Pleddprotesten

**Pleddprotesten** (engelsk: *The blanket protest*) var den første fasen og en konflikt mellom republikanske paramilitære fanger i Maze fengsel i Nord-Irland og den britiske regjeringen. 

Det var en del av en fem år lang protest under «The Troubles», den generelle konflikten i Nord-Irland. Protesten hvor fangene nektet å ha på seg fengselsklær ble drevet fram av den provisoriske irske republikanske hær (IRA) og Den irske nasjonale frigjøringshær (INLA) i Maze-fengselet (også kjent som "Long Kesh") i Nord-Irland. De republikanske fangenes status som politiske fanger, kjent som *[[Special Category Status]]* («status som særskilt kategori»), hadde begynt å fases ut i 1976. Dette betydde blant annet at de nå ville bli pålagt å bære fengselsuniformer som vanlige straffedømte. Fangene nektet å godta den administrative betegnelsen på vanlige kriminelle, og også å bære fengselsuniformen.

## Protestens utvikling
I 1976 mistet paramilitære fanger *[[Special Category Status]]*, en status som politiske fanger som gav dem visse rettigheter. Et av kravene som ble innført var at de skulle bære fengselsuniform, og ikke sine egne klær. I protest mot dette begynte Kieran Nugent å nekte å bære noen klær, og andre fanger fra PIRA og INLA fulgte raskt etter. I begynnelsen gikk deltagerne nakne, men de begynte snart å lage improviserte klær av pleddene de hadde i sine celler, derav navnet på protesten.

Protesten fortsatte uten tegn til kompromiss fra den britiske regjeringen, og mot slutten av 1979 valgte ni av ti nyankomne fanger å bli med i protesten. I januar 1980 ga fangene ut en uttalelse med det som ble kjent som «de fem kravene»:

* Retten til ikke å bruke fengselsuniform;
* Retten til ikke å gjøre fengselsarbeid;
* Retten til fri samvær med andre fanger, og til å organisere utdannings- og fritidsaktiviteter;
* Rett til ett besøk, ett brev og en pakke per uke;
* Full restaurering av remisjon tapt gjennom protesten.

Etter flere fysiske angrep på fanger som gikk ut for å tømme sine dobøtter &ndash; de fikk ikke bruke toalettene uten uniform, og måtte derfor ha bøtter i cellene &ndash; begynte neste fase av protestene, som var den skitne protesten (*dirty protest*), også kalt som «ikke vask-protesten» (*no wash protest*).der fangene smurte sine egne ekskrementer på celleveggene. Høsten 1980 gikk en del fanger til sultestreik, og det så ut til at man hadde lykkes i å presse den britiske regjeringen til å gi etter. Det viste seg at dette ikke var tilfelle.

Den 1. mai 1981 begynte den siste fasen av protesten med den andre sultestreiken da Bobby Sands nektet å ta til seg mat, og da streiken ble avsluttet 3. oktober, hadde ti menn, blant dem også Sands, sultet i hjel. To dager senere kunngjorde den påtroppende den nordirske ministeren, James Prior, en rekke endringer i fengselspolitikken, blant dem at fra da av ville alle paramilitære fanger få lov til å bruke sine egne klær til enhver tid. Med det ble opleddprotesten og den skitne protesten avsluttet. 

## Eldre teppeprotester og sultestreiker

I 1917 ble en form for teppeprotest utført av Padraic («Paddy») Fleming, en enkelt irsk republikaner som var internert i Maryborough (nå Portlaoise fengsel) i det irske grevskapet Laois. Fleming ble nektet behandling som politisk fange og gikk i sultestreik. Det var betydelig offentlig forargelse over Thomas Ashes tidligere død (ved tvangsforing) og Fleming ble løslatt i november 1917. Fleming ble arrestert på nytt i mai 1918 og nektet å bruke fengselsuniformer, noe som resulterte i at han ble etterlatt naken og innelåst i cellen og (ettersom han ødela cellen sin) ble holdt fast med en tvangsjakke. Fleming gikk i flere lange sultestreiker og ble til slutt gitt status som politisk fange og overført til Mountjoy fengsel. Fleming rømte fra fengselet sammen med 19 andre 29. mars 1919.

I 1920 ble flere sultestreiker (Mountjoy og Cork) gjennomført av irske republikanere som krevde politisk status, noe som resulterte i to dødsfall fra sult. I de irske sultestreikene i 1923 gikk tusenvis av irske fanger i sultestreik som resulterte i flere dødsfall.

I midten av juni 1943 ble en form for pleddprotest utført av irske republikanske fanger i fengselet Crumlin Road Gaol (dagens Prison Belfast) da 22 fanger gikk til en «pleddstreik» for å få status som politisk fanger. Hver morgen ble hver tøyvarer (unntatt et håndkle) fjernet fra cellene og fangene ble liggende på gulvet til nattetid da sengetøyet ble returnert.

IRA-mannen Seán McCaughey døde i sultestreik den 11. mai 1946 i Portlaoise fengsel. McCaughey krevde politisk status, nektet å bruke fengselsklær og ble holdt naken (bortsett fra et teppe) i isolasjon i nesten fem år. I løpet av 1900-tallet, mellom 1917 og 1981, døde totalt 22 irske republikanere i sultestreik mens de krevde politisk status.

## Referanser


## Eksterne lenker
* «Bobby Sands and the 1981 Hunger Strike», *The Nonviolence Project*