open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Trenkorpset

**Trenkorpset** var et korps i den norske hæren med ansvar for tren. Korpset ble opprettet 1. januar 1889 og bestod opprinnelig av tre kompanier. I 1896 ble det utvidet til å bestå av en linjebataljon og en landvernbataljon med totalt seks kompanier. Ved hærordningen av 1911 kom korpset fortsatt til å bestå av seks kompanier, ett for hver brigade/divisjon.

Fra 1890 til 1930 hørte Automobilkorpset under Trenkorpset.  Da ble det en selvstendig avdeling.

I 1929 ble det bestemt at trenkompanienes beholdninger av alle typer materiele skulle overføres til feltartilleriet.  Trenkorpset ble lagt ned i 1934 og erstattet av Forsyningskorpset.

## Referanser
Royal Waggon Train

**Royal Waggon Train** var en trenavdeling i den britiske armeen med historie tilbake til 1500-tallet. Som våpenart oppsto den i 1793 etter at trenet ble skilt ut fra intendanturet. Avdelingen deltok under Napoleonskrigene, i særdeleshet i krigen på Pyreneerhalvøya og slaget ved Waterloo. Den ble lagt ned i 1833 på grunn av finansielle innstramninger i fredstid, men gjenoppsto i Krimkrigen. Rester av avdelingen eksisterer idag under Royal Logistic Corps.
## Grader

## Kilder
*(''Forhåndsvisning i GoogleBooks''): The Regimental Companion vol. 1 - av Charles James, publisert i 1811 (side 440) Besøkt 19. april 2015
*The Ancestry of the Royal Logistics Corps Besøkt 19. april 2015
* James, Charles (1811). *The Regimental Companion.* London.
Bispebjerg

**Bispebjerg** er en bydel i København, beliggende i nordvestlig retning fra bysentrum. Bispebjerg er en av København kommunes ti administrative bydeler. I vest grenser Bispebjerg til bydelen Brønshøj-Husum og til Gladsaxe kommune, i nord til Gentofte kommune og i sør til Frederiksberg kommune og bydelen Vanløse. Mot øst danner jernbanen (Linie F) med stasjonene Nørrebro og Bispebjerg grense mot bydelen Østerbro.

Bispebjerg hadde en befolkning på  innbyggere pr. 1. januar 2011.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Kart
* Bispebjerg lokalråd
Sim Iness

**Simeon Garland «Sim» Iness** (1930–1996) var en amerikansk friidrettsutøver. Allerede 22 år gammel vant han gull i diskos under OL 1952 i Helsingfors med et kast på 55,03&nbsp;m. 20. juni 1953 satte han ny verdensrekord under et stevne i Lincoln i Nebraska med 57,93&nbsp;m.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Kvernfallet kraftverk

**Kvernfallet  kraftverk** er et vannkraftverk i Åmot kommune i Innlandet.

Verket startet produksjonen i 1936, med en francisturbin på 750 HK. Det ble bygd nytt anlegg i 1944. I 1999 ble anlegget oppgradert med ny turbin.

Installert effekt er 1,25 MW i en kaplanturbin. Midlere årsproduksjon er på 6 GWh.

Kraftverket utnytter fallet på 18 meter i elven Søndre Osa. Elven er oppdemmet ved kraftverket og verket er et elvekraftverk. Elven som reguleres er en del av Glommavassdraget.

Var eid av Eidsiva vannkraft.

## Referanser


## Kilder
* 
* NVE vannkraftdatabase
* Hafslund E-CO
Osa kraftverk

**Osa kraftverk** er et vannkraftverk i Åmot kommune i Innlandet.

Verket startet produksjonen i 1981. Installert effekt er 90 MW fordelt på to francisturbiner. Midlere årsproduksjon er på 327 GWh.

Kraftverket utnytter fallet på 198 meter mellom Osensjøen og  elven Rena. Osensjøen reguleres mellom 438 og 431 moh og vannet føres i en over 13&nbsp;km lang tunnel fra magasinet til kraftstasjonen.  Det hentes også inn vann fra elven Østre Era.  Elvene som reguleres er en del av Glommavassdraget.

Eier er E-CO Energi, som har overtatt Eidsiva vannkraft.

## Referanser


## Kilder
* 
* NVE vannkraftdatabase
* E-CO Energi
Osfallet kraftverk

**Osfallet kraftverk** er et vannkraftverk i Åmot kommune i Innlandet.

Det første kraftverket her ble bygget i tiden 1911–1914. Men etter bare to år ble dette kraftverket ødelagt av storflom. Den 11. mai 1916 brast dammen, og ett menneske i damvokterboligen mistet livet.

Dagens kraftverk startet produksjonen i 1956 og ble modifisert i 1981.

Kraftverket utnytter fallet på 41 meter i elven Søndre Osa. Litt lenger opp ligger Kvernfallet kraftverk.
Elven er oppdemmet ved kraftverket og verket er et elvekraftverk. Elven som reguleres er en del av Glommavassdraget.

Installert effekt er 5,5 MW fordelt på to francisturbiner. Midlere årsproduksjon er på 16 GWh.

Var eid av Eidsiva vannkraft.

## Referanser




## Kilder
* 
* NVE vannkraftdatabase
* Hafslund E-CO

## Eksterne lenker
*
Skjefstadfoss I kraftverk

**Skjefstadfoss I kraftverk** er et vannkraftverk i Heradsbygd sør i Elverum kommune i Innlandet.

Kraftverket utnytter et vannfall på ca 10 meter ved normal vannstand og har felles dam på 1 million m³ vann med Skjefstadfoss nye kraftverk. 
Det sto ferdig i 1910 og er blant de eldste kraftverkene i Norge som fortsatt er i kommersiell drift.

Øverst i fossen ble det bygget en 312 meter lang oppstuvingsdam. Ved den vestre bredden ble det bygget en kanalmur som ledet vannet mot 417 meter lange inntaksrør til kraftstasjonen. Disse rørene måler henholdsvis 3,6 og 4,0 meter i diameter. Ved den østre enden av dammen ble det anlagt et djupløp for fløtningstømmer.

Ved oppstart i 1910 besto kraftverket av to francisturbiner. Kraftproduksjonen ble utvidet i 1914 og 1918 med til sammen to nye francisturbiner. I 1938 ble produksjonen økt ytterligere ved at man installerte en kaplanturbin.

Maks effekt er 4 MW og middelårsproduksjonen er på 11 GWh.

I 1972 ble Skjefstadfoss II kraftverk satt i drift. Det gamle kraftverket er kun i drift når vannføringen i Glomma er større enn den nye stasjonen kan utnytte.

I mange år var det en gangbru over fossen nedenfor kraftverksdammen. Ved senere oppgradering ble det bygget kjørevei over demningen.
Den gamle kraftstasjonen ble utpekt som årets kulturminne i Elverum i kulturminneåret 1997.

Eier er Østerdalen Kraftproduksjon AS.

## Referanser




## Kilder
* 
* NVE vannkraftdatabase Skjefstadfoss I
* Østerdalen Kraftproduksjon 
* Hafslund E-CO
* Glimt fra NVEs fotoarkiv
Cel-shading

**Cel-shading** (også kalt **Cel-shaded animation** og **toon shading**) er en ikke-fotorealistisk form for datagrafikk som gir et håndtegnet inntrykk. Cel-shading er ofte brukt for å immitere stilen i tegneserier og tegnefilmer. Dette er en relativt ny form for datagrafikk, brukt i konsollvideospill. Selv om sluttresultatet av en cel-shadinganimasjon gir intrykk av enkle, håndlagde tegninger, er prosessen meget komplisert. Navnet stammer fra celluloid eller tilsvarende transparente medier (som f.eks lysark) med 2D-animasjonteknikker, ofte sett i Walt Disneys klassikere.
Anna Sethnes gate (Oslo)

**Anna Sethnes gate** ligger på Torshov, men under Lilleborg menighet, i Oslo, og går fra Oskar Braatens gate til Presidentgata/Torshovgata.  Den var tidligere en del av Christies gate, men ble i 1976 oppkalt etter Anna Cathrine Sethne, tidl. overlærer ved Sagene skole.

## Litteratur
* Oslo byleksikon

## Eksterne lenker
*
Strandfossen kraftverk

**Strandfossen kraftverk** er et vannkraftverk i Elverum kommune i Innlandet.

Verket startet produksjonen i 1979.

Installert effekt er 22,5 MW på en kaplanturbin levert av KMW. Midlere årsproduksjon er på 154 GWh.

En 1,6&nbsp;km lang kanal vest for elveløpet fører til kraftverket som utnytter fallet på 12 meter i Glåma. Verket er et elvekraftverk. Ved en terskel som fører vann til kanalen er det et minikraftverk.

Eier er Hafslund Kraft.

## Referanser


## Kilder
* 
* NVE vannkraftdatabase
* Hafslund E-CO
Hassiba Boulmerka

**Hassiba Boulmerka** (arabisk: حسيبة بولمرقة; født 1968 i Constantine) er en tidligere algerisk friidrettsutøver, spesialist på mellomdistanseløp. Hun ble Algeries første olympiske mester da hun vant 1500 meter i Sommer-OL 1992 i Barcelona. 

Hun deltok under OL 1988 i Seoul som 20-åring, men ble slått ut i forsøkene på begge mellomdistansene (800 og 1500 meter). Boulmerka hadde stadig fremgang, og i 1991 fikk hun sitt internasjonale gjennombrudd. Under VM 1991 i Tokyo vant hun 1500 meter, og ble dermed Afrikas første kvinnelige verdensmester i friidrett.

Boulmerkas suksess fikk ikke bare positive reaksjoner. I hjemlandet ble hun truet av islamske fundamentalismer, fordi hun etter deres mening var for lett antrukket i konkurranser. Boulmerka følte seg dermed tvunget til å flytte til Europa for å trene. Til tross for disse problemene vant hun gull på 1500 meter under OL 1992 i Barcelona, og ble dermed Algeries første OL-vinner. De to neste sesongene ble ikke like suksessrike, men hun fikk bronse under VM 1993 i Stuttgart. 

Foran VM 1995 i Göteborg hadde hun ikke vunnet et eneste løp i løpet av sesongen, men dette hindret henne ikke i å vinne gull på 1500 meter. Det ble sesongens eneste seier og karrierens siste store triumf. Hun la opp i 1997.

## OL-medaljer
*  1992  Barcelona -  **Gull** i friidrett, 1500 meter damer  Algerie 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
HMS «Glasgow»

Åtte skip i britiske Royal Navy har hatt navnet **HMS «Glasgow»** etter byen Glasgow i Skottland.  

* Den første «Glasgow» var et skotsk 20-kanoners krigsskip opprinnelig døpt «Royal Mary», overført til Royal Navy i 1707 og solgt i 1719. 
* Den andre «Glasgow» var et 24-kanoners krigsskip sjøsatt i 1745 og solgt i 1756.
* Den tredje «Glasgow» var et 20-kanoners krigsskip sjøsatt i 1757. Den jaget to amerikanske frgatter nær kysten av Mayagüez, Puerto Rico, men skipene fikk søke tilflukt i Mayagüez Bay, hvor de ble kamuflert som spanske skip. «Glasgow»s kaptein valgte å ikke angripe. Skipet brant 1779 i en ulykke mens det lå ved kai i Montego Bay, Jamaica.
* Den fjerde «Glasgow» var en 40-kanoners Endymion-klasse fregatt sjøsatt i 1814 og solgt i 1829.
*Den femte «Glasgow» var en propelldrevet fregatt bygd i tre i Portsmouth i 1861, solgt i 1884.
*Den sjette «Glasgow», sjøsatt i 1909, var en Town-klasse (1910) lett krysser. Den ble hugd opp i 1927.
*Den syvende «Glasgow» var en Town-klasse (1936) lett krysser sjøsatt i 1937. Den ble hugd opp i 1958.
*Den åttende «Glasgow» var en Type 42 destroyer, satt i tjeneste i 1979. Hun ble tatt ut av tjeneste i 2005.
Braskereidfoss kraftverk

**Braskereidfoss kraftverk** er et elvekraftverk i Våler kommune i Innlandet som demmer opp Glåma og startet produksjon i 1978. 

## Produksjon
Kraftverket har en rørturbin på 22 MW. Midlere årsproduksjon er 130 GWh.

I 2016 ble kraftverket utvidet med et nytt bygg som inneholder en 18 MW rørturbin. Det øker produksjonen med 40 GWh til 170 GWh.

Eier er E-CO Energi, som har overtatt Eidsiva vannkraft.

## Kollaps i 2023
En rapport fra 1992 vurderte sikkerheten. En rapport fra 2018 konkluderte med at kraftverket ikke ville tåle en såkalt overtopping, en slik situasjon som oppsto under ekstremværet Hans.

Under ekstremværet Hans den 9. august 2023 oppsto det en feil i strømnettet ved stasjonen med den konsekvensen at aggregatene i kraftverket stanset og ikke lenger tok unna noe av vannmengdene på oversiden av demningen. Vannet begynte dermed å stige. Automatikken som skulle håndtere en slik situasjon, og sørge for at flomlukene i demningen åpnet seg, for å slippe vannet forbi virket ikke og det førte til at vannet etterhvert flommet over demningen og oversvømte begge stasjonene. 

Flommen skapte også problemer ovenfor demningen og det ble vurdert å sprenge åpen en av lukene. Det ble ikke gjennomført og senere samme dag løste situasjonen seg ved at demningens fyllingsdam delvis kollapset. Da fyllingsdammen kollapset fikk vannet renne nokså fritt og senket vannstanden ovenfor dammen noe som trolig gjorde at det ble mindre skader.

Da vannet trengte gjennom fyllingsdammen tok det også med seg en av mastene som holdte demningens høyspentlinje. Torsdag 10. august, ble kablene sprengt for å få fjernet den havarerte høyspentmasten. Ny linje var ferdig reetablert 12 dager senere.

Hafslund Eco, som eier og driver anlegget, annonserte at de skal gjennomføres en gransking av blant annet hvorfor flomlukene ikke åpnet seg. Dammen har fem luker. Lukene ble undersøkt våren 2023 uten at det ble funnet feil.

## Referanser


## Kilder
* 
* NVE vannkraftdatabase
* E-CO Energi
*Eidsiva - Utvidelse av Braskereidfoss kraftverk (arkiv)

## Eksterne lenker
* 
* NVE utvalgte kulturminner
* NRK: Alvorlig situasjon ved kraftverk i Våler

## Bilder

Braskereidfoss 2017.jpg|Nybygg fra 2016 nærmest til høyre.
Braskereidfoss kraftverk(2).jpg|Fra vestsiden av Glomma i 2012. Tatt før utvidelsen i 2016
Braskereidfoss kraftverk (DSC 0860).jpg|Veien over demningen før kollapsen i august 2023
Braskereidfoss elvekraftverk etter kollapsen i August 2023 (DSC1700).jpg|Demningen og kraftverksbygnignene etter kollapsen
Braskereidfoss elvekraftverk etter kollapsen i August 2023 (DSC1710).jpg|Bruddet i demningen med Braskereidfossen i forgrunnen.
Braskereidfoss elvekraftverk etter kollapsen i August 2023 (DSC1614).jpg|«Damvegen stengt»
Kongsvinger kraftverk

**Kongsvinger kraftverk** er et vannkraftverk i Kongsvinger kommune i Innlandet.

Kraftverket utnytter fallet på 10 meter i Glåma. Elven er oppdemmet ved kraftverket og verket er et elvekraftverk.

Installert effekt er 42,7 MW på to rørturbiner. Midlere årsproduksjon er på 191 GWh.

Verket startet produksjonen i 1975, med ett aggregat på 21,5 MVA. I 2008–2011 ble kraftverket utvidet med ett nytt aggregat uten at vannføringen ble endret. Med utvidelsen fra ett til to aggregater økte den årlige produksjonen ved kraftverket med 70 GWh, fra 130 GWh til 200 GWh. Etter utvidelsen produserer Kongsvinger kraftverk nok strøm til å dekke forbruket i nesten 10 000 eneboliger.

Da Hedmark Kraftverk bygde Kongsvinger kraftverk på 70-tallet hadde ikke selskapet økonomi til å bygge med mer enn ett aggregat. Det ble imidlertid satt av plass i selve damkonstruksjonen til et aggregat til.

Arbeidet med å utvide kraftverket ble vedtatt i Eidsiva Energis styremøte 26. mars 2008. Anleggsarbeidene startet opp 1. august samme år. I løpet av byggeperioden er det foretatt omfattende sprenging og betongarbeider. Dette måtte til for å få installert en ny rørturbin ved siden av den opprinnelige. Rundt 8000 kubikkmeter med fjell er blitt fjernet og fraktet ut av byggegropa. Veggen i det gamle kraftverket er tatt ut, og montasje av nytt aggregat, både mekanisk og elektrisk har foregått mens aggregat 1 har vært i normal drift.

Eier er E-CO Energi, som har overtatt Eidsiva vannkraft.

## Referanser


## Kilder
* 
* NVE vannkraftdatabase
* E-CO Energi
Berit Rekaa

**Berit Rekaa** (født 1961) er en norsk journalist som har vært ansatt i NRK siden 1987.

Rekaa begynte i NRK i 1987. Hun var først ved distriktskontoret i Nord-Trøndelag. I 1991 kom hun til *[[Dagsnytt]]*. Fra 1995 til 2006 var hun tilknyttet sportsredaksjonen. Fra 2006 til 2008 var hun NRKs stringer (frilans korrespondent) i Stockholm med ansvar for Norden. Hun har også vært vaktsjef i *[[Dagsrevyen]]* og mangeårig tillitsvalgt i NRKJ.

Rekaa er datter av Gerd og pressemann Gregar Rekaa.

## Referanser
Per Kvibergs gate (Oslo)

**Per Kvibergs gate** (27-31, 2-30) ligger på Torshov i Oslo, og går fra Torshovgata i sør til Åsengata i nord.  

Tilstøtende gater er Hegermanns gate, Krebs' gate og Agathe Grøndahls gate.  

Gata var tidligere en del av Christies gate, til den i 1976 ble oppkalt etter tidligere overlærer ved Lilleborg skole, Per Kviberg.

## Litteratur
* 

## Eksterne lenker
*
Liste over episoder av I ville Vesten

**Episodeliste** for TV-serien *[[I ville Vesten]]*.

NRK Fjernsyn sendt hele sesong 1 og 2 sommeren 1982 og åtte utvalgte episoder av sesong tre sommeren 1983.

## Eksterne lenker
* Episodeliste hos tv.com
* IMDb – The Macahans / How the West Was Won: pilot  sesong 1  sesong 2  sesong 3
Berkshiregris

**Berkshiregris** er en britisk griserase som oppsto i Thames Valley-distriktet (noen hevder rundt Wantage i Oxfordshire, men dette er uklart) omkring 1790. Denne grisen var opprinnelig rødbrun i fargen og hadde innslag av sorte flekker. Kroppen var lang og tykk, hodet stort, ørene store og hengende, lemmene korte og beinstammen og skjelettet kraftig.

På begynnelsen av 1800-tallet ble det krysset inn kinesisk og østasiatisk blod, noe som gjorde berkshiregrisen slankere og ga den et lettere skjelett med mindre hode og ører, som ble stående. På midten av 1900-tallet var rasen nesten utryddet. Da ble det igangsatt et arbeid med å krysse inn blodslinjer fra Australia, New Zealand og USA, noe som har gitt resultater i ettertid.

Berkshiregrisen framstår nå som overveiende sort i fargen, med rødbrunt innslag på underkroppen og i brystregionen og hvitt innslag i ansiktet, på haletippen og nedre del av lemmene. Kjøttet har fin tekstur og en distinkt kraftfull smak. Slakteferdig gris er omkring 36-45 kg når de slaktes. Den blir således hurtig slakteferdig, men er liten. Både purker og råner brukes som innkrysningsgris i avl for ulike kjøttblandinger. Krysset med hvite griser blir avkommet hvitt, men det arver berkshiregrisens motstandskraft mot kalde temperaturer og rasens enkle ernæringsbehov. Eksport av kjøtt fra ren berkshiregris skjer også, for eksempel til land i Det fjerne østen, der kjøttet regens som en eksotisk delikatesse.
Svingehastighetsmåler

En **svingehastighetsmåler**, også kalt **svingeindikator** eller **svingeviser**, er et vanlig instrument i luftfartøy.

Det er et gyroskopisk instrument som har et svinghjul montert med horisontal akse. Instrumentet i tradisjonelle førerkabiner viser et miniatyrfly med vinger eller en viser. Ved retningsforandring mot høyre går høyre vinge ned eller viseren peker mot høyre. Ved retningsforandring mot venstre går venstre vinge ned eller viseren peker mot vestre.

Instrumentet er vanligvis plassert ned til venstre for kunstig horisont.

Det er vanligvis montert sammen med "kula" som viser resultantretningen av tyngdekraften og sentrifugalkraft. Ved koordinert flyging i sving vil kula ligge i midten. Ved ukoordinert flyging ligger kula ut mot ene siden. Da kjennes det som setet står litt til siden, og flyet vil skli sidelengs på vingene. Da vil hele flykroppen gli litt sideveis gjennom lufta, noe som gir betydelig øket luftmotstand.
Marius Corbett

**Marius Corbett** (født 1975) er en sørafrikansk spydkaster. Han vant en overraskende gullmedalje under VM 1997 i Aten. Under konkurransen forbedret han sin personlige rekord med 4,50 meter. Året etter kastet han 88,75 til å vinne Samveldelekene i 1998, hans resultat står enna som sørafrikansk rekord.
## Referanser


## Eksterne lenker
*
Subarktisk klima

**Subarktisk klima** er et klima med lange og kalde vintrer, og korte, men forholdsvis varme somre. Man finner stort sett denne typen klima i områder som ligger lang borte fra havområder som kan påvirke været, hovedsakelig mellom 50º og 70ºN. Siden man mangler slike landmasser på den sørlige halvkulen, har man ikke denne typen klima her. I Köppens klimaklassifisering er subarktisk klima en del av gruppe D, som er kontinentalklima, og blir representert med bokstavkodene Dfc, Dwc, Dfd og Dwd.

Man finner oftest de største temperaturforskjellene mellom sommer og vinter i denne typen klima. Om vinteren kan temperaturen falle til under &minus;40 ℃, og om sommeren over 30 ℃. Somrene er derimot korte, og ikke mer enn tre måneder (men minst én) har en gjennomsnittstemperatur på minst 10 ℃.

Man har gjerne 5-7 måneder med gjennomsnittstemperatur under 0 ℃, og all fukt i jorden fryser opp til flere meter ned i bakken. Sommervarmen er ofte ikke nok til å smelte mer enn de øverste lagene, så permafrost over store områder er ikke uvanlig. Vanligvis smelter lagene mellom 0,5 til 4 meter under overflaten, avhengig av breddegrad og jordsmonn. Enkelte nordlige områder med subarktisk klima nær kysten (som sørlige deler av Alaska og de nordligste områdene av Europa) har mildere vintrer og ingen permafrost, og her er det derfor mulig med jordbruk.

Den frostfrie årstiden er kort, og varierer fra 45 til 100 dager på det meste, men man kan også få frost i løpet av denne perioden. Man har som regel bare få typer vegetasjon i områder med subarktisk klima, og bare de mest hardføre artene kan overleve den lange vinteren. trærne består hovedsakelig av bregner eller bartrær siden få løvtrær kan overleve de lave temperaturene om vinteren. Selv om det er få arter er derimot tallet på dem stort, og skogsområdene som ligger i denne klimasonen er blant de største i verdenen, med de største skogene i Russland og Canada.

Jordbrukspotensialet er dårlig, hovedsakelig på grunn av dårlig jord, og store sumpområder og innsjøer på grunn av smeltende is. Den korte vekstsesongen gjør det også svært vanskelig for avlinger å vokse. De lange sommerdagene tillater derimot et visst jordbruk enkelte steder på tross av den korte sesongen.

Det er svært lite nedbør i innlandsområdene, ofte ikke mer enn 30-40 mm på et helt år, og det meste kommer i løpet av sommermånedene. På grunn av svært lav evapotranspirasjon er dette likevel nok til at en har bløtt terreng i mange områder med subarktisk klima.

Nord for områdene med subarktisk klima har de varmeste månedene en gjennomsnittstemperatur under 10 ℃, og klimaet går gradvis over til arktisk tundraklima, der det er enda mindre vegetasjon.

## Områder med subarktisk klima
* Store deler av Sibir
* Nordlige områder av Skandinavia (men med mildere vinter i kystområdene)
* Det meste av Alaska
* Det meste av Canada nord for 50ºN og under tregrensen

Enkelte områder har det ekstremt harde klimaet *Dfd*. Dette klimaet finner man bare i Sibir på steder som Oymyakon og Verkhoyansk, og dette klimaet kjennetegner vintrer så kalde at de er de kaldeste områdene på hele den nordlige halvkulen.
22. serierunde i 2. divisjon avdeling 3 2007

**22. serierunde i 2. divisjon avdeling 3 2007** startet 29. september, og endte med SIF – Start 2 2. oktober 2007.



## Resultater

## Eksterne lenker
* 2. divisjon avdeling 3 2007: Terminliste og resultater på altomfotball.no
Chiltern Hills

**Chiltern Hills**, også kjent som **The Chilterns**, er en kalksteinsrygg i det sørøstlige England. En betydelig del av området fikk i 1965 status som *[[Area of Outstanding Natural Beauty]]*.

Området strekker seg omkring 120 km langt en sørvest- til nordøstgående diagonal fra Goring-on-Thames i Oxfordshire, gjennom Buckinghamshire via Dunstable Downs i Bedfordshire til Deacon Hill ved Pegsden. 

På nordvestsiden er ryggen tydelig markert av en bratt skråning, mens den på sørøstsiden går mer i ett med landskapet omkring. Nordøst for Luton avgrenses Chiltern Hills av Themsen. 

Ryggen har skapt en naturlig vei gjennom landskapet, og den romerske veien Icknield Way følger samme linje. 

## Steder i eller ved Chiltern Hills

* Aldbury, Amersham, Apsley, Ashridge
* Barton-le-Clay, Beaconsfield, Berkhamsted, Bledlow Ridge, Bovingdon, Bradenham, Breachwood Green
* Caddington, Chalfont St Giles, Chalfont St Peter, Chesham, Chinnor, Cholesbury
* Dunstable
* Edlesborough, Ellesborough
* Fingest, Flackwell Heath, Frieth
* Goring-on-Thames, Great Missenden, Great Hampden, Great Offley
* Halton, Hambleden, Hawridge, Hemel Hempstead, Henley-on-Thames, Hexton, High Wycombe, Hughenden
* Jordans
* Lane End, Ley Hill, Little Missenden, Lilley, Luton
* Markyate, Medmenham
* Naphill, Nettlebed
* Pishill, Princes Risborough, Prestwood, Reading, Redbourn
* Skirmett, Sharpenhoe, Speen, Stokenchurch, Stonor, Studham
* Tring, Turville
* Watlington, Wendover, West Wycombe, Whitwell, Whipsnade
Olaf Wilhelm Haaje

**Olaf Wilhelm Haaje** (født 1. juni 1904 i Rakkestad, død 28. desember 1985 på Mysen) var en norsk teolog, utdannet fra Universitetet i Oslo. Han tjenestegjorde blant annet i Oslo, Sandsvær i Telemark, Nedre Eiker i Buskerud og Vestby i Akershus. Han avsluttet sin prestetjeneste som sogneprest i Vestby og prost i Øvre Borgesyssel prosti i Borg bispedømme.

Haaje var også i mange år knyttet til middelskolen på Mysen som lærer. Utgav en barnebok (*Absalons hår*) samt flere jubileumsskrifter. (I blant skrev han under pseudonymene *Viggo* eller *Viggo Brekke*. Brekke var navnet på hjemgården i Rakkestad.) Han debuterte som ung ved Fredrikshald Teater (Halden), og var i alle år levende opptatt av særlig drama og lyrikk. Han holdt en rekke populær-kåserier, blant annet om Herman Wildenvey («Den Wildenvey jeg møtte»), og var en drivende kraft i mange lokale teateroppsetninger – ofte med ungdom i rollene. Han var målbærer for en grundtvigiansk og bjørnsonsk livsholdning med en trygg og raus kristendomsforståelse. Han var mye brukt i folkehøgskolesammenheng, var også aktiv i speiderbevegelsen og aktiv motstandsmann under krigen og satt i tysk fangenskap frem til frigjøringen. Han var også med på oppstarten av Mysen og omegn Røde Kors. For mange unge var han en aktiv inspirator og mentor. For sitt allsidige kulturelle virke ble han hedret med Kongens fortjenstmedalje i gull.

## Referanser




## Litteratur
* Wåler, Hans: Mysen-leksikon (utg. 1988)
*
Sven Erik Kristiansen

**Sven Erik Kristiansen** (født 4. februar 1969) er en norsk musiker. Han er mest kjent som vokalist i black metal-bandet Mayhem under artistnavnet «Maniac». Kristiansen var vokalist i Mayhem i periodene 1986-1988 og 1995-2004. Per 2019 spiller han i bandene Bomberos og Skitliv.

Kristiansen er gift med Eri Isaka fra bandet Gallhammer og har en sønn sammen med Hilma Nikolaisen

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Mayhem offisiell side
* Mayhem diskografi
* 3 deler langt intervju med Kristiansen i nettavisa Ballade.no, 2005
Frivillighetssentralen (Fredrikstad)

**Stiftelsen Frivillighetssentralen i Fredrikstad** driver prosjekt Friske eldre for hjemmeboende pensjonister i kommunen. Det er faste treffsteder fire ulike steder, Holmen, Grønlien, Emil Mørch og Torsnes.  Dette er sosiale møteplasser med hvor det  også kan være ulike foredrag og underholdning. Eierne av stiftelsen er Sorg og omsorg Fredrikstad, Fredrikstad kommune og Kiwanis Club Fredrikstad. Frivillighetssentralene i Sentrum, Onsøy og for Østsiden er tre sentraler med egne utvalg, som drives av stiftelsen.

## Eksterne lenker
* Hjemmeside
Myntklipping

**Myntklipping** er en form for svindel eller tyveri som består i at man skjærer eller filer av små stykker av mynter i edelmetall. Disse småbitene kunne så smeltes om til barrer eller andre gjenstander.

Helt frem til det 20. århundre var det vanlig at mynt var laget av gull eller sølv. Disse metallene er forholdsvis myke, og de ble derfor over tid slitt ned slik at de veide mindre. Det var derfor ikke alltid lett å skille mynt som hadde blitt klippet, dersom det hadde blitt gjort forsiktig. Fordi mynt blir slått av myndighetene ble myntklipping regnet som tyveri fra staten, og i flere land var det belagt med dødsstraff. 

Et tiltak som ble satt i verk for å forhindre myntklipping var markering av kantene med striper, inngravert tekst eller et mønster. Dette gjør man fortsatt med mynter som ikke er av edelt metall, mest av estetiske grunner og for å gjøre det lettere for blinde og svaksynte å skille valørene fra hverandre. 

Da moderne mynter i stål, kobber eller legeringer ble innført var det ikke lenger lønnsomt å klippe mynt. Dersom man skulle gjøre det for metallets skyld ville det også lettere bli merket, ettersom de harde myntene ikke slites ned like raskt som eldre mynt. Mynter i edelmetall er nå svært sjeldne, og blir gjerne utgitt i forbindelse med jubileer som samlemynter. Deres verdi overstiger derfor ofte metallverdien, og det er dermed ikke lønnsomt å klippe disse.
Galt

**Galt** kan være:
*Svinefamilien

## Byer i USA
* Galt (Illinois)
* Galt (Iowa)
* Galt (California)
* Galt (Kansas)
* Galt (Maryland)
* Galt (Missouri)
* Galt (Nevada)
Darre-Jenssens plass (Oslo)

**Darre-Jenssens plass** ligger på Tåsen i Oslo, der Kaj Munks vei og Nordbergveien krysser hverandre. 

Plassen ble i 1951 oppkalt etter Hans Jørgen Darre-Jenssen, tidl. arbeidsminister, direktør for NSB (1912&ndash;1919), Akersbanene (1919&ndash;1935), og president i Norges Røde Kors.

## Litteratur
* Oslo byleksikon: Darre Jensens plass

## Eksterne lenker
*
R1

**R1** var Sveriges første kjernereaktor. Den var i drift fra 13. juli 1954 til 6. juni 1970 på KTHs campus ved Valhallavägen i Stockholm.

Da reaktoren ble satt i drift klokken 18.59 13. juli 1954 var det tolv år etter at Enrico Fermi i Chicago, Illinois i USA for første gang i menneskehetens historie satte igang en kjernereaktor. 

Byggeselskapene, under hva som nå er *Q-Husen* på KTH-området i Stockholm, begynte arbeidet allerede i 1950. Som en interessant parallell kan det nevnes at Fermis *Chicago Pile #1* også holdt til på et universitetsområde, nærmere bestemt på en squashbane ved University of Chigago.

Reaktoreffekten var opprinnelig 300 kW, men ble senere til 1 MW.

## Eksterne lenker
* R1 Experimentscen
Parlamentarisk leder

En **parlamentarisk leder** er lederen for stortingsrepresentantene i sin egen partigruppe. Representanter deles inn i partigrupper i henhold til hvilket parti de er medlem av. Det er ofte partilederen som er parlamentarisk leder, med mindre partilederen er medlem av regjeringen.

## Referanser
Hampshiregris

**Hampshiregris** er en merikansk griserase som kan sies å ha oppstått på 1700-tallet i Hampshire distriktet i Storbritannia, selv om rasen i dag må regnes som amerikansk.

Hampshiregris har stående ører og er overveiende sort i fargen, men den har et belte av hvitt som dekker skuldrene og framre del av ryggen, ned rundt brystkassen og øvre del av framlemmene. Den blir spesielt brukt i avl som følge av purkas utmerkede egenskaper som mor. Som slaktegris brukes den helst i tregrisblandinger som råne.

Opprinnelsen til hampshiregris er trolig Old English Breed, en sort gris med et tilsvarende hvitt belte som var ganske vanlig på 1700-tallet i Skottland, Northumberland og andre distrikter som ligger opp mot den skotske grensen.

Hampsshiregris ble eksportert til USA så tidlig som 1825–1835. Der ble den også kjent under navnet *McGaygris*, fordi en person med navnet McGay skal ha vært den første som importerte den. Senere ble den også kjent under navn som *Saddleback* og *Ring Middle*. Alt i 1893 formet et gruppe amerikanere fra Kentucky en organisasjon for å sikre renavl av denne grisen, som forøvrig først i 1904 fikk navnet hampshiregris (i USA).

I senere tid er det også blitt innført svensk hampshire fra Finland til Norge, for å styrke norsk slaktegrisproduksjon (i regi av Kjøtt- og fjørfebransjens Landsforbund ved ScanPig). Blandinger med hampshiregris skal gi mørere og mer smakfullt kjøtt påstås det. Tanken er at hampshiregris skal konkurrere med duroc i såkalt trerasekrysninger. Det er altså råner som skal benyttes. Prosjektet regnes som unikt, fordi Norge i all vesentlighet har vært en eksportør av gris de siste tiårene.

De første norske hampshiregrisene ble klare for kommersiell griseproduksjon fra den 5. februar i 2007. Det første kullet mellom ei norhybridpurke og en glatt bog.  hampshireråne ble født den 7. juni i 2007, hos Tine Marie og Per Arne Nesjan i Verdal.

## Se også
* Gris
Joseph von Radowitz

**Joseph Maria Ernst Christian Wilhelm von Radowitz** (1797–1853) var en prøyssisk general, diplomat og politiker.
## Liv og virke
Radowitz ble utdannet i Frankrike, og gikk inn i Napoleons hær. Som ung løytnant var han artillerist i den westfalske hær, og ble såret i folkeslaget ved Leipzig. Han gikk senere i tjeneste for Hannover, før han gikk inn i den prøyssike hæren i 1823. Radowitz gjorde lynkarriere i den prøyssiske hæren, og ble sjef for artilleriets generalstab i 1830.

Radowitz ble etterhvert en personlig venn av kronprinsen, den senere Fredrik Vilhelm IV. I perioden 1847–1848 var han i Wien på oppdrag for kongen for å diskutere gjenoppbyggingen av Det tyske forbund med den østerrikske keiseren. I Frankfurtparlamentet var Radowitz leder for den konservative «Café Milani»-fraksjonen, der han arbeidet for den lilletyske løsning.

Fra 1850 hadde Radowitz hovedansvaret for den prøyssiske utenrikspolitikken, og ble utenriksminister den 27. september 1851. Han gikk imidlertid av fem uker senere etter uenigheter med kongen. Radowitz ble senere prøyssisk spesialutsending («Sonderbotschafter») i London, og var deretter generalinspektør for den prøyssiske hærutdannelsen.

## Referanser
Tante Pose (film)

***Tante Pose*** er en norsk komediefilm fra 1940, regissert av Leif Sinding og produsert av Merkur Film A/S. Manuset ble skrevet av Leif Sinding. Filmen bygger på julefortellingen med samme navn av Gabriel Scott fra 1904. 

Musikken, deriblant tittelsangen «Tante Pose», er komponert av Jolly Kramer-Johansen

## Handling
Midt i julestria melder den upopulære søsteren til sorenskriver Bals, Blanca, også kalt «Tante Pose», sin ankomst til Balsgården. Sorenskriveren frykter at besøket vil medføre betydelige komplikasjoner, og frykten viser seg å være berettiget. Fra første øyeblikk blir det etablert krigstilstand mellom Tante Pose og sorenskriverens svigerfar, barnas populære bestefar. Den gamle jomfruen gjør livet surt både for den ene og den andre i familien. Det blir mange forviklinger, og det løser seg ikke før julekvelden er omme.

## Krigen kom i veien
Innspillingen skulle vise seg å bli mer komplisert enn planlagt, for midt under opptakene i 1940 ble Norge invadert av Tyskland. Det lyktes imidlertid filmselskapet å få samlet skuespillerne og å gjenoppta innspillingen på filmstudioet på Jar. Studioet ble lydisolert, slik at opptakene ikke skulle bli forstyrret av flydur. Filmselskapet ordnet også et bomberom på stedet.

*Tante Pose* har gått flerfoldige ganger på norsk fjernsyn i julen. Den ble sendt første gang i romjulen 1970, og også TV 2 har sendt filmen flere ganger på 1990-tallet og utover 2000-tallet.

## Rolleliste
* Henny Skjønberg – *Blanca Bals*, populært kalt *Tante Pose*
* Einar Vaage – *sorenskriver Nicolai Bals*
* Miriam Neels-Hansson – *Rakel Bals, sorenskriverens kone*
* Thora Neels-Hansson (Nøste Schwab) – *Antoinette Bals, datter*
* Eva Lunde – *Ruth Bals, datter*
* Ellen Nicola – *Kirsten Bals, datter*
* Sten Steenfeldt-Foss – *Vesle-Thor Bals, sønn*
* Beth Birkedal – *Sigrid Bals, datter*
* Hans Bille – *oberst Hans Thue, Rakels far*
* Ragna Breda – *Marianne, husholderske*
* Lizzie Prahl – *mademoiselle de Polignac, barnas guvernante*
* Georg Richter – *Fredrik Münster, stud. jur.*
* Knut Wigert – *Paul Waage, stud. med.*
* Joachim Holst-Jensen – *sakfører Plum*
* Tryggve Larssen – *doktoren*
* Thorleif Mikkelsen – *Ola husmann*
* Folkman Schaanning – *prosten*
* Liv Uchermann Selmer – *prostinnen*
* Lars Nordrum – *Olaf, prostens sønn*

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*   Klipp av filmen på Filmarkivet
Randy Williams

**Randy Luvelle Williams** (født 23. august 1953 i Fresno, California) er en tidligere amerikansk lengdehopper.

Williams stod på seierspallen ünder to OL. I OL 1972 i München vant han gull med et hopp på 8,24&nbsp;m, foran tyskeren Hans Baumgartner og landsmannen Arnie Robinson.
Under OL 1976 i Montréal tok han sølv med 8,11&nbsp;m, slått av Arnie Robinson.

I kvalifiseringen til OL 1972 hoppet Randy Williams 8,34. Denne prestasjonen var ikke bare årsbeste i verden i 1972, det er den dag i dag gjeldende juniorverdensrekord.  
## OL-medaljer
*  1972  München -  **Gull** i friidrett, lengdehopp menn  USA
*  1976  Montréal -  Sølv i friidrett, lengdehopp menn  USA
## Referanser


## Eksterne lenker
*
Anthony Read

**Anthony Read** (født 21. april 1935, død 21. november 2015) var en manusforfatter og -redigerer. Han var manusredigerer på *[[Doctor Who]]* i en del av Graham Williams' periode som produsent av serien i 1978. Han kjøpte det første manuset av Douglas Adams for *Doctor Who* og Adams ble også hans etterfølger i stillingen. Read skrev også historien *[[The Horns of Nimon]]* og bidro på manuset til *[[The Invasion of Time]]*. Sammen med Don Houghton skrev han den femte historien i serien *[[Sapphire & Steel]]* som er kjent som *Dr. McDee Must Die*. I 1979 skrev han episodene *Powers of Darkness*, *Out of Body, Out of Mind* for serien *[[The Omega Factor]]*. I 1984 skrev Read manuset basert på John Wyndhams roman *Chocky* for ITV. Den ble en suksess og førte til at han også skrev oppfølgerne *Chocky's Children* og *Chocky's Challenge*. I et intervju på DVD-utgivelsen av *Chocky* avslørte Read at rettighetshaverne av Wyndhams romaner så på hans versjon av Chocky som det beste manuset basert på en Wyndham-roman.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Susanne Hirzel

**Susanne Zeller-Hirzel** (født **Susanne Hirzel** 7. august 1921, død 4. desember 2012) var under andre verdenskrig tilknyttet den tyske motstandsgruppen Den hvite rose.

Hirzel ble født i Ulm, som datter av en luthersk sogneprest. Hun var barndomsvenninne av Sophie Scholl, og kom gjennom henne og broren Hans Scholl i kontakt med Den hvite rose.

I likhet med Sophie Scholl var hun i tidlige år et begeistret medlem av Bund Deutscher Mädel, men begge begynte etterhvert å distansere seg fra nasjonalsosialismen. Mot slutten av 1942 var hun musikkstudent, og ble kontaktet av Sophie Scholl og oppfordret til å delta i motstandsarbeidet. Mot slutten av januar 1943 delte hun sammen med broren Hans Hirzel ut gruppens femte løpeseddel i postkasser i Ulm. Aksjonen ble forberedt i samarbeid med Franz Josef Müller bak orgelet i Martin-Luther-Kirche, hvor faren var sogneprest på det tidspunkt.

Etter at søsknene Scholl ble henrettet i februar 1943 ble Hirzel arrestert. I en ny prosess i Volksgerichtshof ble hun sammen med Kurt Huber, Willi Graf og Alexander Schmorell dømt til døden av Roland Freisler. Dommen ble etterpå omstøtt, fordi det ikke fantes bevis for at hun hadde hatt noen befatning med utdelingen av løpesedler.

Hirzel er portrettert i utstillingen Ulmer DenkStätte Weiße Rose.

## Eksterne lenker
*
Heinrich von Gagern

**Heinrich Wilhelm August Freiherr von Gagern** (født 20. august 1799 i Bayreuth i Bayern, død 22. mai 1880 i Darmstadt) var en tysk liberal politiker. Han var aktiv under 1848-revolusjonen, og ble valgt som den første president for Frankfurtparlamentet. Gagern var en periode leder av den midlertidige sentralregjering.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Heinrich von Gagern var en av seks sønner av politikeren, diplomaten og kulturhistorikeren Hans Christoph Ernst Freiherr von Gagern. Den katolske moren Karoline, kalt Charlotte, var hoffdame i Mannheim og giftet seg som 17-åring med sin protestantiske mann. Paret fikk ti barn. Slekten var adelig og forfedrene hadde vært offiserer, blant annet for republikken Venezia og for Frankrikes væpnede styrker. 
### Tidlig karrière
Etter gymnaset gikk Gagern inn i militærvesenet i Nassau, og kjempet siden i slaget ved Waterloo. Etter krigens slutt studerte han rettsvitenskap, blant annet ved Ruprecht-Karls-Universität Heidelberg. Heinrich von Gagern var bare 21 år gammel da han ble øverste embetsmann i fyrstedømmet Nassau-Weilburg.  I 1821 gikk han inn i statsadministrasjonen i storhertugdømmet Hessen. Han ble regjeringsråd (Regierungsrat) i Hessen i 1829 og i 1832 innenriks- og justisminister. 

### Revolusjonsårene 1848/49
I 1848 var han medlem av marsregjeringen i Hessen. Han deltok i planleggingen og forberedelsen av Frankfurtparlamentet, blant som medlem av Heidelbergforsamlingen, sjuerutvalget og Forparlamentet.  

Gagern var politisk liberal og aksepterte folkesuverenitetsprinsippet. Han ble i 1832 pensjonert i Hessen-Darmstadt som følge av sine liberale meninger. I Forparlamentet i mars 1848 møtte han imidlertid motstand i de mer radikale politikerne, Gustav Struve og Friedrich Hecker. Gagern vant kampen, og hverken Struve eller Hecker kom med i Frankfurtparlamentet. 

I Frankfurt var han delegat for valgkretsen Zwingenberg i Hessen, og tilhørte den nasjonalliberale Casino-fraksjonen. Den 19. mai 1848 ble han valgt som Frankfurtparlamentets første president og hadde vervet til 16. desember samme år.

I Frankfurtparlamentet arbeidet Gagern for et konstitusjonelt monarki under den prøyssiske kongen Fredrik Vilhelm IV (en såkalt *[[Den lilletyske løsning|lilletysk løsning]]*). Da han i 15. desember 1848 ble regjeringssjef («Reichsministerpräsident») fortsatte han denne linjen. Sammen med sin far og sine brødre fikk han stor innflytelse på forfatningen vedtatt av Frankfurtparlamentet i 1849.  Da fredrik Vilhelm IV avslo å stille som konge, gikk Gagern av som Reichsministerpresident 22. mars 1849.

### Senere år
Gagern var fra 1863 til 1866 Hessen-Darmstadts representant i Wien, og fra 1872 medlem av Hessens landdag.

## Referanser


## Litteratur

* Möller, Frank. *Heinrich von Gagern. Eine Biographie*. Habilitationsschrift, Universität Jena 2004
* Möller, Frank. *Heinrich von Gagern. Charisma und Charakter*, in: Ders (Hg.): *Charismatische Führer der deutschen Nation.* München 2004, s. 43-62
* Wentzcke, Paul. *Heinrich von Gagern. Vorkämpfer für deutsche Einheit und Volksvertretung*. Musterschmidt-Verlag, Göttingen 1957
Franz Josef Müller

**Franz Josef Müller** (født 8. september 1924 i Ulm, død 31. mars 2015 i München) var en tysk mann som ble kjent for sin tilknytning til «Ulmer Abiturentengruppe», en tysk motstandsgruppe som under andre verdenskrig var tilknyttet ''Den hvite rose''.

Müller samlet inn penger til frimerker og konvolutter som ble brukt til å sende ut Den hvite roses løpesedler, og han var også involvert i utsendingene. Sammen med Hans og Susanne Hirzel planla han utdeling av løpesedler i postkasser i byen. Møtene fant sted bak orgelet i Martin-Luther-Kirche, der Hirzel-søsknenes far var sogneprest.

I 1943 ble han arrestert mens han var i tjeneste som soldat i Frankrike. Bevisene mot ham var ikke sterke, men i Volksgerichtshof var ikke beviser alltid avgjørende. En faktor som bidro til at han slapp unna med fem års fengsel, mens andre som hadde gjort tilsvarende fikk dødsstraff, var at rettspresidenten Roland Freisler ikke kunne tro at den blonde og blåøyde Müller av hele sitt hjerte kunne være motstander av nasjonalsosialismen. Han ble løslatt da naziregimet falt.

I 1947 planla han å emigrere til USA, men overborgermesteren i Ulm, Robert Scholl, overtalte ham til å bli. Scholl var faren til Hans og Sophie Scholl, som begge ble henrettet i 1943. Müller studerte rettsvitenskap i Tübingen, og engasjerte seg i denazifiseringen av Tyskland.

I 1986 startet han sammen med andre overlevende og etterlatte fra Den hvite rose et prosjekt i regi av Weiße Rose Stiftung, utstillingen Ulmer DenkStätte Weiße Rose. Han holdt regelmessig foredrag for tyske skoleklasser om *Den hvite rose* og motstandsarbeidet, og var æresformann for stiftelsen.

## Litteratur
* Inge Scholl: *Die Weiße Rose.* Fischer, Frankfurt am Main 1993, ISBN 3-596-11802-6.
David Fisher

**David Fisher** (født 13. april 1929, død 10. januar 2018) var en britisk manuskriptforfatter.

Han skrev manusene for fire *[[Doctor Who]]*-historier. Hans første er *[[The Stones Blood]]* og den andre *[[The Androids of Tara]]*. Han skrev begge for den 16. sesongen av serien. For den 17. sesongen skrev han *[[The Creature from the Pit]]*. Han holdt også på med et manus kalt *A Gamble with Time* for den 17. sesongen, men han rakk ikke å bli ferdig med det på grunn av at han holdt på å ta ut skilsmisse fra sin første kone. Historien ble derfor gjort ferdig av manusredigerer Douglas Adams og produsent Graham Williams. Den fikk tittelen *[[City of Death]]* og ble vist med psevdonymet David Agnew. Hans siste *Doctor Who*-historie er *[[The Leisure Hive]]* fra sesong 18.

Han skrev også bøkene basert på *The Leisure Hive* og *Create from the Pit* for Target Books og han har stilt opp til intervju for DVD-utgivelsen av førstnevne historie. Han ble også intervjuet i forbindelse med DVD-utgivelsen av *City of Death*.

Han skrev også for andre serier som for eksempel *[[Dixon of Dock Green]]*, *[[Hammer House of Horror]]* og *[[Hammer House of Mystery and Suspense]]*.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Biografi hos On Target
23. serierunde i 2. divisjon avdeling 3 2007

**23. serierunde i 2. divisjon avdeling 3 2007** startet 6. oktober, og endte med Fløy – Viking 2 8. oktober 2007.



## Resultater

## Eksterne lenker
* 2. divisjon avdeling 3 2007: Terminliste og resultater på altomfotball.no
Hylla kraftverk

**Hylla kraftverk** er et vannkraftverk i Engerdal kommune i Innlandet.

Verket startet produksjonen i 1945 og ble modifisert i 1986.

Installert effekt er 2,7 MW på en  peltonturbin. Midlere årsproduksjon er på 11 GWh.

Kraftverket utnytter fallet på 330 meter mellom Litlhyllsjøen og Engeren. Innsjøene Litlhyllsjøen, Hyllsjøen og Hundsjøen er magasiner for kraftverket.

Var eid av Eidsiva vannkraft.

## Referanser


## Kilder
* 
* NVE vannkraftdatabase
* Hafslund E-CO
Van der Waalske krefter

**Van der waalske krefter** er en samlebetegnelse på alle krefter som virker mellom elektrisk nøytrale molekyler. Disse kreftene er mye svakere enn kjemiske bindinger, men har likevel stor betydning. Kreftene er oppkalt etter den nederlandske fysikeren Johannes Diderik van der Waals. 

## Årsak til kreftene

Det er tre ulike, men beslektede fenomener, som ligger bak de van der waalske kreftene:

### Dipol-dipolbindinger

Molekyler der tyngdepunktet for den negative og positive ladningen ikke faller sammen, kalles permanente dipoler. Elektronene i molekylet utgjør den negative ladningen, og atomkjernene den positive ladningen. Molekyler som består av to like atomer er ikke permanente dipoler. Dersom molekylet består av to ulike atomer, kan en få en forskyving av elektronene i molekylet, fordi hvert atom forsøker å oppnå edelgasskonfigurasjon.

I molekyler med flere enn to atomer er det ikke bare polariteten i bindingen som bestemmer dipoldannelsen, men også symmetrien i molekylet. Vannmolekylet (H2O) er for eksempel en permanent dipol fordi vinkelen mellom de to O-H-bindingene er ca. 104°.

Permanente dipoler vil tiltrekke hverandre i noen orienteringer, og frastøte hverandre i andre.

### Polarisering

Dersom en permanent dipol kommer i nærheten av et annet molekyl, vil dette molekylet bli polarisert. Det vil si at ladningsfordelingen i molekylet forskyves. På denne måten kan et upolart molekyl bli en indusert dipol. Det er lettest å indusere dipolmoment i atomer med mange elektroner.

### Londonkrefter

På bakgrunn av dette skulle en tro at det ikke finnes krefter mellom upolare edelgassmolekyler. Likevel kondenserer de når temperaturen blir lav nok. Den tysk-amerikanske fysikeren Fritz London foreslo i 1930 at det også finnes dipol-dipolkrefter mellom upolare molekyler. Elektronene er ikke i ro, og av og til er ladningsfordelingen usymmetrisk slik at molekylet blir en dipol, noe som igjen kan indusere dipolmoment i nabomolekyler. Denne kraften kalles Londonkraft.

## Eksempler

## Eksterne lenker

* General Chemistry Online: What are van der Waal Forces?
David Agnew

**David Agnew** er et psevdonym som ble brukt i BBCs dramaprogrammer i 1970-årene da en forfatters navn ikke kan brukes av kontraktsmessige årsaker. En grunn til at navnet brukes kan være at en manusredigerer har skrevet eller skrevet om en episode på serien han også jobber på. En annen grunn kan være at en manusforfatter ikke er enig i forandringene manusredigereren har gjort og forlanger at navnet hans tas bort.

Psevdonymet ble brukt to ganger av produsent Graham Williams i 1978 og 1979 da han jobbet på *[[Doctor Who]]*. Første gangen var på historien *[[The Invasion of Time]]* i sesong 15. Den ble skrevet av Williams og daværende manusredigerer Anthony Read. Den andre gangen han brukte det var på historien *[[City of Death]]* som ble skrevet av Williams og Reads etterfølger Douglas Adams. Sistnevnte var basert på et utkast kalt *A Gamble with Time* av David Fisher.

Flere år senere ble David Agnew brukt på *Doctor Who*-boken *Short Trips and Sidesteps* som en hyllest til psevdonymets bruk i TV-serien.

## Relaterte psevdonymer
* Walter Plinge
* Alan Smithee
* George Spelvin
Lutufallet kraftverk

**Lutufallet kraftverk** er et vannkraftverk ved Lutnes i Trysil kommune i Innlandet. Det ligger bare en drøy kilometer ovenfor riksgrensen mot Sverige, hvor elva vider seg ut og utgjør Höljessjön som reguleres av det langt større Höljes kraftverk på svensk side.

Lutufallet kraftverk er det øverste større i elven med bare det langt mindre Sagnfossen kraftverk litt lengre oppe, men lengre nede på svensk side er det en mengde reguleringer av Klarälv-vassdraget.

Verket startet produksjonen i 1964 og ble modifisert i 2002. Kraftverket utnytter fallet på 14 meter i Trysilelva. Kraftverket er et elvekraftverk.

Installert effekt er 14,7 MW på en kaplanturbin. Midlere årsproduksjon er på 73 GWh.

Eier er E-CO Energi, som har overtatt Eidsiva vannkraft.

## Referanser


## Kilder
* 
* NVE vannkraftdatabase
* E-CO Energi