open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Mumiens hemmelighet

***Mumiens hemmelighet*** (originaltittel: *The Awakening*) er en britisk skrekkfilm fra 1980 med Charlton Heston, Susannah York og Stephanie Zimbalist i de ledende rollene. Regi er ved Mike Newell. Filmens handling er spunnet over en gammel Egyptisk myte om den onde prinsessen Kara, som dreper sin far for selv å kunne herske. Flere tusen år etter reinkarneres hun i en ung kvinne som gjennomgår en lignende konflikt med sin far, som er arkeolog. Manus er basert på Bram Stokers skrekkroman *The Jewel of Seven Stars*, fra 1903.

## Handling
En amerikansk arkeolog i Egypt finner et gravkammer fra Egypts storhetstid. Det hviler imidlertid en forbannelse over gravstedet. Etter noen år begynner hans tenåringsdatter å gjennomgå skremmende personlighetsforandringer, og flere personer rundt ham dør på mystisk vis. Etterhvert begynner han å tro på forbannelsen fra gravkammeret og at hans datter er besatt av den egyptiske dronningens ånd.

## Om filmen
;Anmelderne
Anmelderen i The New York Times gav den bra omtale og skrev: «"The Awakening" is a spooky, skilfully made horror film about archeologists who uncover the inscription "Do Not Approach the Nameless One Lest Your Soul Be Withered" and still keep on diggin. "The Awakening" will give you a good scare».

Aftenpostens anmelder gav den dårlig omtale og brukte ord som «pinlig tøv» for å beskrive den.

## Rollebesetning
* Charlton Heston – Matthew Corbeck 
* Susannah York – Jane Turner 
* Jill Townsend – Anne Corbeck 
* Stephanie Zimbalist – Margaret Corbeck 
* Patrick Drury – Paul Whittier 
* Bruce Myers – Dr. Khalid 
* Nadim Sawalha – Dr. El Sadek 
* Ian McDiarmid – Dr. Richter 
* Ahmed Osman – Yussef 
* Miriam Margolyes – Dr. Kadira 
* Michael Mellinger – Hamid 
* Leonard Maguire – John Matthews 
* Ishia Bennison – Sykeleierske 
* Madhav Sharma – Doctor 
* Michael Halphie – Doctor

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Geir Isaksen

**Geir Petter Isaksen** (født 1954) er en norsk næringslivsleder og ble ansatt som konsernleder i NSB (i dag Vy) 14. juni 2011 etter å ha ledet Cermaq siden 1996.

Isaksen har utdanning fra Landbrukshøgskolen i Ås. Isaksen har vært Norges Bondelags representant i Brussel. 

Geir Isaksen er sønn av Finn T. Isaksen, landbruksminister i Kåre Willochs regjering fra 1983 til 1985.

## Referanser
Bronsepil

**Bronsepil** (*Salix x alopecuroides* eller *Salix fragilis x triandra*) er sjeldent, hybrid løvtre pilefamilien / vierfamilien (*Salicaceae*). Det er en krysning av artene skjørpil og mandelpil, som blir et inntil 10 meter høyt lite tre eller busk. Det har blitt dyrket i Norden og er naturalisert på spredte steder ved elver og vann i Danmark, det sørlige Finland, vestkysten av Sverige, og i Norge er den stedfast på Jæren i Rogaland. Den er meget sjelden i vårt land.

Barken er olivengrønn hos årsskudd og blir deretter rødbrun eller rødlig. Kvistene brekker lett ved festet. Knoppene er mellombrune, spisse og 6-11 mm lange. De mørkegrønne, ganske grovtannede bladene er 8-16 cm lange og lyse- eller blågrønne under, rødbrun hårete bladstilk 15-20 mm med inntil 3 kjertler. Bladet er lansettformet og 5-8 ganger lengre enn det er bredt, og er bredest nær midten (ikke særlig elliptisk) med en smal spiss. Bladets underside har normalt ikke hårdekke, i alle fall ikke etter første året. Unge blad kan ha en rødlig farge, tidvis lilla-rød eller vinrød. Ørebladene er store og skjevt spisse, de henger lenge på stilken. 

Bronsepil blomstrer i mai og hunntrær vokser ikke i Norge, alle individer er hanntrær. Arten vokser i fuktig jord langs elver og innsjøer. 

## Referanser




## Kilder
* Stenberg, Lennart & Bo Mossberg, Steinar Moen (norsk red.), *Gyldendals store nordiske flora*, Gyldendal, Oslo 2007. ISBN 978-82-05-32563-0.

## Eksterne lenker
*
Gullmåne

***Gullmåne*** er et musikkalbum med Veslemøy Solberg, utgitt i .

## Sporliste
# «La humla suse»
# «Aftensang for travle barn»
# «En liten sommersang»
# «Den finaste guten»
# «Jeg er et hus»
# «Du kan bli det du vil»
# «Ti små cellulitter»
# «Folkevise»
# «Banjomann»
# «Eventyret i deg»
# «Hustavle anno 2008»
# «Norge, mitt Norge»
# «Gullmåne»

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Bradley Cooper

:*For diskoskasteren, se [[Bradley Cooper (friidrettsutøver)]]*

**Bradley Charles Cooper** (født 1975) er en amerikansk skuespiller på film, teater og TV.

Cooper er kjent for sine roller som Will Tippin i TV-serien *[[Alias (TV-serie)|Alias]]*, Phil Wenneck i *[[The Hangover]]*-filmserien og Templeton Peck i filmen *[[The A-Team (film)|The A-Team]]* (2010).

## Karriere
Cooper begynte sin profesjonelle skuespillerkarriere i TV-serien *[[Sex og singelliv]]* i 1999. Cooper gjorde sin filmdebut i *[[Wet Hot American Summer]]* i 2001. I mars 2006 spilte Cooper i teater-oppsetningen *[[Three Days of Rain]]* på Broadway sammen med Julia Roberts og Paul Rudd. I 2007 spilte Cooper rollen som Aidan Stone i sesong fem i TV-serien *[[Nip/Tuck]]*. Cooper har også spilt i filmen *[[Yes Man]]* med Jim Carrey i hovedrollen.

Han slo gjennom for alvor som skuespiller da han spilte en av hovedrollene i komedien *[[The Hangover]]* (2009). Etter det har han spilt i filmer som *[[Valentine's Day (film)|Valentine's Day]]* (2010) *[[The A-Team (film)|The A-Team]]* (2010), *[[Limitless]]* (2011) og *[[The Hangover Part II]]* (2011).

I 2012 spilte han i den romantiske dramakomedien *[[Silver Linings Playbook – Kjærlighetens galskap]]*, en rolle han ble generelt hyllet for og som han ble belønnet med både en Oscar- og Golden Globe-nominasjon for i 2013. Det samme gjentok seg allerede året etter, denne gangen for sin birolle i *[[American Hustle]]* (2013).

Cooper regisserte, skrev, produserte og spilte hovedrollen i musikalen *[[A Star Is Born (2018)|A Star Is Born]]* (2018). Han ble nominert til flere bransjepriser for dette arbeidet, blant annet en Golden Globe for beste regi.

## Privatliv
Cooper giftet seg med skuespillerinnen Jennifer Esposito i slutten av 2006. I mai 2007 ble det annonsert at Esposito hadde søkt om en skilsmisse. I september 2010 ble det rapportert at Cooper og skuespilleren Renée Zellweger hadde vært i et forhold i over et år. Den 18. mars 2011, rapporterte kjendismagasinet *[[People (magasin)|People]]* at paret hadde avsluttet sitt forhold.

## Filmografi i utvalg
* *[[Wedding Crashers]]* (2005)
* *[[Failure to Launch]]* (2006)
* *[[The Rocker]]* (2008)
* *[[Yes Man]]* (2008)
* *[[New York, I Love You]]* (2009)
* *[[Han er faktisk ikke interessert]]* (2009)
* *[[The Hangover]]* (2009)
* *[[Case 39]]* (2009)
* *[[All About Steve]]* (2009)
* *[[Valentine's Day (film)|Valentine's Day]]* (2010)
* *[[The A-Team (film)|The A-Team]]* (2010)
* *[[Limitless]]* (2011)
* *[[The Hangover Part II]]* (2011)
* *[[The Words]]* (2012)
* *[[Silver Linings Playbook – Kjærlighetens galskap]]* (2012)
* *[[The Place Beyond the Pines]]* (2012)
* *[[The Hangover Part III]]* (2013)
* *[[American Hustle]]* (2013)
* *[[Guardians of the Galaxy (film)|Guardians of the Galaxy]]* (2014)
* *[[Serena (film)|Serena]]* (2014)
* *[[American Sniper (film)|American Sniper]]* (2014)
* *[[Adam Jones (film)|Adam Jones]]* (2015)
* ''Aloha'' (2015)
* *[[Guardians of the Galaxy Vol. 2]]* (2017)
* A Star Is Born (2018)
* *[[Guardians of the Galaxy Vol.3]]* (2023)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Berøringsterapi

**Berøringsterapi** er en alternativ behandlingsform som går ut på at enkelte punkter på kroppen berøres og at dette skal ha en helsefremmende effekt. Behandlingsformen hevdes å sette i gang eller høyne produksjonen av oxytocin, somer et hormon som aktiverer «fred og ro»-systemet i kroppen.

## Referanser
Harald Bjorvand

**Harald Bjorvand** (født 30. juli 1942 i Askim) er en norsk språkforsker og professor ved Universitetet i Oslo.

Bjorvand er ekspert på sammenlignende indoeuropeisk språkvitenskap, spesielt de germanske språkene, men han behersker også albansk. Sammen med Fredrik Otto Lindeman har han utgitt en ny etymologisk ordbok over norsk, *[[Våre arveord]]* (2000 - revidert utgave 2007).

## Litteratur
* *Holt og Holtar. Utviklingen av det indoeuropeiske kollektivum i norrønt*. Solum, 1994.  ISBN 82-560-0920-9

## Eksterne lenker
* Hjemmeside ved UiO
Sørgepil

**Sørgepil** (*Salix x sepulcralis* eller *Salix alba x pentandra*), engelsk *weeping willow*, er et svært vanlig,  hybrid løvtre i pilefamilien / vierfamilien (*Salicaceae*). Det er en krysning av artene hvitpil og tårepil, og blir opptil 12 meter høyt med karakteristiske hengende grener. Det har blitt dyrket i Europa og er naturalisert på spredte steder tilknyttet hager og parker.

Grenene er lange, hengende og smale, og det første året er kvistene hårete. Grenene brekker ikke så lett. Andre årets grener er inntil 4 mm tykke, og med brunlig eller grønnbrun bark. Knoppene er gulbrune eller lysbrune, eggerunde og 5-7 mm lange, og innoverbøyde uten behåring. Knoppene ligger ofte tett inntil kvisten, og skilles fra fontenepil *(Salix x pendulina)* ved at sistnevnte har mørkere brune og mer utoverbøyde knopper. 

De matte og klargrønne eller lyst olivengrønne, svært fintannede bladene er 7-14 cm lange og lysegrønne under, bladstilk 7-10 mm med inntil 2 kjertler. Bladet er mye lengre enn det er bredt, og er bredest ved midten (ikke elliptisk) med en smal spiss og 9-12 par av gulaktige sidenerver. Ørebladene er oftest fraværende. 

Sørgepil blomstrer i mai med gulaktige hunnblomster i 3-4 cm lange rakler med hår langs sidene og ytterst på spissen. Raklene har en kort griffel. Den kan likne veldig på fontenepil, men skilles ved de gulbrune knoppene som er mørkere hos fontenepil. Arten vokser i hager ogi fuktig mark. 

Både fontenepil og sørgepil tåler bedre fuktig klima enn hva tårepil gjør, og dyrkes derfor i både Europa og Nord-Amerika.

## Kilder
* Stenberg, Lennart & Bo Mossberg, Steinar Moen (norsk red.), *Gyldendals store nordiske flora*, Gyldendal, Oslo 2007. ISBN 978-82-05-32563-0.

## Eksterne lenker
*
Bobby Combe

**James Robert «Bobby» Combe** (1924–1991) var en skotsk fotballspiller, som spilte hele sin seniorkarriere for Hibernian.

Combe sluttet seg til Hibernian som 17-åring, etter å ha spilt for det skotske skolelandslaget i fotball og den lokale klubben Inveresk Athletic. Han var opprinnelig indreløper på høyresiden, men ble flyttet tilbake i forsvar da angrepslinjen, som kalles for «Famous Five», tok form. Combes rolle på midtbanen ble overtatt av Bobby Johnstone. Selv om Combe måtte nøye seg med å spille i skyggen av «Famous Five», fikk han en lang og vellykket karriere. Combe vant seriemesterskapet med Hibs tre ganger, i 1948, 1951 og 1952. Han fikk også en deltakermedalje fra finalen i den skotske ligacupen.

I tillegg spilte Combe tre landskamper for Skottland i 1948. Han fikk sin debut i et 2–0-tap for England, og spilte også mot Sveits og Belgia samme år, og scoret ett mål mot Belgia. Han ble uttatt i Skottlands 22 mann store tropp til Fotball-VM 1954, men det skotske fotballforbundet tok seg bare råd til å reise med 13 spillere (inkludert bare én keeper) til sluttspillet i Sveits. Combe var én av de ni som var reserver i hjemlandet, sammen med bl.a. Ernie Copland og Jimmy Binning. Angrepsspilleren George Hamilton var også reserve, men han reiste til slutt, da Bobby Johnstone måtte trekke seg pga. skade.

I 1957 trakk Combe seg tilbake som spiller og ble førstelagstrener for Hibernian. Denne stillingen hadde han i to år, før han ble spillende manager for Dumbarton i 1959-1960. På sine eldre dager arbeidet Combe som butikksjef på sitt fødested, Leith, og deretter jobbet han i markedsavdelingen for Scottish Gas.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Newcastle Fans profile
Liste over statsledere i 1216

## Europa

### [[:Kategori:Geistelige fyrstedømmer innen Det tysk-romerske rike|Geistelige tysk-romerske fyrstedømmer]]
** **[[Augsburg bispedømme|Augsburg]]** – Siegfried III av Rechberg, biskop  (1208–1227)
** **[[Bamberg erkebispedømme|Bamberg]]** – Ekbert av Andechs-Meran, biskop  (1203–1237)
** **[[Basel fyrstebispedømme|Basel]]** – Henrik av Thun, biskop (**1216**–1238)
** **[[Bolzano-Brixen bispedømme|Bolzano-Brixen]]** – Bertold av Neifen, biskop (**1216**–1224)
** **[[Chiemsee bispedømme|Chiemsee]]** – Rudiger av Bergheim-Radeck, biskop (**1216**–1233)
** **[[Chur bispedømme|Chur]]** – Arnold av Matsch, biskop (1209–1221)
** **[[Eichstätt bispedømme]]** – Hartwig av Kreglingen-Tollnstein, biskop (1196–1223)
** **[[Halberstadt bispedømme]]** – Friedrich av Kirchberg, biskop (1209–1236)
** **[[Høystiftet Hildesheim|Hildesheim]]** − Siegfried I av Lichtenberg, biskop (**1216**–1221)
** **[[Høystift Konstanz|Konstanz]]** – Konrad II av Tegerfelden, biskop  (1209–1233)
** **[[Fyrstebispedømmet Lübeck|Lübeck]]** – Berthold, biskop (1210–1230)
** **[[Fyrstbispedømmet Liége|Lüttich]]** – Hugo II av Pierrepont, biskop (1200–1229)
** **[[Magdeburg erkestift|Magdeburg]]** – Albrecht I av Käfernburg, erkebiskop (1205–1232)
** **[[Meißen bispedømme|Meißen]]** – Bruno II av Porstendorf, biskop (1209–1228)
** **[[Merseburg bispedømme|Merseburg]]** – Ekkehard Rabil, biskop (1215–1240)
** **[[Metz bispedømme|Metz]]** – Konrad I av Scharfenberg, biskop (1212–1224) *([[1200]]–[[1224]] biskop av Speyer)*
** **[[Fyrstebispedømmet Minden|Minden]]** – Konrad I av Rüdenberg, biskop (1209–1236)
** **[[Naumburg-Zeitz bispedømme|Naumburg]]** – Engelhard, biskop  (1206/07–1242)
** **[[Fyrstebispedømmet Osnabrück|Osnabrück]]** – Adolf av Tecklenburg, biskop (**1216**–1224)
** **[[Fyrstebispdømmet Paderborn|Paderborn]]** –  Bernhard III av Oesede, biskop (1204–1223)
** **[[Fyrstebispedømmet Passau|Passau]]** – Ulrich II, biskop (1215–1221)
** **[[Fystebispedømmet Ratzeburg|Ratzeburg]]** – Henrik I, biskop (1215–1228)
** **[[Regensburg bispedømme|Regensburg]]** – Konrad IV av Frontenhausen, biskop (1204–1226)
** **[[Salzburg fyrstebispedømme|Salzburg]]** – Eberhard av Regensberg, Erkebiskop  (1200–1246)
** **[[Schwerin bispedømme|Schwerin]]** – Brunward, biskop  (1191–1238)
** **[[Sitten bispedømme|Sitten (Sion)]]** – Landri de Mont, biskop (1205/06–1237)
** **[[Fyrstebispedømmet Speyer|Speyer]]** – Konrad III av Scharfenberg, biskop (1200–1224) *([[1212]]–[[1224]] biskop av Metz)*
** **[[Strasbourg erkebipsdømme|Strasbourg]]** – Henrik II av Veringen, biskop (1202–1223)
** **[[Utrecht (bispedømme)|Utrecht]]** – Otto II av Lippe, biskop (**1216**–1227)
** **[[Verden (territorium)|Verden]]** – Iso av Wölpe, biskop (1205–1231)
** **[[Fystebispedømmet Würzburg|Würzburg]]** – Otto I av Lobdeburg, biskop (1207–1223)

## Amerika

## Eksterne lenker
* A.M.H.J. Stokvis (Leiden,1889):  «Manuel d'Histoire, de Généalogie et de Chronologie de tous les états du globe»
* http://my.raex.com/~obsidian/regindex.html
Thor Helland

**Thor Oluf Helland** (født 10. desember 1936 i Helland i Sørfold, død 2. august 2021) var en norsk langdistanseløper innen friidrett som deltok i Sommer-OL 1964 i Tokyo. Han ble der nummer åtte på 5000 meter. Før han flyttet sørover på slutten av 50-tallet løp han for moderklubben IL Trio Fauske. Han tok da overgang til IL i BUL i Oslo.

Helland ble norsk mester tolv ganger i perioden 1961–67, med ett gull på 1500 meter, tre på 5000 meter, fire på  meter og fire i terrengløp. Han satte norsk rekord seks ganger, med tre på 3000 meter, to på 5000 meter og 10&nbsp;000 meter én gang. Av disse rekordene var resultatene fra 1965 med 7.54,8 på 3000 meter og 13.37,4 på 5000 meter også nordiske rekorder. Hans personlig rekord på 10&nbsp;000 meter er 29.20,8.

I 1966 ble han den første mottaker av Bislett-medaljen sammen med spydkasteren Terje Pedersen og sprinteren Carl Fredrik Bunæs.

Han var, sammen med sin kone Unni Helland, uunnværlig i IL i BUL og i oppdagelsen av nye lovende talenter innen norsk friidrett. De var blant annet en stor del av arrangementene Sentrumsløpet 2012 og Bislett Games.

Thor og Unni Helland fikk to barn, Ståle (f. 1961) og Lasse (f. 1963), og to barnebarn, Anine (f. 1992) og Emilie Josephine (f. 1993).

## Medaljer i norske mesterskap

## Se også
* Mestvinnende utøvere i NM i friidrett

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Cheng (Changzhi)

**Cheng** (kinesisk: 城区; pinyin: *Chéng Qū*) er et bydistrikt i byprefekturet Changzhi i provinsen Shanxi i Folkerepublikken Kina.

Det har et areal på 55,6 kvadratkilometer og teller 380&nbsp;000 innbyggere (2004).

## Eksterne lenker
* Informasjonsside
Urbløtdyr

* Tryblidiida

**Urbløtdyr** (Monoplacophora) er en gruppe av marine bløtdyr som lenge bare var kjent gjennom utdødde arter. På 1950-tallet oppdaget man den første levende arten utenfor Mellom-Amerika. Gruppen omfatter orden Tryblidiida og to basale utdødde familier. Tryblidiida omfatter videre kun én nålevende familie, med sju slekter og tilsammen cirka 42 arter.

Urbløtdyr lever på bunnen i dyphavet. Artene har et udelt skall (monoskall) som er formet som ei kappe. Artene har en muskuløs krypesåle, men de mangler øyner og tentakler.

Den danske Galathea-ekspedisjonen fant i 1952 noen eksemplarer av en art i Stillehavet utenfor Costa Rica. Den fikk navnet *[[Neopilina galatheae]]* etter skipet. Man kjenner i dag til omkring 31 arter, men ingen av dem er funnet i norske farvann.

## Inndeling
Inndelingen under følger WoRMS  og er i henhold til Gofas (2010) og Kano *et al.* (2012). Norske navn følger i hovedsak Artsdatabanken, men navn i parentes er kun uoffisielle beskrivelser.

* Animalia, dyreriket
** Mollusca, bløtdyr
*** Bivalvia, muslinger
*** Caudofoveata, ufurede ormebløtdyr
*** Cephalopoda, blekkspruter
*** Gastropoda, snegler
*** Monoplacophora, urbløtdyr
**** Maikhanellidae Missarzhevsky, 1989 (†)
**** Palaeacmaeidae Grabau & Shimer, 1909 (†)
**** Tryblidiida
***** Neopilinidae Knight & Yochelson, 1958
****** *[[Adenopilina]]* Starobogatov & Moskalev, 1987
****** *[[Laevipilina]]* McLean, 1979
****** *[[Micropilina]]* Warén, 1989
****** *[[Monoplacophorus]]* Moskalev, Starobogatov & Filatova, 1983
****** *[[Neopilina]]* Lemche, 1957
****** *[[Veleropilina]]* Starobogatov & Moskalev, 1987
****** *[[Vema]]* Clarke & Menzies, 1959
*** Polyplacophora, leddsnegler
*** Rostroconchia, rostroconcher (†)
*** Scaphopoda, sjøtenner
*** Solenogastres, bukfurede ormebløtdyr

## Referanser




## Eksterne lenker
*
4. divisjon fotball for menn (Akershus)

**[[4. divisjon fotball for menn]] ([[Akershus Fotballkrets|Akershus]])** er en regionalliga i fotball under Akershus Fotballkrets. Fra og med sesongen 2011 vil 4. divisjon være det høyeste nivået i det regionale divisjonssystemet.

Laget som blir seriemester rykker opp til nivå 4, mens laget som blir sist rykker ned til nivå 6. Dersom ett eller flere lag som tilhører Akershus Fotballkrets rykker ned fra nivå 4 i samme sesong, så vil antall lag som rykker ned her øke tilsvarende.

## Lagene (2026)

## Sesonger
### [[4. divisjon fotball for menn 2026|2026]]

### [[4. divisjon fotball for menn 2025|2025]]

### [[4. divisjon fotball for menn 2024|2024]]

### [[4. divisjon fotball for menn 2023|2023]]

### [[4. divisjon fotball for menn 2022|2022]]

### [[4. divisjon fotball for menn 2021|2021]]

### [[4. divisjon fotball for menn 2020|2020]]
*Sesongen avlyst grunnet [[Koronaviruspandemien]]*

### [[4. divisjon fotball for menn 2019|2019]]

### [[4. divisjon fotball for menn 2018|2018]]

### [[4. divisjon fotball for menn 2017|2017]]

### [[4. divisjon fotball for menn 2016|2016]]

### [[4. divisjon fotball for menn 2015|2015]]

### [[4. divisjon fotball for menn 2014|2014]]

### [[4. divisjon fotball for menn 2013|2013]]

### [[4. divisjon fotball for menn 2012|2012]]

### [[4. divisjon fotball for menn 2011|2011]]

### [[4. divisjon fotball for menn 2010|2010]]

### [[4. divisjon fotball for menn 2009|2009]]

### [[4. divisjon fotball for menn 2008|2008]]

## Eksterne lenker
*
4. divisjon fotball for menn (Sogn og Fjordane)

**[[4. divisjon fotball for menn]] ([[Sogn og Fjordane Fotballkrets|Sogn og Fjordane]])** er en liga i fotball under Sogn og Fjordane Fotballkrets. Fra 2017 heter 4. divisjon Kretsligaen. Flere lag er flyttet ned fra 3. divisjon fra 2016 i forbindelse med seriestruktur endring fra NFF, med færre lag i hver divisjon.

## Lagene (2026)

## Tabeller

### [[4. divisjon fotball for menn 2026|2026]]

### [[4. divisjon fotball for menn 2025|2025]]

### [[4. divisjon fotball for menn 2024|2024]]

### [[4. divisjon fotball for menn 2023|2023]]

### [[4. divisjon fotball for menn 2022|2022]]

### [[4. divisjon fotball for menn 2021|2021]]

### [[4. divisjon fotball for menn 2020|2020]]

### [[4. divisjon fotball for menn 2019|2019]]

### [[4. divisjon fotball for menn 2018|2018]]

### [[4. divisjon fotball for menn 2017|2017]]

### [[4. divisjon fotball for menn 2016|2016]]

### [[4. divisjon fotball for menn 2015|2015]]

### [[4. divisjon fotball for menn 2014|2014]]

### [[4. divisjon fotball for menn 2013|2013]]

### [[4. divisjon fotball for menn 2012|2012]]

### [[4. divisjon fotball for menn 2011|2011]]

### [[4. divisjon fotball for menn 2010|2010]]

### [[4. divisjon fotball for menn 2009|2009]]

### [[4. divisjon fotball for menn 2008|2008]]

## Referanser
The One (Elton John)

***The One*** er det 23. studioalbumet av den britiske sangeren Elton John, utgitt i juni 1992. Det ble spilt inn i Studio Guillame Fortell i Paris og produsert av Chris Thomas. Albumet inneholder singlene *«The One»*, *«Simple Life»* og *«Runaway Train»*, en duett med Eric Clapton. Albumet er 58 minutter langt, og er med det Elton Johns lengste album.

## Sporliste
#«Simple Life» – 6:25
#«The One» – 5:53
#«Sweat It Out» – 6:38
#«Runaway Train» – 5:23 (Duett med Eric Clapton)
#«Whitewash County» – 5:30
#«The North» – 5:15
#«When a Woman Doesn't Want You» – 4:56
#«Emily» – 4:58
#«On Dark Street» – 4:43
#«Understanding Women» – 5:03
#«The Last Song» – 3:21

## Eksterne lenker
* ''The One'' på Allmusic
Alessandro Longo

**Alessandro Longo** (1864–1945) var en italiensk komponist  og musikkviter.

Etter å ha studert ved konservatoriet i Napoli, ble Longo i 1887 klaverlærer i byen og rektor i 1944.

Som komponist lyktes han i å kombinere den grundige tyske instrumentale skrivemåten med den italienske vokaltradisjonen.

I dag er han mest kjent for sin omfattende utgave over Domenico Scarlattis klaververk. Han nummererte Scarlattis 544 cembalosonatene (*Longo-nummer*), og dette var i mange år verkfortegnelsen som ble brukt for Scarlattis verk. Longos fortegnelse er nå stort sett erstattet av Ralph Kirkpatricks.

## Referanser


## Kilder
*  
*  

## Eksterne lenker
*
Sangskatter & snurrepiperier

***Sangskatter & snurrepiperier*** er et musikkalbum med Veslemøy Solberg og Sven Ohrvik, utgitt i 2000.

## Sporliste
# «Mine længsler (hvor såre lidet vil der til..)»
# «Møllerens Irene»
# «Guro kjem til kyrkja»
# «Titanics undergang»
# «Vannspannet»
# «Greta G»
# «Elfsborgsvisen»
# «Herre gud! dit dyre navn og ære»
# «Då Daniel drog»
# «Pedersvendens museum»
# «Vesleblakken»
# «Joleklokker over jorda»
Løvehjerte (album)

***Løvehjerte*** er et musikkalbum med Veslemøy Solberg, utgitt i 2004 på Nordicae. Tekstene er hennes egne, mens Sven Ohrvik hadde hovedansvaret for musikken.

Anmelderen i *VG* omtalte plata som «meget variert og god» og til da Solbergs beste plate. Han gav terningkast 4. Samme karakter fikk den i *Bergens Tidende*, der den blei omtalt som «solid», men aldri «vågalt og utfordrende». Vårt Land omtalte albumet som «ei vidunderlig plate med sterke tekster og ujålete, ren musiseringsglede med ingredienser av rock, viser, pop og jazz».

## Sporliste

# «Keiser med nye klær»
# «En sang til deg»
# «Per og Rikke»
# «Jeg er et hus»
# «Evigheten her nede»
# «Skyggedame»
# «Nokiavalsen»
# «Drammens hjerte»
# «Det hjartet ser»
# «Silikonfri sone»
# «Bønn i desember»
# «Løvehjerte»

## Referanser
Eventyret om Hanna

***Eventyret om Hanna*** er et musikkalbum med Felix Johansen og Veslemøy Solberg, utgitt i mai . Albumet ble nominert til Spellemannprisen i kategorien «barneplate».

## Sporliste
# «Lille Marthine»
# «Kapittel 1»
# «Tryll meg et eventyr»
# «Kapittel 2»
# «Trubaduren»
# «Kapittel 3»
# «Reise til besteforeldrene»
# «Kapittel 4 og 5»
# «I riktig gamle dager»
# «Kapittel 6»
# «Gåte 1»
# «Kapittel 7»
# «Gåte 2»
# «Kapittel 8»
# «Jesus stiller havet»
# «Kapittel 9»
# «Til en dukke»
# «Kapittel 10»
# «Du kan bli det du vil»
# «Kapittel 11»
# «Lille speil»

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Tangenssetningen

I trigonometrien er **tangenssetningen** en setning om forbindelsen mellom tangens til to vinkler av en trekant og lengdene av de motstående sidene.

I figur 1 er *a*, *b* og *c* lengdene av tre sider av trekanten, og &alpha;, &beta; og &gamma; er henholdsvis vinklene motstående disse sidene. Tangenssetningen sier at

:\frac{a-b}{a+b} = \frac{\tan[\frac{1}{2}(\alpha-\beta)]}{\tan[\frac{1}{2}(\alpha+\beta)]}.

Tangenssetningen er, selv om den ikke er så vidt kjent som sinussetningen eller cosinussetningen, like nyttig, og kan brukes i alle tilfeller der to sider og en vinkel, eller to vinkler og en side, er kjent.

Tangenssetningen for sfæriske trekanter ble beskrevet i det 13. århundre av den persiske matematikeren Nasir al-Din al-Tusi (1201–74), som også presenterte sinussetningen for trekanter i planet i sitt fembinds verk *Treatise on the Quadrilateral*.

## Bevis
For å bevise tangenssetningen kan vi starte med sinussetningen:

: \frac{a}{\sin\alpha} = \frac{b}{\sin\beta}.

La

: d = \frac{a}{\sin\alpha} = \frac{b}{\sin\beta},

slik at

: a = d \sin\alpha \text{ and }b = d \sin\beta. \, 

Det følger at

: \frac{a-b}{a+b} = \frac{d \sin \alpha - d\sin\beta}{d\sin\alpha + d\sin\beta} = \frac{\sin \alpha - \sin\beta}{\sin\alpha + \sin\beta}.

Ved å bruke trigonometriske identiteter, er faktorformelen for sinus

:  \sin(\alpha) \pm \sin(\beta) = 2 \sin\left( \frac{\alpha \pm \beta}{2} \right) \cos\left( \frac{\alpha \mp \beta}{2} \right), \;

vi får

:\frac{a-b}{a+b} =  \frac{2\sin\tfrac{1}{2}\left(\alpha-\beta\right)\cos\tfrac{1}{2}\left(\alpha+\beta\right)}{2\sin\tfrac{1}{2}\left(\alpha+\beta \right)\cos\tfrac{1}{2}\left(\alpha-\beta\right)} = \frac{\tan[\frac{1}{2}(\alpha-\beta)]}{\tan[\frac{1}{2}(\alpha+\beta)]}.

Som et alternativ til å bruke identiteten for summen og differansen av to sinusverdier, kan man sitere den trigonometriske identiteten

:  \tan\left( \frac{\alpha \pm \beta}{2} \right) = \frac{\sin\alpha \pm \sin\beta}{\cos\alpha + \cos\beta} 

(se formelen for tangens av halve vinkelen).

## Se også
* Sinussetningen
* Cosinussetningen
* Mollweides formel

## Fotnoter
Ralph Kirkpatrick

**Ralph Kirkpatrick** (1911–1984) var en amerikansk cembalist og musikkviter.

## Liv
Kirkpatrick studerte klaver og notasjon ved Harvard til 1931, deretter hos Nadia Boulanger og Wanda Landowska i Paris, hos Arnold Dolmetsch i Haslemere, hos Heinz Tiessen i Berlin og hos Günther Ramin i Leipzig.

I årene 1933 og 1934 underviste Kirkpatrick ved  Mozarteum i Salzburg. I 1937 gjorde et stipend ham i stand til å foreta en omfattende og musikkvitenskapelig sett ambisjonsrik reise gjennom hele Europa, der han også fikk anledning til å studere gamle musikkinststrumenter. I 1940 underviste Kirkpatrick ved Yale University i USA, og gav der ut en ny verkfortegnelse over Domenico Scarlattis *oeuvre* som avløste den foreldede  katalogen til Alessandro Longo.

Foruten å spille kammermusikk, beskjeftiget Kirkpatrick seg med moderne musikk, eksempelvis Quincy Porters konsert for cembalo og orkester (1960), Darius Milhauds sonate for fiolin og cembalo (1960) og Elliott Carters dobbeltkonsert for cembalo, klaver og kammerorkester (1961), som Carter dediserte Kirkpatrick.

Kirkpatrick ble kjent for sine cembaloinnspillinger av Domenico Scarlatti og Johann Sebastian Bachs musikk. I tillegg til cembalo spilte han inn musikk på klavikord, f.eks. *[[Inventionen und Sinfonien|Bachs to- og trestemte invensjoner]]* og *[[Das Wohltemperierte Klavier]]*, dessuten også på hammerklaver, spesielt verk av Mozart.

Asteroiden 9902 Kirkpatrick har fått navn etter Ralph Kirkpatrick.

## Referanser


## Litteratur
* 
* Domenico Scarlatti. *Sixty Sonatas*, New York, G. Schirmer, 1953. Forord av Ralph Kirkpatrick.

## Eksterne lenker
* 
*
Kieran Culkin

**Kieran Kyle Culkin** (født 30. september 1982 i New York City) er en amerikansk skuespiller og bror av Macaulay Culkin og Rory Culkin, som også er skuespillere. 

Culkin er sønn av Patricia Brentrup og Christopher Culkin, en tidligere teaterskuespiller med en lang karriere fra Broadway.

Kieran Culkin hadde sin første større filmrolle sammen med sin skuespillerbror Macaulay, i filmen *[[Hjemme alene]]*, som fetter Fuller McCallister. Culkin fortsatte å opptre i flere filmer som barn og tenåring. Hovedsakelig opptrådte han i komedier, inkludert *[[Home Alone 2: Lost in New York]]*, i *Father of the Bride* og i denne filmens oppfølger. Som tenåring hadde Culkin også flere ledende roller i en rekke uavhengige filmer. Culkin hadde hovedrollen i filmen *Igby Goes Down*, som han ble nominert til en Golden Globe Award for. Culkin spilte også i den Oscar-nominerte filmen *[[Musikk fra hjertet]]*. Han hadde også hovedrollen i *The Mighty*, som rollefiguren Kevin Dillon.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Porfyrios

**Porfyrios** (gammelgresk: Πορφύριος; latin: *Porphyrius*, opprinnelig *Malchus* (syrisk, «konge»); født i 232 eller 233 i Tyr, død 304 i Roma) var en nyplatonsk filosof.

Porfyrios studerte hos Longinos i Aten og hos Plotin, grunnleggeren av neoplatonismen, i Roma. Han regnes som den fremste av Plotins elever, skrev en biografi om ham og redigerte den samlede utgaven av Plotins skrifter, *[[Enneadene]]*, men skiller seg fra Plotin ved sin praktisk-religiøse interesse og asketiske innstilling. Bare få av Porfyrios' skrifter er bevart. 

Porfyrios er hovedkilden til vår viten om Ammonios Sakkas. Med en biografi om Pythagoras og kommentarer til Euklid, bidro Porfyrios til matematikkens historie. Videre skrev han kommentarer til Platon og Aristoteles, men i motsetning til læreren Plotin, kritiserte han ikke Aristoteles' logiske skrifter. Han aksepterte Aristoteles' *[[Organon]]* og ved å integrerte aristotelisk logikk i sin platonisme, ble han retningsgivende for de etterfølgende nyplatonistene. *[[Isagoge]]*, en kort innføring i aristotelisk logikk, ble gjennom en oversetting av Boëthius et svært innflytelsesrikt standardverk i senantikken og middelalderen.

I  *Adversus Christianos* («Mot de kristne») argumenterer Porfyrios mot Kristus' guddommelighet. Dette omfangsrike kampskriftet er det bare bevart fragmenter av.

I antologien *[[Nyplatonismen (bok)|Nyplatonismen]]* er følgende tekster av ham oversatt til norsk:
* *Utgangspunkt for å erkjenne det sinnlege*, hvor han gir en enkel introduksjon til nyplatonismen, med de tre grunnleggende hypostasene Sjel, Sinn og Det Ene
* *Til Marcella*, et brev han skrev til sin kone mens han var på reise. Brevet har noen private avsnitt, og er ellers en personlig, individuell veiledning i dyder og filosofisk-religiøs praksis
* *Om gudebilete*, en tekst som bare er kjent gjennom sitat i Eusebius av Cæsareas *Forberedelse til evangeliet*. Her argumenterer Porfyrios for at bilder og statuer av guder kan føre betrakteren over til gudenes metafysiske funksjoner
* *Om sjela si tilbakevending*, en tekst som bare er kjent gjennom sitat i Augustin av Hippos *[[Om Gudsstaten]]*. Augustin skildrer Porfyrios' ambivalens i veivalget mellom den mytisk-rituelle teurgien fra de kaldeiske orakler og en intellektuell tilnærming til filosofien.

## Referanser


## Litteratur
* 

## Eksterne lenker
* Kenneth Sylvan Guthrie (overs.): ''Porphyry'', verk av Porfyrios i engelsk oversetting
* ''Against the Christians. Porphyry. Fragments.''  Tilrettelagt etter en tekstsamling av Braunsberg og Pearse: ''Porphyry, Against the Christians (2004).  Fragments.''
Nick Chinlund

**Nick Chinlund** (født 18. november 1961 i New York City) er en amerikansk skuespiller. 

Chinlund hadde en gjesterolle i den andre sesongen av TV-serien The X-Files der han spiller seriemorderen Donnie Pfaster. I 2000 hadde han en liten rolle i en episode av Gilmore Girls. I 2002 hadde Chinlund en tilbakevendende rolle i to episoder av Buffy The Vampire Slayer. I de senere årene, har Chinlund blitt sett i flere selvstendige prosjekter, særlig kjent er A Brother's Kiss fra 1997. Andre selvstendige filmer er Chutney Popcorn (1999), Amy's Orgasm (2001), Goodnight Joseph Parker (2004) og Sinner (2007). 

Nylig spilte Chinlund i større filmer, inkludert Tears of the Sun (2003) med Bruce Willis, Con Air (1997) med Nicolas Cage, The Chronicles of Riddick (2004) med Vin Diesel og som ble regissert av David Twohy og filmen Ultraviolet (2006) samen med Milla Jovovich. Chinlund gjentok sin rolle som seriemorderen Donnie Pfaster i løpet av den syvende sesongen av The X-Files. Chinlund hadde også en rolle i filmen Training Day, der Denzel Washington hadde en av hovedrollene. 

Chinlund opptrådte også i filmen Eraser med Arnold Schwarzenegger og i The Legend of Zorro sammen med blant andre Antonio Banderas og Catherine Zeta-Jones. Chinlund har også gjort gjesteopptredener i TV-dramaserien Law & Order, så vel som i spinoff-serien Law & Order: Special Victims Unit. Chinlund er kanskje mest kjent i rollen som en advokat og en uetisk journalist i den opprinnelige TV-serien Law & Order, og som en seriemorder i TV-serien Special Victims Unit. I 2009 hadde Chinlund en gjeste-opptreden i TV-serien Castle i den første sesongen i episoden *Home Is Where The Heart Stops*. I 2010 hadde han en rolle i TV-serien House i episoden The Down Low, der han spilte en narkotikalanger som het Eddie.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Student Academy Awards

**Student Academy Awards** er en årlig filmpris gjennom en konkurranse for filmskolestudenter i regi av Academy of Motion Picture Arts and Sciences.  Prisen het opprinnelig **Student Film Awards** og ble etablert i 1973.  Fra 1975 er prisen blitt delt ut om sommeren, vanligvis i juni. Prisen fikk dagens navn i 1991.

## Kategorier
Student Academy Awards deles ut i fire kategorier:
* alternativ film (eksperimentell film), 
* animasjon,
* dokumentarfilm, 
* fiksjonsfilm

Det deles ut gull, sølv og bronsepriser i hver kategori, samt prispenger på henholdsvis $, $ og $. Fra 2001 blir det også delt ut en egen pris til studentarbeider utenfor USA.

Vinnerfilmene blir sirkulert gratis i ett år blant utdannelsesinstitusjoner og ideelle organisasjoner innen USA.

## Vinnere (utvalg)

### Vinnere fra USA
Blant senere kjent filmnavn som har fått prisen, er blant andre Robert Zemeckis, Bob Saget, Spike Lee, Trey Parker og John Lasseter. 

### Norske vinnere

* I 2011 vant for første gang en norsk film, *[[Tuba Atlantic]]* regissert av Hallvar Witzø og skrevet av Linn-Jeanethe Kyed.
* I 2019 vant Rikke Gregersen med novellefilmen *De hensynsløse* (engelsk tittel: *Dog eat dog*).
* I 2020 vant Marte Klakegg kategorien «Beste internasjonale dokumentar» med filmen *Kjære Far.*
* I 2023 vant Leo Behrens med filmen *Skin*, i kategorien «Alternative/experimental».

## Referanser


## Eksterne lenker
* Student Academy Awards offisielt nettsted
* Student Academy Awards  på The Internet Movie Database
* Oversikt over vinnere
Tuba Atlantic

***Tuba Atlantic*** er en studentfilm fra Den norske filmskolen som i 2011 vant Student Academy Awards. Filmen er regissert av Hallvar Witzø og skrevet av Linn-Jeanethe Kyed.

Filmen er en novellefilm på 25 minutter, og handler om hvordan Oskar, spilt av Edvard Hægstad, håndterer meldingen om at han kun har seks dager igjen å leve. Han må bite i seg stoltheten sin, og skvære opp med broren før det er for sent. Budskapet blir at man ikke bør gå og legge seg med noe uoppgjort.

Tuba Atlantic ble nominert til Oscar for beste kortfilm. Denne nominasjonen ble senere trukket tilbake da det ble kjent at filmen hadde blitt vist på TV.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Farmasiliv

***Farmasiliv*** er Farmasiforbundets medlemsblad. Bladet inneholder blant annet artikler om Farmasiforbundets arbeid, bransjenyheter og fagsaker. Bladet kommer ut fem ganger pr. år.  Redaktør er Trygve Bergsland.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Valg i Sør-Afrika

**Valg i Sør-Afrika** skjer både på lokalt, regional og nasjonalt nivå. Sør-Afrika er et flerpartidemokrati med African National Congress som det regjerende og største partiet siden allmenn stemmerett ble innført i 1994.

Sør-Afrikas demokratiske prosess er blitt kategorisert som "ikke fullstendig demokrati", men dette har sin begrunnelse med den sterke majoriteten AFC har. Når det gjelder selve valgssystemet og oppslutning ligger de på linje med Japan og USA.

## Referanser
Olav Fyrileiv

**Olav Fyrileiv** (1875&ndash;1975) var en norsk treskjærer og rosemaler.

Han kom fra Åmotsdal i Telemark.

Norsk Folkemuseum har to kubbestoler som er skåret og malt av Olav Fyrileiv, og i museets protokoll har Torgeir Kjos notert følgende opplysninger om Fyrileiv: 

Olav Fyrileiv var født i Åmotsdal og bosatt og død i Heddal i Telemark. Han var utdannet snekker og ansatt som sløydlærer på Notodden lærerskole fra ca. 1898–1904. Fra 1904 arbeidet han som selvstendig kunsthåndverker/brukskunstner i Heddal.
Fyrileiv hadde en storproduksjon av møbler (ikke minst kubbestoler) og hele interiører både for gårder og privatpersoner. Han leverte mye i nærområdet i Telemark, men også ellers i landet, og eksporterte dessuten mye til USA. Fyrileiv både formet, skar og malte gjenstandene selv. I 1904 laget han altertavlen til Lisleherad kirke, og i 1908 restaurerte han altertavlen i Heddal stavkirke. Samme år utførte han store utsmykkingsarbeider for Norsk Hydro på Notodden, blant annet i interiørene i Administrasjonsbygningen. I 1954 ble han kunstnerisk leder for restaureringen av Heddal stavkirke, der han gjennomførte en rekke oppgaver. Et stueinteriør fra i Holmenkollen i  Oslo, som han laget for Didrik Korgshem i 1932, ble i 1990 overført til Heddal bygdetun under navnet «Fyrileivstugu». Drivkraft i dette arbeidet var hans dattersønn Olav Smedsrud. Olav Fyrileiv arbeidet aktivt som kunstner helt til 1971.

## Noter


## Referanser


## Litteratur
* Landsverk, Halvard (1965): *Treskjeraren Olav Fyrileiv*, Artikkel i: *Årbok for Telemark 1965, s. 19-27.* Skien.

## Eksterne lenker
* Kubbestol i DigitaltMuseum skåret og malt av Olav Fyrileiv
Liu Gongquan

**Liu Gongquan** (tradisjonell kinesisk: 柳公權, forenklet kinesisk: 柳公权, pinyin: *Liǔ Gōngquán*, Wade-Giles: *Liu Kungch'üan*, født i 778 i Tongchuan i provinsen Shaanxi i Kina, død i 865), eller *Chengxuan* (诚悬), var en kinesisk embedsmann og kalligraf. Sammen med Yan Zhenqing regnes han som Tangdynastiets «to store kalligrafimestre».

Både Yan og Liu var ministre i Tangstyret. Liu var en ivrig buddhist, og fulgte Yans kalligrafiske stil, regelskrift. 

Lius arbeider dannet skole for flere århundrer, og i faglig sammenheng blir denne kalligrafiske retning gjerne kalt «Yan-Liu».

## Referanser


## Litteratur
*Wang Jingfen: «Liu Gongquan». *[[Encyclopedia of China]]* (Arts Edition), 1st ed.

## Eksterne lenker
* Liu Gongquan and his Calligraphy Gallery at China Online Museum
DS «Marietta Di Giorgio»

**DS «Marietta Di Giorgio»** var et lasteskip bygget ved Stavanger Støberi & Dok i 1907 med byggenummer 53. Hun ble levert til reder C. Mathisen i Bergen januar samme år. Skipet gikk inn i fruktfarten på kontrakt for Atlantic Fruit Company frem til 1915. Skipet ble ved samme rederi frem til krigsforlis 19. januar 1917.

## Krigsforlis
DS «Marietta Di Giorgio» var lastet med salt på reise fra Cádiz i Spania til Måløy. 19. januar 1917 ble hun stanset og senket av den tyske ubåten UC-21, sørvest av Ushant. Hele mannskapet overlevde.

## Kilder
*«Marietta Di Giorgio» www.skipshistorie.net
*«Marietta Di Giorgio» www.sjohistorie.no
*Erling Jensen: *Stavanger Støberi & Dok*, 2008 ISBN 9788292309568

## Eksterne lenker
* 
* Stavanger Støberi & Dok
Sun Guoting

**Sun Guoting** (kinesisk: 孫過庭, født 646 i eller nær Suzhou i Kina, død 691), eller **Sun Qianli** (孫虔禮), var en kinesisk kalligraf i det tidlige Tangdynastiet. 

Han er kjent for sin vakre skrivestil og sin avhandling *Shupu* (書譜, ca. 687) om nettopp kalligrafi. Verket var den første avhandlingen om kinesisk kalligrafi og er en viktig referanse enn i dag trass i at bare det første kapittelet har overlevet tiden.  Dette første kapittel er det eneste overlevende kalligrafiske verket av Sun og representerer således både Suns kunstneriske og vitenskapelige genius.  

Den håndskrevne originalen er utstilt i Det nasjonale palassmuseum i Taipei i Taiwan og på deres hjemmeside.

## Litteratur
**Two Chinese Treatises on Calligraphy: Treatise on Calligraphy (Shu pu) by Sun Qianli; Sequel to the "Treatise on Calligraphy" (Xu shu pu) by Jiang Kui*; Yale University Press, 1995; ISBN 0-300-06118-8.
* Zhu, Guantian: "Sun Guoting". *[[Encyclopedia of China]]*, 1st ed.

## Eksterne lenker
* National Palace Museum web site entry on the ''Treatise on Calligraphy'', with full high-resolution scan of the complete work
* Answers.com Art Encyclopedia entry on Sun Guoting
* English translation of a brief excerpt of the ''Treatise on Calligraphy''
Viljar Nordberg

**Viljar Skålvold Nordberg** (født 5. april 1992) er en norsk tidligere fotballspiller 

Nordberg ble hentet fra juniorlaget til A-lagsstallen til Bodø/Glimt som hospitant før 2011-sesongen. Han imponerte i treningskampene før sesongen og fikk sin debut i en obligatorisk kamp i 0-1 seieren over Løv-Ham 22. mai 2011. 29. mai 2011 scoret han sitt første mål for Bodø/Glimt da han scoret de siste målet i 3-0 seieren over Bryne FK. Dagen etter signerte han en toårig proffkontrakt med Bodø/Glimt.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
David Silveria

**David Randall Silvera** (født 1972) er en amerikansk trommeslager som spilte i bandet Korn fra tidlig 1993 til slutten av 2006.

## Diskografi
;Med L.A.P.D
* *Love and Peace Dude* (1989)
* *[[Who's Laughing Now]]* (1991)
* *L.A.P.D* (1997)

;Med Korn
* *[[Korn (album)|Korn]]* (1994)
* *[[Life Is Peachy]]* (1996)
* *[[Follow the Leader (Korn album)|Follow The Leader]]* (1998)
* *[[Issues (Korn album)|Issues]]* (1999)
* *[[Untouchables (album)|Untouchables]]* (2002)
* *[[Take a Look in the Mirror]]* (2003)
* *[[See You on the Other Side (Korn album)|See You on the Other Side]]* (2005)

## Eksterne lenker
* 
*
Wei Shuo

**Wei Shuo** (tradisjonell kinesisk: 衛鑠, forenklet kinesisk: 卫铄, pinyin: *Wèi Shuò*, født i 272 i fylket Xia i dagens provins Shanxi i Kina, død 349), stilnavn **Mouyi** (茂猗), tilnavn **He'nan** (和南), gjerne omtalt som  **Fru Wei** (衛夫人), var en kinesisk kalligraf under Handynastiet. Det var hun som etablerte de faste regler for skriving av regelskrift. Hun var læremester for  den store kalligrafen Wang Xizhi.

Wei var gift med Li Ju (李矩), guvernøren av provinsen Ding. Sammen fikk de sønnen Li Chong (李充), som også ble kalligraf og tilknyttet keiserhoffet som sekretær (中書侍郎). 

Wei hadde lært under Zhong Yao. Men Weis stil er smalere enn Zhongs videre stil. Weis *Bildet av blekkbørsten* (筆陣圖) beskriver det hun kalte «de syv krefter» (七勢) og som senere ble justert til Yongs åtte prinsipper, som er en berømt normativ beskrivelse om hvordan de forskjellige strøk av kinesisk skrift skal utføres.

## Andre arbeider i utvalg
* *Den berømte konkubineinskripsjon* (名姬帖, *Ming Ji Tie*)
* *Weishi He'nan-inskripsjonen* (衛氏和南帖, *Weishi He'nan Tie*)

## Referanser


## Litteratur
* Wang Yuchi: "Wei Shuo". *[[Encyclopedia of China]]* (Arts Edition), 1st ed.
Nikolaj Tsjukanov

**Nikolaj Nikolaevitsj Tsjukanov** (russisk: Николай Николаевич Цуканов) (født 22. mars 1965 i Lipovo i Gusev-området i Kaliningrad oblast) er den russiske oblasten Kaliningrads guvernør, noe han har vært siden september 2010. Han er gift og har en sønn.

## Kilder
*  РИА "Новости". Цуканов Николай Николаевич. Биографическая справка.  (forgjenger)
DS «Sunniva»

**DS «Sunniva»** var et lasteskip ble bygget av Stavanger Støberi & Dok som byggenummer 20. Skipet ble overlevert til rederiet Holdt & Isachsen i Stavanger i april 1892. Skipet skiftet eiere flere ganger før det ble senket av den tyske ubåten UC-29 24. januar 1917.

## Historie
*1892: April: Levert som «Sunniva» for Holdt & Isachsen, Stavanger
*1893: Overført til A/S Sunniva ved Holdt & Isachsen, Stavanger
*1905: Solgt til Ivar An. Christensen, Haugesund
*1911: Overført til Ivan An. Christensen m.fl., Haugesund
*1913: Overført til Ivar An. Christensen, Kristiania
*1916: Aug.: Solgt til D/S A/S Øvre ved Karl Møen, Kristiania
*1917: 21. januar: Avgikk Göteborg.
*1917: 22. januar: Stanset i Arendal for å sette i land en svensk los
*1917: 23. januar: Stanset i Egersund for å sette i land norsk los
*1917: 24. januar: Stanset og senket av tysk ubåt UC 29 120 mil vest-sørvest av Egerø fyr, på reise Göteborg – Hull med stykkgods, vesentlig jern og stål. Mannskap              gikk i livbåtene.
*1917: 25. januar: Mannskapet reddet av fiskekutter «Red Cap» av Hull og satt i land der dagen etter. 

## Kilder
*
*«Sunniva» www.skipshistorie.net
*«Sunniva» www.wrecksite.eu
*«Sunniva» www.uboat.net
*Erling Jensen: *Stavanger Støberi & Dok*, 2008 ISBN 9788292309568
*Stavanger Støberi & Dok 

## Eksterne lenker
* 
* Stavanger Støberi & Dok 
* Skipet
Valentin Bakfark

**Valentin Bakfark** (1507–1576) var en transilvansk renessansekomponist og luttenist av siebenburg-saksisk opprinnelse.

Bakfark var hoffluttenist i Ungarn, Polen og Wien, og foretok en mengde konsertreiser gjennom Europa. Han ble regnet som en stor virtuos på sitt instrument.

## Liv og virke
Bakfark fikk undervisning ved hoffet til den senere ungarske kongen Johann Zápolya.  

Seinere bodde han i Italia og deretter ved det franske hoff. Fra 1549 til 1566 var han hoffluttenist hos den polske kongen og storfyrste av Litauen, Sigismund II August i Vilnius. Av ukjente grunner måtte flykte i all hast. Han slo seg først ned som hoffluttenist hos keiseren i Wien, men vendte i 1568 tilbake til sitt hjemsted i Transilvania. Etter et kort opphold reiste han til Padova, der han døde i en pestepidemi 15. august 1576. 

Alle Bakfarks manuskripter ble brent. Han kan ha gjort det selv av overbevisning om at ingen andre kunne spille verkene med samme virtuositet som han selv, men mer trolig er at alle eiendelene ble brent etter hans død, slik skikken var for pestofre. 

Bakfark skrev sannsynligvis en stor mengde musikk, men lite ble publisert, antakelig fordi musikken var svært vanskelig å spille. Samlingene hans inneholdt noen bevarte bearbeidelser av madrigaler, chansons, motetter og danser. Bevart er også noen av hans egne komposisjoner: ti fantasier og en passamezzo. Alt er blant tidens beste når det gjelder instrumental teknikk og raffinert polyfoni.

Den siebenburgske forfatteren og presten Egon Hajek skrev en roman om Bakfark.

## Referanser og noter


## Kilder
* 

## Litteratur
* Emil Vogl: «Johann Anton Losy: Lutenist of Prague» , dartmouth.edu. Kort omtale i en artikkel om luttenisten Johann Anton Losy von Losinthal (pdf-fil)
* Otto Gombosi: *Der Lautenist Valentin Bakfark. Leben und Werke (1507-1576).* Budapest 1935, Reprint Kassel, New York, Bärenreiter 1967
* Egon Hajek: Artikel *Valentin Greff-Bakfark* i *Die Musik, Ihre Gestalter und Verkünder in Siebenbürger einst und jetzt*, Kronstadt 1927
* István Homolya: *Valentin Bakfark - Ein Lautenist aus Siebenbürgen*, Budapest 1982
* Artikkelen «Bálint Bakfark» i *The New Grove Dictionary of Music and Musicians*, red. Stanley Sadie.  20 vol.  London, Macmillan Publishers Ltd., 1980.  ISBN 1-56159-174-2

## Eksterne lenker
* 
*