Robert Koldewey

**Robert Koldewey** (1855–1925) var en tysk arkitekt og arkeolog.

I 1882 deltok Koldewey i utgravningen av byen Assos i Det osmanske rike. Han ledet senere mange utgravninger over store deler av verden, men hovedsakelig i Lilleasia, Hellas og Italia. Koldewey er mest kjent for sin oppdagelse av oldtidsbyen Babylon i dagens Irak, pyramiden Babels tårn, og flere andre kjente pyramider og ruiner. På begynnelsen av 1900-tallet gjennomførte Koldewey flere utgravinger ved Shuruppak.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Foreldrene var tolleren Hermann Koldewey og hans hustru Doris, født Kupfer. En onkel, Carl Koldewey (1837–1908), var polarforsker og admiralitetsdirektør i Hamburg.

Koldewey gikk ved gymnaset i Braunschweig. I 1869 flyttet familien til Altona, der han som tertianer ved Christianeum gjorde ferdig og tok *[[abitur]]* i 1875. I matrikkelen der etterlot han et yrkesønske: *Byggefag*. Etter studier i arkitektur, arkeologi og kulturhistorie i  Berlin, München og Wien, som han fullførte uten slutteksamen, ble han embedsmann som regjeringsbyggeleder i Hamburg. Han fikk kontakt med Franz Andreas Meyer, onkelen til den kjente oldtidsforskeren Eduard Meyer, og Alfred Lichtwark, første leder av  Hamburger Kunsthalle.

### Karriere
#### Første forskningsreise

I 1882 foretok Koldewey sin første forskningsreise til Assos ved den nordlige middelhavskyst som medarbeider til den amerikanske arkeolog Francis Henry Bacon. Hans arbeid der førte ham i 1885 på oppdrag av Deutsches Archäologisches Institut til utgravninger på øya Lesbos, og deretter til videre utgravninger, nå i Mesopotamia, på leting etter oldtidsbyer.

I juli 1892 og fra oktober 1893 til januar 1894 reiste han sammen med Otto Puchstein til Sør-Italia og Sicilia, der de målte og beskrev templer. Koldewey utferdiget en rekke tegninger og plantegninger av templene. 

I 1894 ble han æresdoktor ved Universitetet i Freiburg. 

I 1895 ble Koldewey lærer ved en bygningsskole i Görlitz, en stilling han ifølge brev han sendte til Puchstein ikke trivdes med.

#### Babylon
Vinterhalvåret 1897/98 reiste Koldewey sammen med orientalisten Eduard Sachau på en *«*førekspedisjon*»* til Mesopotamia for å lete etter egnede steder for fremtidige utgravninger på oppdrag av Deutsche Orient-Gesellschaft. Han besøkte da blant annet Kal'at Sjergât (Aššur), Warka (Uruk), Kujundsjik (Ninive) og Senkere (Larsa). Men sterkest veide hans argumenter, som han underbygde med fremleggelse av fargede glaserte teglsteiner, for å velge Babylon (Kas'r) som utgravninggssted. Opprinnelig hadde man tendert mot Assur. Ninive bortfalt fordi britene allerede var i gang der. Den virkning som Koldewey klarte å utløse med sine bruddstykker av glaserte relieffer, sikret oppslutning fra museene i Berlin og finansiering av det store foretaket fra Deutsche Orient-Gesellschaft, den prøyssiske stat og keiser Wilhelm II. 

Den 12. desember 1898 brøt Koldewey opp ved Eufrat, den 26. mars 1899 begynte utgravningene av Babylon. Koldeweys arbeider ved Eufrat, opprinnelig påtenkt å pågå i bare fem år, skulle vedvare helt til 1917, og da ble de avsluttet bare på grunn av den britiske innmarsjen i Bagdad under første verdenskrig. I løpet av de 18 årene i landet ledet han også fra 1903 blant annet utgravninger i Assur, Fara (Shuruppak), Abu Hatab og Uruk, bare avbrutt av tre relativt korte ferieopphold i Tyskland i 1904, 1910 og 1915.

#### Hjemkomst
Etter hjemkomsten fra Mesopotamia slo Koldewey seg ned i  Berlin og arbeidet som kustos for utenriksanliggender ved Berlins museer. I 1921 støttet han opp under kollegenes utgravninger i Arkona på Rügen, deriblant Carl Schuchhardt, som senere i året 1925 utgav Koldeweys brev.

### Død
Koldewey døde etter lengre tids lidelser som kunne tilbakeføres til den strabasiøse tiden i Midtøsten.  På Parkfriedhof Lichterfelde i Steglitz-Zehlendorf er hans æresgrav i form av en ziggurat (Abt. 19 Grab 566).

## Verker i utvalg

* *Die antiken Baureste der Insel Lesbos*. Reimer, Berlin 1890.
* mit  Otto Puchstein: *Die griechischen Tempel in Unteritalien und Sicilien*. Asher, Berlin 1899, 1. Band Text, 2. Band Tafeln.
* *Die Tempel von Babylon und Borsippa: nach den Ausgrabungen durch die Deutsche Orient-Gesellschaft*. Leipzig 1911 (Ausgrabungen der Deutschen Orient-Gesellschaft in Babylon. Band 1).
* *Das wieder erstehende Babylon*. 4. erweiterte Auflage. Leipzig 1925 (online); Neuauflage Beck, München, 1990 ISBN 3-406-31674-3.
* Carl Schuchhardt: *Heitere und ernste Briefe aus einem deutschen Archäologenleben. Robert Koldewey*. G. Grote, Berlin 1925.

## Litteratur
* 
* Walter Andrae: *Babylon. Die versunkene Weltstadt und ihr Ausgräber Robert Koldewey.* Walter de Gruyter,  Berlin 1952.
* Walter Andrae: *Lebenserinnerungen eines Ausgräbers*. Berlin, 1961; Neuauflage Stuttgart, 1988
* Robert Bennett: *Koldewey – der Ausgräber Babylons*. London, 4. Juni 1995
* Peter A. Clayton & Martin J. Price: *The Seven Wonders of the Ancient World*. Routledge: New York. 1988. s 54-55.
* Joachim Marzahn, Kathleen Erdmann: *Robert Koldewey – ein Archäologenleben*. Berlin, 2005
* Olaf Matthes: *[[James Simon]]. Mäzen im Wilhelminischen Zeitalter*. Berlin 2000 (*Bürgerlichkeit, Wertewandel, Mäzenatentum*, Bd. 5); darin auch ein Kapitel über Robert Koldewey
* Felicitas Noeske: *Held von Babylon. Robert Koldewey*. In: *Christianeum*, 60. Jahrgang, Heft 2/2005; s. 26–32
* *Wiedererstehendes Babylon. Eine antike Weltstadt im Blick der Forschung*. Berlin, 1991 (Katalog der Ausstellung *Wiedererstehendes Babylon*, Museum für Vor- und Frühgeschichte der Staatlichen Museen Preußischer Kulturbesitz)
* Eva Strommenger, Wolfram Nagel, Christian Eder: *Von Gudea bis Hammurapi. Grundzüge der Kunst und Geschichte in Altvorderasien.* Böhlau Verlag, Köln 2005, Kapitel 21: *Anhang 1. Koldewey in Babylon.* s. 208–214

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Robert Koldewey på Bible History Online
* Robert Koldewey-forningen i Berlin: Koldewey Gesellschaft e.V. (tysk)
* Biografi og gravsted  hos berlin.friedparks.de (tysk)
* Grekernes byggekunst  (tysk)