open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Ødekroen

I J.R.R. Tolkiens fiktive verden Midgard er **Ødekroen** et vertshus, som antakelig ble laget av mennesker i det tredje tidevervet.

Ødekroen er bare nevnt en gang i Tolkiens publiserte verker: i *[[Ringens brorskap]]* da hobbiten Munti spør hvor langt det er til Kløvendal, og Vidvandre (Aragorn II) svarer følgende: «Jeg vet ikke om Veien noensinne er målt i mil lenger enn til *Ødekroen*, en dagsreise øst for Bri.»

Denne veien, Østaveien, ble brukt mange år tidligere av Bilbo Lommelun (onkel til ringbærer Frodo), men Ødekroen ble ikke nevnt i Bilbos bok, *[[Hobbiten]]*.

Kanskje var det bare en forlatt og ødelagt bygning på slutten av det tredje tidevervet, og dens tidligere historie har gått tapt.
Southend-on-Sea

**Southend-on-Sea** (til daglig omtalt som kun Southend) er en kystby og enhetlig myndighet i Essex i England med status som borough. Den ligger på nordsiden av Themsen, omkring 64&nbsp;km øst for sentrale London, og grenser mot Rochford i nord og Castle Point i vest. Navnet kommer av at byen opprinnelig var den sørlige enden («south end») av landsbyen Prittlewell. Den har den lengste fornøyelsespiren i verden, Southend Pier. London Southend flyplass er lokalisert 2,8&nbsp;km nord for byen. Distriktet dekker et areal på 41,76 km² og hadde 173&nbsp;658 innbyggere i 2011.

## Beskrivelse
I viktoriansk tid ble stedet, som hadde jernbaneforbindelse med hovedstaden, populært som reisemål for londonere. Turisme har siden da vært viktigste næring. Southend Pier er den lengste fornøyelsespiren i verden, 2185 meter lang.

På 1960-tallet kom en nedgangstid for britiske kystbyer, først og fremst på grunn av at mange tok billige charterturer fremfor å feriere i hjemlandet. Southend måtte finne nye inntektskilder, og det ble opprettet en rekke handelsbedrifter. Mye av det viktorianske preget forsvant i denne tiden. Byen har færre underholdningstilbud enn andre engelske byer av samme størrelse, noe som antagelig skyldes at en betydelig andel av den yrkesaktive befolkningen pendler til London og derfor oppsøker kulturelle attraksjoner der i stedet.

's Revenue and Customs er en av de største arbeidsgiverne i byen. Universitetet i Essex har et kollegium i byen, South East Essex College.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* Southend Borough Council
*
Bamsemums

**Bamsemums** er en skumfylt, bjørneformet sjokolade fra Nidar. Bamsemums original ble lansert i 1975. Siden har en rekke andre typer sett dagens lys, men Bamsemums original er den mest populære. 

En bamsemums lages med en skumblanding som helles ned i bamseformer strødd med maismel. Etter to dagers avkjøling pusses maismelet bort, og skumbamsene trekkes med lys sjokolade som dekker skummet jevnt.

## Bamsemumstyper
*Bamsemums original (1975)
*Bamsemums gelé (1992)
*Bamsemums skum (1992)
*Bamsemums banan (2004)
*Bamsemums bringebær (2005)

## Referanser
Leisure Suit Larry 7: Love for Sail!

***Leisure Suit Larry 7: Love for Sail!*** er et eventyrspill, som ble utviklet og utgitt av Sierra On-Line (nå kjent som Sierra Entertainment) i 1996. Det er det sjette spillet i *[[Leisure Suit Larry]]*-serien, som Al Lowe skapte.

## Historien

*Larry 7* var det første Larry-spillet siden det tredje, som starter rett etter slutten på det forrige spillet i serien. Spillet begynner derfor med at Shamara Payne fra *[[Leisure Suit Larry 6: Shape Up or Slip Out!|Larry 6]]* forlater Larry.

Spillet er likt de tidligere spillene i serien, bortsett fra at denne gangen foregår det på et cruiseskip befolket med berømtheter. På skipet finner man Drew Baringmore (Drew Barrymore), Dewmi Moore (Demi Moore), Victorian Principles (Victoria Principal), Jamie Lee Coitus (Jamie Lee Curtis), Nailmi og Wydoncha Jugg (Naomi og Wynonna Judd) og Annette Boning (Annette Bening). Flere andre fiktive personer ble også parodiert i spillet. Gjengen fra Archie spiller volleyball naken i bakgrunnen, man har flere inkarnasjoner av James Bond i kasinoet, Ron Jeremy går rundt naken og en ansatt fra Sierra har kledt seg ut som Sailor Moon. Flere av de mannlige karakterene har navn som er populære eufemismer for penisen, eller er på en eller annen måte relatert til den.

Det er også det første Larry-spillet som har et minispill (hvis man ikke teller med kasinospillene i de forgjengerne). I løpet av spillet kan man plukke opp og samle på gjemte rød- og hvitstripete dildoer. Spillet ble kalt *Where's Dildo?*, en parodi på *Hvor er Wally?*. Ved å finne alle dildoene får man et ekstra bakgrunnsbilde og man oppfyller et av kravene for å se en ekstra scene på slutten av spillet. De andre kravene er at man må få 1000 poeng og se alle de hemmelige scenene.

## Trivia

* Spilleren kan være med i spillet ved å spille inn lydklipp og plassere et bilde av selv i en spesiell mappe. Informasjonen for å gjøre dette var ikke i manualen, men ble senere publishert på Internett.
* *Larry 7* har flere hemmelige scener man kan se ved å gjøre noe obskurt i spillet. Et like ikon, som ser ut som et påskeegg, dukker opp i et hjørne av skjermen hvis man har gjort den rette tingen. Ved å klikke ikonet får man se en scene som inneholder nakenhet som vanligvis er gjemt.
* På grunn av mangelen på skikkelig dokumentasjon og det faktum at disse påskeeggene var så å si umulige å finne, ble det lagt ut flere hint på Sierras internettside.
* Spillet ble solgt med *CyberSniff 2000*, et ark med nummererte luktepapir, som tilsvarte numre som dukket opp på skjermen i løpet av spillet. Ved å lukte på papiret kan spilleren få en idé om hvordan det lukter i det området av spillet.
## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* ''Leisure Suit Larry 7: Love for Sail!'' – Adventure Classic Gaming - Spillinformasjon og skjermbilder
* Program for å installere ''Larry 7'' på Windows 2000 eller XP
Leisure Suit Larry 5: Passionate Patti Does a Little Undercover Work

***Leisure Suit Larry 5: Passionate Patti Does a Little Undercover Work*** er et eventyrspill, som ble utviklet og utgitt av Sierra On-Line (nå kjent som Sierra Entertainment) i 1991. Det er det fjerde spillet i *[[Leisure Suit Larry]]*-serien, som ble skapt av Al Lowe.

Dette er det første spillet i serien som bruker et ikondrevet brukergrensesnitt og som har VGA-grafikk. I motsetning til forgjengerne kan Larry heller ikke dø i dette spillet og man kan ikke komme til et punkt hvor man ikke kan vinne spillet. Spilleren kontrollerer både Larry og Patti, slik som i *[[Leisure Suit Larry 3: Passionate Patti in Pursuit of the Pulsating Pectorals|Larry 3]]*, men denne gangen alternativt. Når en karakter gjør ferdig en del vil spillet hopper over til den andre karakteren.

## Handling

Al Lowe bestemte seg for å hoppe over *[[Leisure Suit Larry 4: The Missing Floppies|Larry 4]]* og la noen deler av historien mellom spillene være ufortalt. Slik kunne han lage et nytt eventyr som ikke var en direkte fortsettelse av *Larry 3*. I spillet har Julius Biggs stjålet diskettene for *Larry 4* og Larry, som er en spillfigur, lider derfor av hukommelsestap.

Larry jobber nå for PornProdCorp og han blir sendt til forskjellige steder i USA for å finne tre sexie jenter som kan være med på et TV-show. I mellomtiden har Patti blitt hyrt av FBI for å finne fellende bevis mot to plateselskap. I løpet av spillet får man se man sekvenser hvor Biggs jobber for å eliminere de andre pornoprodusentene. De donerer penger til CANE (Conservaties Against Nearly Everything), som jobber for å få enda strengere regler for hva man kan vise på TV.

På slutten av spillet møtes Larry og Patti igjen og Larry får tilbake hukommelsen sin.
## Referanser


## Eksterne lenker
*
Volvat stasjon

**Volvat stasjon** er en nedlagt stasjon i Oslos T-banesystem beliggende på Volvat. Stasjonen lå mellom Majorstuen og Borgen i **Volvattunnelen**. Den lå på gateplan fra den ble åpnet 17. november 1912 frem til 1939. Deretter ble stasjonen flyttet til tunnel for å unngå å krysse trafikken i Sørkedalsveien. Dermed ble Volvat den eneste underjordiske stasjonen vest for Majorstuen, mens Volvattunnelen ble den eneste tunnelstrekningen på t-banen vest for Majorstuen. Volvat var den eneste stasjonen i funkisstil.

Etter at Røabanen i 1995 ble oppgradert til T-banestandard, ble stasjonen kun betjent av Kolsåsbanens tog da Røabanens tog var for lange for perrongen. Stasjonen ble helt nedlagt 7. april 1997 som følge av at også Kolsåsbanens tog ble for lange (de ble forlenget fra to til tre vogner).

I 2025 ble stasjonen fysisk fjernet i forbindelse med utvidelsen av tunnelen som en del av Fornebubanen-utbyggingen. Det som har blitt beholdt er den gamle nedgangen til stasjonen ved Ringbygget (Sørkedalsveien 33). Denne vil bli brukt som adkomst til tekniske installasjoner for driftspersonell.

Fornebubanens inngående løp skal kobles på Røabanens inngående spor inne i Volvattunnelen. Utgående spor mot Fornebu skal kobles på Røabanens utgående spor etter Volvat bru og deretter gå inn i ny kulvert og enkeltsporet tunnel mot Fornebu.

## Referanser




## Eksterne lenker
* Oslo byarkivs kart over Vestre Aker 1938
Vestgrensa stasjon

**Vestgrensa** (Vestgrensen) stasjon i Oslo var fram til 22. august 1999 en av Sognsvannsbanens stasjoner, liggende i mellom Blindern stasjon og Ullevål stadion stasjon. Vestgrensa stasjon ble oppkalt etter veien som på samme sted krysser banen i undergang.

Banebygger A/S Akersbanerne sitt forslag til stasjonsnavn var Ullevål haveby. For å unngå forvekslinger med bytrikkens daværende endeholdeplass med samme navn (som forøvrig senere skiftet navn til John Colletts plass), besluttet Aker herredsstyre å fastsette navnet til Vestgrensen.

Stasjonen ble nedlagt til fordel for Forskningsparken i forbindelse med forlengelse av trikkelinjen til Rikshospitalet, et tiltak ment å forenkle overgangen mellom trikk og t-bane.
Shirley MacLaine

**Shirley MacLaine** (født **Shirley MacLean Beaty**, 1934) er en amerikansk skuespiller, sanger, danser, forfatter og aktivist. 

Hun fikk Oscar for beste kvinnelige hovedrolle for sin rolle i *[[Tid for ømhet]]*, 1983, og har fått en stjerne på Hollywood Walk of Fame. 

## Liv og virke
### Bakgrunn
MacLaines mor, Kathlyn Corinne, var dramalærer. Faren Ira Beaty var professor i psykologi. Skuespilleren Warren Beatty (som endret bokstaveringen av etternavnet til to *t*er da han ble skuespiller) er hennes yngre bror. 

### Karriere
Hun fikk danseundervisning fra hun var tre år.. Etter skoletiden flyttet hun til New York i håp om å få en teaterjobb på Broadway. Hun arbeidet som erstatter av Carol Haney i musikalen *The Pajama Game*. Da Haney uventet skadet ankelen fikk Mac Laine tre inn for henne for en tid. En dag satt filmregissøren Hal B. Wallis blant publikum og han overtalte henne om å begynne å arbeide for Paramount Pictures i Hollywood.

Hennes første film var *[[Men… hvem myrdet Harry?]]* av Alfred Hitchcock fra 1955. I 1960 ble hun nominert til en Oscar for sin innsats i Billy Wilders *[[Ungkarsleiligheten]]* og i 1984 vant hun Oscar for beste kvinnelige hovedrolle i *[[Tid for ømhet]]*. I 1976 og 1984 var hun på nytt på Broadway med showet *Shirley MacLaine*.

Hun har også spilt rollen som Martha Levinson, Lady Coras mor, i Downton Abbey.

### Karrière
I 1960-årene var hun politisk aktivist, og i 1970-årene begynte hun å interessere seg for new age. Gjennom lesning av Edgar Cayces bøker ble hun interessert i reinkarnasjon, og på en reise i Andesfjellene ble hun introduserte  for tema som UFOer og ekstraterrestiale. I boken *Ut på en gyngende gren* (1983) skriver hun om «et stort spekter av New Age-temaer fra reinkarnasjon til UFO-er. Boken ble til TV-serie, og gjorde New Age kjent for et større publikum.».

## Filmografi (utvalg)
* 1955 – *[[Men... hvem myrdet Harry?]]*
* 1955 – *[[Kunstnere og modeller]]*
* 1956 – *[[Jorden rundt på 80 dager (film)|Jorden rundt på 80 dager]]*
* 1958 – *[[Elsk og vær lykkelig]]*
* 1960 – *[[Elleve om kuppet]]*
* 1960 – *[[Ungkarsleiligheten]]*
* 1961 – *[[Løgnen]]*
* 1963 – *[[Irma la Douce]]*
* 1964 – *[[Hvor skal dette ende?]]*
* 1966 – *[[Spillet veltes]]*
* 1980 – *[[Knute på tråden (1980)|Knute på tråden]]*
* 1983 – *[[Tid for ømhet]]*
* 1984 – *[[Verdens aller sprøeste bilrace]]*
* 1989 – *[[Blomster av stål]]*
* 1990 – *[[Hilsen fra Hollywood]]*
* 2005 – *[[Forhekset (film)|Forhekset]]*
* 2010 – *[[Valentine's Day (film)|Valentine's Day]]*
* 2013 – *[[The Secret Life of Walter Mitty]]*

## Referanser


## Eksterne lenker

* 
* 
*
Folkemedisin

**Folkemedisin** er et løst begrep som omfatter alt fra gamle overleveringer fra tidligere tider til den såkalte alternative medisin i moderne tid. Mange naturmidler i Norge har sitt opphav i tradisjonell norsk og europeisk folkemedisin. Begrepet folkemedisin har i Norge blant annet bakgrunn fra såkalte «svartebøker», fra utallige gamle legebøker og fra muntlige overføringer gjennom generasjoner.

Den gamle folkemedisinen er en blanding av gammel legekunst og ren overtro, blandet sammen med et vidt spekter av praktisk urtemedisin, besvergelser og mystikk.

Bruk av tran til både ernæring og behandling er et gammelt folkemedisinsk råd som fortsatt brukes og som også er dokumentert medisinsk. Bruken av tran til for eksempel sårbehandling har sammenheng med vitamininnholdet. Bruken av salver med vitamin A er også et eksempel. Allerede på 1700-tallet var det alminnelig å bruke tran mot engelsk syke. Først på 1900-tallet oppdaget man innholdet av A- og D-vitaminer i tran.

Gammelost, som inneholder samme slags muggsopper som penicillin, er kjent i folkemedisinen som et middel mot forkjølelse og hoste.

Imidlertid har mange folkemedisinske råd et preg av religiøse forestillinger og seremonier eller mystiske og trolldomsmessige handlinger. Tanken bak dette er at man overfører sykdommen fra den syke til «noe» annet, for eksempel til en hellig gjenstand.

De siste årene har flere urtepreparater fra fremmede lands folkemedisin blitt introdusert. Ginseng er det vanligste eksempelet på dette.

## Se også
*Etnomedisin
*Signaturlære
*Alternativ medisin

## Eksterne lenker
* NIFAB – Nasjonalt informasjonssenter for alternativ behandling (UiT)
### Om folkemedisin i søkbare bøker i Nasjonalbiblioteket
* Aamund Salveson: ''Folkeminne'' (1924)
* Ida Hydle: ''Kultur og helse i et lokalsamfunn'' (1991)
* Ardis Kaspersen: ''Folkemedisin fra hele landet'' (1994)
* Per Holck: ''Norsk folkemedisin : kloke koner, urtekurer og magi'' (1996)
* N. A Quislings: ''Overtroiske kurer og folkemedisin i Norge'' (1918/1999)
Fattighuset i Oslo

**Fattighuset** er en organisasjon i Oslo, Norge, som ved hjelp av egeninnsats og gjensidig hjelp har som formål å bedre forholdene til folk som står i et uønsket avhengighetsforhold til det offentlige.

Insitusjonen står for gratis utdeling av mat, klær, husgeråd, bøker.

Videre tilbys det informasjon, rådgivning, saksoppfølging, kurs, samtale- og selvhjelpsgrupper og lege. Det drives også sosialpolitisk arbeid overfor myndigheter lokalt og sentralt. Målet er at folk skal kunne stå på egne ben. 

## Organisasjon og historie
Fattighuset ble startet i 1994 i etterkant av messen «Kampen for tilværelsen/en messe for likeverd». Med utgangspunktet i Studiesenter for selvhjelp og det som den gang var Kampen verksted (et alternativt samlingssted som kan sies å være en forløper for dagens Hausmania), blant annet.

Fattighuset ledes av et styre bestående av 7 personer. Årsmøte der nytt styre velges for ett år av gangen avholdes i mars. I perioden 2012-2013 hadde styret en kvinneandel på 70%.

I tillegg kommer kontrollkomiteen som skal ha tilsyn med husgruppas arbeid, kommentere og assistere den dersom det behøves samt rapportere til årsmøtet. I den sitter blant annet aksjonsforsker Sissel Seim fra Høgskolen i Oslo som har fulgt Fattighusets virksomhet siden starten i et aksjonsforsknings-prosjekt. Den ferdige rapporten forelå sommeren 2006.

### Samarbeid med Synnøve Finden og nye lokaler
Fattighuset har hatt et økonomisk samarbeid med meierbedriften Synnøve Finden som har uttrykt ønske om å bistå organisasjonens arbeid. I mange år holdt man til i en forretningsgård i Torggata i Oslo sentrum, men da gården ble renovert, sto man senvinters 2006 i akutt fare for å stå uten noen lokaler. Som et direkte utslag av samarbeidet med Synnøve Finden har Fattighuset i mai 2006 kunnet flytte inn i nyoppussede lokaler på Grønland.

### Samarbeid med andre organisasjoner
Fattighuset er medlem av Velferdsalliansen, og samarbeider med flere andre organisasjoner om matutdeling, blant annet Fellesaksjonen mot fattigdom.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Fattighuset: Dokumentarfilm om Fattighuset Dokumentarfilm om Fattighuset
* Utlånsinformasjon fra Deichmanske bibliotek om dokumentarfilmen
* Fattighuset: Hjelper og refser Ny Tid, 9. november 2001
* Artikkel fra Morgenbladet om romfolket i Oslo om romfolket på fattighuset
Sissy Spacek

**Mary Elizabeth «Sissy» Spacek** (født 1949) er en amerikansk skuespiller og sanger. Hun vant Oscar for beste kvinnelige hovedrolle for rollen som Loretta Lynn i filmen *[[Coal Miner's Daughter (film)|Coal Miner's Daughter]]* i 1980. Hun har vært nominert ytterligere fem ganger i samme kategori.

## Filmografi (utvalg)
* 1973 – *[[Det nådeløse landet]]*
* 1976 – *[[Carrie]]*
* 1980 – *[[Coal Miner's Daughter]]*
* 1982 – *[[Savnet (film fra 1982)|Savnet]]*
* 1991 – *[[J.F.K. – saken fortsetter]]*
* 1996 – *[[If These Walls Could Talk]]*
* 1999 – *[[The Straight Story]]*
* 2005 – *[[North Country]]*
* 2011 – *[[Barnepiken]]*
* 2018 – *[[The Old Man and the Gun]]*

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Ceorl (Midgard)

I J.R.R. Tolkiens fiktive verden Midgard var **Ceorl** en av Rohans ryttere. Han var en av dem som kjempet i Det andre slaget ved Jarnavad den 2. mars 3019 i det tredje tidevervet.

I slaget ved Jarnavad ble Rohirrim drevet tilbake over Jarna med store tap, og stadig flere tropper kom fra Jarnagard og blant dem var både orker og ville fjellmenn fra Dunnland. Mens Erkenbrann fra *Vestfold* samlet alle de menn han kunne og dro mot Helmsdjupet, ble resten spredd, og Ceorl sendt sørøstover som ærendsrytter. Ceorl var utslitt; hans hjelm hadde buler, hans skjold var kløvd, og sverdet var takkete. Han var sliten og hev etter pusten da han på den 3. mars møtte en gruppe av Rohans ryttere. Han antar at de blir ledet av Éomer, og han gir dem nytt fra slaget og sier dem at de skal dra tilbake til Edoras for det er ikke mer å gjøre ved Jarnavad. Da viser kong Théoden seg for Ceorl, og Ceorl ble lyser opp i glede for å se sin konge frisk, og bød kongen sitt sverd. Ceorl får en uthvilt hest og rir med sin konge til slaget ved Helmsdjupet. Hans skjebne er ikke kjent.
Johan Nesenus

**Johan Nesenus** (ca. 1550–1604) var en norsk renessansekomponist.

## Liv og verk
Nesenus var kantor i  Celle i 1597 og Göttingen fra 1598 til 1604.

En samling verdslige korkomposisjoner (villaneller) etter Nesenus, *Liebgärtlein* (Mühlhausen 1598), er bare delvis bevart.

I tillegg er motetten *Gott der Herr sprach*, trykt i Helmstedt 1594, bevart. Nesenus titulerer seg i publikasjonen som *«Iohannes Nesenus Bergensis, Noruegus, artium studiosus»*, noe som må forstås som at han var student på utgivelsestidspunktet. Det er ukjent om han hadde en musikerkarriere i Norge.

Nesenus og Caspar Ecchienus er de eneste kjente norske komponistene fra 1500-tallet.

## Diskografi
* ''Norges musikkhistorie'', Bind 1, CD 2 inneholder *Gott der Herr sprach* og *Ach, woher kumpt mein Hertzen*, innspilt av Bærum Bachkor ledet av Thrøstur Eiriksson

## Referanser


## Kilder
* Nils Grinde: ''Norsk musikkhistorie : hovedlinjer i norsk musikkliv gjennom 1000 år'',  Universitetsforlaget ISBN 82-00-05639-2.  s. 52f.
* Rune J. Andersen: «Johan Nesenus», *[[Store norske leksikon]]*
* Anders Nygaard John Bergsagel: «Norge - musik», *[[Den Store Danske Encyklopædi]]*
Stiftelsen Rettferd

**Stiftelsen Rettferd** (tidligere **Stiftelsen Rettferd for taperne**) er en norsk stiftelse som arbeider for å bedre livssituasjonen til skoletapere, seksuelt misbrukte, feilplasserte i skole-, barne- og fosterhjem, psykiatriske pasienter, mobbeofre, krigsbarn og alle som kommer i konflikt med barnevernet eller NAV. Stiftelsen gir støtte i forbindelse med brevskriving, søknad etter billighetserstatning og annen kontakt med forvaltningen. I tillegg til å drive informasjonsarbeid, arbeider LRT sammen med andre organisasjoner og med advokater.

Organisasjonen ble stiftet under navnet Aksjon Rettferd for Taperne med Arne Skouens Aksjon for Rettferd for de Handikappede som en forløper. På Gjøvik 15. og 16. september 1993 ble det arrangert en «kongress for samfunnets tapere» og her ble Aksjon Rettferd for Taperne senere (stiftelsen) Landsforeningen Rettferd for Taperne grunnlagt.Ola Ødegaard har fått mye honnør for sitt mangeårige arbeid for de svake i samfunnet, og har fått tildelt Kongens fortjenstmedalje i gull for sin innsats 

*Taperforeningen* er en norsk oppfinnelse det finnes ikke noe tilsvarende i andre nordiske land eller internasjonalt. Organisasjonen hevder det er opp til den enkelte å definere seg selv som en ‘’taper’’ og avviser henvendelser om hjelp i rent økonomiske saker. *Taperne* har ingen felles identitet som f. eks. døve, eller noen objektive kriterier for hvem som kan bli medlem av foreningen. Å være ‘’taper’’ er en subjektiv opplevelse for den enkelte, men det forener mennesker som “ekspert-talen” holder adskilt med diverse diagnoser og betegnelser. 

En målsetning for stiftelsen er å forhindre at flere skal bli tapere. Stiftelsen hjelper til med å søke etter den erstatningen som skulle vært gitt taperen i utgangspunktet, som en annen start på livet. I 1996 ble det utført en spørreundersøkelse for å kartlegge hvem som melder seg inn i stiftelsen. Resultatene fra undersøkelsen nevner at: Medlemmene er jevnt fordelt med tanke på kjønn og gjennomsnittsalderen er på 55 år. Taperne bor i spredt bebygde strøk og 33% har tidligere vært spesialskoleelever. Svært mange har dårlige levekår og lav inntekt, men oppgir annet enn matrielle ressurser som avgjørende for sin oppfattelse av seg selv. En stor andel av taperne har psykiske problemer,  få nære personlige relasjoner og lite aktivitetsnivå på fritiden.

Stiftelsen Rettferd gir ut en Rettferdighetspris. I 2005 gikk den til Helen Bjørnøy i Kirkens Bymisjon.

Stiftelsen Rettferd er medlem av Fattignettverket Norge.

Tor Bernhard Slaathaug overtar som generalsekretær i stiftelsen første november, 2014.  Det er fire ansatte i stiftelsen i 2014 og Slaathaug overtar stillingen etter Ola Ødegaard som startet stiftelsen 21 år tidligere. Ødegaard går over til halv stilling for deretter å gå av med pensjon.

Stiftelsen vedtok 10. desember 2019 å fjerne de to siste ordene i det tidligere navnet *Stiftelsen Rettferd for Taperne*. 

## Referanser




## Eksterne lenker
* Stiftelsens nettpresentasjon
* Velferdsalliansen¨
Dahlener Heide

**Dahlener Heide** er et 180&nbsp;km² stort, skogkledd høgdedrag i det nordlige Sachsen, på østsida av Elben mellom byene Dahlen og Belgern. Området ligger på mellom 100 og 200&nbsp;moh.

Geologisk består Dahlener Heide av en serie med endemorener (Dahlener Endmoräne) fra nest siste og eldre istider (saale og elster). Hovedtrinnet strekker seg mellom Ochsensaal og Bockwitz; her er det avsatt en støtsidemorene med et svært velutvikla relieff. Her finnes høgdeforskjeller på opptil 55&nbsp;m og hellinger på opptil 25°. Ved Schildauer Berg ligger en annen randmorene, som på det høgeste når opp til 217&nbsp;moh. – Dahlener Heides høgeste punkt.

Etter nedisningene har smeltevatn jevna ut profilet og avsatt grusvifter og sandurer, og på sørsida av moreneplatåene finnes avsetninger av leire, silt, sand og grus. Mellom kvartære avsetninger finnes også stedvis rester av tertiære lag.

Jordsmonnet er i de sentrale, skogkledde delene av Dahlener Heide brunjord, men det finnes også strøk med skrinnere jordsmonn. Skogen domineres av gran, isprengt holt av bøkeskog.

Dahlener Heide er godt tilrettelagt for turgåere, med over 200&nbsp;km med turveger.

## Eksterne lenker
* WANDERFUL e.V. – Verein zur touristischen Förderung und Erhalt der Dahlener Heide
Faye Dunaway

**Dorothy Faye Dunaway** (født 14. januar 1941 i Bascom i Florida i USA) er en amerikansk skuespiller. Hun ble nominert til Oscar for beste kvinnelige hovedrolle for filmene *[[Bonnie and Clyde (film)|Bonnie and Clyde]]* (1967) og *[[Chinatown (film)|Chinatown]]* (1974) og vant prisen for rolletolkningen sin i filmen *[[Network]]* (1976). Dunaway har fått en stjerne på Hollywood Walk of Fame.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Faye Dunaways foreldre var Grace April (født Smith 1922–2004), husmor, og John MacDowell Dunaway jr. (1920–1984). Han var yrkesmilitær og familien flyttet idelig rundt omkring, også i Europa. I en tid bodde hun i Mannheim i Vest-Tyskland. Etter eksamen ved University of Florida flyttet hun til New York City.

### Skuespillerinne
I New York kom hun i 1962 med i Lincoln Center Rep. Company og hadde en del småroller, off-Broadway.

Dunaway gjorde sin filmdebut i 1967 i *The Happening*. Hennes store gjennombrudd kom samme år i *[[Bonnie and Clyde (film)|Bonnie og Clyde]]* der hun spiller en av tittelrollene mot Warren Beatty. Som en sval og grønnøyd blond skjønnhet kom hun under 1970-tallet til å bli en av de mest etterspurte skuespillerinnene i både i Hollywood og i internajonale filmer.

Faye Dunaway ble belønnet med en Oscar for beste kvinnelige hovedrolle i 1976 for sin medvirkning i filmen *[[Network (film)|Network]]*. Hun har vært Oscarsnominert vie ytterligere to anledninger. Dunaway har en stjerne på Hollywood Walk of Fame.

I 1981 spilte hun Joan Crawford i filmen *[[Kjæreste mamma]]*, basert på Christina Crawfords bok. Filmen fikk ujevne anmeldelser og Dunaway mottok en Razzie Award for dårligste kvinnelige hovedrolle, en pris hun delue med Bo Derek for hennes innsats i en Tarzanfilm. Ifølge Faye Dunaway ødela den filmen hennes karriere. De seriøse hovedrollene ble færre, og hun medvirket i filmer som *[[Supergirl]]* fra 1984.

Dunaway har vært gift to ganger, og fikk sitt første og eneste barn, sønnen Liam, da hun var 38 år gammel. Hun har også hatt en del meget omskrevne kjærlighetsaffærer, blant annet med Marcello Mastroianni, som hun traffe under innspillingen av *[[Amanti]]* (1968).

## Filmografi (utvalg)
* 1967 – *[[Bonnie and Clyde (film)|Bonnie and Clyde]]*
* 1970 – *[[Little Big Man]]*
* 1974 – *[[Chinatown (film)|Chinatown]]*
* 1974 – *[[Inferno i flammer]]*
* 1975 – *[[Tre dager for Condor]]*
* 1976 – *[[Network]]*
* 1976 – *[[De fordømtes reise]]*
* 1978 – *[[Eyes of Laura Mars]]*
* 1981 – *[[Kjæreste mamma]]*
* 1984 – *[[Supergirl (film)|Supergirl]]*
* 1987 – *[[Barfly]]*

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*
Harry Shearer

**Harry Julius Shearer** (født 23. desember 1943 i Los Angeles i California) er en amerikansk komedieskuespiller og skribent. Han er kjent for sin barndomskarriere og hans stemme for ulike figurer i ''The Simpsons''.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Han var sønn av Dora Warren (født Kohn; død 2008) som var bokholder, og Mack Shearer. Foreldrene var jødiske innvandrere fra Østerrike og Polen. Da han var fire år gammel hadde han en pianolærer hvis datter fikk virke som barneskuespillerinne. Pianolæreren foretok et karriereskifte etter noen tid, og ble agent for barneskuespillere, etterso han på grunn av datteren kjente til folk og forhold i den bransjen. Han bad om tillatelse fra Shearers foreldre til å la gutten komme til en prøvespilling. Dette gikk bra.

### Karriere
Julius' karriere begynte allerede som barn i filmer som *The Robe* (1953) og TV-serien *The Jack Benny Program* (serien gikk fra 1950 til 1965). Han var med i *[[Saturday Night Live]]* fra 1979 til 1980. Han ble sparket grunnet kreativ uenighet. Senere uttalte han: «Jeg var kreativ, mens de var annerledes» (org. «I was creative, they were different»).

Shearer har publisert tre bøker; *Man Bites Town* (en samling av Los Angeles Times Magazines-artikler han har laget) og *It's the Stupidity, Stupid*. Den siste, kalt *Not Enough Indians*profil, kom ut iukjent, ihvertfall etter 2005.

Shearer er nok mest kjent for sitt arbeid i *The Simpsons*. Der er han har stemmene til figurene Mr. Burns, Waylon Smithers, Ned Flanders, Reverend Timothy Lovejoy, Kent Brockman, Julius Hibbert og rektor Seymour Skinner pluss mange andre småroller.

Shearer er også en habil musiker, først og fremst bassist, og spiller i bandene *[[Spinal Tap]]* og *The Folksmen* i de fiktive dokumentarene *[[Hjelp vi er i popbransjen]]* og *[[A Mighty Wind]]*

Shearer spilte også en gjesterolle i filmen *Wayne's World 2* i 1993 som radioprogramlederen «handsome-Dan»

Siden 1993 har Shearer vært gift med sanger Judith Owen.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
* 
* Harry Shearer på answers.com
Tombstone

**Tombstone** er en by i Cochise County i Arizona. Byen ble grunnlagt i 1879 i et område som da var kalt Arizona Territory. Ifølge folketellingen i 2000 hadde byen et innbyggertall på , noe som var en drastisk nedgang i folketallet siden den gang da byen var større enn San Francisco.

## Historie
Tombstone vokste opp omkring en rik sølvmine og ble hurtig kjent som en av vestens mest lovløse steder. Eksempelvis var byens «kulturhus» Bird Cage Theater kun i drift i åtte år, men i den tiden døde det 26 mennesker der. Tombstone var i 1881 også plassen for en av de mest kjente duellene gjennom tidene, hvor blant annet «Doc» Holliday og Wyatt Earp var innblandet.

Tombstone er i 2008 godt bevart samt et populært reisemål.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Louise Fletcher

**Estelle Louise Fletcher** (født 22. juli 1934 i Birmingham i Alabama i USA, død 23. september 2022 i Montdurausse i Tarn i Frankrike) var en amerikansk skuespiller som mottok Oscar for beste kvinnelige hovedrolle for rollen som søster Ratched i filmen *[[Gjøkeredet (film)|Gjøkeredet]]*. 
## Liv og virke
### Bakgrunn
Louise Fletcher var den andre av fire barn til pastor Robert Capers Fletcher, en episkopal prest fra Arab i Alabama, og Estelle Caldwell. Begge hennes foreldre var helt døve og arbeidet med døve og hørselsskadede.

Louises far grunnla mer enn 40 kirker for døve i Alabama.

Louise Fletcher og hennes søsken, Roberta, John og Georgianna, ble alle født uten å ha arvet noen hørselsnedsettelse. Hun lærte seg å snakke av en hørende nær slektning, som også introduserte henne for skuespill. Etter en tid ved  University of North Carolina reiste hun til Los Angeles, der hun begynte å arbeide som sekretær på dagtid og tok leksjoner i skuespill om kveldene.

### Skuespiller
Hun medvirket i en rekke fjernsynsserier fra 1958 til 1961 og gjorde et comeback med filmdebuten i Robert Altmans *Thieves Like Us*, 1974). Hun vant en Oscar-pris for sin hovedrolle som oversykepleierske Ratched i *One Flew Over the Cuckoo's Nest* (*Gjøkeredet*, 1975). Da hun tok imot sin Oscar, brukte hun tegnspråk for å takke sine foreldre.

Fletcher spilte senere i filmer som *The Cheap Detective* (1978), *Brainstorm*, 1983) og *The Player* (1992).

### Ekteskap
Louise Fletcher giftet seg med produsenten Jerry Bick, men de skiltes ad i 1977. Paret hadde to sønner, John Dashiell Bick og Andrew Wilson Bick. Fletcher tok et avbrekk på rundt ti år fra skuespillerkarrieren for å oppfostre dem.

Fletcher fikk honorærgrad fra Gallaudet University i 1982.

Hun døde i sitt hjem i Montdurausse i Frankrike den 23. september 2022, i en alder på 88 år.

## Filmografi (utvalg)
* 1975 – *[[Gjøkeredet (film)|Gjøkeredet]]*
* 1983 – *[[Prosjekt brainstorm]]*
* 1984 – *[[Ildbarnet]]*
* 1989 – *[[Best of the Best]]*

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Sukao

**Sukao** – *Somalisk Ungdom Kultur og Aktivitets Organisasjon* – er en organisasjon for somalisk ungdom. Sukao ble stiftet i 2003. Organisasjonen er et rusfritt og klanfritt tilbud. De arbeider for at somalierne skal delta aktivt i det norske samfunnet. Sukao har som formål å forbedre unge somaliers situasjon i Oslo. De har bl.a. idrettsaktiviteter, folkedans og driver lekselesing. 
Sukao er medlem av Velferdsalliansen.  27.08.2013 ble det åpnet konkurs i boet til organisasjonen. 

## Eksterne lenker
* Sukaos hjemmeside 
* Kunngjøring i Brønnøsundsregisteret
Ellen Burstyn

**Ellen Burstyn** (født **Edna Rae Gillooly**; 1932) er en amerikansk skuespiller.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Edna Rae Gillooly var datter av Correine Marie (*née* Hamel) og John Austin Gillooly. Hun har sagt at henne bakgrunn er «irsk, fransk. Pennsylvania Dutch, og litt kanadisk indiansk». Hun har en eldre bror, Jack, aog en yngre, Steve. Hennes foreldre skilte seg da hun var ung, og hun og brødrene bodde med sine mor og stefar.

Edna Rae Gillooly droppet tidlig ut av *High School* for å fokusere på modellkarrieren mens hun også arbeidet i varehus.

### Karriere
I 1957 debuterte hun som skuespillerinne på Broadway. Hun byttet helt til skuespill, og tok på seg forskjellige roller i TV-serier. I 1963 flyttet hun til New York City for å ta skuespillerkurs i Lee Strasbergs anerkjente Actors Studio.

I 1974 vant Burstyn en Oscar for beste kvinnelige hovedrolle for rollen som Alice Hyatt i dramafilmen *[[Alice bor her ikke lenger]]*. Hun ble også nominert til en Oscar for rollene i *[[Siste forestilling]]*, *[[Exorcisten]]*, *[[Samme tid neste år]]*, *[[Levende eller død?]]* og *[[Requiem for a Dream]]*.

Mens hun spilte inn *Exorcisten*, fikk Ellen Burstyn en langvarig ryggskade i halebeinet da hun ble kastet voldsomt i bakken med et tau knyttet rundt livet under et stunt hun personlig utførte.

Burstyn har også vunnet to Primetime Emmy Awards for rollene i *[[Law & Order: Special Victims Unit]]* og *[[Political Animals]]*. Hun har en Tony Award for rolletolkningen i skuespillet *Same Time, Next Year*, som filmen *Samme tid neste år* er basert på.

## Filmografi (utvalg)
* 1971 – *[[Siste forestilling]]*
* 1973 – *[[Exorcisten]]*
* 1974 – *[[Alice bor her ikke lenger]]*
* 1984 – *[[Farlig brennpunkt]]*
* 2000 – *[[Requiem for a Dream]]*
* 2002 – *[[Ya-Ya jentenes hemmelige nedtegnelser]]*
* 2002 – *[[Den røde drage (film)|Den røde drage]]*
* 2006 – *[[The Wicker Man (2006)|The Wicker Man]]*
* 2008 – *[[W.]]*
* 2009 – *[[According to Greta]]*
* 2012 – *[[Political Animals|Political Animals]]* (TV-serie)
* 2014 – *[[Interstellar]]*

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Grønt belte (Storbritannia)

:*Se også [[grønt belte (andre betydninger)]].*
----
Et **grønt belte** er i britisk byplanlegging et konsept for å kontrollere byers vekst. Det første grønne beltet ble opprettet rundt London av boligminister Duncan Sandys. Konseptet består av at det opprettes en ring rundt byer hvor det er restriksjoner på bygging slik at man beholder naturområder og landsbygd. 

## Politikk

Politikken som ligger bak grønne belter er nedfelt i regjeringens *Planning Policy Guidance Note 2: Green Belts*, et rundskriv om  reguleringspolitikk. Lokale myndigheter er ikke bundet av dokumentet, men blir sterkt anbefalt å følge prinsippene når de vurderer reguleringsendringer som kan føre til urbanisering av nye områder, eller når de har planer om å innføre et grønt belte. 

Det er definert fem mål for grønne belter:

* Å stoppe uhindret spredning av store, tett bebygde områder
* Å hindre nabobyer i å smelte sammen
* Å beskytte landsbygden fra å bli tatt over av byene
* Å bevare historiske byers spesielle karakter
* Å bidra til byfornyelse ved å oppmuntre til gjenbruk av eiendommer fremfor nybygning

Det man anser for å være de fremste fordelene og mulighetene med grønne belter er:

* Mulighet for å finne åpne naturområder nær byene
* Mulighet for fritidsaktiviteter i naturen 
* Bevaring av vakre landskap
* Sikring av miljøinteresser
* Bevaring av dyrket mark, skog og annen eiendom knyttet til primærnæringer

## Grønne belter i England

Per 2003 var det fjorten grønne belter i England, som tilsammen beskyttet 13% av arealet.
Basildon

**Basildon** er den største byen i distriktet (borough) Basildon i seremonielle grevskapet Essex i England. Den administrasjonssenter for distriktet Basildon. Den ligger omkring 51&nbsp;km øst for sentrale London, 18&nbsp;km sør for byen Chelmsford og 16&nbsp;km vest for Southend-on-Sea. Mindre byer i nærheten er Billericay i nord, Wickford i nordøst og South Benfleet i øst. Basildon ble opprettet som ny by etter den andre verdenskrig i 1948 for å ta av for befolkningsveksten i London ved å lokke londonere til mer landlige omgivelser. Tre mindre byer og landsbyer, Pitsea, Laindon, Basildon og Vange, ble slått sammen for å danne en kjerne i den nye byen. Den nye byen tok navnet Basildon ettersom den var den mest sentrale av de fire.

Det lokale administrasjonssenteret med samme navn ble opprettet i 1974 og fikk status som borough i 2010, og omfatter et større område enn bare byen Basildon; de to nabobyene Billericay og Wickford, foruten en rekke landsens landsbyer og mindre bosetningsområder kom innenfor dens grenser. Byen Basildon er en av de mest tettest befolkede områder i grevskapet.

En del av Basildons beboere arbeider i London grunnet at byen er godt tilknyttet med City of London og Docklands finansielle og korporative distrikter med hovedkontorer. Det er en reise som tar 36 til 58 minutter fra tre stasjoner i Basildon til Londons Fenchurch Street stasjon.

Basildon er også kjent som stedet der bandet Depeche Mode kommer fra. Alle medlemmene i bandet er fra Basildon.

## Historie
Stedet er kjent fra langt eldre tid; i *[[Domesday Book]]* (1086) er det nevnt som *Behoter*. Dette viser antagelig til *Beorthals dun*, et område ved veien Holy Cross Church Road i dagens Basildon. Den moderne navneformen kommer antagelig fra det angelsaksiske navnet *Beorthealh* og *dun*, «Beorthealhs ås eller borg». *Dun* er keltisk for bygdeborg, som gjerne lå på en høyde eller ås, sammenlign med Dundee. Navnet har så gjennom tiden blitt forvansket som *Berdlesdon, Bretlesden, Batlesdon, Bastelden, Basseldon og Bassendon*.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Basildon Council
* Basildon Heritage
* Basildon Borough History - Basildon 
* Basildon History
* Basildon i *Domesday Book*
* Basildon Radio - Basildon local Internet Radio station
Liza Minnelli

**Liza May Minnelli** (født 12. mars 1946 i Hollywood i California) er en amerikansk skuespiller og sangartist. Hun er datter av sangeren og skuespilleren Judy Garland og filmregissøren Vincente Minnelli.

Minnelli regnes som både et Broadway-ikon og et homoikon. Hun er en av få personer som har vunnet både Oscar, Emmy, Grammy og Tony. Minnelli vant Tony-prisen for beste kvinnelige hovedrolle i en musikal for prestasjonene sine i *[[Flora the Red Menace]]* og *[[The Act (musikal)|The Act]]*. Hun vant Oscar for beste kvinnelige hovedrolle for rollen som Sally Bowles i filmmusikalen *[[Cabaret (film)|Cabaret]]* (1972) og Emmy-prisen for TV-spesialen *[[Liza with a Z]]* (1972). Minnelli ble belønnet med en æres-Tony i 1974 og en Grammy Legend Award i 1990. Hun har fått en stjerne på Hollywood Walk of Fame.

Minnelli har spilt i flere filmer (blant annet *[[Arthur (film)|Arthur]]*) og Broadway-musikaler. Videre har hun gjort seg gjeldende som konsertartist med turnéer verden over og med egne TV-show. I 1989 samarbeidet hun med Pet Shop Boys på albumet *Results* (1989).

## Filmografi
* *Charlie Bubbles* (1967)
* *The Sterile Cuckoo* (1969) (nominert til en Oscar-pris for sin rolle i denne filmen)
* *Tell Me That You Love Me Junie Moon* (1970)
* *Cabaret* (1972) (vant en Oscar-pris for sin hovedrolle i denne filmen)
* *Lucky Lady* (1975)
* *A Matter Of Time* (1976)
* *New York, New York* (1977)
* *Arthur* (1981)
* *A Time To Live* (1985) (vant en Golden Globe-pris for sin rolle i denne filmen)
* *Rent-a-Cop* (1987)
* *Arthur 2 – On The Rocks* (1988)
* *Stepping Out* (1991)
* *Parallel Lives* (1994)
* *The West Side Waltz* (1995)
* *The Oh In Ohio* (2006)
* *Sex and the City 2* (2010)
Hun var også gjest på *[[The Judy Garland Show]]* to ganger i 1963.

## Broadway-show/musikaler

* *Best Foot Forward* (1963)
* *Flora, the Red Menace* (1965, vant en Tony-pris for sin rolle)
* *Liza, starring Liza Minnelli* (1974, One Woman Show. Vant en ny Tony-pris)
* *[[Chicago (musikal)|Chicago]]* (1975)
* *The Act* (1977/78, vant sin tredje Tony-pris)
* *The Rink* (1984, ble nominert til en Tony-pris)
* *Victor/Victoria* (1997)
* *Minnelli on Minnelli* (1999, One Woman Show)
* *Liza's Back!* (2002, One Woman Show)
* *Liza's at the Palace* (2008, One Woman Show)

## Plateutgivelser
Noen plateutgivelser: *Liza! Liza!* (1964, hennes debut-LP), *Liza With a Z* (1972), *The Singer* (1973), *Liza Minnelli at Carnegie Hall* (1987), *Results* (1989), *Gently* (1996).

## Referanser




## Eksterne lenker

* 
* 
* 
* 
*
Sydbøkfamilien

* Sydbøk (*Nothofagus*)

**Sydbøkfamilien** (Nothofagaceae) er en plantefamilie i ordenen Fagales. Den omfatter ca. 35 arter i én slekt – **sydbøkslekten** (*Nothofagus*).

Sydbøkfamilien har vært regnet som en del av bøkefamilien inntil nylig, men genetiske studier har vist at slektskapet er atskillig fjernere enn tidligere antatt. Sydbøkfamilien oppstod på superkontinentet Gondwanaland, og har i dag representanter i det sørlige Sør-Amerika, Australia, Tasmania, New Zealand, Ny-Guinea og Ny-Caledonia.

## Eksterne lenker
*
Lasse Lindroth

**Lars «Lasse» Erik Oliver Lindroth** (født 9. november 1972, død 11. juli 1999) var en svensk forfatter, skuespiller og stand up-komiker.
1994 utkom hans første bok *Där inga änglar finns*. Den ble fulgt av ytterligere tre, den siste utgitt posthumt. I 1994 skapte han også Ali Hussein, et alter ego han anvendte som stand up-komiker. Med sin utenlandske bakgrunn og sine personlige erfaringer kunne han i denne rollen gjøre narr av hverdagsrasisme og fremmedfrykt.

Lasse Lindroth døde i en bilulykke på E6 i Bohuslän i juli 1999, på vei hjem fra et engasjement i Norge, der han var svært populær. Bare tre uker før sin død hadde han giftet seg med Emma Lindroth, som også ventet deres barn.

Han hviler som «Komiker Lasse Lindroth» på St. Jörgens kirkegård i Varberg. Gravstenen har inskripsjonen «Den sjunde dagen» og prydes av en stilisert fisk, et kamerattegn Lasse Lindroth også bar som tatovering. 

## Filmografi
* 1995 – *[[Sjukan]]* (TV-serie)
* 1998 – *[[Beck – Öga för öga]]*
* 1998 – *[[Beck – The Money Man]]*
* 1997 – *[[Beck – Pensionat Pärlan]]*

## Referanser


## Eksterne lenker
*  
* Lasse Lindroth – en minneside
Sécurité publique Canada

**Sécurité publique Canada** (fullt navn: **Ministère de la Sécurité publique du Canada** (engelsk: **Public Safety Canada**) er et departement i den canadiske regjeringen med ansvar for indre sikkerhet og sivil beredskap. Departementet ble opprettet i desember 2003 gjennom en reorganisering av den føderale regjeringen, blant annet med bakgrunn i terrorangrepet 11. september 2001.

## Eksterne lenker
*
Chuichi Nagumo

**Chuichi Nagumo** (南雲 忠一, *Nagumo Chūichi*, født 25. mars 1887, død 6. juli 1944) var admiral i den keiserlige japanske marine. Han ledet det suksessrike japanske angrepet på Pearl Harbor, men ble seks måneder etter slått av US Navy i slaget ved Midway.

Nagumo avsluttet sin utdanning ved den japanske sjøkrigsskolen i 1908 og hadde deretter en rekke kommandoer, blant annet ved stabsskolen. Hans spesialitet var torpedotaktikk. Ved ansiennitet og forbindelser ble han stadig forfremmet og fikk etterhvert kommando over en hangarskipsgruppe (1. hangarskipsgruppe) i april 1941.

Mange jevnaldrende og historikere tvilte på hvor egnet han var for en slik stilling med hans manglende erfaring med hangarskipsoperasjoner. Mens han var sjef for styrken ledet han angrepet på Pearl Harbor og gjorde en god innsats i de innledende kampene i Stillehavet i 1942. Hans angrep på britiske styrker i Det indiske hav var en suksess; senkningen av et britisk hangarskip, to kryssere og to destroyere tvang britene til å trekke sine styrker tilbake til Øst-Afrika.

I det avgjørende slaget ved Midway mistet han imidlertid fire hangarskip. Dette førte til mye kritikk, mest fordi mange japanere anså at Nagumo ikke hadde gjort en helhjertet innsats i slaget. Etter Midway kommanderte han hangarskip i slaget ved Salomonøyene og slaget ved Santa Cruz øyene. I november 1942 ble han flyttet til å lede en marinebase i Japan. I mars 1944 fikk han igjen en sjøkommando i Marianene; ved de avgjørende kampene om Saipan begikk han selvmord.

## Referanser


## Eksterne lenker
* WW2DB: Chuichi Nagumo (engelsk)
Komposisjon

**Komposisjon** kan vise til 

* Komposisjon (billedkunst) - formell oppbygning av kunstverk
* Komposisjon (musikk) - å skape et musikkverk, betegner også verket selv

## Se også
* Advanced Composition Explorer
Straffedes organisasjon i Norge

**SON - Straffedes Organisasjon i Norge** er en interesseorganisasjon som drives for og av straffede i Norge. SON ble opprettet i 1980, og har kontorer har på adressen Hjelmsgate 5 i Oslo.. 

Organisasjonen ønsker å være alle straffedes talerør overfor justismyndighetene, Kriminalomsorgen og overfor det øvrige samfunn og hjelpeapparat. SON driver også sosiale og kulturelle tilbud og rådgivningstjeneste, og en telefontjeneste rettet mot medlemmer flere steder i landet, den såkalte «fangetelefonen». Organisasjonen engasjerer seg politisk blant annet ved å ta del i høringer initiert av Stortinget eller av Justisdepartementet. Den deltar i Fattignettverket Norge, fordi den anser at fattigdomsbekjempelse er den beste formen for kriminalitetsforebygging. 
## Referanser

## Eksterne lenker
*
Australias herrelandslag i fotball

**Australias herrelandslag i fotball** er det nasjonale fotballaget til Australia, og dette landslaget blir administrert av Australias fotballforbund. Det australske fotballforbundet ble stiftet i 1961, og ble medlem av FIFA i 1963. Australia har deltatt i seks VM-sluttspill mellom 1974 og 2022. Landet spiller ikke fast på én stadion, men har de siste årene spilt på blant annet Stadium Australia og Sydney Football Stadium i Sydney, Docklands Stadium i Melbourne og Adelaide Oval i Adelaide.

## Historie
Australia deltok for første gang i fotball-VM i 1974 i Vest-Tyskland. I 2006 kvalifiserte de seg for et nytt VM, og dette går også i Tyskland. De slo  i play-off spill på straffesparkkonkurranse i Sydney 16. november, og kom med til VM.

Den 12. juni 2006 scoret Tim Cahill landets første mål i et VM-sluttspill da han utlignet til 1-1 i det 84. minutt i en kamp mot . Australia vant til slutt kampen 3-1, og dette var landets første seier i et VM-sluttspill.

## VM-resultater

## Kamper i VM-sluttspill

## Nåværende tropp
Oppdatert 28. november 2022.
Australias tropp til VM i fotball 2022 i Qatar fra 20. november 2022 til 18. desember 2022.

### Andre spillere
Spillere som har vært med i landslagstroppen de siste 12 månedene.

## Flest landskamper

## Flest landslagsmål

## Landslagsmanagere
Oppdatert 26. januar 2011.

* Poeng per kamp = er statistisk basert på en standard 3 poeng for seier og 1 poeng for uavgjort.

## Se også
* Australias kvinnelandslag i fotball
* Australias U23-herrelandslag i fotball

## Referanser


## Litteratur
* Olsen, Egil Roger (2002): *DRILLOS VERDEN*. Kagge Forlag AS, OSLO. ISBN 82-489-0244-7

## Eksterne lenker
*  Hjemmeside til det australske fotballforbundet
*  Australias profil hos FIFA.com 
*  FIFAs VM-2006 profil om Australia 
*  Oversikt over australske spillere som har flest landskamper og landslagsmål (RSSSF)
*  Oversikt over australske landslagssjefer fram til 1998 (RSSSF)
Knud Larsen

**Knud Larsen** (født 1939) er en dansk arkitekt, bosatt i Oslo, Norge. Han er professor emeritus ved Institutt for byggekunst, prosjektering og forvaltning ved Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet (NTNU).
 
Som ansatt på Henning Larsens tegnestue i København arbeidet han med utviklingen av Universitetssentret på Dragvoll i Trondheim.

Knud Larsen har undervist i bygningskunst ved NTNU i tiden 1978–2010.

Han har siden 1994 vært spesielt engasjert i tibetansk arkitektur og har etter et fem-årig forskningsprosjekt med feltarbeid i Tibet, sammen med arkitekt Amund Sinding-Larsen, skrevet boken *The Lhasa Atlas. Traditional Tibetan Architecture and Townscape*, Serindia Publications, London 2001, som i 2005 også ble utgitt i en kinesisk/tibetansk utgave. I 2023 opprettet han et eget forlag, Tronfjell Publications, og publiserte en ny bok Wall Painting in Tibet.  
 
Knud Larsen samarbeidet gjennom Nettverk for universitetssamarbeid Tibet-Norge med Tibet Universitet om bevaring av tradisjonell, tibetansk arkitektur og veggmaleri. Han ledet også hver høst et videregående kurs for NTNU-arkitektstudenter i Lhasa, Tibet.

Larsen er nestleder i styret til Stiftelsen Tronfjell Fredsuniversitet og har tegnet forprosjektet til Fredsuniversitetets bygninger på Flattron.

Han var gift med den norske keramikeren Kari Christensen.

## Referanser


## Eksterne lenker

* Hjemmesiden til Mt.Tron University of Peace Foundation
* Hjemmesiden til Nettverk for universitetssamarbeid Tibet-Norge