open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Unn (navn)

**Unn** er et norsk, svensk, dansk og færøysk kvinnenavn. Det er også et norrønt mannsnavn.

## Etymologi
Kvinnenavnet *Unn* er en nyere form av norrøne *Unnr*, som har usikker opprinnelse. Det kan være dannet av *unnr*, «bølge», eller *unna*, «elske». I norrøn mytologi er *Unnr* (også kjent som *Auðr*) en av de ni døtrene til havets jotne Æge og hans kone Rån. Disse døtrene er muligens også er de ni mødrene til Heimdall.

Det norrøne mannsnavnet *Unn* er en variant av norrøne *Unr* og **UnR*, som har opprinnelse i *una*, «nyte, være tilfreds». Nyere former av dette navnet er *Uni*, *Uno* og *Uuno*. Merk at disse formene også har andre opprinnelser, blant annet i japansk og hebraisk.

## Utbredelse
Kvinnenavnet *Unn* kjent brukt fra 1834 i Norge og fra 1922 i Sverige. 

Navnet *Unn* var mest brukt i Norge i fra 1940- til 1970-årene og hadde en popularitetstopp med 0,2 % i 1963.

Kvinnenavnet er i dag vanlig på Island, i formen *Unnur*. Formen *Unn* er mest brukt på Færøyene, og noe i Norge.

|}

Mannsnavnet *Unn* er ikke lenger i bruk, men de avledede navnene *Uni*, *Uno* og *Uuno* er i bruk. Merk at noen av disse har også andre opprinnelser, blant annet i japansk og hebraisk.

|}

## Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
*Unn Søiland Dale (1926&ndash;2002), norsk designer og forretningskvinne
*Unn Vibeke Hol (født 1951), norsk skuespiller
*Unnur Birna Vilhjálmsdóttir (født 1984), islandsk skuespiller og modell
*Unn Røyneland, norsk professor i nordisk språkvitenskap

## Navnedag
*Unn* har navnedag i Norge og Færøyene, begge 28. desember.

## Referanser


## Eksterne lenker
Lagotellerie Island

**Lagotellerie Island** er en øy som ligger 3-4 kilometer vest for Horseshoe Island i Marguerite Bay, utenfor vestkysten av Graham Land i Antarktis. Den ble oppdaget og navnsatt på Charcots andre antarktisekspedisjon i 1908-10.

## Kilder
*
Nicholl Head

**Nicholl Head** er en bratt, vestvendt ende på en rygg mellom Dogs Leg Fjord og Square Bay, på vestkysten av Graham Land i Antarktis. Den ble først kartlagt i 1936 av British Graham Land Expedition (BGLE) under John Rymills ledelse. Den ble kartlagt på nytt i 1948 av Falkland Islands Dependencies Survey (FIDS) og oppkalt etter Timothy M. Nicholl som var basesjef for FIDS ved Argentine Islands i 1948 og 1949.

## Kilder
*
Christine Elisabeth av Slesvig-Holsten-Sønderborg

**Christine Elisabeth af Slesvig-Holsten-Sønderborg** (født 23. juli 1638, død 7. juli 1679 var en dansk-tysk prinsesse som var hertuginne av Sachsen-Weimar i perioden 1662–1679. 

Hun var datter av hertug Hans Christian av Slesvig-Holsten-Sønderborg i hans ekteskap med Anna av Delmenhorst. I 1656 besøkte mor og datter Altenburg og Weimar, hvor Christine Elisabeth lærte  hertug Johann Ernst II av Sachsen-Weimar å kjenne. 14. august samme år ble paret gift. Det ble født 5 barn i ekteskapet. Hertuginnen døde 40 år gammel den 7. juli 1679, og ble begravet i fyrstekapellet på Alter Friedhof i Weimar.

## Referanser
Epepeotes

* Se Systematisk inndeling

***Epepeotes*** er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
Ganske store (25-40 millimeter), slanke, brune til svarte trebukker, kroppen ofte med flekker av lyse skjell. Antennene er lange, hos hannene gjerne betydelig lengre enn kroppen. Pronotum har en pigg midt på den avrundede sidekanten. Dekkvingene er avlange med markerte "skuldre". Beina er forholdsvis lange.

## Levevis
Disse billene har larver som lever i død ved av løvtrær, ofte like under barken. Noen av artene er regnet som skadedyr i skogbruket, særlig fordi de kan spre parasittiske rundormer.

## Utbredelse
Gruppen er utbredt i Sørøst-Asia.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
******* Stammen Monochamini Aurivillius, 1921 eller Lamiini
******** Slekten *Epepeotes* Pascoe, 1857 - 39 arter
********* *[[Epepeotes ambigenus]]* (Chevrolat, 1841)
********* *[[Epepeotes andamanicus]]* Gahan, 1893
********* *[[Epepeotes basigranatus]]* (Fairmaire, 1883)
********* *[[Epepeotes birmanus]]* Breuning, 1969
********* *[[Epepeotes ceramensis]]* (Thomson, 1860)
********* *[[Epepeotes commixtus]]* (Pascoe, 1859)
********* *[[Epepeotes desertus]]* (Linnaeus, 1758)
********* *[[Epepeotes diversus]]* Pascoe, 1866
********* *[[Epepeotes elongatus]]* Hüdepohl, 1990
********* *[[Epepeotes fimbriatus]]* Olivier, 1792
********* *[[Epepeotes gardneri]]* Breuning, 1936
********* *[[Epepeotes himalayanus]]* Breuning, 1950
********* *[[Epepeotes indistinctus]]* Breuning, 1938
********* *[[Epepeotes integripennis]]* Breuning, 1940
********* *[[Epepeotes jeanvoinei]]* Pic, 1935
********* *[[Epepeotes laosicus]]* Breuning, 1964
********* *[[Epepeotes lateralis]]* (Guérin-Méneville, 1831)
********* *[[Epepeotes lugubris]]* (Pascoe, 1866)
********* *[[Epepeotes luscus]]* (Fabricius, 1787)
********* *[[Epepeotes meleagris]]* (Pascoe, 1866)
********* *[[Epepeotes nicobaricus]]* Breuning, 1960
********* *[[Epepeotes nitidus]]* (Aurivillius, 1923)
********* *[[Epepeotes pictus]]* Breuning, 1938
********* *[[Epepeotes plorator]]* (Newman, 1842)
********* *[[Epepeotes schlegelii]]* Lansberge, 1884
********* *[[Epepeotes strandi]]* (Breuning, 1935)
********* *[[Epepeotes taeniotinus]]* Heller, 1924
********* *[[Epepeotes timorensis]]* Breuning, 1950
********* *[[Epepeotes uncinatus]]* Gahan, 1888
********* *[[Epepeotes vestigialis]]* Pascoe, 1866

## Kilder
* Catalog of the lamiines of the world - Monochamini
* Katalog over artene, Gamle verden
* Katlog over artene, Amerika 

## Eksterne lenker
*
I skyggen av en engel

***I skyggen av en engel*** er et musikkalbum med Magnus Grønneberg og Hanna-Maria Grønneberg. Albumet ble utgitt i september 2013.
## Sporliste
# «Stjerneskudd» (Grønneberg)
# «Himmelseng» (Grønneberg)
# «I skyggen av en engel» (Grønneberg)
# «Ingenmannsland» (Grønneberg)
# «Natt & lyse dag» (Grønneberg)
# «Holder du ut med meg» (Grønneberg)
# «Skumring» (Hagerup/Kalvik)
# «Sommermyke honningpust» (Grønneberg)
# «Inn som en vind» (Grønneberg)
# «Spurv på en snor» (Cohen/Rem)
## Medvirkende
### Musikere
* Magnus Grønneberg - sang, gitar, piano, kor, låtskriver
* Hanna-Maria Grønneberg - sang, kor
* Miriam Speyer - bass, kor
* Beth Goodfellow - trommer, kor
* Christoffer Lundquist - gitar, kor, produsent, teniker
* Toneklang - kor på *Himmelseng*
### Andre medvirkende
* Sverre Bjertnæs - maleri, tegning, design
* Bengt Olsson - design
* Terje Pedersen - A&R
Isaac Solly

**Isaac Solly** (født 1769, død 22. februar 1853) var en engelsk forretningsmann og trelasthandler. Hans firma *Isaac Solly and Sons* i London var det ledende firmaet i den baltisk–britiske trelasthandelen, dvs. import av trelast fra Østersjøområdet til England, tidlig på 1800-tallet. 

Firmaet fikk enorme kontrakter på leveranser av baltisk tømmer under Napoleonskrigene, som skulle omgå Napoleons blokade av Storbritannia. Han var bror av Edward Solly, en av Europas ledende kunstsamlere i samme periode. Firmaet Isaac Solly and Sons led store tap da 20 av firmaets fullastede skip ble konfiskert og ført til København under Napoleons blokade. Isaac Solly var også styreformann for London Dock Company, styreformann for London and Birmingham Railway, styreformann for British and American Steam Navigation Company og styremedlem i Royal Exchange Assurance Corporation. Han var også en av grunnleggerne og eierne av London University. 

Solly gikk konkurs under bankkrisen i 1837. Han hadde ti barn, bl.a. kirurgen Samuel Solly, og var bestefar til barnehagepionérene Adelaide Manning og Caroline Bishop.

## Referanser
Monteath Hills

**Monteath Hills** er en gruppe fjell i Victory Mountains i Victoria Land, som grenser til Jutlandbreen, Midwaybreen, Pearl Harborbreen og Platabreen. Gruppen omfatter Mount Crowder, Mount Tararua (2550 moh), og Mount Holdsworth. Det ble navngitt av New Zealand Antarctic Place-Names Committee (NZ-APC) i 1983, etter Colin Monteath som var feltoffiser i Antarctic Division i Det newzealandske forskningsdepartementet.

## Kilder
*
Hurleybreen

**Hurleybreen** er en isbre mellom Mount Gaudry og Mount Liotard, som flyter øst og ut i Ryder Bay ved Adelaide Island i Antarktis. Den ble navngitt av UK Antarctic Place-Names Committee i 1977 etter Alec J. Hurley,  mekaniker ved British Antarctic Survey ved Halley Station i 1975–76 og Rothera Station i 1976–77.

## Referanser
Skysåing

**Skysåing** eller **seeding** er en form for værmodifisering, et forsøk på å få nedbør til å falle fra skyer, ved å tilføre partikler i luften som fungerer som skykondensasjonskjerner eller iskjerner, som forandrer de mikrofysiske prosessene i skyen. Målet er vanligvis å øke nedbørmengden (regn eller snø), men den blir også benyttet for å hindre hagl eller tåke, særlig på flyplasser.

Den meste vanlige kjemikaliet som blir benyttet til skysåing er sølvjodid og tørris (frossen karbondioksid) stedet for salt. Flytende propan  som utvider seg til en gass er også blitt brukt. Disse kan produsere iskrystaller ved høyere temperaturer enn sølviodid. Bruken av hygroskopiske stoff, som salt, er blitt mer populært etter lovende forskning.

Skysåing krever at skyene inneholder underkjølt flytende vann, altså flytende vanndråper som er kaldere enn 0&nbsp;°C. Ved å tilføre et stoff som sølviodid, som har en krystallstruktur liknende is, og setter i gang frysing. Tørris eller propan avkjøler luften så mye at iskrystallene kan oppstå spontant fra vanndamp. I motsetning til såing med sølviodid, krever ikke denne spontane kjernedannelsen eksisterende vanndråper eller partikler, fordi de produserer overmettede tilstander i luften nær såstoffet. Vanndråene trengs likevel for at iskrystallene skal kunne vokse seg store nok til å falle ned.

I skyer på lavere breddegrader er den vanlige så-strategien basert på at likevektvahnndamptrykket er lavere over is enn over vann. Dannelsen av ispartikler i underkjølte skyer tillater disse partiklene å vokse på bekostning av flytende dråper. Om veksten er stor nok, vil disse partiklene bli tunge nok til å falle ned som nedbør fra skyer, som ellers ikke ville ha gitt noe nedbør. Denne prosessen blir kalt statisk såing.

Såing av cumulonimbusskyer (konvektive skyer) om sommeren eller i tropiske strøk prøver å utnytte latent varme som blir frigjort ved frysing. Denne strategien med «dynamisk» såing går ut på at den ekstra latente varmen som blir frigitt bevirker økt oppdrift som igjen bevirker økt skyvekst og større sjanse for nedbør.

En elektronisk mekanisme ble testet i 2010, da Infrarød stråling laserpulser ble rettet mot luften over Berlin av forskere fra Universitetet i Genève. En mente at pulsene ville bevirke atmosfærisk svoveldioksid og nitrogendioksid for å danne partikler som så kan fungere som kondensasjonskjerner.

## Referanser
Brattøy

**Brattøy** eller **Abrupt Island** er en øy som ligger 2,5 km øst for Langøy, øst for Øygarden og Edward VIII Bay i Antarktis. Den ble kartlagt av norske kartografer etter flyfoto tatt av Lars Christensen-ekspedisjonen, 1936–37. Det norske navnet ble oversatt av ANCA etter ANARE (Australian National Antarctic Research Expeditions) i 1954 som kartla området.

## Kilder
*
Wakefield Highland

**Wakefield Highland** er et snødekt høyland sentralt på Antarktishalvøya, som grenser i nord til Hermesbreen og toppen av Weyerhaeuserbreen og Aphroditebreen, i vest til  toppen av Airybreen, Rotzbreen og Sellerbreen, og i sør til Flemingbreen og i øst til Lurabeebreen, Sunfixbreen og Grimleybreen. Det ble fotografert fra luften av Ronne Antarctic Research Expedition (RARE) den 22. desember 1947 og kartlagt av Falkland Islands Dependencies Survey (FIDS) i november 1960. Det er oppkalt etter vicomte Wakefield av Hythe, som støttet British Graham Land Expedition (BGLE), 1934-37. Navnet ble gitt av UK Antarctic Place-Names Committee (UK-APC) og Advisory Committee on Antarctic Names (US-ACAN).

## Kilder
*
Tindley Peaks

**Tindley Peaks** er en gruppe fjelltopper med en høyde  opp mot om lag 760 moh mellom Christie Peaks og McArthurbreen i Batterbee Mountains ved Rymill Coast i Palmer Land. Dea ble navnsatt  i 1977 av United Kingdom Antarctic Place-Names Committee (UK-APC) etter Roger C. Tindley, som var assistent i British Antarctic Survey (BAS) og mekaniker ved Fossil Bluff i 1973-75.

## Kilder
*
Bauprés Rocks

**Bauprés Rocks** er to holmer som ligger midt i det sørlige innløpet til Peltier Channel i Det antarktiske arkipel. De ble først kartlagt av Den franske antarktisekspedisjonen under Jean-Baptiste Charcot i 1903–05 og det  beskrivende navnet **Rocas Bauprés** (baugsprydskjæret) ble benyttet på et argentinsk kart så tidlig som i 1952. Sett fra avstand likner de baugsprydet på et skip.

## Kilder
*
English Coast

**English Coast** er den delen av kysten av Antarktis som ligger mellom nordenden av Rydberg Peninsula og Buttress Nunataks, på vestsiden av Palmer Land. Lenger vest ligger Bryan Coast, og i nord går Rymill Coast øst for Aleksanderøya over George VI Sound. Denne kysten ble oppdaget og utforsket i 1940 av Finn Rønne og Carl R. Eklund og fra luften av andre medlemmer fra East Base I U.S. Antarctic Service (USAs) i 1939–41. Den ble opprinnelig kalt «Robert English Coast» etter kaptein Robert A.J. English, US Navy, som var administrasjonssekretær for USAs, 1939–41, og tidligere kaptein på «Bear of Oakland» under Byrd-ekspedisjonen i 1933–35. Navnet ble siden gjort kortere.

## Referanser


## Kilder
*
Kerr Point

**Kerr Point** er et nes 3-4 kilometer sørøst for Georges Point på østsiden av Rongé Island utenfor vestkysten av Graham Land i Antarktis. Det ble kartlagt av Belgica-ekspedisjonen under ledelse av Adrien de Gerlache i 1897-99 og navnsatt av United Kingdom Antarctic Place-Names Committee (UK-APC) i 1960 etter Adam J. Kerr, andrestyrmann på RRS «Shackleton» som loddet Errera Channel i 1956-57.

## Kilder
*
Davis Anchorage

**Davis Anchorage** er en ankringsplass i Antarktis utenfor off Breidneset i Vestfold Hills. Den grenser i vest til Krat Rocks og Hobby Rocks, og i øst til skjær og grunner som strekker seg 1 km utover fra Davis Station. Bukta har vært benyttet av skipene til Australian National Antarctic Research Expeditions til Davis Station, som bukta ble oppkalt etter siden 1957.

## Referanser
Pelargoderus

* Se Systematisk inndeling

***Pelargoderus*** er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
Middelsstore til store (10-40 millimeter), slanke, brune til svarte trebukker, kroppen ofte med flekker av lyse skjell. Antennene er lange, hos hannene gjerne betydelig lengre enn kroppen. Pronotum har en pigg midt på den avrundede sidekanten. Dekkvingene er avlange med markerte "skuldre". Beina er forholdsvis lange.

## Levevis
Disse billene har larver som lever i død ved av løvtrær, ofte like under barken. Noen av artene er regnet som skadedyr i skogbruket, særlig fordi de kan spre parasittiske rundormer.

## Utbredelse
Gruppen er utbredt i Sørøst-Asia.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
******* Stammen Monochamini Aurivillius, 1921
******** Slekten *Pelargoderus* Audinet-Serville, 1835 - 30 arter
********* *[[Pelargoderus albopunctatus]]* Breuning, 1980
********* *[[Pelargoderus alcanor]]* (Newman, 1842)
********* *[[Pelargoderus arouensis]]* (Thomson, 1857)
********* *[[Pelargoderus assimilis]]* Aurivillius, 1908
********* *[[Pelargoderus basalis]]* (Gahan, 1907)
********* *[[Pelargoderus bipunctatus]]* (Dalman, 1815)
********* *[[Pelargoderus celebensis]]* Breuning, 1966
********* *[[Pelargoderus cincticornis]]* Ritsema, 1895
********* *[[Pelargoderus dibbhincksi]]* Gilmour, 1947
********* *[[Pelargoderus djampeanus]]* Breuning, 1960
********* *[[Pelargoderus flavicornis]]* Gahan, 1888
********* *[[Pelargoderus fulvoirroratus]]* Blanchard, 1885
********* *[[Pelargoderus luteosparsus]]* (Matsushita, 1935)
********* *[[Pelargoderus luzonicus]]* (Breuning, 1935)
********* *[[Pelargoderus malaccensis]]* Breuning, 1935
********* *[[Pelargoderus marginipennis]]* Ritsema, 1895
********* *[[Pelargoderus niger]]* (Thomson, 1878)
********* *[[Pelargoderus papuanus]]* Breuning, 1936
********* *[[Pelargoderus rubropunctatus]]* (Guérin-Méneville, 1838)
********* *[[Pelargoderus salomonum]]* Breuning, 1962
********* *[[Pelargoderus semitigrinus]]* Ritsema, 1885
********* *[[Pelargoderus sijthoffii]]* Ritsema, 1901
********* *[[Pelargoderus stellatus]]* Vitali & Casadio, 2007
********* *[[Pelargoderus sumatranus]]* Breuning, 1935
********* *[[Pelargoderus trigonalis]]* Heyden, 1897
********* *[[Pelargoderus vittatus]]* Audinet-Serville, 1835
********* *[[Pelargoderus vitticollis]]* Gressitt, 1952
********* *[[Pelargoderus waigeuensis]]* Gilmour, 1956

## Kilder
* Catalog of the lamiines of the world - Monochamini
* Katalog over artene, Gamle verden

## Eksterne lenker
*
Terje Nygaard

**Terje Nygaard** (født 7. april 1956, død 22. mai 2017 i Horten) var generalsekretær i Fondet for dansk-norsk samarbeid, Lysebu og Schæffergården fra 2015.

Nygaard tok juridisk embetseksamen fra Universitetet i Oslo og var Master of Business and Marketing fra Oslo Handelshøyskole. I tillegg hadde han tatt en rekke kurs på INSEAD.  
 
Før han tiltrådte  som generalsekretær, var han direktør og advokat i NHO Service i syv år og før det igjen,  konsernsjef i Manpower Norge, samt over tjue år innen finans, blant annet som administrerende direktør i Unibank Norge og som banksjef i  Nordea (den gang Kreditkassen). Nygaard  hadde ellers en rekke styreverv innen finans og industri.

Nygaard var økonomisk rådgiver for Fondet for dansk-norsk samarbeid fra 1991 til han tiltrådte som generalsekretær. Terje Nygaard var den fjerde generalsekretæren i Fondet siden opprettelsen i 1946. Den første var Borghild Hammerich, som sto i brodden for Danskehjelpen under den andre verdenskrig. Nygaard erstattet Per Ivar Vaagland, som var fondets generalsekretær fra 1992.

## Referanser
Taeniotes

* Se Systematisk inndeling

***Taeniotes*** er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
Middelsstore til store (10-40 millimeter), slanke, brune til svarte trebukker, kroppen ofte med flekker av lyse skjell. Antennene er lange, hos hannene gjerne betydelig lengre enn kroppen. Pronotum har en pigg midt på den avrundede sidekanten. Dekkvingene er avlange med markerte "skuldre". Beina er forholdsvis lange.

## Levevis
Disse billene har larver som lever i død ved av løvtrær, ofte like under barken. Noen av artene er regnet som skadedyr i skogbruket, særlig fordi de kan spre parasittiske rundormer.

## Utbredelse
Gruppen er utbredt i Sør- og Mellom-Amerika.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
******* Stammen Monochamini Aurivillius, 1921
******** Slekten *Taeniotes* Audinet-Serville, 1835 
********* *[[Taeniotes affinis]]* Breuning, 1935
********* *[[Taeniotes amazonum]]* Thomson, 1857
********* *[[Taeniotes antonkozlovi]]* Santos-Silva & Botero, 2017
********* *[[Taeniotes batesi]]* (Thomson, 1879)
********* *[[Taeniotes boliviensis]]* Dillon & Dillon, 1941
********* *[[Taeniotes buckleyi]]* Bates, 1872
********* *[[Taeniotes cayennensis]]* Thomson, 1859
********* *[[Taeniotes chapini]]* Dillon & Dillon, 1941
********* *[[Taeniotes dentatus]]* Dillon & Dillon, 1941
********* *[[Taeniotes farinosus]]* (Linnaeus, 1758)
********* *[[Taeniotes inquinatus]]* Thomson, 1857
********* *[[Taeniotes insularis]]* Thomson, 1857
********* *[[Taeniotes iridescens]]* Dillon & Dillon, 1941
********* *[[Taeniotes leucogrammus]]* Thomson, 1865
********* *[[Taeniotes luciani ]]* Thomson, 1859
********* *[[Taeniotes marmoratus]]* Thomson, 1865
********* *[[Taeniotes naevius]]* Bates, 1872
********* *[[Taeniotes orbignyi]]* Guérin-Méneville, 1844
********* *[[Taeniotes parafarinosus]]* Breuning, 1971
********* *[[Taeniotes peruanus]]* Breuning, 1971
********* *[[Taeniotes praeclarus]]* Bates, 1872
********* *[[Taeniotes relucens]]* Santos-Silva & Tavakilian, 2017
********* *[[Taeniotes scalatus]]* (Gmelin, 1790)
********* *[[Taeniotes similis]]* Dillon & Dillon, 1941
********* *[[Taeniotes simplex]]* Gahan, 1888
********* *[[Taeniotes subocellatus]]* (Olivier, 1792)
********* *[[Taeniotes xanthostictus]]* Bates, 1880

## Kilder
* Catalog of the lamiines of the world - Monochamini
* Katalog over artene, Amerika

## Eksterne lenker
*
Oxylamia

* Se Systematisk inndeling

***Oxylamia*** er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
Middelsstore til store (10-40 millimeter), slanke, brune til svarte trebukker, kroppen ofte med flekker av lyse skjell. Antennene er lange, hos hannene gjerne betydelig lengre enn kroppen. Pronotum har en pigg midt på den avrundede sidekanten. Dekkvingene er avlange med markerte "skuldre". Beina er forholdsvis lange.

## Levevis
Disse billene har larver som lever i død ved av løvtrær, ofte like under barken. Noen av artene er regnet som skadedyr i skogbruket, særlig fordi de kan spre parasittiske rundormer.

## Utbredelse
Gruppen er utbredt i Afrika.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
******* Stammen Monochamini Aurivillius, 1921
******** Slekten *Oxylamia* Breuning, 1943 - 24 arter
********* *[[Oxylamia bimarmorata]]* Breuning, 1956
********* *[[Oxylamia binigrovitticollis]]* Breuning, 1969
********* *[[Oxylamia biplagiata]]* (Breuning, 1935)
********* *[[Oxylamia bitriangularis]]* Breuning, 1950
********* *[[Oxylamia chopardi]]* (Villiers, 1942)
********* *[[Oxylamia derolia]]* (Jordan, 1903)
********* *[[Oxylamia distincta]]* Breuning, 1960
********* *[[Oxylamia feai]]* Breuning, 1944
********* *[[Oxylamia flavoguttata]]* (Breuning, 1935)
********* *[[Oxylamia fulvaster]]* (Jordan, 1894)
********* *[[Oxylamia guillemati]]* Lepesme, 1948
********* *[[Oxylamia hastiri]]* Téocchi, Sudre & Jiroux, 2015
********* *[[Oxylamia methneri]]* Breuning, 1960
********* *[[Oxylamia mimotrianguligera]]* Breuning, 1977
********* *[[Oxylamia nimbae]]* Lepesme & Breuning, 1952
********* *[[Oxylamia ochreostictica]]* (Breuning, 1940)
********* *[[Oxylamia punctifrons]]* Lepesme & Breuning, 1951
********* *[[Oxylamia ruficornis]]* Lepesme & Breuning, 1953
********* *[[Oxylamia subderolia]]* Breuning, 1959
********* *[[Oxylamia tepahius]]* Dillon & Dillon, 1959
********* *[[Oxylamia trianguligera]]* (Aurivillius, 1927)
********* *[[Oxylamia vagemarmorata]]* Breuning, 1974

## Kilder

* Catalog of the lamiines of the world - Monochamini
* Katalog over artene

## Eksterne lenker
*
Simmons Lake

**Simmons Lake** er en innsjø som er 2,4 km lang, øst i Simmons Basin i Victoria Land. Den ble navnsatt  av Advisory Committee on Antarctic Names (US-ACAN) i 1992 i forbindelse med Simmons Basin og gitt navn etter biologen George M. Simmons jr.

## Kilder
*
Annamanum

* Se Systematisk inndeling

***Annamanum*** er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
Middelsstore til store (10-50 millimeter), mer eller mindre brunlige trebukker. Antennene er lange, hos hannene gjerne betydelig lengre enn kroppen. Pronotum har en pigg midt på den avrundede sidekanten. Dekkvingene er avlange med markerte "skuldre". Beina er forholdsvis lange. Mange av artene er oppsiktsvekkende fargerike.

## Levevis
Disse billene har larver som lever i død ved av løvtrær, ofte like under barken.

## Utbredelse
Gruppen er utbredt i Sørøst-Asia.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
******* Stammen Monochamini Aurivillius, 1921
******** Slekten *Annamanum* Pic, 1925 - 31 arter
********* *[[Annamanum albisparsum]]* (Gahan, 1888)
********* *[[Annamanum albomaculatum]]* (Breuning, 1935)
********* *[[Annamanum alboplagiatum]]* Breuning, 1966
********* *[[Annamanum annamanum]]* Breuning, 1960
********* *[[Annamanum annulicorne]]* (Pic, 1934)
********* *[[Annamanum basigranulatum]]* Breuning, 1970
********* *[[Annamanum cardoni]]* Breuning, 1953
********* *[[Annamanum chebanum]]* (Gahan, 1895)
********* *[[Annamanum flavimaculatum]]* Yang & Yang, 2020
********* *[[Annamanum fuscomaculatum]]* Breuning, 1979
********* *[[Annamanum griseolum]]* (Bates, 1884)
********* *[[Annamanum griseomaculatum]]* Breuning, 1936
********* *[[Annamanum guerryi]]* (Pic, 1903)
********* *[[Annamanum humerale]]* (Pic, 1934)
********* *[[Annamanum indicum]]* Breuning, 1938
********* *[[Annamanum irregulare]]* (Pic, 1925)
********* *[[Annamanum lunulatum]]* (Pic, 1934)
********* *[[Annamanum magnum]]* Holzschuh, 2017
********* *[[Annamanum mediomaculatum]]* Breuning, 1962
********* *[[Annamanum ochreopictum]]* Breuning, 1969
********* *[[Annamanum plagiatum]]* (Aurivillius, 1913)
********* *[[Annamanum rondoni]]* Breuning, 1962
********* *[[Annamanum sikkimense]]* Breuning, 1942
********* *[[Annamanum sinicum]]* Gressitt, 1951
********* *[[Annamanum strandi]]* Breuning, 1938
********* *[[Annamanum subauratum]]* Breuning, 1957
********* *[[Annamanum subirregulare]]* Breuning, 1950
********* *[[Annamanum szetschuanicum]]* Breuning, 1947
********* *[[Annamanum thoracicum]]* (Gahan, 1895)
********* *[[Annamanum touzalini]]* Breuning, 1979
********* *[[Annamanum wenzhui]]* Li & Ge, 2017
********* *[[Annamanum yunnanum]]* Breuning, 1947

## Kilder
* lamiinae.org - Annamanum. Med liste over artene http://www.lamiinae.org/80v/index.php?pg=clm&id=44276-875&lg=en
* Katalog over artene, Gamle verden
## Eksterne lenker
*
Kamille Puls

***Kamille Puls*** var et norsk helse- og livsstilsblad. Det kom per 2016 ut seks ganger i året.

Utgiver var Egmont Publishing i Oslo. 

## Opplag
Bekreftede netto opplagstall fra Mediebedriftenes Landsforening:

* 2014: 13&nbsp;781
* 2015: 19&nbsp;581
* 2016: 17&nbsp;100
* 2017: 17&nbsp;186

## Referanser


## Eksterne lenker
*Kamille puls
Huseby skoles musikkorps

**Huseby skoles musikkorps** ble stiftet i 1921. Musikantene i skolekorpset er elever ved Huseby skole i Oslo. Korpsets repertoar spenner fra populærmusikk via klassiske perler til tradisjonsrike marsjer.

## Historie
Korpset ble stiftet i 1921 som et rent guttekorps. I 1962 fikk også jenter adgang. Flere profesjonelle musikere har fått sin første opplæring og inspirasjon til musikerkarriere i Huseby skoles musikkorps. Korpset har også oppnådd gode plasseringer i konkurranser.

## Framføringer
Huseby skoles musikkorps har flere konserter i løpet av året. De marsjer blant annet i Husebyleiren sammen med Hans Majestets Kongens 3. Gardekompani hvert år. I 2017 framførte de for første gang en drill designet av Hans Majestets Kongens 3. Gardekompani.

## Utmerkelser
* 1995: Vinnere av 3 av 5 kategorier i Nordsø-Festivalen (program-, gatemarsj- og all-round-konkurranse)
* 2017: Norgesmestere i formasjonsmarsj (Drill til Oscar Borgs marsj *Den Norske Løve*, med trommestunt)
* 2022: Norgesmestere i gatemarsj

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Eksund

**Eksund** er et tettsted i Norrköping kommune i Östergötlands län i Östergötland i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 206 innbyggere.

## Referanser
Nesopriona

* se Systematisk inndeling

***Nesopriona*** er en slekt av biller som hører til familien trebukker (Cerambycidae).

## Levevis
Larvene lever i død ved, utviklingstiden er flere år.

## Utbredelse
Arten er endemisk for Mauritius.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien sagbukker, Prioninae Latreille, 1802  
******* Stammen Macrotomini
******** Slekten *Nesopriona* Quentin & Villiers, 1973
********* *[[Nesopriona castanea]]* (Olivier, 1795)

## Kilder
* Prioninae of the World - Macrotomini http://prioninae.eu/taxonomy/macrotomini/

## Eksterne lenker
*
Kunst (magasin)

***KUNST*** er et norsk kunst- og kulturmagasin. Det kommer per 2022 ut fire ganger i året.

Utgiver er Fineart AS i Oslo. 

Redaktør er Lillian Reif og art director er Anne Vesaas. 

## Bidragsytere

* Edvard Granum Dillner – skribent og anmelder
* Andora Hylland – skribent
* Ina Gravem Johansen – skribent og spaltist
* Maja Hattvang – skribent
* Torgrim Eggen – skribent
* Michael Dee – skribent
* Linda Hove Strand – bokanmelder
* Liv Tysnes – spaltist og oversetter

## Opplag
Bekreftede netto opplagstall fra Mediebedriftenes Landsforening:

* 2013: 16&nbsp;730
* 2014: 15&nbsp;535
* 2015: 16&nbsp;118

## Referanser


## Eksterne lenker
*Magasinet KUNST
*''Kunst'' presentert på Allers nettsider
*''Kunst'' presentert på Finearts nettsider
Den polske jurakjeden

**Den polske jurakjeden**, også kalt *Det polske jurahøylandet* eller *Kraków-Częstochowa jurahøylandet* (polsk: *Jura Krakowsko-Częstochowska*), er en del av jurasystemet sør i de sentrale deler av Polen. Det strekker seg mellom byene Kraków, Częstochowa og Wieluń. Den polske jurakjeden grenser til Karpatane i sør og i nord mot høylandet sentralt i Polen, Świętokrzyskiefjella.

Den polske jurakjeden består hovedsakelig av et åslendt landskap med kalksteinsberg, klipper, daler og store kalksteinsformasjoner fra juratida, samt 220 grotter. Det største landskapstrekket er et peneplan dekket av mange kamiesberg, steinmasser som har motstått erosjon. Den polske jurakjeden blir besøkt av om lag 400&nbsp;000 turister hver år.  Deler av området hører til Ojcowski nasjonalpark, den minste av de tjue nasjonalparkene i Polen, og er et av de mest attraktive rekreasjonsområdene i landet.

## Flora og fauna
Den polske jurakjeden består av et rikt økosystem, der totalt ulike plantearter vokser side ved side på grunn av det unike mikroklimaet, og også fordi hele området er omringet av urskog. Plante- og dyrelivet er særdeles mangfoldig med over 1&nbsp;600 plantearter og 5&nbsp;500 dyrearter. Disse inkluderer 4&nbsp;500 insektarter (1&nbsp;700 biller og 1&nbsp;075 sommerfugler) og 135 fuglearter. Av pattedyr finner en bever, grevling, røyskatt og 15 arter flaggermus. Mange av flaggermusartene overvintrer i de fleste grottene i parken. 

## Klima
Klimaet i høylandet er forskjellig fra det omliggende området. Snø dekker området 180 dager i året, og den mest regnfulle tiden på året er fra april til september. Årsnedbøren varierer mellom 650 og 700 mm, noe som er høyere enn det omliggende området. Middeltemperaturen er også fra 0,5 til 1,0 °C lavere enn det omliggende området. Middeltemperaturen er 19° C om sommeren og -3° C om vinteren. 

Flere elver har sitt utspring fra jurakjeden, blant annet Warta, Bietła Przemsza, Pilica, Dłubnia, Szreniawa, Prądnik, Wiercica og Rudawa.

## Spor av mennesker
I tillegg til mangfoldig plante- og dyreliv kan en finne unike kulturlandskap i området. Det er gjort mange arkeologiske funn etter eldgammel bebyggelse. De eldste sporene er fra yngre steinalder, om lag 12 000 år siden. Området er rikt på flint, som trakk til seg tidlige beboere.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Ponce Island

**Ponce Island** er en øy som ligger 200 meter øst for Ortiz Island og 500 meter sørøst for Largo Island i Duroch Islands i Antarktis. Øya ligger 2&nbsp;km nordøst for den chilenske forskingsstasjonen Bernardo O'Higgins. Den ble navnsatt av Martin Halpern, lederen for geologene fra University of Wisconsin som kartla området 1961–62. Den er oppkalt etter Lautaro Ponce, sjef for de chilenske operasjonene i Antarktis som støttet ekspedisjonen med logistikk.

## Se også
* Liste over øyer i Antarktis

## Referanser
Mount Borgeson

**Mount Borgeson** er en fjelltopp i Antarktis som ligger ni kilometer øst-sørøst for Smith Peak i Walker Mountains på Thurston Island. Fjellet ble først skissert etter flyfoto tatt under U.S. Navy Operasjon Highjump i 1946–47, og ble navnsatt av Advisory Committee on Antarctic Names etter Warren T. Borgeson, en topografisk ingeniør med U.S. Navy Bellingshausenhavet-ekspedisjonen, som opprettet geodetiske kontrollpunkt i området i februar 1960.

## Referanser
Lergravsparken

**Legravsparken** er en park i Sundbyøster på Amager ved København. Den ligger omgitt av Lergravsvej mot nord, Østrigsgade mot vest og Øresundsvej mot syd. I et hjørne av parken ligger Lergravsparken Station, mens folkeskolen Lergravsparkens skole ligger vest for parken. 

Parken er oppkalt etter en rekke lergraver som lå her på 1800-tallet. Den eldste del av parken er *Sundbyøster Remise*, en liten gruppe trær og busker hvori småvilt kunne søke ly. Remisen eksisterer stadig, og er omgitt av store kampesten. Sitt nåværende navn fikk parken i 1938.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Škrlatica

**Škrlatica** er et fjell i De juliske Alper i Slovenia. Med en høyde på 2&nbsp;740 meter over havet er fjellet det nest høyeste i landet etter Triglav, og det tredje høyeste i De juliske Alper (etter Triglav og Montaž). Fjellet er oppkalt etter de tilsynelatende fjellveggene en kan se i morgen- og kveldssola.
Jonesbreen

**Jonesbreen** er en kanalisbre i Antarktis. Den er ni km bred og elleve km lang, og flyter nordover fra innlandsisen til kysten like øst for Krause Point i Australian Antarctic Territory.

Breen ble kartlagt etter flyfoto tatt under U.S. Navy Operasjon Highjump i 1946–47, og ble navnsatt av Advisory Committee on Antarctic Names (US-ACAN) etter fenrik Teddy E. Jones i U.S. Navy Reserve, fotografitolker i Naval Photographic Interpretation Center, som var protokollfører og assistent under U.S. Navy Operasjon Windmill da det ble opprettet astronomiske kontrollstasjoner langs Wilhelm II Land, Knox Coast og Budd Coast i 1947-48.

## Referanser
Ferrari Mondial

**Ferrari Mondial** (1980–93) er en serie italienske sportsbiler levert som coupe med ordentlig tak, to dører og fire seter (2+2), og fra 1983 som cabriolet med to seter og et stofftak som kunne tas bort. Den hadde en midtmontert 8-sylindret motor (V8) montert på langs, og var fabrikkens første serieproduserte bil med bensininnsprøytning, levert av det tyske firmaet Bosch.  Om lag 6&nbsp;100 biler ble laget.  Karosseriet var tegnet av Pininfarina og bygget av *[[Carrozzeria Scaglietti]]* i samme byen der Ferrari holder til.

Serien var en etterfølger av Ferrari GT4, en 4-seter som ble produsert fra 1972 til 1980. 
Navnet «mondial» markerte at Ferrari for sjette året på rad hadde vunnet Formel 1-sesongen 1979, reserbilenes verdensmesterskap, som på italiensk heter *campionato mondiale*. Modellnavnet brøt ellers med firmaets vante modellnavning efter sylindervolum.

**Mondial 8** utkom i 703 eksemplarer.  I 1982 gikk man med modellen **Quattrovalvole (QV)** fra 2 til 4 ventiler per sylinder, og solgte 1145 stykk. Fra 1983 tilbød de også en cabriolet som med sine to bakseter, solgte godt i USA, tilsammen 629.

I 1985 økte man motoren fra 3 til 3.2 L og kalte modellen **Mondial 3.2**. Med modernisert front solgte den i 987 enheter. Cabrioletutgaven solgte 810 enheter.

Den siste utgaven var **Mondial t** fra 1989 og kunne kjøpes med automatisk clutch. Betegnelsen "t" kom av at motor hadde rotert 90 grader og stod vinkelrett på girkassen (som en "t"), samt at fabrikken ville feire F312 T-serien  som hadde vunnet flere Formel 1-sesonger på 1970-tallet. Bilen ble også solgt til Norge.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Filip Novák

**Filip Novák** (født 26. juni 1990) er en tsjekkisk fotballspiller som spiller for den tyrkiske klubben Fenerbahçe SK.

31. mars 2015 fikk han sin første landskamp for  mot .

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Tomáš Koubek

**Tomáš Koubek** (født 1992) er en tsjekkisk fotballspiller som fra den 30. juni 2024 er klubbløs.

## Landslaget
Den 24. mars 2016 fikk han sin første landskamp for  mot .

Han ble tatt ut i s EM-tropp til EM i Frankrike 2016.

Han erstattet Jiří Pavlenka i s EM-tropp til EM i fotball 2021.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Rom – åpen by

***Rom – åpen by*** (originaltittel: *Roma, città aperta*) er et italiensk krigsdrama fra 1945 regissert av Roberto Rossellini. Handlingen er lagt til Roma i slutten av annen verdenskrig. Roma er havnet under tysk okkupasjon mens den var en såkalt Åpen by.

Filmen ble belønnet med Gullpalmen ved Filmfestivalen i Cannes.

## Handling
Handlingen konsentrere seg om en gruppe mennesker i Roma i 1944 - mens byen er under tysk okkupasjon. Motstandslederen Manfredi er på flukt fra Gestapo og søker tilflukt hos den gravide Pina. Da hun prøver å sette seg til motverge mot at hennes forlovede Francesco blir tatt til fange av nazistene blir hun imidlertid brutalt skutt ned. Manfredi finner seg et nytt gjemmested, men det viser seg at det kan være vanskelig å stole på andre mennesker.

## Medvirkende
* Aldo Fabrizi - don Pietro Pellegrini
* Anna Magnani - Pina
* Marcello Pagliero - Giorgio Manfredi, alias Luigi Ferraris
* Vito Annicchiarico - Marcello, Pinas sønn
* Nando Bruno - Agostino, kirketjener
* Harry Feist - Major Bergmann
* Giovanna Galletti - Ingrid
* Francesco Grandjacquet - Francesco

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Paraleprodera

* Se Systematisk inndeling

***Paraleprodera*** er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
Middelsstore til store (10-40 millimeter), slanke, brune til svarte trebukker, kroppen ofte med flekker av lyse skjell. Antennene er lange, hos hannene gjerne betydelig lengre enn kroppen. Pronotum har en pigg midt på den avrundede sidekanten. Dekkvingene er avlange med markerte "skuldre". Beina er forholdsvis lange.

## Levevis
Disse billene har larver som lever i død ved av løvtrær, ofte like under barken.

## Utbredelse
Gruppen er utbredt i Sørøst-Asia.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
******* Stammen Monochamini Aurivillius, 1921
******** Slekten *Paraleprodera* Breuning, 1935 - 23 arter
********* *[[Paraleprodera assamensis]]* Breuning, 1935
********* *[[Paraleprodera bigemmata]]* (Thomson, 1865)
********* *[[Paraleprodera bisignata]]* (Gahan, 1895)
********* *[[Paraleprodera carolina]]* (Fairmaire, 1900)
********* *[[Paraleprodera cordifera]]* (Thomson, 1865)
********* *[[Paraleprodera corrugata]]* Breuning, 1935
********* *[[Paraleprodera crucifera]]* (Fabricius, 1793)
********* *[[Paraleprodera diophthalma]]* (Pascoe, 1857)
********* *[[Paraleprodera epicedioides]]* (Pascoe, 1866)
********* *[[Paraleprodera flavoplagiata]]* Breuning, 1938
********* *[[Paraleprodera insidiosa]]* (Pascoe, 1888)
********* *[[Paraleprodera itzingeri]]* Breuning, 1935
********* *[[Paraleprodera javanica]]* Breuning, 1943
********* *[[Paraleprodera malaccensis]]* Breuning, 1936
********* *[[Paraleprodera mesophthalma]]* Bi & Lin, 2012
********* *[[Paraleprodera officinator]]* (White, 1858)
********* *[[Paraleprodera stephanus]]* (White, 1858)
********* *[[Paraleprodera tonkinensis]]* Breuning, 1954
********* *[[Paraleprodera triangularis]]* (Thomson, 1865)
********* *[[Paraleprodera vicina]]* Breuning, 1940

## Kilder

* Catalog of the lamiines of the world - Monochamini
* Katalog over artene, Gamle verden
* Katlog over artene, Amerika 

## Eksterne lenker
*
Tianhe-2

**Tianhe-2** eller **TH-2** (kinesisk: 天河-2, pinyin: tiānhé-èr), bokstavelig oversatt  «Himmelens elv 2» eller melkeveien-2, er en 33.86-petaflops superdatamaskin som befinner seg i National Supercomputer Center i Guangzhou. Datamaskinen ble utviklet av et team bestående av 1,300 vitenskapsmenn og ingeniører.

Ifølge TOP500 var det verdens raskeste superdatamaskin i juni 2013, november 2013, juni 2014, november 2014, juni 2015 og november 2015.

## Referanser
Intel Xeon Phi

**Intel Xeon Phi**, også kalt **Intel Many Integrated Core Architecture** og **Intel MiC**, er en datamaskinarkitektur for koprosessorer som er utviklet av Intel. Arkitekturen inkorporerer tidligere arbeid på mikroarkitekturen Larrabee, Teraflops Research Chip og Intel Single-chip Cloud Computer.
Den første prototypen med kodenavnet **Knights Ferry** ble kunngjort og lansert i 2010. *Knights Corner* ble lansert i 2011 og benytter en 22 nanometers prosess. Et andre generasjons produkt med kodenavnet *Knights Landing*, som benytter en 14 nanometers prosess, ble lansert i juni 2013.
Ferrari 456

**Ferrari 456** (1992–2002) er en serie familiebiler fra italienske Ferrari, levert som coupe med to dører og fire seter (2+2).

Den var en Grand tourer, etterfølger av Ferrari 400-serien, en fireseter som ble produsert fra 1972 til 1989.  I 2004 kom etterfølgeren Ferrari 612 Scaglietti med bedre plass til barna.

Modellbetegnelsen *456* er volumet av en sylinder.  456 hadde nemlig en frontmontert og nydesignet 5.5 liter 12-sylindret motor (65 graders V12) på om lag 440 hk, med bensininnsprøytning fra det tyske firmaet Bosch.  Samme motor stod i den samtidige to-seteren Ferrari 550 Maranello. Karosseriet var tegnet av Pininfarina og bygget  i Modena der Ferrari holder til. Bilen hadde også en elektronisk spoiler som spratt ut når det trengtes.

**456 GT** (1 548 eks.) fra 1992 hadde 6-trinns manuell girboks, mens **456 GTA** (403 eks.) fra 1996 hadde 4-trinns automatgir. **456M** fra 1998 (668 eks.; "M" for *Modificata*) hadde nye tåkelys. Motoren var nesten uforandret.   **456M GTA** (650 eks.) var den med automatgir, og brukte litt over tjuetre sekund på å kjøre en kilometer.

Bensintanken var på 110 liter.  Det ble også laget stasjonsvogner og cabrioleter basert på 456. 
## Bilder

1995 Ferrari 456GT.jpg | 456 GT
Ferrari 456M 2000 GTA LFront CECF 9April2011 (14577890736).jpg | 456M GT med de nye tåkelys
Festival automobile international 2011 - Vente aux enchères - Ferrari 456 M GT - 2000 - 008.jpg | 456M GT
Ferrari 456 GT Venice.jpg | 456 GT Venice (7 eks.)
Ferrari 456 engine.JPG | V12-motoren


## Referanser


## Eksterne lenker
*
Ray Promontory

**Ray Promontory** er et 7 km langt og 2,8&nbsp;km bredt forberg som ligger mellom Barclay Bay og New Plymouth, og som utgjør den nordvestlege delen av Byers Peninsula på  Livingston Island i Sør-Shetlandsøyene i Antarktis og som ender i Start Point og Essex Point. Inne på forberget ligger Dospey Heights.

Det er oppkalt etter kaptein Nathaniel Ray på selskuta «Harmony», som drev fangst ved disse øyene i 1820-21.

## Kilder
* SCAR Composite Antarctic Gazetteer.
Mount McMahon

**Mount McMahon** er et fjell om lag ni kilometer vest for Mount Bewsher i Prince Charles Mountains i Australias kravsone i Antarktis. Det ble kartlagt etter flyfoto tatt av ANARE (Australian National Antarctic Research Expeditions). Det er oppkalt etter R. McMahon, øverstkommanderende ved Mawson-stasjonen i 1963.

## Referanser
Kiss Them for Me (skuespill)

***Kiss Them for Me*** er en komedie av Luther Davis, basert på romanen *Shore Leave* (1944), skrevet av Frederic Wakeman. Det handler om tre krigshelter som får noen dagers perm i San Francisco. *Kiss Them for Me* hadde premiere på Belasco Theatre på Broadway 20. mars 1945, med Richard Widmark, Dennis King jr. og Richard Davis i hovedrollene. Det ble avsluttet på Fulton Theatre 23. juni samme året, etter 110 forestillinger.
  
## Handling
Crewson, Mississip, og Mac, tre krigshelter i United States Navy, får perm i noen dager og blir sent til St. Mark Hotel i San Francisco. Turen skal styrke moralen, men målet er at de skal bidra med god PR. De blir fulgt opp av en offiser som forsøker å få dem til å holde taler på skipsverft, mens de bare ønsker å ha det moro.

## Filmatisering

Teaterstykket ble filmatisert som *[[Flåten er i by'n]]* i 1957, med Cary Grant og Jayne Mansfield i hovedrollene. Regien var ved Stanley Donen.

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Nattergalens bur

***Nattergalens bur*** (originaltittel: *La Cage aux rossignols*) er en fransk musikalsk dramakomedie fra 1945 regissert av Jean Dréville. 

I 2004 kom en nyinnspilling med tittelen *[[Mathieu og korguttene]]*.

## Medvirkende (utvalg)
*Noël-Noël - Clément Mathieu
*Micheline Francey - Micheline
*Georges Biscot - Raymond
*René Génin - Le père Maxence

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Lukas Graham

**Lukas Graham**  er et dansk pop rock-soulband som består av Lukas Graham Forchhammer (vokal), Mark Falgren «LOVESTICK» (trommer), Magnus Larsson «MAGNÚM» (bass), og Kasper Daugaard (keyboard). 

Etter debutalbumet i 2012 på Copenhagen Records ble det regnet som det mest populære livebandet i Danmark. Warner Bros. Records signerte kontrakt med det i 2013. 

Bandets musikk ble lansert med utgivelsen av de to singlene «7 Years» og «Mama Said» i oktober 2015. «7 Years» klatret til toppen av mange «Topp 50»-lister på Spotify.

## Karriere
Bandet startet karrieren sin i Danmark mot slutten av 2011 med to hjemmelagde YouTube-videoer av bandet som fremførte *Criminal Mind* og *Drunk in the Morning*. Begge videoene var innspilt hjemme hos et av band-medlemmene. Videoene ble delt blant venner på Facebook, og plutselig hadde de flere hundretusen visninger. Bandets soulfylte og funky lydbilde spredte seg raskt i undergrunnsmiljøet i København og gjennom sosiale medier, noe som førte til at Copenhagen Records signerte dem. Lukas Graham oppnådde kommersiell suksess i oktober 2011 ved utgivelsen av debutsingelen. Deres første danske turné solgte over 30,000 billetter selv om de fremdeles ikke hadde gitt ut noe album ennå.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Patterson Peak

**Patterson Peak** er en fjelltopp, 1&nbsp;610 moh., som ligger ved sørenden av Medina Peaks, sju kilometer nordvest for Anderson Ridge i Dronning Mauds Fjell i Antarktis. Den ble kartlagt av U.S. Geological Survey (USGS) etter landmålinger og flyfoto tatt av U.S. Navy, 1960-64, og navnsatt av Advisory Committee on Antarctic Names (US-ACAN) etter Clair C. Patterson, som var glasiolog ved Byrd-stasjonen sommeren 1965-66.

## Referanser
Obelisk Mountain

**Obelisk Mountain** er et fjell, rundt 2&nbsp;200 moh., mellom Catspawbreen og Mount Odin i Asgard Range i Victoria Land i Antarktis. Det beskrivende navnet ble gitt av den vestlige gruppen, ledet av Griffith Taylor, under Terra Nova-ekspedisjonen 1910-13.

## Referanser
Headland Peak

**Headland Peak** er et fjell med en høyde opp mot 875 moh på nordsiden av Geikiebreen, ved bunnen av Cumberland West Bay på Sør-Georgia. Det ble navnsatt av UK Antarctic Place-Names Committee etter Robert K. Headland, en biologisk assistent i British Antarctic Survey ved Grytviken, 1977–80 og 1981–82. Han var kurator på Scott Poler Research Institute fra 1987.

## Referanser
Mount Grimsley

**Mount Grimsley** er et lite fjell 1 nautisk mil sørvest for Mount Abbs i Aramis Range i Prince Charles Mountains i Antarktis. Det ble kartlagt etter  flyfoto tatt av Australian National Antarctic Research Expeditions og ble navnsatt av Australian Antarctic Names and Medals Committee etter S.W. Grimsley, en teknisk offiser ved Wilkes-stasjonen i 1963.

## Referanser