]]**
**** gruppe / overfamilie **[[Tortricoidea|viklere]]** (Tortricoidea) 
***** familie **[[viklere]]** (Tortricidae) 
****** delgruppe Olethreutinae
******* slekt *[[Apotomis]]*
******** **seljeløvvikler**, *Apotomis capreana* (Hübner, 1817)

## Kilder
* Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) *Catalogus Lepidopterorum Norvegiae*. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe, Norsk entomologisk forening/Norsk Institutt for Skogforskning. 192 sider.ISBN 82-995095-1-3
* Nettsiden *Svenska Fjärilar*, med bildegalleri: http://www2.nrm.se/en/svenska_fjarilar/a/apotomis_capreana.html
* *Apotomis capreana* på UK Moths: http://ukmoths.org.uk/show.php?bf=1094
* Fauna Europaea, utbredelsesdatabase for europeiske dyr: http://www.faunaeur.org/full_results.php?id=364182

## Eksterne lenker
* 
*  www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/  Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
Babrujsk

**Babrujsk** (belarusisk: Бабруйск) eller **Bobrujsk** (russisk: Бобруйск) er en by i Mahiljow voblasts i Belarus. Den ligger ved elven Bjarezina, og har ca.  innbyggere (2000). Navnet kommer sannsynligvis fra det belarusiske ordet бабёр (*babjór*), som betyr bever.

## Historie
Babrujsk omtales skriftlig første gang på midten av 1300-tallet, noe som gjør den til en av Belarus’ eldste byer. Arkeologiske undersøkelser har påvist bosetninger fra 4/500-tallet litt lenger oppe langs elven Bjarezina. Under Vladimir I av Kiev var den en landsby der byen ligger i dag, som primært livnerte seg av fisking og pelsdyrjakt. Etter Kievrikets fall kom området inn under Polen-Litauen, og Babrujsk ble et viktig militært støttepunkt. På 1300-tallet ble det bygget en festning på en av høydene nær elven.

I tillegg til byens militære betydning var Babrujsk også et handelssentrum. Man har funnet spor etter et marked med mer enn 75 staller, noe som tyder på stor aktivitet. Byen lå strategisk til med kryssende handelsruter samt elven og utover første halvdel av 1600-tallet vokste dens økonomiske betydning. En rekke håndverkere bosatte seg her, bl.a. snekkere, smeder, gullsmeder og bakere. På denne tiden hadde Babrujsk mellom 2&nbsp;000 og 5&nbsp;000 innbyggere.

Rundt byen strakte det seg en mur av tre og jord med vakttårn. Etter Polens andre deling i 1793 ble den en del av Russland. I 1810 begynte russerne å bygge en festning som grensepost mot Preussen og Østerrike. Festningen var nesten ferdig da Napoleon angrep i 1812, og klarte å holde ut gjentatte angrep i fire måneder. Etter Napoleonskrigen ble byggingen gjenopptatt og utvidet, og festningen sto endelig ferdig i 1820.

Folketellingen i 1861 viste  innbyggere, inkludert belarusere, ukrainere, polakker og jøder. Bebyggelsen var stort sett av tre, i 1866 hadde byen 1&nbsp;498 hus, hvorav 29 i mur. Resten var trehus. Babrujsk hadde betydelig jødisk befolkningsinnslag, i 1897 besto den av  innbyggere, hvorav , eller 60%, jøder. Hele byen brant i 1902, og ble gjenoppbygget i mur.

1919&ndash;1920 ble Babrujsk okkupert av polske tropper som en del av den polsk-sovjetiske krig.

Sammen med resten av Belarus ble Babrujsk okkuprt av Hitler-Tyskland i 1941. Byens jødiske befolkning enten flyktet eller ble utryddet i holocaust. 29. juni 1944 kastet den røde hær tyskerne ut av det som nå var en by i ruiner. Babrujsk hadde  innbyggere i 1939 og bare  etter krigen. Tusenvis av arbeidere og krigsfanger ble satt til å rydde i ruinene og gjenoppbygge byen. Hovedvekten i denne første fasen lå på å få industrien opp å gå igjen.

## Eksterne lenker
*
Hönan Agda

**«Hönan Agda»** er en vise med tekst og musikk av Cornelis Vreeswijk. Den er basert på en frekk, morsom historie som Vreesvijk en eller annen gang hørte. Den ble spilt inn live med publikum i TV-programmet *[[Opopoppa]]*, og i 1969 ble den til en singel. 

Sangen lå på Svensktoppen i totalt fem uker fra perioden 8. juni til 5. juli 1969, med fjerdeplass som beste resultat.

## Referanser
Melanchthonhaus Wittenberg

**Melanchthonhaus Wittenberg** i Lutherstadt Wittenberg ble oppført for Philipp Melanchthon som flyttet inn 1536 og bodde der til sin død i 1560. Huset er et renessansebyggverk med sengotiske vinduer og gavl  

## Historie
Philipp Melanchthon som var Martin Luthers gode venn og støttespiller, ble i 1518 ansatt som professor i Wittenberg. Da han i 1536 truet med å forlate Wittenberg for godt, oppførte kurfyrste Johann Fredrik I av Sachsen og universitetet det nye treetasjes huset i den store hagen, og Melanchton valgte da å bli i byen. Katharina Krapp som Melanchthon giftet seg med 25. november 1520, hadde brakt tomten med seg inn i ekteskapet.

Fra 1954 er huset et museum og fra 1996 som ett av minnesmerkene over Martin Luther, oppført på UNESCOs liste over verdens kulturarv.

## Referanser

## Eksterne lenker
Stiftelsen Lutherminnesmerker i Sachsen-Anhalt
Benjamin Helstad

**Benjamin Helstad** (født 1987) er en norsk skuespiller og musiker.

Benjamin debuterte i filmen *[[Jakten på nyresteinen (film)|Jakten på nyresteinen]]* fra 1996 som «Karta» og var å se som kjæresten til Maria Bonnevie i filmen ''Engelen'' fra 2009. Helstad hadde hovedrollen i den norske filmen *[[Kongen av Bastøy]]* som «Erling». Han ble for denne rollen nominert til Amandaprisen i 2011 som *Beste mannlige hovedrolle*, men tapte mot Henrik Rafaelsen. Etter dette har han hatt roller i filmer og serier som Permafrost, Kampen om tungtvannet (TV-serie) og Birkebeinerne. Han har også gitt stemme til Johannes i den belgiske sciencefictionserien Galakseparken for barn som gikk på NRK Super og har dubbet flere andre barnefilmer. Helstad var også stemmeskuespiller for Hogarth i *[[The Iron Giant|Gutten og jernkjempen]] i 1999.*

Helstad har vært student ved Kunsthøyskolen i Oslo og har skuespillerutdanning.

I 2012 overtok han som vokalist i rockebandet Yoga Fire, etter at Esben «Dansken» Selvig forlot gruppa. I bandet er han kjent som «White Elvis», som er kallenavnet hans.

Høsten 2017 var Helstad aktuell i den nye krimserien og storsatsingen til TV 2, *Grenseland*, og i 2018 var han med i filmer som *[[Rett vest]]* og *[[En affære]]*.

## Filmografi
* 1996: *[[Jakten på nyresteinen (film)|Jakten på nyresteinen]]* – Karta
* 2009: *[[Engelen (film)|Engelen]]* – Henrik 
* 2010: *[[Kongen av Bastøy]]* – Erling/C-19
* 2013: *[[Å begrave en hund]]* – Stoffern
* 2014: *[[Det tredje øyet]]* –TV-serie, en episode, Espen Svendsen
* 2014: *[[Permafrost (film)|Permafrost]]* – Hans Petter
* 2015: *[[Kampen om tungtvannet (TV-serie)|Kampen om tungtvannet]]* – TV-serie, Jens-Anton Poulsson
* 2016: *[[Birkebeinerne (film)|Birkebeinerne]]* – Kong Håkon
* 2016: *[[Det som en gang var]]* – Benjamin
* 2016: *[[Cave (film)|Cave]]* – Viktor
* 2017-2018: *[[Unge lovende]]* – TV-serie, sesong 2-3, Leo 
* 2017: *[[Hoggeren]]* – Benjamin
* 2017: *[[Grenseland (krimserie)|Grenseland]]* – TV-serie, Lars
* 2017: *[[Rett vest]]* – Kasper
* 2018: *[[En affære]]* – Kasper
* 2018: *[[Kielergata]]* – TV-serie, Posemannen
* 2021: *[[De fredløse]]* – Peder
* 2022: *[[Rådebank (TV-serie)|Rådebank]]* – TV-serie, sesong 3, Mikkel
* 2022: *[[Forbannelsen (2022)|Forbannelsen]]* – Gustav von Kantzow

## Diskografi
### [[Yoga Fire]]
**Album**
* *[[Opp som en konge]]* (MTG Music, 2013)
**Singler**
* *[[Oslo Plaza]]* (MTG Music, 2012)
* *[[Opp som en konge]]* (MTG Music, 2012)
* *[[Samantha Fox|Samantha]]* (MTG Music, 2013)

### Deltar på
;Musikk/hørespill
* Astrid Lindgren: *[[Karlsson på taket]]* (2002): Bosse 
* Raga Rockers-hyllest: *[[Sannhet på boks &ndash; en hyllest til Raga Rockers]]* (2015)
;TV-programmer 
* 2016: 4-stjerners middag (sesong 8, ep. 25-28)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Fjelløvvikler

**Fjelløvvikler** (*Apotomis fraterculana*) er en sommerfugl i gruppen av viklere (Tortricidae).

## Utseende
En middelsstor (vingespenn 16-17 millimeter), mørkbrun vikler. Forvingen er mørkbrun med et hvitt tverrbånd nær vingespissen, dette har en lysbrun midtstripe. Vingespissen er brun. Bakvingen er lyst gråbrun. Denne arten virker mer ensfarget enn de fleste andre *Apotomis*-artene, vingens brune deler er ikke tydelig spraglete.

## Levevis
Det er en sjelden og lite kjent art som lever på fjellet. Man antar at larvene lever på bjørk (*Betula* spp.).

## Utbredelse
Arten er bare kjent fra Fennoskandia og det nordvestlige Russland, og fra Slovakia i Mellom-Europa.

## Systematisk inndeling

* sommerfugler (Lepidoptera)
** gruppe **[[Heteroneura]]** 
*** gruppe **[[Apoditrysia]]**
**** gruppe / overfamilie **[[Tortricoidea|viklere]]** (Tortricoidea) 
***** familie **[[viklere]]** (Tortricidae) 
****** delgruppe Olethreutinae
******* slekt *[[Apotomis]]*
******** **fjelløvvikler**, *Apotomis fraterculana* Krogerus, 1946

## Kilder
* Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) *Catalogus Lepidopterorum Norvegiae*. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe, Norsk entomologisk forening/Norsk Institutt for Skogforskning. 192 sider.ISBN 82-995095-1-3
* Nettsiden *Svenska Fjärilar*, med bildegalleri: http://www2.nrm.se/en/svenska_fjarilar/a/apotomis_fraterculana.html
* Fauna Europaea, utbredelsesdatabase for europeiske dyr: http://www.faunaeur.org/full_results.php?id=364186

## Eksterne lenker
* 
*  www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/  Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
Oluf Vilhelm Falck-Ytter

**Oluf Vilhelm Falck-Ytter** (1832–1914) var en norsk embetsmann, forfatter og forlagsmann. 

## Liv og virke
Falck-Ytter ble født den 6. mars 1832 i Romedal i Hedemarkens amt, og var sønn av en fogd. Han tok juridisk embetseksamen 1857 og ble samme året ansatt som kopist i Finansdepartementet. I 1867 ble han utnevnt til fullmektig samme sted, og beholdt denne stillingen til 1884.

Oluf Vilhelm Falck-Ytter var likevel mest kjent for sitt virke som barnebladredaktør og forfatter av bøker for barn og unge. Han arbeidet også aktivt for å legge til rette for at barn og unge kunne drive lek og idrett i Kristiania. Falck-Ytter var aktiv idrettsmann selv, og var medstifter av Christiania Skiklub og Kristiania skytterlag. Han var også aktivt medlem av Centralforeningen for Udbredelse af Legemsøvelser og Vaabenbrug, blant annet som sekretær, og ble hedret med foreningens sølvmedalje.

Falck-Ytter var med i redaksjonen av «Børnenes blad» fra 1864 til 1867, og ga ut sitt eget blad, «For Ungdommen», fra 1868. I 1872 overtok han Børnenes blad, og lot det gå inn i Ungdommens blad. Bladet ble utgitt under vekslende navn til 1884. Falck-Ytter drev også forlagsvirksomhet (Falck Ytters forlag, Oslo, opprettet 1868). Hans mest kjente bok, «Haakon Haakonsen. En norsk Robinson», utkom først som fortsettelsesfortelling 1868–69. Den ble filmatisert 1990 i regi av Nils Gaup.

I 1884 flyttet Falck-Ytter til Sarpsborg for å overta stilling som byfogd der. Det har vært hevdet at Falck-Ytter da sluttet sitt skrivearbeide. Men i Sarpsborg ble Falck-Ytter den første sjefredaktøren i den liberale avisen «Glommen», om enn anonymt. Han ble også pådriveren for å etablere et festlokale for å skape liv i byen. Borregaard ga tilsagn om gratis tomt i 1891. Det ble dannet en interesseforening som etter 7 års arbeid hadde skaffet penger nok til å påbegynne arbeidet i 1898. Bygget i historiserende stil sto ferdig til innvielse i år 1900 og fikk navnet Festiviteten. Det er ett av de viktigste kulturminnene i Sarpsborg med stor identitets- og symbolverdi.

Falck-Ytter var og en ivrig frimurer og var sentral i oppstarten av Sarpsborg Frimurer Broderforening, en foranledning til dagens frimurerloge i Sarpsborg, St. Johanneslogen St. Nikolas til det gyldne Anker. 3. september 1904 ble invielsesmøtet for Sarpsborg Broderforening holdt, ledet av broder Falck-Ytter som ble broderforeningens første Ordførende Broder, et embete han hadde fram til 1911. I 1918, 4 år etter at Falck-Ytter hadde gått bort, flyttet broderforeningen inn som leietaker i Festiviteten som han selv hadde vært med å bygge opp . 

Oluf Falck-Ytter var gift med Gleny Louise Anziøn (1838–1925) fra oktober 1860. Han fikk H.M. Kongens fortjenstmedalje i gull i 1910. Stillingen som byfogd beholdt han til han søkte avskjed i mai 1914, 82 år gammel. Han døde senere samme år, den 24. oktober.

Oluf Falck-Ytter har gitt navn til Falck Ytters plass på Ila i Oslo, hvor det i dag er lagt til rette for lek og idrett.

## Referanser
Natyashastra

**Nātyaśāstra** (devanagari: नाट्य शास्त्र) er sanskrit og betyr «teaterets vitenskap». Det er tittelen på en gammel indisk avhandling om scenekunst som omhandler indisk teater, indisk klassisk dans og indisk klassisk musikk. Teksten ble skrevet mellom 200 f.Kr. og 200 e.Kr. i det klassiske India og tilskrives tradisjonelt helgenen Bharata. Teksten er svært detaljert og omhandler alt fra scenografi til kosmetikk.

Nātyaśāstra er historisk viktig fordi den er den eneste bevarte teksten som i detalj beskriver musikken og instrumentene på denne tiden, og den regnes tidvis derfor som grunnlaget for indisk kunst. Den mest autoritative kommentaren til teksten er *[[Abhinavabharati]]* av Abhinavagupta.
Rued Langgaard

**Rued Langgaard** (født 28. juli 1893 i København, død 10. juli 1952 i Ribe) var en dansk organist og komponist. Han var sønn av komponisten og pianisten Siegfried Langgaard. 

Som 11-årig vakte Langgaard oppsikt med sine improvisasjoner på det nye orgelet i Marmorkirken. 

Langgaard foretrakk et senromantisk musikkspråk som viser en viss innflytelse av Richard Strauss, men skrev også radikalt eksperimenterende stykker. Han var motstander av mange av samtidens tendenser i dansk kirkemusikk og følte et opposisjonsforhold til tidens førende komponist Carl Nielsen. 

Langgaard søkte i 20 år stillinger som organist, men ble forbigått inntil han i sen alder ble «sendt i internt eksil» som domorganist i Ribe.

Rued Langgaard komponerte flere store orkesterverker. Selv om han var protestant var Langgaard tiltrukket av både katolisismen, teosofisk filosofi og mystisisme. For ham var musikken og det kristne tankegods to sider av samme sak. Hans musikk bærer da også titler som *Afgrundsmusik*, *Syndflod af Sol*, *[[Antikrist (opera)|Antikrist]]* og *Sfærernes musik*.

Operaen *Antikrist* ble som den første danske opera gitt ut på dvd i mai 2005. Langgaards egen tekst til operaen viser et eiendommelig språkbruk. Operaen er tatt opp i den danske Kulturkanonen.

Rued Langgaards Vej i den nordlige delen av Ørestad ble oppkalt etter han i 2000.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Sanger på Wikisource
* Rued Langgaard
Nettløvvikler

**Nettløvvikler** (*Apotomis lemniscatana*) er en sommerfugl i gruppen av viklere (Tortricidae).

## Utseende
En middelsstor (vingespenn 17-19 millimeter), ganske mørk vikler. Forvingen er avrundet i spissen, med svært mørk brun grunnfarge. Litt innenfor midten er det et smalt, brunhvitt tverrbånd med lysbrun midtstripe, dette er avbrutt i midten, men tydelig ved fram- og bakkanten. Nær vingespissen er det et uregelmessig, skrått, hvitt tverrbånd, vingespissen er mørk. Bakvingen er gråbrun.

## Levevis
Det er en sjelden og lite kjent art som lever på fjellet. Man antar at larvene lever på dvergbjørk (*Betula nana*).

## Utbredelse
Arten er kjent fra det nordlige Fennoskandia og det nordlige Russland, også den asiatiske delen.

## Systematisk inndeling

* sommerfugler (Lepidoptera)
** gruppe **[[Heteroneura]]** 
*** gruppe **[[Apoditrysia]]**
**** gruppe / overfamilie **[[Tortricoidea|viklere]]** (Tortricoidea) 
***** familie **[[viklere]]** (Tortricidae) 
****** delgruppe Olethreutinae
******* slekt *[[Apotomis]]*
******** **nettløvvikler**, *Apotomis lemniscatana* (Kennel, 1901)

## Kilder
* Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) *Catalogus Lepidopterorum Norvegiae*. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe, Norsk entomologisk forening/Norsk Institutt for Skogforskning. 192 sider.ISBN 82-995095-1-3
* Nettsiden *Svenska Fjärilar*, med bildegalleri: http://www2.nrm.se/en/svenska_fjarilar/a/apotomis_lemniscatana.html
* Fauna Europaea, utbredelsesdatabase for europeiske dyr: http://www.faunaeur.org/full_results.php?id=364172

## Eksterne lenker
* 
* www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/ Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
Kjeld Abell

**Kjeld Abell** (1901–1961) var en dansk dramatiker.

Abell var student 1919, deretter tok han Kunstakademiet. Han ble Cand.polit. i 1927. Han var dekorativ kunstner ved teatre i London og Paris i perioden 1927-1932 og deretter ansatt på reklamebyrå i årene 1932-1934. Abell var i Tivolis ledelse årene 1941-1949. I 1960 ble han medlem av Det Danske Akademi.

Kjeld Abell fornyet på sin tid den danske teaterscene med en meget eksperimenterende stil. Mest kjent for stykket *Melodien der blev væk* fra 1935, med innlagte viser av Sven Møller Kristensen, blant annet «Sangen om Larsen» med den (i Danmark) kjente setning «Det sku' vær' så godt, og så' det faktisk skidt».

Han skrev manuskriptet til følgende danske filmer:

* *[[Millionærdrengen]]* – 1936
* *[[Tak fordi du kom, Nick]]* – 1941
* *[[Regnen holdt op]]* – 1942
* *[[Ta' briller på]]* – 1942

Kjeld Abell er begravet på Assistens Kirkegård i København. Hans skuespill finnes bevart i Dramatisk Bibliotek på Det Kongelige Bibliotek.

## Dramaer
* *Melodien der blev væk*, 1935.
* *Eva aftjener sin Barnepligt*, 1936.
* *Anna Sophie Hedvig*, 1939.
* *Judith*, 1940.
* *Dyveke*, 1940.
* *Dronning gaar igen*, 1943.
* *Silkeborg*, 1946.
* *Dage paa en sky*, 1947.
* *Ejendommen Matr.Nr. 267, Østre Kvarter*, 1948.
* *Miss Plinckby's kabale*, 1949.
* *Vetsera blomstrer ikke for enhver*, 1950.
* *Den blå pekingeser*, 1954.
* *Andersen eller hans livs eventyr*, 1955.
* *Kameliadamen*, 1959.
* *Skriget*, 1961.

## Annet
* *Paraplyernes oprør*, barnebok, 1937.
* *Teaterstrejf i paaskevejr*, teateressays, 1948.
* *Fodnoter i støvet*, reisebeskrivelse, 1951.
* *De tre fra Minikoi*, roman, 1955.
* *Synskhedens gave*, essays (red. Elias Bredsdorff), 1962

## Kulturkanonen
Skuespillet *Anna Sophie Hedvig* med oppsetningen som hadde premiere på Det Kongelige Teater 1. januar 1939 er tatt opp i Danmarks kulturkanon under scenekunst. I sin begrunnelse sier Kanonutvalget blant annet:

## Priser
* 1946 - Teaterpokalen
* 1948 - Otto Benzons Forfatterlegat
* 1951 - Holger Drachmann-legatet
* 1953 - Jeanne og Henri Nathansens Mindelegat
* 1953 – Henrik Pontoppidans Mindefonds Legat
* 1956 - Johannes Ewalds Legat
* 1957 - Holberg-medaljen
* 1958 - Danske Dramatikeres Hæderspris

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Om Kjeld Abell, fra Den store danske
* Kjeld Abell på Litteraturpriser.dk
*
Polarløvvikler

**Polarløvvikler** (*Apotomis algidana*) er en sommerfugl i gruppen av viklere (Tortricidae).

## Utseende
En middelsstor (vingespenn 17-21 millimeter), grå vikler med avrundede forvinger. Forvingens grunnfarge har knapt noe brunlig skjær, ulikt de fleste andre *Apotomis*-artene. De innerste to tredjedelene av forvingen er helt uten tegninger. Nær spissen er det et uregelmessig, hvitt tverrbånd, dette har gjerne en rund utposing innover i midten, på denne en liten, svart flekk. Vingespissen er mørkgrå. Bakvingen er grå.

## Levevis
Det er en sjelden og lite kjent art, som finnes på myrer med dvergbjørk. Dette er trolig larvenes næringsplante, men disse er foreløpig ukjente.

## Utbredelse
Arten er bare kjent fra det nordligste Fennoskandia og nordvest-Russland.

## Systematisk inndeling

* sommerfugler (Lepidoptera)
** gruppe **[[Heteroneura]]** 
*** gruppe **[[Apoditrysia]]**
**** gruppe / overfamilie **[[Tortricoidea|viklere]]** (Tortricoidea) 
***** familie **[[viklere]]** (Tortricidae) 
****** delgruppe Olethreutinae
******* slekt *[[Apotomis]]*
******** **polarløvvikler**, *Apotomis algidana* Krogerus, 1946

## Kilder
* Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) *Catalogus Lepidopterorum Norvegiae*. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe, Norsk entomologisk forening/Norsk Institutt for Skogforskning. 192 sider.ISBN 82-995095-1-3
* Nettsiden *Svenska Fjärilar*, med bildegalleri: http://www2.nrm.se/en/svenska_fjarilar/a/apotomis_algidana.html
* Fauna Europaea, utbredelsesdatabase for europeiske dyr: http://www.faunaeur.org/full_results.php?id=364170

## Eksterne lenker
* 
*  www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/  Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
Hylleveien (Arendal)

**Hylleveien** (1–33, 2–30) er en gate i Arendal sentrum. Gaten fører fra Østregate til toppen av Iuellsklev hvor den fortsetter som Kastellveien mot Nesbakken. Fra Hylleveien er det utsikt rett ned på Arendal torv.

Hylleveien ble anlagt i 1865 for å forbedre kjøreveien mellom byens sentrum og strandstedet Barbu. Istedenfor at trafikken skulle gå opp den svært bratte Bendiksklev tilbyr Hylleveien en lengre, men mindre bratt vei. På denne tiden var det ingen kjørevei langs sjøen fra Langbryggen og Dampskipskaia til Barbu.

Navnet kommer av at familien Iuell hadde et hus på en hylle i skråningen, og dette huset ble naturlig kalt for "Hyllen". Når veien ble sprengt ut og lagt forbi "Hyllen" ble den liggende som en hylle over torvet. 

Den eneste kjørevei fra Arendal sentrum til strandstedet Barbu og videre østover til Songe gikk fram til omtrent 1885 gjennom Iuellsklev videre ned Møllebakken, gjennom strandstedet Barbu, og opp Hulveien før den fortsatt østover på den veien som i dag heter Gamle Songevei.

## Referanser
Liva Weel

**Liva Weel**, født Olivia Olsen (født 31. desember 1897 i København, død 22. mai 1952 i København) var en dansk komedienne, sangerinne og skuespillerinne.

Liva Weel vokste opp på Vesterbro i København, hvor hun bodde med sine foreldre (Kriminalassistent Carlo Martin Ingomar Olsen (1867–1931) og hustru Marie Christine Dorthea Olivia Josephine Olsen, f. Petersen (1873–1920) i Mysundegade og Istedgade.

17 år gammel begynte Liva å utdanne sin sangstemme hos operasangerinnen og musikkpedagogen Hedevig Quiding (16.09.1867 – 22.10.1936) og fikk også sangutdannelse hos Vilhelm Herold. I 1917 opptrådte hun første gang som sanger ved et teselskap i Politikens Hus (arrangert av Hedevig Quiding). Det førte til et engasjement ved revyen i Odder og siden i Nykøbing F. Hennes debut i Nykøbing F. (1917) ble en stor suksess, og hun ble siden engasjert til Scalarevyen 1918 – det kom til å vare i 10 år. På Scala dannet hun blant annet par med Carl Alstrup, og det ble også til seriøse roller. 

Hennes karriere begynte, da hun som 19-årig sang sin første revyvise i Odder Sommerteater. Siden debuten medvirket hun i en lang rekke revyer og filmer.

På Det kongelige Teater opptrådte hun i 1930 som gjest i rollen som Pernille i Holbergs *[[Den Stundesløse]].*

Den 10. desember 1921 giftet Liva seg i Holmens Kirke med skuespiller, teaterdirektør; Arne Weel, med hvem hun i 1922 fikk sønnen Jørgen Weel. Liva og Arne Weel ble skilt i 1924. Den 28. juli 1933 giftet Liva Weel seg igjen på Frederiksberg med snekkermester Fritz Hueg (31.01.1905 – 15.11.1971). Året etter ble de skilt.

Mot slutten av 1920-tallet lærte Liva Weel forfatteren Poul Henningsen (1894–1967) å kjenne, hvilket kom til å sette dype spor i hennes videre karriere, da han skrev en lang rekke av de sanger, som man i dag forbinder med Liva Weel. I den forbindelse kan blant annet nevnes revyen *[[Dyveke]]* i Riddersalen 1940 – umiddelbart efter okkupasjonen av Danmark, hvor Poul Henningsen skrev teksten til Kai Normann Andersens melodi «Man binder os paa Mund og Haand». «Man binder os paa Mund og Haand» er tatt opp i den danske kulturkanon under 4 revynumre.

Hennes liv ble filmatisert i Danmarks Radio tv-serien *[[Kald mig Liva]]* (1992) på 4 avsnitt, som året etter utkom i romanform på Aschehougs forlag.

Blant de filmer hun medvirket i, kan nevnes:

* *[[Odds 777]]* – 1932
* *[[De blaa drenge]]* – 1933
* *[[Cocktail (dansk film)|Cocktail]]* – 1937
* *[[Frøken Møllers jubilæum]]* – 1937
* *[[Under byens tage]]* – 1938
* *[[Ta' briller på]]* – 1942
* *[[Smedestræde 4]]* – 1950

## Referanser

 


## Litteratur
* Brian Iskov & Kristoffer Hegnsvad, *Store danskere*, DR, 2007. ISBN 978-87-7680-357-5.
* Poul Henningsen, *Liva's regeringstid*, Vendelkærs Forlag, 1952.

## Eksterne lenker
* 
* 
* Liva Weel, bilder fra AistrupArkivet
* ''Glemmer du'' (1932)
MF «Bømlo» (2005)

**MF «Bømlo»**, tidligere **MF «Bastø III»** er en bilferge som betjener Halhjem – Sandvikvåg som reserveferge. 

«Bømlo» ble bygget i Gdańsk (Northern Shipyard) og overlevert til Bastø Fosen i 2005 under navnet «Bastø III» der den gikk inn i fergesambandet Moss–Horten.

Fergen byttet offisielt navn fra «Bastø III» til «Bømlo» i april 2020 for å kunne matche navnene til de andre fartøyene i ruten Halhjem–Sandvikvåg.

## Tidslinje
* 2005 – Levert som **MF «Bastø III»** til Bastø Fosen, Flaggstat:  Horten.
* 2005 – Satt inn i Moss–Horten.
* 2019 – Leid inn av Torghatten Nord for å gå på Halhjem–Sandvikvåg etter at Torghatten Nord tok over sambandet uten noen ferge.
* 2020 – Kjøpt av Torghatten Nord og omdøpt til **MF «Bømlo»**, Flaggstat:  Tromsø.
* 2020 – Satt inn som reserveferge for Halhjem–Sandvikvåg.
* 2021 – Grunnstøtte i innløpet til Sandvikvåg 3. november. Gikk til kai for egen maskin.
* 2024 – Satt inn i sambandet Bognes-Lødingen 4.juli, etter noe ventetid i Bodø, på godkjenning for fartsområde 4.
* 2025 – Reserveferge for Halhjem–Sandvikvåg.

## Se også
Her er de fergene MF «Bømlo» har gått i rute med/er søsterferge til.
* MF «Samnøy»
* MF «Færøy»
* MF «Huftarøy»
* MF «Flatøy»
* MF «Lysøy»
* MF «Bastø I»
* MF «Bastø II»
* MF «Bastø IV»
* MF «Bastø V»
* MF «Bastø VI»

## Bildegalleri

15ferge horten efn.jpg|MF «Bastø III» over Oslofjorden
Bastø III (170128).jpg|MF «Bastø III» på vei til Moss, sommeren 2015
Bastø III (172145).jpg|MF «Bastø III» ved Halhjem Fergekai 16. mars 2019 
Bastøfergen ved kai i Horten.jpg|MF «Bastø III» på vei inn til kai i Horten
Brosen basto3.jpg|MF «Bastø III» på kai i Remontowa Shipbuilding i Gdańsk i Polen rett før levering
MF Bastoe III cropped.jpg|MF «Bastø III» over Oslofjorden i 2005 – Cropped
MF Bastoe III.jpg|MF «Bastø III» over Oslofjorden i 2005


## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* «Bastø III» fakta om fartyg
* Bastø Fosens ferger 
* Dekksplan «Bastø III»
* Skipsrevyen «Bastø III» sies å være den største i Norge.
Fotballkretser i Norge

**Fotballkretsene** i Norge er geografiske områder underlagt Norges Fotballforbund og har ansvar for administrativt styring av breddefotballen i kretsen. Det er i alt 18 fotballkretser i Norge. 12 av fotballkretsenes geografiske område er det samme som norges fylker. 

## Nåværende fotballkretser

* Agder Fotballkrets
* Akershus Fotballkrets
* Buskerud Fotballkrets
* Finnmark Fotballkrets
* Hordaland Fotballkrets
* Hålogaland Fotballkrets
* Indre Østland Fotballkrets
* Nordland Fotballkrets
* Nordmøre og Romsdal Fotballkrets
* Oslo Fotballkrets
* Rogaland Fotballkrets
* Sogn og Fjordane Fotballkrets
* Sunnmøre Fotballkrets
* Telemark Fotballkrets
* Troms Fotballkrets
* Trøndelag Fotballkrets
* Vestfold Fotballkrets
* Østfold Fotballkrets
 

## Seniorfotball herrer

Hver krets har ansvar for ligaene fra 4. divisjon og lavere, også kalt regionale ligaer. Alle fotballkretsene står selv fritt for å velge antall lag, avdelinger og opp- og nedrykksplasser i de regionale divisjonene. Antall opprykksplasser fra 4. divisjon har Norges Fotballforbund pålagt fotballkretsene å følge.

## Fotballkretsenes historie

Smaalenenes Fodboldkrets var landets første fotballkrets, og ble stiftet i 1904. De neste årene ble det dannet kretser over hele landet, og i 1922 fantes det fotballkretser i alle landets fylker. På grunn av vanskelige kommunikasjoner og lange reiseavstander ble kretsene delt i mindre kretser, og i 1957 fantes det i alt 42 fotballkretser i landet. Deretter begynte en periode med sammenslåinger. Fra 1963 til 1988 ble antallet kretser redusert fra 42 til 19. Den siste sammenslåingen (Trøndelag Fotballkrets) skjedde i 2001, og siden da har 
Norges Fotballforbund bestått av 18 kretser.

## Kilder
* 
* Jonny Hansen (1994): ''I "futtbollens" tjeneste: 75 år med Troms fotballkrets''
* Jonny Hansen (2015): *Leken som ble magisk. Høydepunkter i nordnorsk fotball gjennom 110 år*. ISBN 9788230329573.
Egil Toreng

**Egil Ottar Toreng** (født 5. desember 1922 Kristiania død 8. januar 2015 Kongsvinger) var en norsk avisredaktør og politiker.

Han ble født i Kristiania av foreldrene Tore Toreng og Elise Berg, og vokste opp på Flisa. Han giftet seg med Torunn Johanne Bæk fra Gjesåsen, og de fikk barna Liv og Tore.

Bare 14 år gammel meldte Toreng seg inn i Flisa AUL, og han ble raskt valgt inn i styret. Han ble journalistlærling i *[[Glåmdalen (avis)|Glåmdalen]]* under andre verdenskrig, og da var han allerede kjent fra Flisa-kontoret. Toreng flyttet over til hovedredaksjonen i 1944 og ble forfremmet til redaktørassistent i 1954. Fra 1961 til 1962 jobbet han i informasjonsavdelingen til Arbeiderpartiet. Han satt i kommunestyret i Kongsvinger fra 1952 til 1963 og i styret i Glåmdal Kraftlag fra 1958 til 1998. I 1962 ble Toreng nyhetsredaktør for *[[Glåmdalen]]*, og var sjefredaktør der fra 1968 til 1986.

Toreng var medlem av landsstyret i Arbeiderpartiet fra 1973 til 1981, 2. varamedlem av Den Norske Nobelkomite 1974–1978, ledet Arbeiderpressens Samvirke fra 1975 til 1979, Redaktørforeningenfra 1978 til 1982, og ledet styret i Norsk Telegrambyrå fra 1980 til 1987. I det siste vervet ble han etterfulgt av Svein Døvle Larssen.

Under vekstsenterperioden i Kongsvinger fra midten av 60-tallet fram til midten av 80-tallet var Toreng en viktig støttespiller.

## Bokutgivelser
* Hedmark trygdekasselag 1911-1961: Fra fattigkasse til folketrygd (sammen med Reidar Mellem, Arne Dybendal m.fl.), 1961
* Kongsvinger Arbeiderparti gjennom 50 år 1912-1962, 1962
* Med Kongsvinger bymusikk gjennom 50 år: En kort historikk, 1970
* Fra småverk til storverk: lys og kraft i Sør-Hedmark, 1988
* Solørbanen 100 år: Kongsvinger-Flisa (med Juel Stubberud), 1994
* KOBBL i 50 år: Husrom for 8000 mennesker i 2700 leiligheter, 1995
* Bæreia: Et hjem for krigens ofre, 1996
* A-pressen som arbeidsgiver: Arbeiderpressens tarifforening (ATF) gjennom mer enn 40 år, 1997
* Forbrukersamvirket i Åsnes/Hof 1907-1997: De ville eie sin egen butikk, 1997
Han har også skrevet bøker, blant annet om Kongsvinger ILs historie.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Ludvig Holstein

**Ludvig Detlef** greve von Holstein (født 3. desember 1864 i Kalvehave Sogn i Danmark, død 11. juli 1943 i København) var en dansk forfatter, dikter og filosof.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Ludvig Holstein var sønn av grev Christian Johannes Ernst Holstein, en bror av Ludvig Holstein-Holsteinborg, og hustru Sophie f. Kramer, ble student fra Hauchs skole 1883 og tok året etter filosofikum.

### Forfatter, dikter, filosof
Holstein var en del av generasjonen av lyrikere fra 1890-årene, men lot seg inspirere av en frigjort panteistisk naturfølelse, som han skrev om i sin religionsfilosofiske prosabok *Den grønne Mark* (1925). 

Holstein hadde en beskjeden produksjon: Debutarbeidet *Digte* (1895), samlingene *Løv* (1915), *Mos og Muld* (1917), *Æbletid* (1920) og *Jehi* (1929) samt dramaet *Tove* (1898), som inneholder symbolistiske elementer. 

Han bodde primært i København, men Holsteins diktning er nært knyttet til opplevelsen av Sjællands natur. Mange av hans dikt kretser rundt tilblivelsens mysterium og naturens stadige rytme av fødsel og død.

1900 mottok han det Anckerske legat, i 1920 Holger Drachmann-legatet og i 1922 Otto Benzons Forfatterlegat.

En del av Holsteins dikt har blitt tonesatt og inngår *[[Højskolesangbogen]]*, blant annet *Det er i Dag et Vejr* fra *Digte* (2. utgave, 1903) og *Det lysner over Agres Felt* fra *Løv. Nye Digte* (1915). Holstein oversatte dessuten fra engelsk, fransk og tysk; fra og med 1919 var han tilknyttet Gyldendal som litterær konsulent.

Diktet «Vi sletternes sønner» med melodi av Carl Nielsen er tatt opp i Danmarks kulturkanon.

## Referanser

 


## Eksterne lenker
* ''Den Store Danske'' om Ludvig Holstein
* Ludvig Holstein på Litteraturpriser.dk
Esther Kostøl

**Esther Marie Kostøl** (født 11. desember 1936, død 10. juli 2023) var en norsk fagforeningsleder og nestleder i LO.
 
Hun ble ansatt i Forsvaret i 1955 og var tillitsvalgt der i flere år. I 1970 ble hun tillitsvalgt på heltid, og i 1977 ble hun forbundssekretær i Norsk Tjenestemannslag (NTL). Fra 1978 til 1985 var hun sekretær i Statstjenestemannskartellet (nå LO Stat). Kostøl var LO-sekretær fra 1985 til 1989 og nestleder i LO fra 1989 til 1997.

På LO-kongressen i 1989 var det duket for kamp om ledervervet og nestledervervet. Yngve Haagensen ble valgt til leder under en dramatisk avstemning. Det ble like dramatisk da nestledervalget skulle avgjøres. Esther Kostøls samboer Jan Werner Hansen, som var leder i Norsk Tjenestemanns&shy;lag, gikk på talerstolen for å få valgt Nils Totland som nestleder i LO. Om Totland ble valgt, ville Kostøl ikke kunne bli nestleder. Denne situasjonen er trolig unik i fagbevegelsens historie. Etter at ledervalget var avgjort, ble det klart at i nestledervalget var det ingen som stilte som motkandidat til Esther Kostøl, og hun ble dermed enstemmig valgt til den første kvinnelige nestleder i LO. I ettertid har hun uttalt om valget: «Ja, det var veldig merkelig. Men samtidig var dette helt naturlig, tro det eller ei. Vi hadde begge sentrale verv i fagbevegelsen, vi var vant til å ha ulike roller og holde dem fra hverandre.» Etter hun ble valgt uttalte hun til ukebladet *[[KK (ukeblad)|Kvinner og Klær]]* «Jeg kan ikke love revolusjon, men det skal merkes.» 

Esther Kostøl var fagligpolitisk opptatt av kvinnesak. Som kvinnesaksforkjemper var hun motstander av kjønnskvotering. På landsmøtet til Norsk Tjenestemannslag i 1974 uttalte hun: «Jenter, er det dette vi vil? Jeg kan ikke tro det». På grunn av dette innlegget fikk Ester Kostøl motbør av en rekke andre kvinner under valget til nytt landsstyre. Hun vant likevel avstemningen, og oppsummeringen i *Tjenestemannsbladet* var: «Vi valgte deg Esther. Ikke bare, men også fordi du er kvinne».

Som nestleder i LO var hun med på å påvirke LO sin faglige politikk frem til 1997.

## Medlem av Nobelkomiteen
I 1997 ble hun innvalgt som medlem av Den Norske Nobelkomite.

## Referanser


## Kilder
* arbeidslivet.no: Portrett-Esther-Kostol
*fafo.no: ''Kvinner i fagbevegelsen 2013'' (side 34)    Kristine Nergaard, Mona Bråten og Anne Mette Ødegård        ISBN 978-82-7422-987-7
Småsmelle

**Småsmelle** (*Atocion rupestre*) er en ettårig til kortlevet flerårig plante av småsmelleslekta i nellikfamilien (Caryophyllaceae). Inntil ganske nylig har arten vært inkludert i smelleslekta, men er skilt fra denne på basis av genetiske undersøkelser.

Småsmelle er glatt, bleikgrønn og forgreina fra grunnen. Plantene har mange små blomster som er betydelig mindre enn blomstene hos de fleste artene i smelleslekta. Voksested er som regel tørre berg og knauser med lite jordekke i tillegg til rasmark. Plantene har ingen spesielle krav til baserik jord. Småsmelle er vanlig til spredt i nesten hele landet til litt over skoggrensa.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Kellerdirk Bros

**Kellerdirk Bros** er betegnelsen for et revysamarbeid i 1955&ndash;1958 den danske skuespilleren Dirch Passer med den seks år eldre kollegaen Kjeld Petersen. Det var Stig Lommer som tok initiativ til samarbeidet. Navnet er sammensetning av begges navn, «bros» er danskengelsk for brødre. Lommer var også bakmann for revyene på ABC Teatret (omtalt som kun «ABC-revyen») i København.

De to skuespillere var i allerede kjente og populære som komikere hver for seg, men med sammensetningen nådde deres popularitet toppen. Deres timing og improvisasjonsevner var uforlignelige, og de fleste av deres numre finnes på film og/eller lydopptak. Det gjelder for eksempel sketsjen «Skolekammerater» fra ABC-revyen 1956, som er tatt med i Danmarks kulturkanon.

I 1958 ble Kellerdirk Bros enige om å skilles ad. Først i 1962 greide Stig Lommer å gjenforene dem til en ny revy. Beklageligvis døde Kjeld Petersen natten etter premieren på Frederiksberg. For Dirch Passer raste verden sammen da hans sjelfrende forsvant, og det gikk fem år før han sto på en revyscene igjen.

## Referanser
Sātavāhanariket

**Sātavāhanariket** eller **Sātavāhanadynastiet** (telugu:  శాతవాహన సామ్రాజ్యము, pre-marathi: सातवाहन), også kalt **Andhradynastiet**, var en stat i oldtidens India, som strakk seg fra Dharanikota eller Amaravati, fra Andhra Pradesh til Junnar i sør, fra Prathisthan (Paithan) i Maharashtra, og over det sørlige og sentrale India. Staten oppstod omkring 230 f.Kr. og et liberalt estimat sier at den varte i omkring 450 år, frem til omkring 220 e.Kr. Sātavāhanadynastiet krediteres for å ha etablert fred i landet, og beskyttet det mot invaderende fiender etter Mauryarikets fall.

## Liste over herskere
* Simuka (Sindhuka) (230–207 f.Kr.)
* Krishna (Kanha) (207–189 f.Kr.)
* Sātakarnī I. (Srimallakarna) (180–170 f.Kr.)
* (?)Satisiri (Sakhkumara)
* Purnotsanga (Paurnamasa)
* Skandhasvati I.
* Satakarni II. (152–96 f.Kr.) 
* Lambodara
* Apilaka (Apitaka, Chivilaka)
* Meghasvati (Sangha, Saudasa)
* Svati (Satasvati)
* Skandhasvati II.
* Mrigendra Svatikarna
* Kuntala Svatikarna
* Svatisena Svatikarna
* Pulomavi I. (Pulamayi, Patumat u.&nbsp;a.)
* Arishtakarna (Arishtakarman, Gaurakrishna u.&nbsp;a.)
* Hāla (20–24 e.Kr.)
* Mandalaka (Pattalaka)
* Purindra Sena (Pravilasena)
* Sundara Svatikarna
* Chakora Svatikarna
* Sivasvhati
* Gautamiputra Sātakarni (106–130)
* Vashishtiputra Pulumāyi II. (130–158)
* Sivasri Pulumayi III.
* Sivaskandha Satakarni
* Sri Yajna Sātakarni III. (170–199)
* Vijaya
* Chandasri Satakarni
* Pulomavi IV.
Knudåge Riisager

**Knudåge Riisager** (født 6. mars 1897 i Kunda, Estland, død 26. desember 1974 i København) var en dansk komponist.

Knudåge Riisager ble født i Estland av danske foreldre, hans far var ingeniør Emil Riisager, og familien vendte tilbake til Danmark i 1900, da Knudåge var tre år. Han ble cand. polit. ved Københavns Universitet i 1921 og studerte samtidig komposisjon og musikkteori hos Otto Malling og Peder Gram samt fiolin hos Peder Møller. I mange år hadde han to sideløpende karrierer, som kontorsjef i sentraladministrasjonen frem til 1950 (fra 1939 i finansministeriet), og som komponist.

Etter studiene i København dro han i 1921-23 til Paris, for å fortsette komposisjonsstudiene hos Albert Roussel og Paul le Flem, og i 1932 studerte han i Leipzig hos Hermann Grabner. Under oppholdet i Paris stiftet han bekjentskap med gruppen Les Six, fransk neoklassisisme og med Stravinskijs musikk. 
Det er mulig at disse studier i utlandet medvirket til, at Riisager anses som den mest internasjonalt orienterte danske komponist i sin generasjon. 
 
Knudåge Riisagers internasjonale berømmelse skyldes hovedsakelig hans ballettmusikk, først og fremst i samarbeid med Harald Lander. Det første verk han komponerte til Det Kongelige Teater, var musikken til balletten *[[Benzin (ballett)|Benzin]]* av Storm P., med iscenesettelse av Elna Ørnberg i 1930.

Knudåge Riisager var i tillegg en flittig kulturskribent: hans bibliografi omfatter om lag 400 titler spredt over seks årtier. I 1956-67 var han direktør for Det Kongelige Danske Musikkonservatorium. Hans komposisjoner oppbevares i Musik- og Teaterafdelingen på Det Kongelige Bibliotek.

## Verk
* **Balletmusik**
** *Benzin* op. 17 (1930) 
** *Cocktails-Party* op. 19 (1930) (ikke oppført) 
** *Darduse* op. 32 (1935/36) 
** *Tolv med Posten* op. 37 (1942) 
** *Slaraffenland* op. 33 (1936–40) 
** *Qarrtsiluni* op. 36 (1938–42) 
** *Fugl Fønix* (1944/45) 
** *Etudes* (1948), tatt opp i Danmarks kulturkanon
** *Månerenen* op. 57 (1956) 
** *Fruen fra havet* op. 59 (1959) 
** *Galla-Variationer* (1966) 
** *Ballet Royal* (1967) 
** *Svinedrengen* (1968)
* **Skuespilmusik**
** *Niels Ebbesen* (1945) 
* **Opera**
** *Susanne* op. 49 (1948) 
* **Orkestermusik**
** *Erasmus Montanus* op. 1 (1920)
** *Suite dionysiaque* op. 6
** *Symfoni no. 1* op. 8 (1925)
** *Variationer over et tema af Mezangeau* op. 12 (1926)
** *Symfoni no. 2* op. 14 (1927)
** *Fastelavn* op. 20 (1929/30)
** *Concerto for trompet og strygere*
* **Revymusik**
** *Paa Hodet*, første PH-revy, musik til finalen (1929)

## Referanser

 


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
* 
* Riisager bibliografi
* Musik- og Teaterafdelingen på Det Kongelige Bibliotek
Gitagobinda

***Gitagobinda*** eller ***Gitagovinda*** (devanagari: गीत गोविन्द), på norsk «Gjeterguttens sang» er et sanskritdikt av poeten Jayadeva/Jaydeb, som ble født omkring 1200 i Kenduli Sasan nær Puri i Orissa. 

Gjetergutten Govinda er en manifestasjon av den svartblå Krishna, og diktet skildrer forholdet mellom Krishna og en gruppe kvinnelige gjetere fra Vrindavana, og spesielt en kvinnelig gjeter ved navn Radha. Forholdet mellom Krishna og hans ungdomskjæreste Radha er omtalt som «den bengalske sangtradisjonens 'høysang'», og Radha skildres her som en som lengter og elsker lidenskapelig. I andre tekster om Radha har hun trekk av å være modergudinne, men her er hun den elskende.

Diktet har hatt stor betydning for bhaktiretninger i hinduismen.

Diktet er organisert i 12 kapitler, som hvert enkelt er inndelt i 24 avsnitt kalt *prabhandhas*. Hver *prabandha* er igjen inndelt i 8 deler kalt *[[Ashtapadis]]*. Diktet omtaler Radha som større enn Krishna, og utdyper de 8 sinnsstemningene hos heltinnen, Ashta nayika, i vers. Diktet har vært en inspirasjonskilde for mange komposisjoner og koreografiske verker i indisk klassisk dans.

Den første oversettelsen til engelsk ble utgitt av William Jones i 1792. Diktet har senere blitt oversatt til mange språk over hele verden, og er betraktet som et av de vakreste eksemplene på sanskrit-poesi. I 1977 utkom det i en ny oversettelse av Barbara Stoler Miller under tittelen *Love Song of the Dark Lord: Jayadeva's Gita Govinda*.

Deler av teksten er utgitt på norsk i antologien *[[Bengalske sanger]]*, 2005.
## Referanser
Henry Arnold

**Henry Harley Arnold** (1886–1950) var en amerikansk flypioner og general (General of the Army 1944 og General of the Air Force 1949).

Under andre verdenskrig var Arnold øverste sjef for United States Army Air Force (USAAF) fra 1941 til 1945 og den første og eneste *General of the Air Force*. Han er også den eneste amerikaner som har vært fem-stjernes general i to forskjellige våpengrener,hæren og luftvåpenet.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* General Arnold (engelsk)
Ofelaš (politisk parti)

**Ofelaš** er et norsk politisk parti som stilte valgliste i *Østre valgkrets* ved Sametingsvalget 2009.

De fikk 76 stemmer, som utgjør 4,5% av stemmene i Østre valgkrets, og fikk dermed ingen representanter på Sametinget. Dere fem øverste kandidater var:
#Jánoš Trosten
#Egil Marius Persen
#Gry Hege K. Lille
#Siv-Annie Mathisen
#Håkon Henriksen

## Referanser