Smalbladask

**Smalbladask** (*Fraxinus angustifolia*) er et løvfellende tre i oljetrefamilien.

Den blir opptil 30 meter høy og ligner på den nære slektningen ask. Smalbladask er ganske variabel og deles i flere geografiske underarter, som av og til er blitt betraktet som egne arter. Underartene skilles på antall småblader og formen på frukten (samaraen). Det finnes også flere former, for eksempel forma *rotundifolia* i østre Romania og Moldova som har brede småblad som ask.

Barken er mørkegrå med ribber som blir dype og knudrete på eldre trær. Kronen er kuppelformet og uregelmessig med noen få opprette greiner. Bladene er finnete og 15–25&nbsp;cm lange. Det er 3–13 småblad som er 3–8&nbsp;cm lange og 1–2&nbsp;cm brede. Den ytre delen av småbladet er sagtannet.

Det beste kjennetegnet for å skille ask og smalbladask er blomsterstanden som er sammensatt hos ask, mens smalbladask har et enkelt aks. Knoppene er svarte hos ask og brune hos smalbladask. Småbladene er som artsnavnet antyder som regel smalere hos smalbladask. 

Arten er vindpollinert. Blomsterstandene kan bestå av bare tvekjønnede blomster, bare hannblomster eller en blanding. Alle trær har både hann- og tvekjønnede blomster, så smalbladask er hermafrodittisk. Blomstene springer ut 2–11 uker før løvet spretter. I middelhavslandene blomstrer smalbladask fra januar eller tidlig februar til februar eller tidlig mars. Lenger nord varer blomstringen fra siste halvdel av mars til siste halvdel av april. Av og til blomster trærne etter løvfall i slutten av november, men da blir som regel blomstene ødelagt av frost. Frukten er en flat nøtt med en lang vinge. 

Smalbladask er utbredt fra Spania, Portugal og Nord-Afrika nordover til Slovakia og sørlige Mähren og østover til Kaukasia og Iran. De sentralasiatiske artene *F.&nbsp;potamophila* og *F.&nbsp;sogdiana* betraktes av Eva Wallander som synonymer for *F.&nbsp;angustifolia* subsp. *syriaca*. Smalbladask vokser på fuktig, næringsrik jord og finnes helst langs elver der den vokser sammen med andre løvtrær som eik, agnbøk, alm, lønn, or, poppel, pil, platan, valnøtt, lind, asal og *[[Kirsebærslekten|Prunus]]*. I middelhavslandene kan arten også finnes på tørrere steder oppe i høyden, 500–2000&nbsp;moh.

Veden brukes på samme måte som hos ask, men har litt dårligere mekaniske egenskaper på grunn av at årringene er bredere. Løvverket ble tidligere brukt som dyrefôr i Sør-Europa. Hjort og rådyr beiter på både blader og bark. Smalbladask plantes langs veger og bygater i Sør- og Sentral-Europa.

## Underarter
* *Fraxinus angustifolia* subsp. *angustifolia* — det vestlige middelhavsområdet, 7–13 småblad, undersiden av bladet er glatt
* kaukasusask (*F. angustifolia* subsp. *oxycarpa*) – Sør-Europa østover fra nordøstre Spania til Sørvest-Asia, 3–9 småblad, undersiden av bladet er hårete langs hovednerven
* *Fraxinus angustifolia* subsp. *syriaca* – Tyrkia og Israel til Sentral-Asia, bladene sitter som regel tre sammen i en krans, 3–5 småblad, undersiden av bladet er glatt

## Litteratur
* 
* 
* 
* 
* 

## Eksterne lenker
* 


Полски ясен - лист.jpg|Blad
Полски ясен 3.jpg|Bark
Полски ясен - клонка 2.jpg|Knopper
Fraxinus angustifolia Inflorescencia 2012-1-29 SierraMadrona.jpg|Blomster
Fraxinus angustifolia MHNT.BOT.2007.40.13.jpg|Frukt
Río Blasco 2.JPG|En styvet smalbladask ved bredden av en spansk elv