open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Pinatubo

**Pinatubo** er en vulkan på Luzon, en øy i Filippinene. Den befinner seg 100 km nordvest for Manila i distriktet til provinsen Pampanga.

Pinatubo er en stratovulkan og er omkring 1760 meter høy. Navnet Pinatubo betyr «som får til å vokse», og kommer kanskje av den fruktbare jorden rundt fjellet.

På 1500-tallet trakk mange av aeta-folkegruppen til Pinatubo under spanjolenes ekspansjon. 

## Utbruddet i 1991
Pinatubo hadde et voldsomt utbrudd i juni 1991, som ble et av de kraftigste vulkanutbruddene på 1900-tallet. Utbruddet regnes til tross for sine følger som et godt eksempel på forutgående skadeforebyggende arbeid. Utbruddet førte til at 700 mennesker omkom og at  ble hjemløse. Det finnes ikke mye informasjon om ev. tidligere utbrudd, men Pinatubo hadde før dette sannsynligvis ikke hatt noe større utbrudd på over 400 år. Aeta-folket fortalte om at man noen ganger i tidligere tider kunne høre små eksplosjoner, men dette er noe som er vanlig i et område med geotermisk aktivitet. 

Før utbruddet sørget Det filippinske instituttet for vulkanologi og seismologi for at mange mennesker ble evakuert. De erklærte et 10 km bredt område rundt vulkanen som farlig. Det ble satt i gang et stort arbeid for å evakuere folk. Man gjorde det man kunne for å fortelle folk om den overhengende faren. Blant annet sørget man for å vise videoer av vulkanutbrudd. Siden så mange mennesker ble evakuert, klarte man å unngå mye skade.

Det første større utbrudd fant sted 12. juni. Man opplevde at det regnet sand ned over store landområder. Det ble fulgt av flere jordskjelv og utbrudd. En aske- og dampsøyle ble sendt 30 km opp i luften. 20 millioner tonn svoveldioksid ble slynget ut i atmosfæren. Det ble meldt om at sand hadde falt ned så langt unna som i Vietnam. Utbruddet hadde til en viss grad virkning på værforhold flere steder. Svoveldioksid som samlet seg i stratosfæren hadde innvirkning på solstrålene og gjorde at det mange steder i verden ble noen grader kaldere.

## Fra 1992
Et utbrudd fulgte i august 1992. I dette utbruddet omkom omkring 70 personer. 

Av frykt for ras og flom sørget man i 2001 for å drenere bort en del av vannet som hadde samlet seg i krateret. 

I dag foregår svømming og padling med kajakk i kratersjøen.

## Referanser
Rottatouille

***Rottatouille*** (engelsk *Ratatouille*, IPA-uttale: ; fransk: ) er en amerikansk animasjonsfilm fra 2007 produsert av Pixar og distribuert av Walt Disney Pictures. Filmen forteller historien om Rémy (stemme av  Patton Oswalt i engelskspråklig versjon) som er en rotte som lever i Paris og vil bli mesterkokk. Filmen er regissert av Brad Bird (som tok over fra Jan Pinkava i 2005) og hadde premiere i USA 29. juni 2007. I Norge ble den sluppet 28. september 2007.

Tittelen er et ordspill på navnet på den tradisjonelle, franske grønnsaksstuingen ratatouille.

## Aldersgrense
I Norge har Medietilsynet gitt filmen 7-års aldersgrense da det følger med en kortfilm *«Det store løftet»* som kan virke «skremmende på de aller yngste barna», ikke på grunn av selve filmen.

## Handling
Remy er en svært intelligent og idealistisk ung rotte som drømmer om å begynne som kokk som hans store idol, den avdøde Auguste Gusteau. Imidlertid er aller de andre rottene, inkludert broren Emile og faren Django, bare interessert i mat som næring. En dag, når alle rottene blir tvunget til å flykte fra hjemmet deres, blir Remy skilt fra resten av klanen og havner til slutt på kjøkkenet til Gusteaus restaurant i Paris. Remy observerer Alfredo Linguini som forsøker å fikse en suppe. Mem Linguini ødelegger den, men Remy fikser feilene hans. Linguini oppdager ham, men avslører ham ikke for Skinner, Gusteaus tidligere Soussjef og eier av restauranten. 

Skinner konfronterer Linguini for å ha tuklet med suppen. Men når suppen ved et uhell blir servert til gjestene, og viser seg å være en stor suksess, overbeviser Colette Tatou, personalets eneste kvinnelige kokk, Skinner om å beholde Linguini. Remy hjelper Linguini med å lage suppen en gang til. Tilbake i Linguinis leilighet lærer de å kommunisere og finne på en plan: Remy gjemmer seg under Linguinis toque ved restauranten, og guider bevegelsene hans som en marionett ved å trekke i håret hans. Restauranten blomstrer, og Remys oppskrifter blir populære. 

Men når Linguini og Colette utvikler et romantisk forhold, begynner Remy å føle seg utenfor. Han gjenforenes med Emile og klanen, men blir avvist av Django på grunn av sin beundring for mennesker. Den verdenskjente mat-kritikeren Anton Ego kunngjør at han ønsker å spise ved restauranten. Etter en krangel med Linguini, leder Remy klanen sin til å raide restaurantens som hevn, men Linguini jager dem ut. Linguini beklager ovenfor Remy fordi han aldri hadde klart å lage mat uten ham, og avslører sannheten for sine ansatte - men alle går sin vei i vantro. Men Colette kommer tilbake etter å ha husket Gusteaus tidligere motto, "Alle kan lage mat" og Imponert av Remys besluttsomhet, tilbyr Django og de andre rottene å hjelpe. De lager mat under Remys ledelse. Men Skinner og en helse-inspektør forsøker å blande seg inn, og forsøker å skape problemer. 

## Skuespillere

* Espen Sandvik som Forteller
* Ellers medvirker: Lena Meieran Øyvind B. Lyse
Den franske servitøren i traileren har stemmen til regissøren Brad Bird.

### DVD-utgivelse
*Rottatouille* vil utgis på DVD og Blu-ray i Nord-Amerika den 6. november 2007.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Alagoinha

**Alagoinha** kan vise til:

* Alagoinha (Paraíba) – en brasiliansk kommune i delstaten Paraíba
* Alagoinha (Pernambuco) – en brasiliansk kommune i delstaten Pernambuco
Hule

**Hule** har flere betydninger.

* Berghule, et naturlig mindre hulrom i bergarter
* Grotte, et naturlig stort hulrom i bergarter
* Isgrotte, ei naturlig grotte med is
* Isbregrotte, ei hule i en isbre
* Jordhule, ei hule gjort i jord og andre egnede løsmasser, ofte tilknyttet jordganger og gravd ut av dyr til boligformål
* Snøhule, ei hule gjort av snø, ofte menneskelaget
* Trehule, et hulrom i et tre
Texas (andre betydninger)

**Texas** er:

* Texas – en amerikansk delstat
* Texas (band) – et skotsk band
* Texas (tegneserieblad) utgitt i Norge
* Republikken Texas - tidligere nasjon
Harpyørn

**Harpyørnen** (*Harpia harpyja*) er en meget stor neotropisk ørn som klassifiseres i haukefamilien (Accipitridae). Arten, som er eneste art i slekten ***Harpia***, er den største ørnen i Amerika, og den regnes blant verdens største og mektigste ørner. Arten står på CITES liste I (de mest truede artene) og på IUCNs rødliste som *[[nær truet]]*. Tap av habitat og jakt utgjør de største truslene.

## Beskrivelse

Harpyørn er cirka  lang og har et vingespenn på cirka . Den veier typisk , avhengig av kjønn. Hunnen (6–9 kg) er betydelig større enn hannen (), noe som er typisk for rovfuglene. Bare kjempehavørn (*Haliaeetus pelagicus*) kan måle seg med vekten på denne ørnen, selv om også apeørn (*Pithecophaga jefferyi*) kan bli rundt 8 kg tung.

Harpyørnen er hovedsakelig grå med gråsvart delt brystkrans og overside. Kroppen er massiv og vingene er relativt korte i forhold til kroppen og avrunda, men de har usedvanlig stor bæreflate (ekstra lange svingfjær), sammenlignet med ørner med et tilsvarende eller større vingespenn. Det er trolig en adapsjon som har vært nødvendig for at den store fuglen skal kunne manøvrere effektivt blant trærne i jungelen. Stjerten er lang og vifteformet. Buken er hvit, mens hodet, som har ei splittet (todelt) fjærkrone (som blir mørke mot tuppene) som kan reises etter ønske, er lysere askegrått. Typisk er også kransen av fjær rundt halsen, som kan reises så de minner om en parabol. Nebbet tilnærmet sort og svært kraftig. Lemmene har lys gul bar hud fra albuen og ned og er meget kraftige, med store klør. Øvre del er fjærkledd og hvit og sortspraglet.

Artens nærmeste nålevende slektning ser ut til å være brynjeørn (*Morphnus guianensis*).

## Utbredelse og habitat
Harpyørn er utbredt fra det sørlige Mexico til det nordøstlige Argentina og trives i urørt tropisk lavlandsregnskog, i høyder opp mot . Enkeltindivider har blitt registrert i høyder opp mot . Det er dessuten registrert et tilfelle på cerradoen i Sørøst-Brasil, sørvest i Minas Gerais .

## Atferd
### Ernæring
Harpyørnen er en aktiv rovfugl som jakter på et bredt utvalg av pattedyr, reptiler og fugler som lever i trærne, spesielt dovendyr og apekatter (spesielt brølaper og kapusineraper), men også iguaner, slanger og annet. De voldsomme klørne, som er på størrelse med en brunbjørns klør, er formidable våpen og griperedskaper. Arten kan løfte med seg et bytte på opp mot halve egenvekten.

### Reproduksjon
Harpyørnene bygger rede i trekronene på store trær, vanligvis 25–55 meter over bakken (i Guyana og Ecuador 50–75 m over bakken). Arten legger vanligvis kun 2 egg (3–4 unntaksvis) og hekker normalt annethvert år. Inkubasjonstiden er typisk 56 dager (64 i fangenskap). Hannen jakter og mora tar seg av ungen. Normalt får hannen bare komme ombord i reiret når han bringer mat. Ungen får voksen fjærdrakt da den er omkring 6 måneder gammel. Ungfugler holder seg imidlertid innenfor en radius på 100 m fra redet til de er minst 15 måneder gamle, og noe lenger unna fram til de er omkring 30 måneder.

Harpyørnen trues av jakt, fangst og avskoging og har blitt et sjeldent syn.

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Santa Helena

**Santa Helena** kan vise til:

* Helena (keiserinne) – mor til Konstantin den store
* Santa Helena (Maranhão) – en brasiliansk kommune i delstaten Maranhão.
* Santa Helena (Paraíba) – en brasiliansk kommune i delstaten Paraíba.
* Santa Helena (Paraná) – en brasiliansk kommune i delstaten Paraná.
* Santa Helena (Santa Catarina) – en brasiliansk kommune i delstaten Santa Catarina.
Stephanus Jacobus du Toit

**Stephanus Jacobus du Toit** (født 1847 i Paarl, død 1911 samme sted) var en sørafrikansk nasjonalist, teolog, journalist og politiker. Han var foregangsmann for bruk og anerkjennelse av språket afrikaans.

Han var leder og en av grunnleggerne av *Genootskap van Regte Afrikaners* (Foreningen for sanne afrikandere), som senere ble fusjonert med *Zuidafrikaansche Boeren Beschermings Vereeniging* (Sørafrikansk boervernforening) til organisasjonen Afrikander Bond. du Toit var også redaktør for den første avisen på afrikaans, *Die Afrikaanse Patriot*, som ble etablert i 1876 og i 1905 gikk inn i *Paarl Post*.

Stephanus' sønn Jakob Daniël du Toit (1877–1953), kjent under navnet Totius, var også en språkforkjemper, og var den første til oversette Bibelen til afrikaans.

## Referanser


## Eksterne lenker
* paarlpost.com  avisens historie, med portrett av S.J. du Toit
Malmesbury (Sør-Afrika)

**Malmesbury** er en by i provinsen Wes-Kaap i Sør-Afrika.

Byen ligger i et område kjent som *Swartland* (svart jord), på grunn av den mørke, rike jorda. Området ble anbefalt til nybyggere blant annet på grunn av de varme, svovelholdige kildene som hadde ry for å lindre reumatisme. 

Malmesbury har fått sitt navn etter guvernør Lowry Coles svigerfar, den første jarlen av Malmesbury.
Grünerløkka–Torshov-linjen

**Grünerløkka–Torshov-linjen** er en trikkelinje i Oslo som går mellom Oslo sentrum og Grefsen stasjon / Kjelsås. Den betjenes av linjene 11, 12 og 18.

Linjen går Nygata fra Jernbanetorget, møter Storgata og følger denne videre til Nybrua. Nord for Nybrua tar Sinsenlinjen av langs Trondheimsveien. Grünerløkka-Torshovlinjen følger så Thorvald Meyers gate, Schleppegrells gate og Toftes gate gjennom Grünerløkka, deretter Vogts gate, Sandakerveien og Grefsenveien gjennom Torshov og Sandaker til Storo, hvor Kjelsåsbanen er tilknyttet. Langs Storoveien ligger så endeholdeplassen Grefsen stasjon, der den møter Sinsenlinjen.

På Jernbanetorget er det overgang til T-bane, jernbane og buss, på Storo til T-bane og buss, og på Grefsen stasjon til Gjøvikbanen. Strekningen melliom Kirkeristen og Nygata brukes normalt ikke til persontrafikk.

## Historikk
Grünerløkka–Torshov-linjen ble opprinnelig drevet av Kristiania Sporveisselskab (Grønntrikken). Den hadde som grunnlag en ensporet hestesporvei som ble åpnet fra Stortorvet til Grünerløkka i 1876, denne ble forlenget til  Thorvald Meyers gate 49 den 18. mars 1878 hvor det var stall til 50 hester, smie og vognhall. Linjen ble forlenget videre til Beyerbrua i 1879. Fra 1880 gikk det sporvogner mellom Vestbanen og Grünerløkka. Etter hvert ble nå sporveisnettet utstyrt med dobbeltspor.

Linjen ble omstilt til elektrisk drift og forlenget til Torshov 29. september 1899, blant annet på grunn av konkurranse fra Christiania Elektriske Sporvei (Blåtrikken), som hadde drevet elektrisk sporvei på Briskebylinjen siden 1894. Trikken kjørte nå ikke lenger til Beyerbrua, traséen gikk gjennom Sannergata og nordover Toftes gate og Vogts gate til Torshovgata hvor det ble bygget en ny trikkestall. 2. oktober 1901 ble linjen forlenget til Sandaker og 28. november 1902 til Grefsen stasjon. Sidelinjen til Sagene kirke ble åpnet 28. desember 1914, en gren av denne (Korsvollinjen) til Bjølsen i 1924.

25. september 1934 ble Kjelsåsbanen mellom Storo og Kjelsås tatt i bruk. 16. juli 1947 ble sporet til Toftes gate flyttet fra Sannergata til Schleppegrells gate.

Fra 1918 til 1967 ble strekningen mellom Vippetangen og Sandaker også brukt til korntransport.

## Bildegalleri

Fil:Oslo tram grefsen.jpg|Trikkestallene ved Grefsen stasjon
Fil:Torshov trikkestall.JPG|Den gamle trikkestallen på Torshov
Fil:Hausmanns gate Oslo.jpg|Hausmannsgate
Fil:Grünerløkka-Torshovlinjen map old.jpg|Grünerløkka-Torshovlinjen på eldre sporveiskart


## Referanser
Konkola mine

**Konkola Copper Mines** er koppergruver og smelteverk i Zambia.  **Konkola** er datterselskap av Vedanta Resources, et konglomerat av gruveselskap som har kontor i Mumbai og London.  Konkolas forkortelse er  **KCM**.

## Virksomheten i Zambia består av
*Konkola koppergruver
*Nchanga koppergruver nær Chingola, som også produserer kobolt; Nchanga konsentrator
*Nampundwe Pyrittgruver (pyritt brukes i smelteprosessen hvor kopper utvinnes}
*Nkana Smelter, Nkana Raffeneri i Kitwe.  Nkana Smelter er det største smelteverk for kopper i Zambia.
Ryan Cox

**Ryan Cox** (født 9. april 1979, død 1. august 2007) var en sørafrikansk sykkelrytter som kom til det britiske laget Team Barloworld i 2003. I august 2007 døde han av sprukken pulsåre, tre uker etter en operasjon i foten.

## Meritter

;2003
* Etappeseier, Circuit des Mines
;2004 
* Sammenlagt og etappeseier, Tour of Qinghai Lake
* Sørafrikansk mester på landevei
* Etappeseier, Giro del Capo 
;2005
* Sammenlagt og etappeseier, Tour de Langkawi
* Sørafrikansk mester på landevei
* Etappeseier, Tour of Qinghai Lake

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Kenny van Hummel

**Kenny Robert van Hummel** (født i Arnhem, 30. september 1982) er en nederlandsk, tidligere profesjonell, landeveissyklist.

## Meritter

;2007
:Ronde van Noord-Holland
;2009
:Profronde van Overijssel
:1. etappe, Firedagers i Dunkerque
:Batavus Pro Race
:Dutch Food Valley Classic 
:Tour de Rijke
:Ronde van Drenthe
:2.-plass, Scheldeprijs
;2010
:1. etappe, Tour de Picardie
:2. etappe, Belgia rundt
:Tour of Hainan
::3. etappeseiere
;2011
:Sammenlagt + 1. og 2. etappe, Ronde van Drenthe
:8. etappe, Tour of Turkey
:Memorial Rik Van Steenbergen
:3. etappeseiere, Tour of Hainan
;2012
:2. etappe, Tour de Picardie
:3.-plass, Kuurne–Brussel–Kuurne
;2013
:1. etappe, Arctic Race of Norway
;2014
:6. etappe, Le Tour de Langkawi

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
.mail

**.mail** er et generisk toppnivådomene foreslått av The Spamhaus Project i 2004, men ennå ikke godkjent av ICANN. Hensikten med domenet er å gjøre mottakere av e-mail i stand til effektivt og pålitelig å kunne identifisere spam-fri mail. 

## Funksjonalitet
*.mail* vil forsøke å redusere spam-problemet ved å vedlikeholde en liste over domener som er autentisert å ikke tilhøre kjente spammere, og å sørge for verifisert kontaktinformasjon. Domenenavnet vil inneholde det faktiske vertsnavnet til serverne som brukes til å sende mail.  Et *.mail*-domene vil bare kunne registreres til registranter som allerede eier et domene i et annet TLD, som har vært i drift i minst 6 måneder, og hvis WHOIS-informasjon er verifisert pålitelig.  Strukturen til *.mail*-domenet vil bestå av eksisterende domenenavn, med *.mail* lagt til, som for eksempel *example.net.mail*, som er assosiert med *example.net*.

## Eksterne lenker
* Spamhaus FAQ: The .mail TLD
Cláudio Caçapa

**Cláudio Roberto da Silva**, kjent som **Cláudio Caçapa**, (født 29. mai 1976) er en brasiliansk fotballtrener og tidligere fotballspiller. 

Han spilte for , , , ,  og . Han har tre landskamper for 

Caçapa startet karrieren sin i 1996 i den brasilianske klubben Atlético Mineiro, hvor han etablerte seg på førstelaget. Han fikk Bola de Prata (*sølvballen*) i 1999, og ble også kåret til årets forsvarsspiller. Hans imponerende prestasjoner førte til at han ble kalt opp på det brasilianske . Der debuterte han i februar 2000, og har fått tre landskamper totalt.

I 2001 signerte han for Lyon, og var klubbens kaptein i fem sesonger. Han vant den franske serien i samtlige. I oktober 2006 fikk han fransk statsborgerskap etter å ha bodd i landet i over fem år.

Kontrakten med Lyon utløp sommeren 2007, og han ønsket ikke å fornye den. Derfor signerte han 3. august samme år en kontrakt med Newcastle United. Han debuterte som innbytter i det 89. minutt mot Aston Villa 18. august. Dermed ble han den tusende spilleren som representerte Newcastle i en obligatorisk kamp.

Etter å ha blitt sluppet av Newcastle i 2009 ble han hentet tilbake til Brasil, hvor han ble signert av Cruzeiro.

I 2011 signerte han for den franske klubben Évian.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Toshiro Mifune

**Toshiro Mifune** (1920–1997) var en japansk skuespiller som særlig huskes fra den japanske filmen *[[De syv samuraier]]*. Han oppnådde internasjonal berømmelse.

Mifune filmdebuterte 1947 i *Ginrei no hate* (*Snow Trail*). Fra 1948 medvirket han i en rekke av filmene til den kjente japanske filmregissøren Akira Kurosawa, blant dem *[[Rashomon]]* (1950), *[[De syv samuraier]]* (1954), *[[Livvakten (film)|Livvakten]]* (1961) og *[[Sanjuro]]* (1962). Senere filmer inkluderer blant annet *[[Duell i Stillehavet]]* (1968), *[[Rød sol]]* (1971), *[[Unnskyld, hvor er Hollywood?]]* (1979), *[[Samuraisverdet]]* (1981) og *[[Shadow of the Wolf]]* (1992). Han hadde også en sentral rolle i den japansk-amerikanske tv-serien *[[Shogun (TV-serie)|Shogun]]* fra 1980.

Mifune beskrives som en kraftfull og svært fysisk skuespiller med en bemerkelsesverdig evne til å bruke hele kroppen ekspressivt i rolletolkningen. Han hadde en sjelden autoritet på lerretet og en spennvidde fra psykologisk intensitet og fysisk voldsomhet til ironi og robust komikk.

## Oppvekst
Han var sønn av japanske kristne misjonærer bosatt i Kina, først i Qingdao, men for det meste i Darien, og var 25 år da han for første gang kom til Japan. Under andre verdenskrig hadde han vært fotograf i hæren, så han syntes det var logisk å søke jobb som assisterende fotograf hos Toho Studios. Ryktene sier at han ble sendt av gårde til feil område i filmstudioet og ved en feiltagelse havnet på en scene der en talentjakt for nye unge skuespillere pågikk. Han var dog overhodet ikke interessert i å bli skuespiller, men regissøren Kajiro Yamamoto så noe hos ham og klarte å overtale ham til å gjøre et forsøk.

I 1992 begynte hans helse å skrante. I 1995 medvirket han i sin siste film. Samme år ble han diagnostisert med sykdommen bukspyttkjertelkreft. Etter dette begynte hans fysiske og psykiske helse for alvor å avta. Han døde 1997 i Tokyo, etter svikt i flere organer. Mifune ble 77 år.

I 2016 fikk han en stjerne på Hollywood Walk of Fame.

## Filmografi i utvalg
* 1948 ''Den berusede engelen''
* 1949 ''Revolveren''
* 1950 *Skandalen*
* 1950 ''Rashomon - demonenes port''
* 1951 *[[Idioten (film)|Idioten]]*
* 1952 *[[O'Haru]]*
* 1954 ''De syv samuraier''
* 1957 ''Blodets trone''
* 1958 ''Den skjulte festning''
* 1960 *Jeg bombet Pearl Harbor*
* 1961 ''Livvakten''
* 1962 *Sanjuro*
* 1963 ''Himmel og helvete''
* 1965 *[[Rødskjegg (film)|Rødskjegg]]*
* 1967 *Opprører*
* 1969 *Duell i Stillehavet*
* 1971 *Rød sol*
* 1976 *Slaget om Midway*
* 1979 *Iskald makt*
* 1979 *[[Unnskyld, hvor er Hollywood?]]*
* 1981 *Samuraisverdet*

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Tsinghuauniversitetet

**Tsinghuauniversitetet** (kinesisk: 清华大学, pinyin: *Qīnghuá Dàxué*) er et av Kinas fremste og mest prestisjefulle universiteter. Tsinghua (Qinghua), som det ofte kalles, ligger i Beijing, ble grunnlagt i 1911 og hadde i 2018 omtrent 25&nbsp;900 studenter.

Universitetet foretrekker av historiske grunner selv at navnet fortsatt romaniseres *Tsinghua*, selv om det etter den kinesiske offisielle romaniseringen pinyin skulle ha vært *Qīnghuá*.

## Historie
Universitetet ble grunnlagt i 1911 med skadeserstatningspenger som den kinesiske regjering måtte betale til USA etter bokseropprøret. Til å begynne med var Tsinghua en forberedelsesskole for kinesiske studenter som skulle sendes av regjeringen til studier i USA. Foruten navnet Tsinghua førte det også  navnet **American Indemnity College** (美國賠款學校, *Měiguó Péikuǎn Xuéxiào*).

I 1925 ble det omgjort til universitet.

Ved begynnelsen av den annen japansk-kinesiske krig i 1937 ble Tsinghua-universitetet sammenslått med Pekinguniversitetet og Nankaiuniversitetet og flyttet til Kunming. Etter annen verdenskrig kunne de flytte tilbake til henholdsvis Beijing og Tianjin, og ble da splittet i tre igjen. En del av folkene motsatte seg å fortsette i Beijing, og de dro i 1956 til Hsinchu på Taiwan. Slik fikk Hsinchu sitt National Tsing Hua University (kinesisk: 國立清華大學 / 国立清华大学, *Guólì Qīnghuá Dàxué*, *Tongyong Pinyin Guólì Cinghuá Dàsyué*, forkortet: NTHU). De to Tsinghua-universitetene har ikke noen bånd til hverandre, men mener begge selv å være det egentlige Tsinghua-universitetet.

I 1952 ble Tsinghua til polyteknisk høyskole som den av en reform av høyskolevesenet. Nye reformer kom i 1978, og de muliggjorde opprettelser av nye fakulteter, for eksempel ledelse og jus. I 1999 tilkom et fakultet for kunst og design.

## Referanser


## Litteratur
*William Hinton: *Hundred Day War: The Cultural Revolution at Tsinghua University*, New York and London: Monthly Review Press, 1973

## Eksterne lenker
*
.bitnet

**.bitnet** var et pseudodomene-type suffiks som ble brukt på slutten av 1980-tallet, for å identifisere et servernavn som ikke var direkte tilknyttet internett, men som muligens kunne nås via gateways mellom nettverk.  I så tilfelle indikerte det at servernavnet før suffikset kunne nås via BITNET-nettverket.

*.bitnet* var et av flere tilsynelatende «toppnivådomener» som ikke var i internetts rot, men som av og til ble brukt i adresser i tiden da nettverk utenfor internett fortsatt var mye brukt. Av disse var .arpa det eneste som noensinne faktisk ble lagt til internetts rot, hvor det fortsatt finnes, i et omdefinert formål som «Address and Routing Parameter Area».

## Kilder
* Living Internet: Internet Domain Names (''publisert 7. januar 2000'')  Besøkt 18. oktober 2018
Lundehaugen videregående skole

**Lundehaugen videregående skole** var en offentlig videregående skole på Lundehaugen i Ganddal bydel i Sandnes. Skolen hadde omkring 645 elevplasser. I 2010 ble lokalene overtatt av Lundehaugen ungdomsskole. Driften av den videregående skolen ble lagt ned og flyttet til andre skoler, blant annet Vågen videregående skole. Lundehaugen ungdomsskole er idag den største rene ungdomsskolen skolen med rundt 550 elever. I 2010 ble skolen pusset opp av Sandnes kommune. 

## Utdanningsprogram
Lundehaugen videregående skole tilbød følgende utdanningsprogram:
*Musikk, dans og drama
*Medier og kommunikasjon
*Service og samferdsel
*Allmennfaglig påbygg
*Internasjonal klasse (tilbyr fremmedspråklige kunnskapen som trengs for å gå inn i en ordinær videregående treårig opplæring)

I 2010 ble utdanningsprogrammet Service og samferdsel flyttet til Gand videregående skole, mens Musikk, dans og drama og Medier og kommunikasjon flyttet til nye Vågen videregående skole i Sandnes sentrum. Denne skolen vil samle praktisk-estetiske utdanningsprogram.

## Historie
Blaauw Hvarings private handelsskole ble overtatt av Rogaland fylkeskommune i 1967 og fikk navnet Sandnes Handelsskole. Skolen holdt til i Sandnes Gymnas sine gamle lokaler i Langgata i Sandnes. Da skoletilbudet vokste, ikke minst med en egen musikklinje, ble det behov for større lokaler. I 1985 stod nybygget på Ganddal ferdig.

## Referanser
Ettore Tolomei

**Ettore Tolomei** (født 16. august 1865 i Rovereto, død 25. mai 1952 i Roma) var en italiensk lingvist, fascist og nasjonalist. 

Han er kjent som tilhenger av Brennergrensen og for sin italienisering av Syd-Tirol, som omfattet oversettelser av alle stedsnavn til italiensk, men også oversettelser av familienavn og forbud mot den tyske skolen. I Syd-Tirols tyskspråklige befolkning ble han kjent som «Totengräber Südtirols» og «Ortsnamensfälscher» på grunn av sine oversettelser av stedsnavnene i området og sitt arbeid for å få området innlemmet i Italia. Det italienske navnet på Syd-Tirol, *Alto Adige*, var en av Tolomeis oppfinnelser.

Fra 1919 var Tolomei medlem av fascistpartiet i Syd-Tirol og organiserte fascistenes overtagelse av rådhuset i Bolzano/Bozen i 1922. Han skrev flyveblader med hatpropaganda mot den tyskspråklige befolkningen i Syd-Tirol. Fascistene utnevnte Tolomei til senator, og i 1938 ble han adlet til *Conte della Vetta* av Viktor Emmanuel III.

## Referanser
Kraal

**Kraal** er et afrikaans og sørafrikansk engelsk ord for en innhengning for kveg eller annet buskap innenfor en afrikansk homestead (bosetningsområde) eller landsby som er omringet av en palisade, torv–mur eller annen inngjerding. Denne er omtrent sirkulær i form.

Begrepet henviser primært til typen spredte bosetninger som er karakteristiske for nguni–språklige folkeslag i det sørlige Afrika. Hvite sørafrikanere henviste vanligvis til hele bosetningen som en *kraal* fra koloniseringsperioden av, men etnografer har lenge anerkjent at dets korrekte bruk er dyreinngjerdingen innenfor bosetningen, og at det er feil å snakke om at det bor mennesker i kraaler. Menneskenes bosteder i en «homestead» (xhosa: *umzi*, zulu: *umzi*, swati: *umuti*) kalles hus (entall *indlu*, flertall xhosa og zulu: *izindlu*, swati: *tindlu*) av moderne etnografer.
Chris Small

**Christopher Small ** (født 26. september 1973) er en skotsk tidligere profesjonell snookerspiller.

Small sin største suksess kom i 2002 da han vant LG Cup etter 9&ndash;5 seier over Alan McManus i finalen. 

Foran sesongen 2004/2005 var han rangert som nummer tolv i verden, men på grunn av at han led av bekhterevs sykdom måtte han trekke seg fra verdensmesterskapet 2004. Sykdommen gjorde at han tapte åtte av åtte kamper i løpet av sesongen, og han falt kraftig på verdensrankingen.

I september 2005 annonserte han at han la opp som snookerspiller på grunn av sykdommen.

## Eksterne lenker
*
Tsodilo

**Tsodilo** i Kalahariørkenen nordvest i Botswana er en av verdens største samlinger av bergkunst. Innenfor et område på ca. 10 km² finnes mer enn 4 500 klippemalerier. 

Tsodilo ble verdensarvområde i 2001 på grunn av stedets kultiske og religiøse betydning for folkegruppene i området. Stedet har vært preget av menneskelig aktivitet i om lag 70000 år.

Området har fire fjelltopper: «Den mannlige», «den kvinnelige», «barnet» og en navnløs kolle. Den mannlige er den høyeste, 1 400 moh. Fjellene spiller en stor rolle i kultusen til San-folket i Kalahari. De tror at den kvinnelige toppen er hvilested for de avdøde, og for ulike guder som styrer verden herfra. Det helligste stedet er nær toppen på det mannlige fjellet, hvor Den Første Ånden skal ha knelt og bedt etter at han skapte verden. Merkene etter knærne skal fremdeles være synlige. Området har blitt omtalt som *ørkenens Louvre*. De fleste maleriene fra San-kulturen finnes på kvinne-fjellet. De beste kjente er *[[Hval]]en*, *To [[neshorn]]*; og *[[Løve]]n* på østsiden av «Mannen». Mange av maleriene er plassert på underlige og utilgjengelige steder, noe som kan tyde på at det fortsatt finnes uoppdagede motiver.

Den er en ordnet leirplass mellom de to største toppene, nær de mest kjente maleriene, i *Laurens van der Post-feltet*. Det er adkomst til området via en 40 km lang kjerreveg fra Shakawe. Selv om området er skiltet kan det være vanskelig å finne maleriene uten en kyndig guide. 
## Referanser
Ole Devik

**Ole Gabriel Jonson Devik** (1856–1941) var Bryn skoles første overlærer og pioner innen utvikling av skolehager i Norge. 

## Liv og virke

Ole Devik var sønn av Jon Andenes (1819&ndash;1877, fra Vereide) og Elisabet Devik (1831&ndash;1920, på gården Devik i Gloppen i Nordfjord. Gården lå i bratt lende på sørsiden av Gloppefjorden, og båt var et nødvendig skyssmiddel. Devik tok lærerskoleeksamen 20 år gammel, ved Stord lærerskole i 1876. Han arbeidet som lærer blant annet i Florø og Bø i Ytre Sogn før han flyttet til Oslo og ble i 1893 lærer ved Ulven skole. Devik begynte samtidig som kirkesanger og klokker i Østre Aker kirke. Devik var senere aktiv i stiftelsen av Bryn avholdslag, og arbeidet i speiderarbeid på Breidablikk.

Etter at han etablerte seg i Oslo, solgte han i 1889 gården på Devik til Kornelius Hyenes.

Bryn skole ble bygget i 1900 og tok over for den gamle Ulven skole, som samtidig ble nedlagt. Ole Devik ble i 1915 ansatt som den første overlærer ved Bryn skole. Ole Devik viste stor arbeidskapasitet og var aktiv på flere fronter. Ved siden av arbeidet på skolen og i kirken ble han aktiv i organisasjonsarbeid. Lærernes rettigheter og arbeidsvilkår ble viktig for han, fra 1886&ndash;1908 virket han som formann i Norges Lærerforening for Akershus krets og fra 1907 til 1914 var han sentralstyremedlem i lærerlaget. Han var også medlem av lærernes fredsnemnd. Bryn skoles musikkorps ble også stiftet på Ole Deviks initiativ. 

Devik ledet statens lærerkurser i jordbruksopplæring i 26 år. Han reiste også landet rundt og holdt foredrag, fikk i stand skolehager flere steder i Norge, og ble kalt *skolehagens far* i Aker. Devik holdt utstillinger med grønnsaker og frukt fra skolehagene hver høst.

Ole Devik ble begravet på Østre Aker kirkegård den 12. april 1941. Han deler grav med sin kone, Martha Clausen Devik (1858&ndash;1929), fra Lønnebotten i Hyllestad i Sogn og Fjordane. De etterlot seg seks barn. To av disse nevnes her:
* Olaf Devik (f. 1886) som ble dr. philos., meteorolog og fysiker. 
* Karl Devik (f. 1892, og parets yngste sønn) var vitenskapsassistent og hadde flere turer til Afrika tidlig på 1900-tallet. Han tok med seg flere gjenstander til skolens undervisning, deriblant en utstoppet krokodille. Krokodillen ble donert til Bryn skole.

### Ettermæle
Ole Devik mottok H.M. Kongens fortjenstmedalje i gull etter at han sluttet som lærer i 1927. I 1929 mottok han også Norges Bondelags gullmedalje.

Ole Deviks vei i Oslo ble navngitt i 1952.

## Referanser


## Kilder
* Bryn skoles nettsider om Ole Devik
Arne Åhman

**Arne Åhman** (født 4. februar 1925 i Nordingrå, død 5. juli 2022) var en  svensk friidrettsutøver som konkurrerte i tresteg.

Han ble olympisk mester i tresteg under OL 1948 i London. Rekkefølgen for deltakene gikk alfabetisk, Åhman ble Aahman på engelsk og han fikk således hoppe først. Han satte ny svensk rekord i sitt første hopp med 15,40 og etter hvert ble tilløpsbanen i stadig dårligere stand. Ingen av de andre hopperne klarte å slå Åhmans lengde, og gullmedaljen var hans.

## OL-medaljer
* 1948  London -  **Gull** i friidrett, tresteg

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Norges Lærerlag

**Norges Lærerlag** var en norsk fagforening for lærere av begge kjønn, stiftet i 1892 i Trondheim som **Norges Lærerforening**. 

Det første lærerinnelaget var alt stiftet i Christiania i 1866, men fungerte nærmest som en selskapsklubb. Den ble mer av en interesseorganisasjon etter at Anna Rogstad meldte seg inn i 1883, sammen med 27 andre yngre lærerinner. Og sommeren 1911 sprakk Norges Lærerforening på landsmøtet, etter et vedtak - i strid med lærerinnenes protester - om at styret skulle samsvare med kjønnsfordelingen på skolene. Dermed ble det bare 4 lærerinner og 7 representanter i styret, og lærerinnene trakk seg etterfølgende ut og stiftet i stedet Norges Lærerinneforbund. 

Foreningen endret navn til Norges Lærerlag i 1912.

9. juli 1966 ble Norsk Lærerlag dannet etter sammenslutning av Norges Lærerlag og Norges Lærerinneforbund. Oslo Lærerinnelag og Oslo Lærerlag valgte først å stå utenfor, men ble med i henholdsvis 1968 og 1979. I 2001 var lærerlaget største aktør i opprettelsen av den nye sammenslutningen Utdanningsforbundet.

## Ledere
* Anders Kirkhusmo (1917–1933) 
* Kåre Norum (1946–1962)
* Lydolf Lind Meløy (1962-1966) Meløy ble deretter interim formann i den nye sammenslutningen, Norsk Lærerlag, frem til 1968.

## Referanser


## Litteratur
**Folkeskolelærernes økonomiske Kaar statistisk belyst* (1897)
**Norges lærerforenings landsmøde* (1898)
*Hagemann, Gro: Skolefolk : lærernes historie i Norge (1992) 
*Rovde, Olav: Vegar til samling : Norsk lærarlags historie 1966-2001 (2004)
Norske Barnehagelærerinners Landsforbund

**Norske Barnehagelærerinners Landsforbund** var en fagforening som ble stiftet i 1948. 1. juli 1962 ble forbundet innlemmet i Norsk Lærerlag, som siden ble en del av Utdanningsforbundet.

## Tidslinje
*1948: Stiftelsesmøte holdes.
*1962: Sammensluttet med Norsk Lærerlag på den 1. juli.
## Referanser
Norsk Lærerlag

**Norsk Lærerlag** er en tidligere fagforening for lærere, dannet i 1966. 

Organisasjonen kom til ved en sammenslutning av Norges Lærerlag (etablert 1892), Norges Lærerinneforbund (1912), Norsk Øvingslærerlag (1935) og Norges Skolelederlag (1924). 1. januar 2002 ble Norsk Lærerlag slått sammen med Lærerforbundet, og formet organisasjonen Utdanningsforbundet. Norsk Lærerlag hadde i overkant av 90 000 medlemmer ved sammenslåingen. 

Ved etableringen i 1966 valgte Oslo Lærerinnelag og Oslo Lærerlag å stå utenfor. Oslo Lærerinnelag kom til to år senere, i 1968, mens Oslo Lærerlag sluttet seg til Norsk Lærerlag først i 1979 etter at de fremforhandlet egen avtale.

## Ledere i Lærerlaget
* 1968–1978: 
* 1978–1985: 
*1985-1995: Per Wøien
* 1995–2001: Helga Hjetland.

## Referanser


## Eksterne lenker
* SNL om Norsk Lærerlag
Lærerforbundet

**Lærerforbundet** er en tidligere fagforening for lærere, stiftet i 1993.

Organisasjonen kom til ved en sammenslutning av Norsk Undervisningsforbund, Norsk Faglærerlag, Norsk Spesiallærerlag og Norges Handelslærerlag. 1. januar 2002 ble Lærerforbundet slått sammen med Norsk Lærerlag, og formet den nye lærerorganisasjonen Utdanningsforbundet.

Anders Folkestad ledet Lærerforbundet i alle de åtte årene organisasjonen eksisterte, 1993–2001.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Sykkelkross

**Sykkelkross** eller **sykkelcross** (engelsk: *cyclo-cross*) er en mellomting mellom landeveissykling og terrengsykling. Banene inneholder både gress, asfalt, jord og hindre, og man må derfor bære sykkelen deler av løypen. Løpene foregår normalt om høsten eller vinteren, varer mellom en halv og en hel time, og foregår i rundløyper som har en lengde på 2,5 til 3,5 kilometer hvorav 90 % skal være mulig å sykle.

Syklene som benyttes innen sykkelcross kan se ut som modifiserte landeveissykler med bukkehornstyre, bredere 700C dekk (opptil 33 mm) og cantileverbremser. Fra 1. juli 2010 ble det tillatt å bruke sykler med skivebremser i UCI-godkjente stevner og til trening.

Det første offisielle Norgesmesterskapet ble arrangert i 2014. 

Marianne Vos (Nederland) ble verdensmester i kvinneklassen for åttende gang 30. januar 2022.
 
## Referanser


## Se også
* Verdensmesterskapet i sykkelcross

## Eksterne lenker
*
Vilho Tuulos

**Vilho Immanuel «Ville» Tuulos** (født 26. mars 1895 i Tammerfors, død 2. september 1967 i Tammerfors) var en finsk friidrettsutøver som konkurrerte i tresteg og lengdehopp. 

Tuulos ble olympisk mester i tresteg under OL 1920 i Antwerpen. Han hoppet 14,50 i kvalifiseringen og det resultatet tok han med seg til finaleomgangen. Ingen hoppet lengre enn hans kvalifiseringshopp og gullmedaljen var hans. Tuulos kom på tredjeplass i tresteg under både OL 1924 og 1928. Hans beste OL-plassering i lengdehopp var en fjerdeplass i Paris 1924.

Tuulos forbedret europarekorden i tresteg to ganger, 20. juli 1919 i Tammerfors med et hopp på  15,30 og 6. juli 1923 i Borås. Den rekorden innehadde han i seksten år.

## OL-medaljer
*  1920  Antwerpen -  **Gull** i friidrett, tresteg  Finland
*  1924  Paris -  Bronse i friidrett, tresteg   Finland
*  1928  Amsterdam -Bronse i friidrett, tresteg  Finland

## Eksterne lenker
*
Immunitet

**Immunitet** (av latin; *immunis*=«fri for») kan ha flere betydninger:

* Immunitet (medisin) – Personers, dyrs eller planters motstandsdyktighet mot spesielle sykdommer.
* Diplomatisk immunitet
* Parlamentarisk immunitet
* Politisk immunitet – Statsoverhoder og deres representanters lovmessige fritakelse for rettslig forfølgelse i en stat. Kan også brukes om politiske flyktninger.
* Strafferettslig immunitet
Tøyengata (Oslo)

**Tøyengata** er en gate i Oslo mellom  Grønlandsleiret og Finnmarkgata. Her lå i en årrekke Munchmuseet.

Kiellands dropsfabrikk hadde lokaler i Tøyengata nr 31-33 fra 1911 til 1975, da den ble kjøpt opp av Nidar og nedlagt. Fasaden står imidlertid igjen, og Nidar produserer fremdeles seigmennene som ble oppfunnet på Kiellands dropsfabrikk.

Tøyengata og nabolaget ble vedtatt fornyet i 1982. I de uisolerte boligene frøs vannet ofte i rørene i vinterkulden. Noen steder måtte man skru av varmen for å ha nok strøm til å lage mat. Rotter var ofte å se på gaten.

Tøyengata nr 10 lå i landlige omgivelser da Anders Håvind (eller Haavie eller Hovind), klokker ved tukthuset, fikk huset bygd omkring 1827. I 1857 overtok klokkerens enke. I 1865 var arbeidsmann Johan Jensen huseier. Det bodde da 27 personer i huset: Jensen og hans kone med fire barn, en skipstøymann, en ølhandlende enke, en skomaker og en matros. En stund drev Jensen en småhandel i første etasje, der det siden har vært skiftende butikkdrift.

Størst og staseligst var nr 14, oppført i én etasje i 1825 av svogrene sjømann Rasmus Hansen og skipstømmermann Ole Abrahamsen. I 1857 ble det bygd på en andreetasje av Wilhelm Bentzen, den første eneeieren av gården. I 1865 bodde det 37 personer i huset: Eieren brennevinshandler Ulrik Walle med sin kone, deres fire barn, en tjenestepike og fem leieboere med hver sin familie. I 1879 var det kommet et lysthus i hagen med fem små vinduer. På 1890-tallet overtok Karl Evangs farfar, murmester Carl J. Evang, huset frem til rundt 1920.


Fil:Tøyengata.jpg|Tøyengata sett fra Grønlandsleiret i 1896. Ikke mye forandret på 100 år.
Fil:3070 Oslo. Tøiengaten - no-nb digifoto 20151204 00043 bldsa PK01563.jpg|Tøyengata med trikkeskinner, hest og kjerre


## Bygninger
* Fortuna mekaniske verksted lå i nr 26
* Arbeiderboliger i nr 47, bygget i 1913
* Munchmuseet i nr. 53

## Referanser


## Litteratur
* 

## Eksterne lenker
*
Revetal

**Revetal/Bergsåsen** (/reˈvata:ɽ/ eller /reːvəˈta:l/) er et tettsted i Tønsberg kommune i Vestfold. Tettstedet består av bygda **Revetal**, i tillegg til boligfeltet Bergsåsen. Tettstedet har  innbyggere per 1. januar .

Revetal vokste fram rundt togstasjonen langs Eidsfossbanen. Stasjonsbygningen har i seinere år vært pizzarestaurant. I 1968 blei Revetal ungdomsskole etablert. Den var felles for kommunene Våle og Ramnes.

I perioden 2002–2019 var Revetal administrasjonssenter i Re kommune, som blei slått sammen med Tønsberg fra 2020. Kystområdet fra Mulvika til Helland inkludert Sandsletta og Langøya i Breiangen blei avstått til Holmestrand kommune.

## Navnet
Revetal er nevnt i et diplom fra 1320, som «Reffoudale». Navnet blei tidligere skrevet Rævetal. En mulig etymologi for det uvanlige navnet er at det kommer av «rev» og «tagl» (håret i dyrets hale), som har vært brukt om ei plante som kan ha vokst i området.

## Næringsliv

Av bedrifter er Atenti (regnskap), Agios, Cederroth og Nortura Eggprodukter av betydning.

## Kommunikasjon
Revetal har bussforbindelse til Tønsberg sentrum og har hatt ekspressbusser til Oslo. Fylkesvei 35 («Bispeveien») går gjennom Revetal sentrum.

### Revetal stasjon

Revetal var tidligere en stasjon på på Tønsberg–Eidsfossbanen. Den ble åpnet som *Rævatal stasjon*  21. oktober 1901, tre dager etter at jernbanestrekningen hadde blitt åpnet. I 1926 ble skrivemåten endret til *Revatal*. Stasjonen ble nedlagt 1938 da banen ble nedlagt. Stasjonsbygningen ligger i dag ved fylkesvei 35, som her følger den gamle jernbanetraséen.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Byggingen av Re kommunehus på Veidekkes nettsider
* Flyfoto (gammelt) og kart over Revetal
Herslebs gate (Oslo)

**Herslebs gate** (5–47B, 2A–34B) er en gate i Oslo mellom Korsgata og Tøyengata. Gaten ble i 1866 oppkalt etter professor Svend Borchmann Hersleb.

## Bygninger
* Hersleb skole (nr. 20)
* Vahl skole (nr. 26)
* Tøyen kirke (nr. 43)


Fil:140824 Hersleb01.JPG|Hersleb skole
Fil:140824 Vahl01.JPG|Vahl skole
Fil:Tøyenkirka - Oslo.jpg|Tøyenkirken


## Litteratur
* 

## Eksterne lenker
*
Bajkalulker

* stor bajkalulke, *Comephorus baikalensis*
* liten bajkalulke, *Comephorus dybowskii*

**Bajkalulker** er en gruppe ulkefisker som omfatter omtrent 2 arter.

## Om gruppen
De to artene finnes kun i Bajkalsjøen i Sibir. De er hovedføden til bajkalselen.

### Habitat
Begge artene er ferskvannsarter og er endemiske for Bajkalsjøen. De kan finnes på alle dybder, men liker seg best mellom 200&nbsp;m og 500&nbsp;m dybde.

## Arter som finnes i Norge
Det finnes ingen arter av denne gruppen i Norge

## Eksterne lenker
* 
*
6000-markskrigen

**6000-marks krigen**, var en krig mellom Danmark og Sverige som varte fra 1276 til 1278. Krigen startet på grunn av en uenighet over en avtalt sum på seks tusen mark sølv for dansk assistanse til Magnus Ladulås i Krigen mot Valdemar Birgersson i 1275.

Erik Klipping av Danmark hadde inngått avtale om militær assistanse med hertug Magnus Birgersson som fikk leie hundre pansrede krigerne fra kongens egen hær i tillegg til en styrke på 700 mann som ble ledet av grev Jakob av Halland og den danske marsk Stig. Med denne danske hæren startet hertugen et opprør som sluttet med avsettelsen av svenskekongen som ble tatt til fange i Värmland.

Hertugen som utropte seg til konge over Sverige, nektet å betale den avtalte summen på seks tusen mark sølv og klaget over herjingene som den danske hjelpestyrken skulle ha begått. Istedenfor, startet han en krig ved å rykke inn i Halland og Skåne med total overraskelse høsten 1276.

Danskene mobiliserte en hær under marsk Uffo som forhindret den svenske hæren som deretter rømte Skåne uten større krigshandlinger. I de neste årene marsjerte danske styrkene inn i Småland som gjengjeldelse for herjingene på Halland og Skåne. Den danske straffekspedisjonen fulgte etter de fåtallige svenske forsvarsstyrkene inn i Västergötland der de møtte en svensk hæravdeling medregnet 200 pansrede ryttere. Slaget ved Ettak ble et nederlag for danskene som hadde blitt helt overrasket i sin egen leir.

Erik Klipping samlet en stor hær i 1277 og gikk inn i Västergötland som på nytt ble underlagt plyndring og herjing, festningene Axwall og Skara ble inntatt av danskene som støtte flere steder på sterk svensk motstand. Erik Klipping besluttet seg for å avslutte felttoget fordi det var ikke ment som noe annet enn en straffekspedisjon, som svar på svenskekongens overfall på Halland og Skåne.

Etter å ha kommet hjem innledet danskekongen forhandlinger med svenskene og det ble truffet enighet om en fredsavtale i Laholm, Skåne i begynnelsen av 1278. Magnus Ladulås måtte betalte krigsgjelden som var nedsatt til 4 000 mark sølv.

## Kilder
* *Ulf Sundberg*, Medeltidens Svenska Krig 2002 ISBN 91-89660-11-0
Ratatouille

:*For å lese om animasjonsfilmen Ratatouille, se [[Rottatouille]]*

**Ratatouille** (uttales *rata'toj*) er en grønnsaksstuing fra Provence i Frankrike. Retten lages av blant annet aubergine, løk, tomater, paprika, squash, hvitløk og urter, for eksempel basilikum eller timian, som freses og småkokes i olivenolje. Ratatouille kan serveres som tilbehør til både kjøtt, fisk og pasta, men kan også serveres på egen hånd.

## Eksterne lenker
* Oppskrift på ratatouille (frukt.no)
* Oppskrift på norsk ratatouille
* Oppskrift på tamarillo ratatouille
Lida

**Lida** (belarusisk: Ліда; russisk: Лида; polsk: *Lida*; jiddisch: לידא) er en by i Belarus. Byen ligger 150 km vest for Minsk og hadde 98&nbsp;036 innbyggere i 2005. Lida er en industriby som produserer landbruksmaskiner, elektriske apparater og næringsmidler. Byen ble grunnlagt som en festning på 1300-tallet, og vokste deretter til en by. Lida var russisk fra 1795 til 1919, tilhørte Polen fra 1919 til 1945 og Sovjetunionen fra 1945 til 1991.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Slaget ved Ettak

**Slaget ved Ettak** på Västergötland, vest for sjøen Vättern, var en mindre trefning mellom svenske og danske styrker i 1277 hvor danskene led nederlag.

Valdemar Birgersson hadde alliert seg med den danske kong Erik Klipping i kampen mot sin bror Magnus Ladulås i 1277. Året før hadde Magnus Ladulås og Erik Klipping blitt uenige, og grunnen var antagelig at Erik mente å ha et krav for å ha gitt hjelp mot Magnus’ opprørske bror Valdemar. Hjelpen ble verdsatt av Erik til 6000 mark sølv. Magnus bestred dette kravet da han anså at han hadde rett til et avdrag for de danske soldatenes herjinger da de trakk seg ut av Sverige. Denne uenigheten førte deretter til åpen krig da Magnus i 1276 herjet i Halland og videre ned i Skåne. Da han møtte en dansk hær under ledelse av marsken Uffo trakk han seg raskt tilbake.

Året etter marsjerte Erik Klipping inn i Småland som et svar på de svenske herjingene. Da han ikke møtte motstand ble den danske hæren mer overmodig og gikk inn i Västergötland. Ved påske kom en svensk styrke på 200 ryttere til for å drive danske tilbake. Hærførere var ridderne Ulf Karlsson, Peder Porse og Offe Diver. De kom over danskene, ledet av Bengt av Alsø og Palne Vit, da disse hadde slått leir ved Ettak. Danskene satt og spiste da svenskene overfalt dem. Med stor kraft trengte svenske overraskende inn i den danske leiren. Danskene fløy forvirret rundt og lette etter sine våpen. Bengt av Alsø klart å ta seg ut på egen hest, men Palne Vit ble tatt til fange.

Svenskene tok mange fanger som etterhvert ble sluppet fri senere etter å ha sverget riddered på aldri å komme tilbake til Sverige. Det er mer riktig å kalle det et voldsomt overfall enn et regulært slag da danskene knapt maktet å gjøre motstand. Sammenstøtet hadde heller ingen betydning for krigens utvikling da danskekongen senere utrustet en ny og større hær som herjet i Västergötland på senåret 1277. Til sist led antagelig Erik nederlag ettersom han trakk seg tilbake. Senere forhandlinger under Freden i Laholm i begynnelsen av 1278 førte til at Erik senket sine krav med 2000 mark sølv.

## Se også
*6000-marks krigen

## Litteratur
* Sundberg, Ulf: *Medeltidens Svenska Krig*, Hjalmarsson & Högberg (1999) 2002. ISBN 91-89660-11-0

## Eksterne lenker
* 6 000-markskriget 1276-1278
* Striden vid Kungslena enligt Falbygdens Jul
* Ettak
Licata

**Licata** er en by på sørkysten av øya Sicilia i Italia. Byen har omtrent 40 000 innbyggere.

Licata ligger ved munningen av elven Salso. Byen har en del svovelutvinning, kunstgjødselfabrikasjon og fiske. Byen dyrker også en del korn og grønnsaker. 

Licata var et av de alliertes landingssteder i juli 1943, under den annen verdenskrig.

## Referanser


## Eksterne lenker
*