open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Teateråret 1920

**Teateråret 1920** er en oversikt over hendelser, verk, fødte og avdøde personer med tilknytning til teater i 1920.

## Hendelser
 
## Priser og utmerkelser
* Pulitzerprisen for drama for *[[Beyond the Horizon (skuespill)|Beyond the Horizon]]* tildeles Eugene O'Neill

## Nye drama
* Karel Čapek – *[[R.U.R.]]* (*R.U.R. - Rossums Universal-Roboter*)
* Nikolai Evreinov – *[[The Storming of the Winter Palace]]*
* John Galsworthy – *[[The Skin Game (play)|The Skin Game]]*
* Georg Kaiser – *Gas II*
* Vladimir Majakovskij – *The Championship of the Universal Class Struggle*
* Eugene O'Neill – *[[The Emperor Jones]]*
* Ernst Toller – *Masse Mensch*
* Stanisław Ignacy Witkiewicz – *Oni*

## Årets oppsetninger
### Norge

### Sverige
*10. januar - Versjonen med etterspill av August Strindbergs teaterstykke *[[Mäster Olof]]* spilles for første gang på Lorensbergsteatern i Göteborg.
*Christian Bogø og Axel Frisches teaterstykke  *[[Den ny Husassistent]]* har urpremiere på Sønderbro Teater i København
*Karl Gerhards teaterstykke *[[Hennes lilla Majestät (teaterstykke)|Hennes lilla Majestät]]* uroppføres på Göteborgs friluftsteater.
*James H. Montgomerys teaterstykke *[[Nothing But the Truth (teaterstykke)|Nothing But the Truth]]* fra 1916 har svensk premiere på Vasateatern i Stockholm

## Fødsler

## Dødsfall

## Referanser
Carl Baudenbacher

**Carl Baudenbacher** (født 1. september 1947) er en sveitsisk jurist. Han var fra 2003 til april 2018 en av tre dommere og leder av EFTA-domstolen, som representant for Liechtenstein. 

Baudenbacher er liberalist og tilhenger av tettere europeisk integrasjon: Han har flere saker for EFTA-dommer tolket EU-rett mer bokstavelig enn Den europeiske unions domstol.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Baudenbacher hjemmeside 
* «Kong Carl av EØS», artikkel om Baudenbacher i *Dagensk Næringsliv*, 16. april 2011
Gonzalo Torrente Ballester

**Gonzalo Torrente Ballester** (født 13. juni 1910 i Serantes i Ferrol i Galicia, død 27. januar 1999 i Salamanca) var en spansk forfatter, journalist, kritiker og dramatiker. 

Han fikk sin første utdannelse i Galicia og senere studerte han ved universitetene i Santiago de Compostela og Oviedo. Ballester var først og fremst en romanforfatter, men han drev også mye med journalistikk, essays og skuespill. Hans karriere som forfatter startet i Oviedo, men utviklet seg for det meste i Madrid. Hans første roman, I, dukket opp i 1943, og han fortsatte å utgi flere romaner nesten helt frem til sin død, og han har blitt tildelt utmerkelser for flere av dem. 

Ballester støttet nesten alltid relativt venstreorienterte ideer, og han begynte flere protestaksjoner i favør av en gruppe gruvearbeidere i 1962. Han ble utvist fra sin lærerstilling ved universitetet som et resultat av disse protestene. På midten av 1960-tallet fikk han en rekke problemer med å få bøkene sine gjennom myndighetens strenge sensur, men han fikk publisert boken *Don Juan* i 1963. Hans bok *Historien om den forbløffede kongen* ble utgitt på norsk i 2003 og ble oversatt av Kristina Solum. Ballester ble sammen med forfatteren Miguel Delibes tildelt Fyrsten av Asturias' pris for litteratur i 1982.

I 1966 forlot han Spania til fordel for en stilling ved State University of New York i Albany Han ble der frem til 1970. I 1975 flyttet han til byen Salamanca, der han ble frem til sin død i januar 1999. I 1975 ble han valgt som medlem av Real Academia Española, og han ble tildelt den fremste spanske litterære prisen, Cervantes-prisen, i 1985. Umiddelbart etter hans død ble en stiftelse grunnlagt for å beskytte, studere og spre hans mange litterære arbeider. Navnet på denne organisasjonen er Fundación Gonzalo Torrente Ballester.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*  «Gonzalo Torrente Ballester» i Store norske leksikon
Strømsbu sag

**Strømsbu sag** er et fredet sagbruk innerst i Strømsbubukt på Strømsbu i Arendal.

Bruket ble bygget som «Strømsbo Dampsag og Høvleri» av Oscar og Axel Nicolai Herlofson i 1883. Det ble i 1898 solgt til Smith og Thommesen, og materialene ble sendt med skip til Frankrike, England og Belgia. Bygningene brant rundt 1900, men ble bygget opp igjen. Driften ved Strømsbu sag opphørte i 1938, men det var trelastutsalg fra bygningene frem til 1970-tallet. Ble etter dette brukt blant annet som lager for en møbelforhandler, og som bilverksted. 

Sagbruket er nå tomt, men eieren, Gard, har levert søknad om riving av bygningene for oppføring av nytt kontorbygg i tilsvarende stil. Gard fikk i 2007 tillatelse til å rive et nyere falleferdig mellombygg. 

Sagbruksarbeider Anders Andersen ved «Strømsbo Dampsag og Høvleri» var med på å stifte Det norske Arbeiderparti i Barbu ved Arendal 21. august 1887. På stiftelsesmøtet ble han valgt til partiets første formann.

## Bilder

Fil:Strømsbu sag 2.JPG|Mellombygget som ble revet i 2007 
Fil:Strømsbu sag 3.jpg|Etter at mellombygget ble revet i 2007 
Fil:Strømsbu sag 4.jpg|Innvendig 
Fil:Strømsbu sag 5.jpg|Innvendig 


## Eksterne lenker
* Agderposten - Vil bevare forfallent sagbruk 6. oktober 2003
* Agderposten – Får del-rive vernet sag 23. mai 2007
* Arendal kommune - Områderegulering for Strømsbu sag
Alfred Hess’ veg

**Alfred Hess' veg** (1–18) er en blindvei i området Selsbakk sørvest for Trondheim som strekker seg fra nordvestlig til sørøstlig retning fra Gammel-lina. Veien fungerer som adkomstveg for frittstående eneboliger, men regnes ikke som en gjennomfartsvei da den går gjennom et boligområde og ender blindt i en snuplass.

Veien er oppkalt etter lokalpolitikeren *Alfred Mikael Hess* (1869–1955), som fra 1903 satt i Strinda kommunestyre for Arbeiderpartiet.

## Litteratur
*
Alfred Larsens gate

**Alfred Larsens gate** (2–24) er en gate ved området Tempe sør for Trondheim som strekker seg fra sørlig til nordlig retning fra Valøyvegen til Valøysvingen. Gaten fungerer som adkomstveg for frittstående eneboliger og rekkehus, og er en gjennomfartsvei for boligområdet i Valøysvingen mot nord. Nærmeste kollektivtilbud for Alfred Larsens gate er med AtB og deres bussforbindelser med rutene 3, 4, 6A, 7, 9, 44, 46, 47, 54, 92, 94, 104 og 146 fra Holtermanns veg.

Gaten er oppkalt etter lasteformann og bypatriot *Alfred Ludvig Larsen* (1870–1941), som var en forkjemper for å bevare bynavnet *Trondhjem*. Gaten gikk under navnet Stendahls gate i perioden 1953–1967, oppkalt etter lærer og kirkesanger *Esten Olsen Stendahl* (1813–1893).

## Litteratur
*
Alfred Trønsdals veg

**Alfred Trønsdals veg** (2–28) er en blindvei ved området Othilienborg sørvest for Trondheim som strekker seg fra nordlig til sørlig retning fra Othilienborgveien. Veien fungerer som adkomstveg for flere lavblokker i tre etasjer og tilhørende garasjeanlegg, men regnes ikke som en gjennomfartsvei da den går gjennom et boligområde og ender blindt. Nærmeste kollektivtilbud for Alfred Trønsdals veg er med AtB og deres bussforbindelser med rutene 52, 94 og 188 fra Othilienborgveien.

Veien er oppkalt etter politikeren Alfred Trønsdal (1896–1953), som blant annet fungerte som varaordfører for Trondheim i perioden 1947–1950. Han representerte Arbeiderpartiet og var også den første formannen i Trondheim og Omegn Boligbyggelag fra 1945.

## Litteratur
*
WWF (filformat)

**WWF** er et filformat som er en modifisert utgave av PDF-formatet for dokumentutveksling. Formatet er anbefalt av WWF Tyskland. 

WWF-formatet blir fremmet som å være mer miljøvennlig enn sammenlignbare dokumentformater, siden formatet er utarbeidet for å gjøre det vanskeligere å skrive ut dokumentene. Motivasjonen bak dette er å forhindre unødvendige utskrifter av dokumenter. Skaperne hevder at filformatet uproblematisk kan leses av de fleste programmer som kan åpne ordinære PDF-filer.

## Tekniske detaljer

WWF-filer er simpelthen PDF-filer hvor sikkerhetsinnstillingen for utskrift er satt til «ikke tillatt», og filendingen er endret til .wwf. Dette vil si at den tilsynelatende manglende støtten for utskrift skyldes DRM-en som er innebygd i Adobe Acrobat, som ser etter dette flagget for å sjekke om utskrift kan gjøres. Andre PDF-lesere, som Ghostscript, følger ikke nødvendigvis denne innstillingen, noe som gjør det mulig allikevel å skrive ut WWF-filer.

## Kritikk

Utviklingen av formatet er blitt kritisert av flere for å begrense brukerrettighetene, for å være lite effektivt (ettersom PDF-lesere fra andre enn Adobe kan skrive ut dokumentene), for å bryte BSD-lisensen, for å være uforenlig med målene til fri programvare-bevegelsen og for at programvaren kontakter WWF uten brukerens samtykke. WWFs internasjonale direktør for samfunnskontakt Maria Boulos har også kritisert prosjektet for å være misledende og å ha blitt lansert globalt uten at WWF Tyskland har snakket med WWF International om saken.

## Eksterne lenker

*
Roy Ekrem

**Roy Ekrem** (født 5. juli 1974) er en norsk fotballspiller og tidligere hovedtrener for FK Lofoten. 

Han spilte for klubben i flere som angrepsspiller. Etter 2010-sesongen tok han over som hovedtrener for Lofoten etter Ignác Tepszics. Han har ikke utelukket at han kan ta tre inn i en rolle som spillende trener denne sesongen, selv om han foretrekker å lede laget fra sidelinjen. Den 2. juni 2012 trakk Ekrem seg som hovedtrener for FK Lofoten. Ekrem gjorde comeback som spiller for Lofoten i 2014. Det hva for og hjelpe laget i de siste kampen for sesongen, siden klubben holde på å rykke ned. Ekrem gjorde ett nytt comeback for Lofoten i 2016.

## Referanser
Almevegen (Trondheim)

**Almevegen** (2a–52) er en vei på Charlottenlund øst for Trondheim som strekker seg fra nordvestlig til sørøstlig retning fra Oldervegen til Bøkvegen. Veien fungerer som adkomstveg for frittstående eneboliger og rekkehus, og er en gjennomfartsvei mot andre boligveier i området med samme bebyggelse. Nærmeste kollektivtilbud for Almevegen er med AtB og deres bussforbindelser med rutene 14 og 102 fra holdeplassen Charlottenlund kirke i Jakobslivegen.

Veien er oppkalt etter treslaget alm, og området har for øvrig flere veier som er oppkalt etter ulike trær og planter.

## Litteratur
*
Steinsmett

**Steinsmett** (*Cottus poecilopus*) er en liten ulkefisk som finnes på steinbunn i kaldt ferskvann. Arten finnes spredt utbredt i Nord-Europa fra Øst-Norge i vest til Kolyma og Amur i Asia i øst.

Arten var tidligere vanlig å bruke som agnfisk, og særlig større ørret skal være hissige til å bite på. I dag er det imidlertid forbudt å bruke levende agn.

## Kjennetegn
Steinsmetten er en langstrakt, relativt flattrykt fisk med stort og bredt hode og smal halerot. Sidelinja sitter ganske langt oppe på kroppen, men er ufullstendig og rekker ikke lenger bak enn til gattfinnen. Fargen er brunspraglet i kamuflasjemønster på oversiden og nesten hvit på undersiden.

Arten har to ryggfinner og veldig lange finnestråler i bukfinnene. Den skiller seg fra andre *Cottus*-arter ved å ha bredere skjellpigger.

Maksimallengda er rundt 15 cm.

## Levemåte og økologi
Steinsmetten finnes helst på stein- og grusbunn i elver med temmelig sterk strøm. De holder også gjerne til på grunt vann i innsjøer, ofte under steiner. Fisken kryper nesten mer enn den svømmer, der den holder seg tett inntil bunnen. Dette hindrer den ikke i å være dyktig til å bevege seg både opp- og nedstrøms.

Kostholdet omfatter mye algemateriale, men også insektlarver, muslinger, krepsdyr, rogn og småfisk. En trodde lenge at arten åt nyklekket ørret-yngel, men dette er lite sannsynlig. Det er likevel sikkert at den tar en del ørret-rogn og yngel med plommesekk. I tillegg eter steinsmetten mye yngel fra stingsild og fra andre steinsmetter.

## Referanser




## Kilder
* Sandlund, Odd Terje: «Ulkefisker» i *Norges dyr – fiskene 1* Cappelen 1992
* 

## Eksterne lenker
*
Almeveien

**Almeveien** eller **Almevegen** finnes flere steder i Norge:

**Almeveien:**
* Almeveien (Halden)
* Almeveien (Harstad)
* Almeveien (Larvik)
* Almeveien (Lørenskog)
* Almeveien (Mandal)
* Almeveien (Oslo)
* Almeveien (Risør)
* Almeveien (Slattum)
* Almeveien (Son)
* Almeveien (Stavanger)
* Almeveien (Tønsberg)

**Almevegen:**
* Almevegen (Hareid)
* Almevegen (Sola)
* Almevegen (Trondheim)
Helvetesvinduer

**Helvetetsvinduer** eller **djevelens vinduer**, etter fransk *fenêtres d'enfèr* og tysk *Teufelsfenster*, var kallenavn på de vide gapene eller sideåpningene i den europeiske kvinnedrakten i gotikken i middelalderen på 1300-tallet. Slike åpninger til armene fantes på ermeløse, fotside, løstsittende overkjortler eller -drakter. Åpningene var ofte kantet med pelsverk og ga fritt innsyn til surcoten, den kroppsnære kjortelen som ble båret under.

Betegnelsen «helvetetsvinduer» ble tatt i bruk av prester og datidens kristne maktmoral som fordømte moten. Navnet skulle være en religiøs advarsel og påminnelse om at åpningene, lik innrammede vinduer, avslørte kvinnens kroppsform under og derfor kunne lede til syndig begjær, utukt og derpå fortapelse i helvete.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Trygve Bolstad

**Trygve Bolstad** (født 3. januar 1951 i Odda) er en norsk industriarbeider og politiker (Ap).

Han var industriarbeider ved Odda Smelteverk fra 1978, medlem av ledergruppen fra 1988 og de ansattes representant i styret fra 1999. Han har også vært veileder i AOF innen arbeidsmiljø og omstillingsprosesser siden 1986, nestleder i LO i Odda 1990–1994, leder i Odda herreds Arbeiderparti fra 1995, medlem av Odda kommunestyre og formannskap siden 1999 og politisk rådgiver i Nærings- og handelsdepartementet i 2001. Bolstad har også innehatt en rekke styreverv i kommunale selskap og foretak.

Bolstad er onkel til Høyre-politiker Eivind Nævdal-Bolstad.

## Referanser
Amalienlyst

**Amalienlyst** er en eiendom/område ved Tunga i Trondheim på nåværende Tungavegen 24, som tidligere var en husmannsplass under gården Rotvoll Øvre før den ble bygslet bort i 1831. Amalienlyst var først leid av byskriver *Even Solberg* og deretter kjøpt opp av kjøpmann *Johan Jacob Hennissen*, før det fra 1858 ble overtatt av kjøpmann *C. G. Volgelsang*. Hans datter *Marie Vogelsang* og hennes ektefelle *Johan Berg* fikk bruksretten til Amalienlyst i 1868.

Området ble utskilt fra Rotvoll i 1920, og fem år senere ble denne solgt til Forsvaret, som brukte eiendommen som lager/base for Hærens forsyningsregiment nummer 5 (FR5). Regimentet eksisterte helt frem til 1995, hvorpå eiendommen ble solgt til den svenske møbelkjeden IKEA som lot oppføre et større møbelvarehus på en del av eiendommen. I dag omtales et boligfelt i nordenden av området som Amalienlyst

## Se også
* Amalienlyst (vei), en vei like nord for eiendommen.

## Litteratur
* 

## Eksterne lenker
* «Amalienlyst» hos Strinda historielag.no
Miyazaki

**Miyazaki** kan vise til:

*Miyazaki (prefektur) – et prefektur i Japan 
*Miyazaki (Miyazaki) – hovedstaden i Miyazaki-prefekturet
*Hayao Miyazaki – en japansk filmregissør
Nara

**Nara** kan vise til:

*Nara (prefektur) – et japansk prefektur.
*Nara (by) – en by i det japanske prefekturet Nara.
*Nara (Japan) – Unescos verdensarvsteder i den japanske byen Nara.
*Nara (elv) – ei elv i Russland.
*Nara (Mali) – en by i Mali.
Amalienlyst (vei)

**Amalienlyst** (1a–6) er en blindvei ved området Tunga øst for Trondheim som strekker seg fra øst fra Tungavegen mot sørøstlig retning parallelt med Haakon VII's gate. Veien fungerer som adkomstveg for noen få frittstående rekkehus i klynger, men regnes ikke som en gjennomfartsvei da den går gjennom et boligområde og ender blindt i en snuplass.

Veien er oppkalt etter eiendommen Amalienlyst, som ligger mot enden av veien og som nå huser den svenske møbelkjeden IKEA.

## Litteratur
*
Aïssata Soulama

**Aïssata Soulama** (født 11. februar 1979) er en burkinsk friidrettsutøver, som konkurrerer på 400 meter hekk. Under Sommer-OL 2008 i Beijing, Kina representerte hun Burkina Faso der hun ble slått ut i andre runde.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Gunn Berit Rygg Holmelid

**Gunn Berit Rygg Holmelid** (født 9. september 1954) er en norsk politiker som representerer Arbeiderpartiet. Hun var varaordfører i Siljan kommune under Ole Kristian Holtan fram til hans død, og ble valgt til ny ordfører for resten av perioden. Hun ble dermed Siljans første kvinnelige ordfører. Hun ble gjenvalgt ved kommunevalget høsten 2011. 

## Referanser
Alv Schiefloes veg

**Alv Schiefloes veg** (1–39) er en vei på Charlottenlund og Jakobsli øst for Trondheim som strekker seg fra sørlig til nordlig retning fra Carl Lønseths veg før den vender østover til Jakobslivegen. Veien fungerer som adkomstveg for frittstående eneboliger, og er en gjennomfartsvei for boligbebyggelsen i området. Nærmeste kollektivtilbud for Alv Schiefloes veg er med AtB og deres bussforbindelser med rutene 14 og 102 fra holdeplassen Jakobsli Idrettsplass ved Jakobslivegen.

Veien er oppkalt etter journalist, lokalpolitiker og visesanger Alv Schiefloe (1873–1951), som for øvrig skrev flere stykker til Hjorten Revy- og Varietéteater.

## Litteratur
*
Phone Myint Tayzar

**Phone Myint Tayzar** (født 2. juli 1978) er en burmesisk padler som konkurrerer i kajakk flatvann. 

Under Sommer-OL 2008 i Beijing representerte han Burma, der han ble utslått i de innledende heatene på K-1 1000 meter og i semifinalen på K-1 500 meter.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Himeji

**Himeji** kan ha flere betydninger:

* Byen Hijemi i prefekturet Hyōgo i Japan.
** Himejiborgen i byen Himeji i Japan.
** Gasskraftverkene Himeji Daiichi gasskraftverk og Himeji Daini gasskraftverk.
Ronald Forbes

**Ronald Forbes** (født 5. april 1985) er en caymansk friidrettsutøver, som konkurrerer i hekkeløp. Under  Sommer-OL 2008 i Beijing, Kina representere han Caymanøyene der han ble nummer 26 i andre kvalifiseringsrunde.

## Eksterne lenker
*
Sam Pera Junior

**Sam Pera Junior** (født 1989) er en vektløfter fra Cookøyene, som konkurrerer i +105 kilo. Under  Sommer-OL 2008 i Beijing, Kina representere han Cookøyene der han ble nummer 12.

## Eksterne lenker
*
Tyyl!

**Tyyl!** er et norsk rockeorkester som ble dannet i 2008. 

Bandet har gitt ut to album og spilt konserter på klubbscener og festivaler over hele landet.

## Medlemmer
* Jon Landsem – trommer
* Håvard Øyrehagen – vokalist, gitar
* Torkjel Solbraa – gitar, vokalist
* Vegard Styvi Loftesnes – bass

## Diskografi
* *Atterava?* EP (2008)
* *Ber Bod* (2010)
* *K.O.* (2013)

## Kilder
* 
* YouTube-kanal
## Eksterne lenker
*
Maximilian Mechler

**Maximilian Mechler** (født 3. januar 1984 i Isny im Allgäu) er en tidligere tysk skihopper som representerer WSV Isny.

Han debuterte i verdenscupen med 48.-plass (av 50 deltakere) i Garmisch-Partenkirchen 1. januar 2000. Året etter var han på det tyske laget som tok bronsemedaljer i lagkonkurransen i junior-VM i Karpacz. Han ble nummer 10 individuelt i junior-VM i Schonach i 2002. I 2003 (sesongen 2003/04) ble han nummer 6 sammenlagt i Sommer Grand Prix.

Mechlers beste sammenlagtplassering i verdenscupen er 27.-plass i 2003/04. Samme sesong ble han nummer 11 sammenlagt i den tysk-østerrikske hoppuka. Han ble nummer 30 i VM i skiflyging i Planica i 2004. Hans beste individuelle plassering i enkeltrenn i verdenscupen er 3.-plass i Trondheim 6. desember 2003. Han var også på det tyske laget som vant lagkonkurransen i Willingen 8. januar 2005.

Maximilian Mechler ble nummer 8 sammenlagt i FIS-cupen 2009/10, og sesongen 2010/11 fikk han samme plassering sammenlagt i kontinentalcupen.

Mechler la opp etter 2013-14-sesongen.


Mechler Maximilian GER IMG 8758.JPG|Maximilian Mechler
SFC Vikersund 2012 Team Germany sunday.jpg|Det tyske laget under skiflygning i Vikersund 2012
Maximilian Mechler – World Cup Zakopane (2013).jpg|Mechler i svevet i Zakopane 2013


## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Fyrstekammeret

**Fyrstekammeret** (engelsk: *Chamber of Princes*) var en rådgivende forsamling for regjerende fyrster av de viktigste fyrstestatene underlagt britisk kontroll i kolonitidens India. Forsamlingen ble etablert ved keiserlig kunngjøring og møttes første gang i 1921. Det opphørte ved Indias deling i de selvstendige statene India og Pakistan i 1947.

## Bakgrunn
Fyrstekammeret kom i stand etter britisk ønske om å dra mer samordnet nytte av fyrstene i vasallstatene de kontrollerte, samtidig som fyrstene selv hadde et ønske om en mer direkte påvirkningskanal inn til visekongen av India som omgikk det etablerte britiske administrative kontrollapparatet.

Forslag om å opprette et slikt organ ble framsatt flere ganger, men først vedtatt ved keiserlig beslutning, kunngjort 8. februar 1921. Fyrstekammeret trådte samme dag sammen til sitt første møte. Fyrstekammeret møttes jevnlig. Den lengste samlingen, i mars 1932, strakte seg over ti dager. Samtidig var oppmøtet denne gang det største i forsamlingens historie, da til sammen 60 fyrster møtte.

## Representasjon
Fyrstene i de viktigste statene hadde møterett i Fyrstekammeret, mens mindre betydningsfulle stater var indirekte representert ved at de valgte ti utsendinger mellom sine egne. Antallet representerte fyrster varierte over tid. En britisk parlamentsrapport fra 1929 om fyrstestatenes status oppgir at 108 fyrstestater hadde direkte representasjon, mens 127 hadde indirekte representasjon. I 1941 oppgis antallet fyrster med direkte representasjon til 136, mens 95 fyrstestater hadde indirekte representasjon.

## Funksjon
Forsamlingen hadde bare rådgivende funksjon og ingen vedtaksmakt og fikk aldri noen sentral politisk rolle. Dagsorden ble satt av visekongen, noe som begrenset fyrstenes mulighet til å drøfte saker de selv anså viktige. Fyrstene selv valgte en kansler, visekansler og en fast komité.

Forumet ble dominert av fyrstene fra mellomstore stater i  det vestlige India, Rajputana og Punjab, særlig Bikaner, Patiala, Alwar, Nawanagar og Bhopal. Fyrstene av Hyderabad, Mysore og Travancore, de store statene i sør, så med skepsis på en forsamling de fryktet kunne undergrave deres status. Fyrstene hadde heller ikke felles interesser i alle spørsmål. Noen av dem var mer opptatt av forholdene i egen stat, enn all-indiske spørsmål. Blant kammerets kanslere, fantes både pådrivere for fyrstestatenes tilslutning til det selvstendige India og tilhengere av uavhengighet.

## Se også
*Liste over fyrstestater i India

## Referanser
Jun Shibuya

**Jun Shibuya** (japansk: *渋谷 潤*, *Shibuya Jun*) er en japansk tidligere skihopper.

Han debuterte i verdenscupen med 34.-plass i normalbakken i Sapporo 19. desember 1992. Sammenlagt i verdenscupen ble han nummer 56 i 1995/96; hans beste individuelle plassering i enkeltrenn i verdenscupen var 11.-plass i samme bakke 20. januar 1996. Han var på det japanske laget som ble nummer 2 i lagkonkurransen i Trondheim 23. februar 1996.

Hans siste verdenscuprenn var i Lahtis i mars 1996. Han deltok i kontinentalcupen sesongen 1996/97, men hadde ikke bedre sammenlagtplassering i kontinentalcupen enn 55.-plass i 1994/95.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
VM i amerikansk fotball 2007

**Verdensmesterskapet i amerikansk fotball 2007** var det 3. VM i amerikansk fotball. Det ble avholdt mellom 7. og 15. juli 2007 i Kawasaki i Japan.

## Arenaer

## Deltakernasjoner
* (automatisk kvalifisert som vertsnasjon)
* (Europeisk mester)
*
* (invitert)
*
* (Vinner av Asia/Oseania-kvalifiseringen)

## Kamper
### Gruppe 1

### Gruppe 2

### 5.-plass finale

### Bronsefinale

### Finale

## Vinner

## Statistikk

## Eksterne lenker
* Official Site
* IFAF World Cup Blog
Thakur

**Thakur** (også skrevet **thakhor** og på andre måter) er en tittel benyttet i India, særlig blant rajputene. Herskerne i flere mindre fyrstestater førte denne tittelen, noen ganger i kombinasjon med andre titler, som *sahib*. Den er også anvendt om andre autoritetspersoner, føydalherrer, jordeiere og ledere. Thakur kan også benyttes som en ærestittel og som en høflig tiltaleform.

## Referanser


## Se også
*Liste over fyrstestater i India
Austin Pendleton

**Austin Pendleton** (født 27. mars 1940 i Warren, Ohio) er en amerikansk skuespiller, dramatiker og regissør som har opptrådt på film, TV og på teater. 

Pendleton ble utdannet ved Yale University. Som teater-skuespiller, dukket han for første gang opp i oppsetningen *The Last Days of Sweet Isaac* som han vant en Drama Desk Award for Outstanding Performance og en Obie Award for. Senere har han vært med i filmer som *The Diary of Anne Frank*, *Grand Hotel*, *Goodtime Charley* og *The Little Foxes*, *Fiddler*. Han opptrådte også i TV-serien *Tales from the Crypt* i episoden «Doctor of Horror» der han spilte en doktor med en bisarr besettelse.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Rajpramukh

**Rajpramukh** (bokstavelig: *førsteleder*) var et embete som delstatsoverhode i India fra 1947 til 1956. Stillingen som viseoverhode ble kalt *uprajpramukh*. *Maharajpramukh* er en annen forbundet tittel. Innehaverne av disse embetene ble utpekt av Indias president. Embetene var seremonielle. Titlene ble benyttet for å skille et fyrstelig delstatsoverhode fra guvernørene i andre delstater.

Ved uavhengigheten i 1947 ble India en forbundsstat. De tidligere formelt uavhengige  fyrstestatene ble omgjort til delstater i India, enten enkeltvis eller i samlinger. De tidligere regjerende fyrstene fikk i enkelte tilfeller en ny rolle som formelt overhode for nye delstater, med tittelen *rajpramukh*. Dette gjaldt fyrstene av Kashmir og Jammu, Mysore, Gwalior, Travancore, Patiala, Jaipur og Nawanagar. Andre fyrster fikk rollen som viseguvernører, *uprajpramukh*.

Tittelen *maharajpramukh* var et spesialarrangement for maharanaen av Mewar (også kalt Udaipur), som var av det fremste i rajputdynastiet, men som var forhindret fra å fungere som *rajpramukh* for forbundet av tidligere fyrstestater i Rajasthan. Som en ærestittel ble han i stedet utpekt til *maharajpramukh* og leder for fyrsterådet i Rajasthan, mens maharajaen av Jaipur fikk posten som *rajpramukh* for livstid.

I 1956 ble delstatsgrensene trukket på nytt på språklig grunnlag og embetene som *rajpramukh* og 
*uprajpramukh* falt bort etter en grunnlovsendring.

## Referanser
Janez Štirn

**Janez Štirn** (født 1966) er en slovensk tidligere skihopper som konkurrerte for Jugoslavia.

Han deltok internasjonalt i årene 1984 til 1992, og tok sølvmedalje i junior-VM i Trondheim i 1984. I verdenscupen, der de 15 beste fikk poeng (i dag de 30 beste), greide han bare én gang å ta poeng. Han ble nummer 11 i Garmisch-Partenkirchen 1. januar 1987. De 5. verdenscuppoengene ga ham 63.-plass sammenlagt. I den tysk-østerrikske hoppuka var 34.-plass i 1986/87 hans beste sammenlagtplassering.

Janez Štirn ble nummer 38 i normalbakken i VM i Predazzo (Val di Fiemme) i 1991.

## Referanser


## Kilder
* Jens Jahn, Egon Theiner: *Enzyklopädie des Skispringens*. AGON Sportverlag, Kassel 2004. ISBN 3-89784-099-5, flere sider

## Eksterne lenker
*
Milonia Caesonia

**Milonia Caesonia** (død 24. januar 41) var den fjerde og siste av den romerske keiser Caligulas hustruer.

## Biografi
Milonia Caesonia ble født mellom 2. og 4. juni i et ukjent år. Hun hdde en beskjeden bakgrunn, og var datter av Vistilia. Hennes yngre halvbror var den romersk konsulen og generalen Gnaeus Domitius Corbulo, og hennes niese, Domitia Longina, ble gift med den framtidige keiseren Domitian.

Man vet lite om Caesonia. Sveton beskrev henne da hun giftet seg som verken vakker eller ung, og hun var mor for tre døtre hun hadde fått med en annen mann. Han beskriver henne videre som en kvinne som viser «hensynsløs ekstravaganse og skamløshet», som Caligula like fullt elsket lidenskapelig og trofast.

Dio Cassius skrev at Caligula innledet en affære med Caesonia i forkant av at de giftet seg (sent i 39 eller tidlig i 40). Hun var gravid da de ble gift, og fødte Julia Drusilla en måned senere. Sveton, på den annen side, hevder hun fødte på deres bryllupsdag. Dio Cassius understreker at det offentlige Roma ikke så med blide øyne på Caligulas giftermål med Caesonia.

Satirikeren Juvenalis spekulerte i om at Caligula var blitt gal som et resultat av en kjærlighetseliksir Caesonia hadde servert ham.

Caligula ble stukket ned i år 41 mens han overvar en privat teaterforestilling. Caesonia og datteren ble myrdet bare timer etter dette. Ifølge Josefus døde hun en på heltemodig måte. Nedbrutt av sorg over sin drepte ektemann, bød hun fram halsen til gjerningsmannen og ba ham drepe henne uten å nøle. Milonia Caesonia ble drept 24. januar 41.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Mynter med Caesonia
Kathryn Kuhlman

**Kathryn Kuhlman** (født 9. mai 1907 i Concordia, Missouri, død 20. februar 1976) var en amerikansk healer, predikant og evangelist.

Hun ble født på ny i en alder av 14 år da hun ble medlem av Metodistkirken i Concordia, og hun begynte å forkynne i en alder av seksten år. Kuhlman reiste mye over store deler av i USA og i mange andre land mellom 1940 og 1970. Hun hadde et ukentlig TV-program på 1960-og 1970-tallet som ble sendt på nasjonal TV. I 1970 flyttet hun til Los Angeles og gjennomføre helbredelser for tusenvis av mennesker hver dag.

I juli 1975 ble hun diagnostisert med hjerteproblemer. Hun hadde et tilbakefall i november, mens hun bodde i Los Angeles. Som et resultat hadde hun åpen hjertekirurgi i Tulsa i Oklahoma, der hun døde i februar 1976, da hun var 69 år gammel. Kathryn Kuhlman ble gravlagt på Forest Lawn Memorial Park i Glendale i California. En plakett i hennes ære ble hengt opp i parken i hennes fødeby Concordia en by som ligger sentralt i Missouri på Interstate Highway 70.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Radio Metro

**Radio Metro** er en radiokanal som ble lansert 15. januar 2009. Radio Metro spiller variert musikk fra 70-tallet frem til i dag, allikevel med en hovedvekt på 80 og 90-tallet. Kanalen sender i Oslo, Follo, Romerike, Buskerud, Østfold, Gjøvik, Lillehammer, Hamar, Agder, Vestfold og Telemark. Radio Metro distribueres via FM, DAB+ og internett.

## Programledere
### Per 2024
* Tiril Haga
* Hege Tepstad
* Trond Harald Hansen
* Stian Berg
* Lars Eikanger

### Tidligere programledere
* Lars Eikanger
* Espen Hoff
* Tuva Jordfald
* Helle Stenkløv
* Ståle Fossberg
* Glenn Due Sørensen
* Christian Gilsvik
* Tomm-Espen Kroken
* Tiril Haga

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Rafael Caldera

**Rafael Caldera** (født 24. januar 1916, død 24. desember 2009) var president i Venezuela i to omganger, første gang fra 1969 til 1974 og igjen mellom 1994 og 1999. 

Caldera underviste i sosiologi og rettsvitenskap ved ulike universiteter før han begynte i politikken. Han var en av grunnleggerne av Venezuelas Kristelig Folkeparti (COPEI). Han stilte for første gang som presidentkandidat uten å bli valgt i valget i 1947. Da Caldera ble tatt i ed som president i 1969, markerte dette den første fredelige overføringen av presidentmakten fra ett parti til et annet i Venezuelas historie. 

I sin første presidentperiode, pasifiserte han landet ved å gi et amnesti som tillot geriljaen, som hadde vært aktive i landet hans i hemmelighet i nesten et helt tiår. Hans dårlig helse, som ble forårsaket av Parkinsons sykdom, tvang ham til å trekke seg tilbake fra politikkens verden i hans siste leveår. Caldera døde i desember 2009 i en alder av 93 år. Hans sønn Andrés Caldera annonserte dødsfallet for offentligheten, men han anga ikke noen årsak. Calderas begravelse ble avholdt den 26. desember 2009 i Caracas.

## Referanser
Bjørn Angelsen

**Bjørn Atle Johan Angelsen** (født 30. desember 1946 i Vestvågøy, Nordland) er professor i Biomedisinsk teknikk ved Institutt for sirkulasjon og bildediagnostikk ved NTNU. 

Allerede på slutten av 1970-tallet utviklet Angelsen utstyr for måling av blodstrøm ved hjelp av ultralyd, og han regnes derfor som en av pionerene innen ultralydforskning.  I nært samarbeid med kardiolog og forsker Liv Hatle ble blodstrømsmåleutstyret tatt i bruk til diagnostisering av hjerte- og karsykdommer. Deres forskning bidro til den teknikken som fortsatt anvendes innen avansert ultralydutstyr for bildediagnostikk innen hjerte- og karsykdommer og som i terminologien omtales som ultralyd dopplerteknikk.

Angelsen har mottatt flere utmerkelser for sitt arbeide. I 2007 ble han sammen med kollega Hans Torp tildelt NTNU og SINTEFs teknologipris, og sammen med Liv Hatle i 2008 tildelt Nasjonalforeningens Hjertepris for sitt bidrag til utviklingen av kardiologisk ultralyddiagnostikk.

## Priser og utmerkelser
* 2011 Norges tekniske vitenskapsakademis ærespris 
* 2008 Nasjonalforeningen for folkehelsens Hjertepris
* 2007 Ian Donald Medal for Technical Achievement within Ultrasound Technology
* 2007 NTNU og SINTEFs teknologipris

## Referanser


## Kilder
* 
* 
* 

## Eksterne lenker
Alain Junior Ollé Ollé

**Alain Junior Ollé Ollé** (født 1987) er en kamerunsk fotballspiller. Ollé Ollé er en midtbanespiller som spiller for Trønder-Lyn Fotball. Han har tidligere spilt for SC Freiburg, Rot Weiss Ahlen (lån), Stabæk, Åtvidaberg, Varbergs BoIS (lån), Cerro og Byåsen, før han i 2015 gikk til Brumunddal.

## Karriere som landslagsspiller
* Ollé Ollé har fire landslagskamper for Kameruns U23-lag, samtlige fra 2008.

## Meritter
* Primera División: 2005/2006
* 2. Bundesliga: 2008/2009

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* «Alain Junior Olle Olle», profil på NFFs hjemmeside.
Amalie Skrams veg (Trondheim)

**Amalie Skrams veg** (1–9) er en vei ved området Strindheim øst for Trondheim som strekker seg sørøstover som en parallellgate mellom Camilla Colletts veg og Bromstadvegen. Veien fungerer som adkomstveg for frittstående eneboliger, og er en gjennomfartsvei for boligbebyggelsen i området hvor begge ender går ut ifra Camilla Colletts veg. Nærmeste kollektivtilbud for Amalie Skrams veg er med AtB og deres bussforbindelser med rutene 9, 11, 67, 90 og 94 fra Bromstadvegen.

Veien er oppkalt etter forfatteren Amalie Skram (1846–1905). Området har for øvrig flere gater som er oppkalt etter kvinnelige norske forfattere.

## Litteratur
*
Amalie Skrams vei

**Amalie Skrams vei** eller **Amalie Skrams veg** finnes flere steder i Norge:

**Amalie Skrams vei:**
* Amalie Skrams vei (Bergen)
* Amalie Skrams vei (Fredrikstad)

**Amalie Skrams veg:**
* Amalie Skrams veg (Elverum)
* Amalie Skrams veg (Trondheim)
Hovland (Larvik)

**Hovland** er en gård og bydel i Larvik. Våningshuset fra 1800 er fredet. Området ble utbygget fra 1960. Hovlandbanen fra 1918 var landets første spesialbygde travbane.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Norge (illegal avis)

***Norge*** var en av de illegale avisene som ble utgitt under den tyske okkupasjonen av Norge under andre verdenskrig.

Det var arbeiderungdomslaget på Stabekk som sto bak avisen. De stjal duplikator fra Ullern skole. Papir, sverte og stensiler ble tatt fra Aker kommune, da en kvinnelig kommunefunksjonær deltok i gruppa bak avisen. Den ble blant annet mangfoldiggjort i en hytte i Vestmarka i Bærum. Opplaget var 1500 eksemplarer.

Redaktør for *Norge* var Jens Sigvard Ask. Han var formann i det forbudte arbeiderungdomslaget. Medarbeidere var Henry Johansen og Randi Johansen, senere Gunnar Brunvoll. I tillegg til *Norge* laget gruppa også avisen *Norge krigsnytt*, som ble utgitt for å dekke behovet for nyhetsformidling etter at radioapparatene ble beslaglagt.

Første nummer av *Norge* kom i februar 1941. Avisen publiserte blant annet en liste over firmaer som ble eid av nazister. I oktober klarte Statspolitiet å rulle opp hele avisorganisasjonen, og 40 personer ble arrestert.

Navnet «Norge» ble også brukt av andre illegale aviser under krigen.
  
## Referanser
Jacopo Marin

**Jacopo Marin** (født 24. mars 1984) er en italiensk sprinter, som hovedsakelig konkurrerer på 400 meter. 

## Resultater
Ved innendørs-EM 2009 i Torino vant Italia gull på 4 x 400 meter, med tiden 3:06.68. Laget bestod av Jacopo Marin, Matteo Galvan, Domenico Rao og Claudio Licciardello.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
9. april (illegal avis)

***9. april*** var en av de illegale avisene som ble utgitt under den tyske okkupasjonen av Norge under andre verdenskrig.

Initiativet til avisen kom etter en skolestreik i Oslo. Elevprotestene kom da departementet krevde at skolene skulle arrangere besøk på en Hitlerjugend-utstilling i hovedstaden. Etter skolestreiken dannet elevene ved de høyere skolene et hemmelig elevråd. En gruppe gymnasiaster tok samtidig fatt på arbeidet med å utgi en illegal avis til utdeling på skolene. Bak dette initiativet sto Paal Brekke, Sven Gjems, Gunnar Mack og Jan Rustad.

De skaffet seg skrivemaskin ved å gjøre innbrudd på Ullern skole, og finansierte avisen med penger de fikk fra en skipsreder. Den ble mangfoldiggjort i en hytte på Jaren på Hadeland.

*9. april* kom med sitt første nummer nettopp 9. april 1941. Undertittelen var: «*må aldri bli glemt*».

Avisen brakte blant annet en liste over nazi-lærere og nazi-elever ved de høyere skolene, og ga konkrete anvisninger: *«Man bør ikke provosere disse mennesker, men vi skal holde oss fullstendig borte fra ethvert samkvem med dem og la dem føle at de har stilt seg helt utenfor.»*

*9. april* rakk bare å komme med tre nummer. En av de som sto bak avisen ble arrestert, og de andre måtte flykte til Sverige.
  
## Referanser
Svalerede

:*Denne artikkelen handler om en  uniformsdetalj. For å lese om [[svaleredesuppe]], se det. 


*'Svalerede*' (etter tysk *Schwalbennest*) er en [[kappe]]formet skulderdistinksjon pyntet med flate [[possement|tresser og galoner]] (fletter, bånd eller snorer) og eventuelt [[frynser]], som sitter som et stripete dekorelement øverst på [[erme]]t på en [[uniform]]. 
Svalereder som uniformsdetalj har først og fremst blitt brukt som kjennetegn for [[militærmusiker]]e og spillemenn fra 1700- til 1900-tallet. Dette gjelder særlig i [[Tyskland]], der også flere sivile musikkorps har hatt uniformer med slik skulderpynt, og i [[Storbritannia]]. 

Den [[tysk]]e betegnelsen er *Schwalbennester*, den [[fransk]]e *nids d’ hirondelles*. I Storbritannia kalles uniformsdetaljen *swallow’s nests* eller *wings* og brukes også som kjennetegn for eliteenheter. Løse svalereder kan være utstyrt med små kroker som hektes i påsydde hemper på skuldrene på uniformene. De kan også være fastsydd til en skulderklaff som en type [[epålett]].

Betegnelsen «svalerede» skyldes likheten med de skålformede [[reir]]ene som [[svale]]r bygger av [[spytt]] oppunder tak og på hulevegger.

<gallery heights=160>
File:Grenadier, 40th Foot, 1767.jpg|Britisk [[grenader (infanterist)|grenader]] [[1776]] i [[justaucorps]] med svalereder, krage, rabatter, oppslag og oppbrett i fôrets farge. Han har også [[gevær]], [[sabel]], [[bandolær]] med [[patrontaske]], høye [[gamasjer]] og spiss [[grenadérlue]].
File:The Governor General's Band of the Ceremonial Guard.jpg|*The Governor's General Band of the Ceremonial Guard'' i britiske paradeuniformer med svalereder  festet til skulderklaffene og bjørneskinnsluer. Fra 4. juli-feiringa i Ottawa i Canada 2010.
File:Fotothek df roe-neg 0001680 005 Militärmusiker und Tambourmajor mit Küs.jpg|Østtyske militærmusikere og tamburmajor 1949 iført uniformer med store svalereder.
File:Finland military band singing.jpg|Finske militærmusikere 2006 med uniformer med svalereder.


## Se også
* Epålett, skulderklaff med frynser
* Svaleredesuppe, kostbar suppe med spiselige reir laget av spytt fra visse svalefugler

## Eksterne lenker
*
Sun Hao

**Sūn Hào** (tradisjonell kinesisk: 孫皓; forenklet kinesisk: 孙皓; født 242, død 284), stilnavn **Yuánzōng** (元宗), opprinnelig kalt **Sūn Péngzǔ** (孫彭祖), var den fjerde og siste keiseren av Østlige Wu i de tre rikers tid i Kinas historie. Han var sønnen til Sun He, som en gang hadde vært kronprinsen til dynastiets grunnlegger Sun Quan. Hào kom til makten da hans onkel Sun Xiu, keiser Jing, døde, siden folket da ønsket å ha en eldre keiser med tanke på den nylige ødeleggelsen av Wus allierte Shu Han av Cao Weii 263. Hào viste seg derimot å være et dårlig valg på grunn av sin råskap, ekstravaganse og manglende evne til å løse innenrikssaker, og Wu ble endelig erobret av det nye Jìn-dynastiet, erklært av Sima Yan etter han hadde styrtet den siste Cao Wei-keiseren i 265, i 280, noe som ble slutten på de tre rikers tid. 

## [[nianhao|Eranavn]]
#Yuánxīng (元興) 264–265
#Gānlù (甘露) 265–266
#Baǒdǐng (寶鼎) 266–269
#Jiànhéng (建衡) 269–271
#Fènghuáng (鳳凰) 272–274
#Tiāncè (天冊) 275–276
#Tiānxǐ (天璽) 276
#Tiānjì (天紀) 277–280

## Referanser
Sun Xiu

**Sūn Xiū** (tradisjonell kinesisk: 孫休; forenklet kinesisk: 孙休; født 235, død 3. september 264), stilnavn **Zǐliè** (子烈), **Keiser Jǐng av Wú** (吳景帝; 吴景帝; *Wú Jǐngdì*), var den tredje keiser av Østlige Wu-dynastiet i de tre rikers tid i Kinas historie. Han var den sjette sønnen til dynastiets grunnlegger Sun Quan, og regjerte fra 258 til sin død. 

## Referanser
Anders Estenstads veg

**Anders Estenstads veg** (2–22) er en vei ved bydelen Valentinlyst øst for Trondheim som strekker seg fra Kong Øysteins veg i bue rundt *Valentinlyst senter* og tilbake igjen. Veien fungerer i hovedsak som adkomstveg til senteret, men er også en gjennomfartsvei mot Olav Magnussons veg og delvis også Bromstadbuen med ulik boligbebyggelse. Nærmeste kollektivtilbud for Anders Estenstads veg er med AtB og deres bussforbindelser med rutene 20, 60, 67, 94, 136 fra holdeplassen *Valentinlyst* ved Kong Øysteins veg. 

Veien er oppkalt etter gårdbruker *Anders Estenstad* (1908–1986). Han var gårdbruker ved gården som området har fått sitt navn fra, og han var også aktiv innenfor idrettsadministrasjon tilknyttet ski-, hest- og hundesport. Strindheim kirke ligger for øvrig også ved Anders Estenstads veg, men denne har adresse Bromstadbuen 34. 

## Bygninger langs Anders Estenstads veg
* **4:** Valentinlyst senter
* **7:** Valentinlyst helse- og velferdssenter

## Litteratur
*
Sun Liang

**Sūn Liàng** (tradisjonell kinesisk: 孫亮; forenklet kinesisk: 孙亮; født 243, død 260), stilnavn **Zǐmíng** (子明),  var den andre keiser av Østlige Wu-dynastiet i de tre rikers tid i Kinas historie. Han var den sjuende og yngste sønnen og etter hvert kronprinsen til Wús første keiser Sun Quan. Liàng var også kjent som **Prinsen av Kuàijī** (會稽王; *Kuàijī Wáng*) eller litt sjeldnere som **Markien av Hòuguān** (候官侯; *Hòuguān Hóu*), som var hans titler etter han ble avsatt av regenten Sun Lin i 258 etter et forsøk på å fjerne Lin fra makten. Han ble etterfulgt av sin eldre bror, Sun Xiu, som samme år klarte å få drept Lin. To år etter Liàng ble avsatt, ble han uskyldig anklaget for forræderi og nedgradert til marki, og deretter begikk han selvmord. 

## Referanser
Adolf Schirmer

**Adolf Schirmer** (1850–1930) var en norsk arkitekt.

## Liv og virke
### Bakgrunn, ekteskap
Adolf Schirmer var sønn av Heinrich Ernst Schirmer og bror av Herman Major Schirmer. Han var gift med Hildur f. Koch (1856–1914), musiker og kvinnesakskvinne fra Braunschweig i Tyskland.

### Utdannelse og karriere
Schirmer gikk først i lære hos faren, senere studerte han ved Den kongelige Tegneskole under billedhuggeren Julius Middelthun og var deretter ansatt hos statskonduktør Georg Andreas Bull i 2 år. Han studerte videre ved Bauakademi i Berlin og ved École des Beaux-Arts i Paris. 

Schirmer virket som privat arkitekt i Oslo i perioden 1874–86. I 1887 ble han ansatt som bygningsinspektør for statens bygninger i Oslo, og statens konsulent i byggesaker, en stilling han hadde til 1920. 

## Arbeider – utvalg

* Stabbur ved Thomas Heftyes landsted på Frognerseteren, 1868
* Leiegård i Mariboesgate 8 i Oslo, 1871
* Midtbygningen på Nasjonalgalleriet, dengang Skulpturmuseet, delvis i samarbeid med faren, 1879-81
* Sparebanken og Privatbanken i Trondheim, 1879–82
* Bygningene for Den norske Industri- og Kunstutstilling på Tullinløkka i 1883
* Epidemilasarett på Ullevål sykehus, 1885–86
* Istandsetting av Eidsvollsbygningen, 1888–90 
* Naustdal kirke, 1891
* Hopen kirke, 1892
* Støle kirke, 1892
* Tollboden i Oslo, 1896
* Landsteder; Grilstad og Lerkehaugen ved Trondheim

## Utmerkelser og priser
Schirmer ble tildelt Dannebrogordenen i 1888 og i 1896 mottok han St. Olavs Orden. I 1926 fikk han Houens fonds diplom for Nasjonalgalleriet.

## Referanser


## Kilder
* Norsk kunstnerleksikon, b. 3 : N-So, side 466-467, digital utgave
* Nekrolog over Hildur Schirmer, Aftenposten 24. april 1914. digital utgave
Anders Buens gate

**Anders Buens gate** (2a–19) er en gate ved bydelen Lademoen like øst for Trondheim sentrum som strekker seg i to deler nordover fra Innherredsveien mot Ulstadløkkveien. Gaten er brutt ved Lademoens kirkeallé og Mellomveien. Gaten fungerer som adkomstveg for lavblokker både på det søndre og nordre gateløpet og som en gjennomfartsvei mot andre veier i området med samme boligbebyggelse. Området er ellers preget av Lademoen kirke og Eli plass mot Innherredsveien.

Veien er oppkalt etter pressemann og politiker Anders Buen (1864–1933), som for øvrig var en aktiv forkjemper mot en nedbygging av Buran. Han arbeidet også for Lademoen park, som i dag går under navnet Eli plass mot vest av gatens søndre løp.

## Litteratur
*
Amtmannssvingen

**Amtmannssvingen** (1–24) er en vei ved Olderdalen i bydelsområdet Ranheim øst for Trondheim sentrum, som strekker seg fra Brattvollvegen i nord mot Løytnantsvegen i sør. Veien fungerer som adkomstveg for frittstående eneboliger, og er en gjennomfartsvei mot andre veier i området med samme boligbebyggelse. Nærmeste kollektivtilbud for Amtmannssvingen er med AtB og deres bussforbindelser med rutene 7, 80, 93 og 107 fra holdeplassen *Olderdalen* ved fylkesvei 950.

Veien er oppkalt etter stiftamtmennene Hans Kaas (ca. 1640–1700) og Iver von Ahnen (1657–1722), som begge eide gården Tesli som ligger noen hundre meter vest for dagens vei.

## Litteratur
*
Matteo Galvan

**Matteo Galvan** (født 1988) er en italiensk sprinter, som hovedsakelig konkurrerer på 200 og 400 meter. Han begynte med friidrett i 2004, og hans største meritt hittil er stafettgull ved innendørs-EM i 2009. 

## Junior
Galvan ble italiensk ungdomsmester på 200 meter i 2005, og vant bronse på 200 meter ved ungdoms-VM i friidret 2005 i Marrakech, med tiden 21,14, som var ny personlig rekord. Ved junior-VM i friidrett 2006 ble han tatt ut på det italienske laget. Her nådde han finalen på 200 meter, men ble diskvalifisert. Marek Niit vant gull i denne øvelsen. Han deltok også på 4 x 100 meter stafett, men det italienske laget løp på 41,59 og nådde ikke finalen. De andre på laget var Gavino Giacomo Dettori, Giuseppe Aita og Alessandro Berdini. Han løp på ny personlig rekord på både 100 og 200 meter i juli 2006, med hhv. 10,54 og 20,87. 

Ved U23-EM i friidrett 2009 vant han sølv på 4 x 400 meter stafett, sammen Marco Vistalli, Isalbet Juarez og Domenico Fontana. Individuelt kom han på fjerdeplass, med ny personlig rekord på 20,62, kun et hundredels sekund bak Igor Bodrov som vant bronse.

## Senior
Han ble italiensk mester på 200 meter i 2008, med tiden 20,97. I februar 2009 løp han 400 meter på 46,26 ved det italienske innendørsmesterskapet, og fikk sølv bak Claudio Licciardello.  

Ved EM i friidrett innendørs 2009 deltok han på 400 meter, der han kom på sjette- og sisteplass i finalen med tiden 48,23. Johan Wissman vant gullet. Bedre gikk det på 4 x 400 meter stafett, her vant Italia gull med Jacopo Marin, Matteo Galvan, Domenico Rao og Claudio Licciardello på laget. Senere i sesongen fikk han sølv på 200 meter ved Middelhavslekene 2009, bak Amr Ibrahim. Han ble også italiensk mester på 400 meter i 2009, med tiden 10,38, ny personlig rekord. 

Galvan deltok ved EM i friidrett 2010 i Barcelona, der han løp på 20,96 i kvalifiseringen, og gikk ikke videre fra kvalifiseringsheatet. Han vant noe overraskende 100 meter ved det italienske mesterskapet i friidrett i 2011, en øvelse som ikke er hans spesialitet. Han løp på tiden 10,38, som var ny personlig rekord. Med denne seieren ble han den andre italienske utøveren gjennom tidene som har blitt italiensk mester på alle tre distansene 100, 200 og 400 meter. Ved Lag-EM i friidrett 2011 (Super League) fikk han to 5. plasser; på 200 meter og på 4 x 400 meter stafett. 

Han var påmeldt VM i friidrett 2011, men deltok ikke i selve turneringen. 

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Profil hos det italienske friidrettsforbundet