open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Praseodym

**Praseodym** er et grunnstoff med kjemisk symbol **Pr** og atomnummer 59.

## Historie
I 1841 ble stoffet didymium utskilt fra lantan av den svenske kjemikeren Carl Gustav Mosander. I 1874 konkluderte Per Teodor Cleve at didymium i virkeligheten besto av 2 forskjellige grunnstoff, og i 1879 ble samarium isolert fra didymium av Lecoq de Boisbaudran. Den østerrikske kjemikeren baron Carl Auer von Welsbach separerte i 1885 didymium til 2 grunnstoffer, Praseodym og neodym.

Navnet praseodymium kommer fra de greske ordene *prasios*, som betyr grønn, og *didymos*, tvilling eller dobbel.

## Egenskaper
Praseodym tilhører lantanoidene og sjeldne jordmetall (gruppe 3 i periodesystemet). Det er mykt sølvfarget metall som oksiderer lett i luft og danner et grønt oksidsjikt som skaller av og blottlegger mer metall for oksidasjon. Praseodym må derfor oppbevares i mineralolje eller i oksygenfri atmosfære. Ved 798 °C forandrer krystallstrukturen seg fra α-praseodyms heksagonale til β-praseodyms kubisk romsentrerte.

### Isotoper
Naturlig forekommende praseodym består utelukkende av den stabile isotopen 141**Pr**. 38 kunstig fremstilte ustabile (og dermed radioaktive) isotoper er kjent, hvorav 143**Pr** er den mest stabile med en halveringstid på 13,57 dager. 142**Pr** har halveringstid på 19,12 timer, og de resterende isotopene har alle halveringstider kortere enn 6 timer, de fleste kortere enn 1 minutt. Isotopenes atommasse varierer fra 121**Pr** med 120,955364 u til 159**Pr** med 158,9555 u. De radioaktive isotopene omdannes til cerium-, lantan- og neodym-isotoper.

CAS-nummer: 7440-10-0

## Forekomst

Praseodym finnes ikke i ren form naturlig, men finnes i små mengder (9,5&nbsp;ppm) i jordskorpen, hovedsakelig i mineralene monazitt og bastnäsitt. Andelen av praseodym i disse mineralene er typisk 5&nbsp;%. På verdensbasis anslås praseodym-reservene til å være 4 millioner tonn.

Årlig produseres omkring 2&nbsp;500 tonn praseodym på verdensbasis, mye av det i form av praseodymoksid.

## Anvendelse
*Praseodym brukes i legering med magnesium til metall med høy styrke.
*Legering med kobolt og jern brukes i sterke permanentmagneter.
*Praseodymforbindelser blir brukt for å farge glass og emalje.
*Disse forbindelsene øker også glassets absobering av infrarøde stråler, og brukes i glass på sveisebriller.

## Se også
*Neodym

## Referanser
Protactinium

**Protactinium** er et radioaktivt grunnstoff med atomnummer 91 og atomsymbol **Pa**. Stoffet hører til actinoidene. 

## Historie
I 1871 forutså Dmitrij Mendelejev eksistensen av et grunnstoff på plassen mellom thorium og uran. Den britiske kjemikeren William Crookes isolerte protactinium fra uran i 1900, men identifiserte det ikke som et nytt grunnstoff.

Protactinium ble først identifisert i 1913 da Kasimir Fajans og O. H. Göhring fant den kortlivede isotopen 234m1**Pa** (med halveringstid på 1,17 minutt) under forskning på nedbrytningstrinnene til 238**U** (uran). De døpte det nye grunnstoffet «brevium» (etter latin *brevis*, «kort»). Navnet ble forandret til «protoactinium» i 1918 da to grupper med forskere (Otto Hahn og Lise Meitner fra Tyskland samt Frederick Soddy og John Cranston fra Storbritannia) oppdaget 231**Pa** uavhengig av hverandre. Navnet ble forkortet til protactinium i 1949.

Navnet kommer av gresk *protos* som betyr «foran», og grunnstoffet *[[actinium]]* som protactinium henfaller til.

## Egenskaper
Protactinium er et skinnende, hardt sølvgrått metall som danner et tynt sjikt protactiniumoksid (**PaO**) i kontakt med luft. Det blir superledende ved temperaturer under 1,4&nbsp;K. Protactinium er en sterk alfastrålings-kilde og er giftig. 

## Isotoper
Protactinium har ingen stabile isotoper. Naturlig forekommende protactinium består av 4 isotoper:
231**Pa** (99,999999997825&nbsp;%) med halveringstid 32&nbsp;760 år
234m1**Pa** (1,5 · 10 -9 %) med halveringstid 1,17 minutter
234**Pa** (6,7 · 10 -10 %) med halveringstid 6,7 timer
233**Pa** (5 · 10 -12 %) med halveringstid 26,967 døgn.
I tillegg er 25 kunstig fremstilte isotoper kjent. De mest stabile av disse er 230**Pa** med halveringstid 17,4 døgn, 229**Pa** med halveringstid 1,50 døgn, og 232**Pa** med halveringstid 1,31 døgn. Alle de resterende isotopene har halveringstider kortere enn 1 døgn, og de fleste kortere enn 1 time.

CAS-nummer: 7440-13-3

## Forekomst
Protactinium finnes naturlig i mineralet bekblende i konsentrasjoner på omkring 0,1 ppm. I uranmalm fra Den demokratiske republikken Kongo kan konsentrasjonen være opptil 3 ppm. 

I 1961 ble det kunngjort at UKAEA hadde fremstilt 125&nbsp;gram av 99,9&nbsp;% rent 231**Pa** ved å behandle 55 tonn uranmalm i en 12-trinns prosess. Fremstillingen kostet omkring 500&nbsp;000 USD. Dette var i mange år verdens eneste tilgjengelige prøve av rent protactinium. Oak Ridge National Laboratory (ORNL) i Tennessee, USA, fremstiller 231**Pa** som selges for omkring 280 USD per gram.

## Anvendelse
På grunn av stoffets sjeldenhet, høye radioaktivitet og giftighet er det for tiden ingen bruk av protactinium, bortsett fra i vitenskapelig forskning.

## Se også
*Det periodiske system

## Referanser
Irskesjøen

**Irskesjøen** (engelsk: *Irish Sea*; irsk: *Muir Éireann*; mansk: *Y Keayn Yernagh*; skotsk: *Erse Sea*; skotsk-gælisk: *Muir Èireann*; ulsterskotsk: *Airish Sea*; walisisk: *Môr Iwerddon*) skiller øyene Irland og Storbritannia. Den er forbundet med Atlanterhavet gjennom St. George's Channel (mellom Irland og Wales) i sør og North Channel (mellom Irland og Skottland) i nord. Nordgrense for Irskesjøen regnes mellom Mull of Galloway i det sørlige Skottland og Ballyquintin Point i Nord-Irland, mens grensa mot Atlanterhavet i sør trekkes langs ei linje mellom sørvestspissen av Wales og Carnsore Point i Irland. Øya Man ligger midt i Irskesjøen. Sjøen blir tidvis, men ikke ofte, referert til *Manx Sea* (irsk: *Muir Meann*; mansk: *Mooir Vannin*; skotsk-gælisk: *Muir Mhanainn*).

Fergeforbindelser mellom Storbritannia og Irland via Irskesjøen inkluderer ruter fra Swansea til Cork; Fishguard og Pembroke til Rosslare; Holyhead til Dún Laoghaire; Stranraer til Belfast og Larne; og Cairnryan til Larne. Der er også en forbindelse mellom Liverpool og Belfast via Man.

Irskesjøen har blitt utsatt for radioaktiv forurensning fra kjernekraftanlegget i Windscale. Man har beregnet at det finnes 250&nbsp;kg plutonium i sedimenter på havbunnen, fra de første tiårene med produksjon.

Irskesjøen har gjennomgått dramatiske endringer i løpet av de siste 20&nbsp;000 årene. I den kaldeste perioden av istiden var den sentrale delen av det som i dag er Irskesjøen, sannsynligvis en langstrakt ferskvannsinnsjø. Da isen trakk seg tilbake for 10&nbsp;000 år siden, ble den igjen forbundet med havet.

## Referanser


## Litteratur
* Vintró, Luis León et al. (4.–6. desember 2000): ''The environmental impact of the Sellafield discharges'' (PDF). SCOPE-RADSITE Workshop. Brussels.
* Ryan, R.W.: «Radioactive Monitoring of the Irish Environment 2003–2005» (PDF) i: *Radiological Protection Institute of Ireland*. Arkivert fra originalen (PDF) den 27. mars 2009.

## Eksterne lenker
* 
* Fylde Coast Marine Life Project
* Irish Sea Conservation Zones
* The Wildlife Trusts Living Seas – Irish Sea
Synsam

**Synsam** er en svensk optikerkjede med ca. 500 butikker i Norden. Synsams hovedprodukter er synsundersøkelser, briller, kontaktlinser og solbriller. Synsam ble først etablert i Sverige i 1968.

I 1996 kom Synsam til Norge og har ved 2022 omtrentlig 100 butikker i landet. Av disse er 70 egeneid, mens 30 er drevet av franchisetakere. Butikkene i Norden omsetter årlig for om lag 3&nbsp;milliarder&nbsp;SEK.
I alt arbeider det circa 675 personer i norske Synsam-butikker. Kjeden har i Norge et lite servicekontor med lederfunksjoner i Oslo.

Synsam fører design- og merkevarer innen solbriller og innfatninger, men har også produkter som kun skaffes i Synsam-butikker. Synsam har samarbeidet med merker som bl.a. Dolce & Gabbana, Tom Ford, Persol, Bvlgari, Ralph Lauren, Chanel, Dior, Gucci, Prada, Ray-Ban, Armani, Oakley, Vendela Eyewear og Marc by Marc Jacobs.

Synsam-butikkene har også samarbeidet med Lene Nystrøm,, Morten Quale, Jan Thomas, Vendela Kirsebom og Right To Play med Johann Olav Koss.

Synsam har ca. 20 prosent markedsandel i optikermarkedet. I 2009 var omsetningen i optikermarkedet på 3,16 milliarder ekskl. mva. fordelt på 700 butikker spredt over hele landet. Selskapet Alipes AB, som igjen er eid av IKEA, kjøpte Synsam i 2009. Selskapet ble solgt videre til CVC Capital Partners i 2014.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Ole Gunnar Fidjestøl

**Ole Gunnar Fidjestøl** (født 1960) er en norsk tidligere skihopper som representerte Vikersund IF.

I 1988 ble Fidjestøl verdensmester i skiflyging. I laghopp har han sølv fra VM 1987 og 1989, og bronse fra OL 1988. Han har vunnet fire individuelle NM-gull, ett NM-gull i laghopp, og han ble tildelt kongepokalen i 1990. Han deltok også i vinter-OL i 1984 i Sarajevo.

Fidjestøl skulle egentlig hoppet med OL-fakkelen under åpningsseremonien på Lillehammer i 1994, men falt stygt under prøvehopp. Fidjestøl er per 2017 rennleder under skiflygingsrenn i Vikersundbakken. Han er per 2017 også en del av støtteapparatet rundt Modum Fotballklubb.

## Meritter
**VM i skiflyging**
* 1.-plass og verdensmester fra Oberstdorf, Tyskland i januar 1988.

**OL: Hopp**
* 3.-plass og bronsemedalje fra laghopp, Calgary i Canada i 1988 

**Ski-VM: Hopp**
* 2.-plass og sølvmedalje fra laghopp, Lahtis i Finland i 1989.
* 2.-plass og sølvmedalje fra laghopp, Oberstdorf i Tyskland i 1987.

**FIS verdenscup** 
* 4 seire
* 4 andreplasser
* 3 tredjeplasser

## Verdenscupseire

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Carl Morten Amundsen

**Carl Morten Amundsen** (født 1961) er en norsk teatersjef, dramaturg, sceneinstruktør og dramatiker, født i Bergen og oppvokst i Haugesund.

Han er utdannet ved Universitetet i Bergen. Han var ansatt som dramaturg ved Den Nationale Scene (1987–1990), Det Åpne Teater (1990–1992) og Nationaltheatret (1993–2000). Siden 1. januar 2000 har han vært teatersjef ved Teatret Vårt (Regionteatret i Møre og Romsdal). Han er leder i Norsk Teaterlederforum siden 2004.
Han har vært sjefdramaturg ved Det Norske Teatret siden 2012.

## Produksjon som dramatiker
* *Trollspeilet* (2009) Kjærratunet i Lågendalen
* *Trollspegelen* (1996) Sogn og Fjordane Teater

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Gunnar Andersen (fotballspiller)

:*Artikkelen omhandler fotballspiller og skihopper Gunnar Andersen (1890–1968). For andre personer med samme navn, se [[Gunnar Andersen]].*

**Gunnar Andersen** (født 18. mars 1890 i Drøbak, død 25. april 1968 i Oslo) var en norsk fotballspiller og skihopper. 

Han startet karrieren i Oslo-klubben Viking, men gikk i 1911 til Lyn der han spilte til 1924. Andersen debuterte på det  i 1911 og ble kaptein i 1914, hvilket han var i 37 av sine 46 landskamper, blant annet da Norge vant sin første landskamp (3-1 over Danmark i 1918) og da Norge ble nordisk mester i 1919. I 1919 ble han den første som hadde spilt 25 landskamper. Han spilte sin siste landskamp i 1924 og hans 46 var da rekord. 

Andersen deltok i to OL (Stockholm 1912 og Antwerpen 1920). Han var Norges lagkaptein i Antwerpen, hvor Norge sensasjonelt slo forhåndsfavorittene . Etter OL ble han tatt ut som venstre half på «All Star Team».

Etter sin aktive karriere var han fotballdommer, og han satt flere år i styret i NFF og uttakingskomiteen (UK) for landslaget.

Som skihopper satte Gunnar Andersen verdensrekord da han hoppet 47 meter i Gustadbakken på Modum i 1912.

I 1918 ble han som førstemann tildelt Egebergs ærespris.

## Referanser


## Kilder
* Svein Sæter og Johan L. Øiestad: *A-Laget, Norges 25 største fotballspillere gjennom tidene*, 2005 (ISBN 82-04-10096-5)
* Per Jorsett (red.): *Hvem er hvem i norsk idrett?*, 1996 (ISBN 82-516-1640-9)

## Eksterne lenker
* 
*  Gunnar Andersen på eu-football.info (landslagskamper)
Per Bergerud

**Per Bergerud** (født 1956) er en norsk skihopper som var aktiv i 1970- og 1980-årene. Han representerte Svene IL.

## Karriere
Bergerud debuterte internasjonalt i den tysk-østerrikske hoppuka allerede i 1974, og hans første seier kom i 1978 i Bergiselbakken i Innsbruck, som siden ble å regne som en av hans yndlingsbakker. Han gjentok seieren i samme bakke i 1982, da han også ble nr. tre sammenlagt i hoppuka. I 1979 seiret han i Holmenkollen etter en spennende duell med Johan Sætre. Bergerud opplevde høydepunktet i en lang karriere i  VM 1985 i Seefeld, der han gikk til topps i storbakken og tok bronse i normalbakken. Han var også med på å vinne gull i laghopping i VM 1982 i Oslo.

Verdenscupen i skihopping ble arrangert fra sesongen 1979/80. Bergerud vant fire verdenscuprenn i sin karriere (Vikersund 1980, Engelberg 1981 og 1983, samt Innsbruck 1982). Hans beste sesong sammenlagt var 1982/83-sesongen, hvor han ble nr. fem.

Bergerud vant åtte individuelle NM-gull og mottok fem kongepokaler, og i 1985 ble han tildelt Holmenkollmedaljen. Han deltok i tre vinter-OL, i 1976 i Innsbruck, i 1980 i Lake Placid og i 1984 i Sarajevo.

Han har senere blant annet vært administrerende direktør for skiskytter-VM i Holmenkollen, leder for Skiforeningen, samt leder for Holmenkollrennene, og i 2019 ledet han orienterings-VM i Østfold. I 2020 ble han ansatt som daglig leder for Vikersundbakken, og i 2021 ble han medlem av Hoppkomiteen, men trakk seg etter kort tid ifm. ansettelsesbråket rundt hoppsjef Clas Brede Bråthen.

## Verdenscupseire

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Metin Kaplan

**Muhammet Metin Kaplan** (født 1952) er en tyrkiskfødt islamistleder. Han er selvutnevnt «kalif av Köln».

Han kom som asylsøker til Tyskland på 1980-tallet, og ble en av de mest markante islamistskikkelser der. I 1997 ble en «motkalif» i Berlin myrdet på oppfordring fra Kaplan. Dette førte til en prosess som endte med utvisning til Tyrkia høsten 2004.
Eric Heiden

**Eric Arthur Heiden** (født 14. juni 1958 i Madison, Wisconsin) er en amerikansk tidligere skøyteløper som gjorde rent bord og vant samtlige fem gullmedaljer under OL i Lake Placid i 1980. 
Dette er en bragd Heiden er alene om i skøytehistorien. Heiden er også, før OL i Pyeongchang 2018, nr. 12 på listen over verdens mestvinnende vinterolympiere gjennom tidene. Han er mestvinnende vinterolympier hvis man bare regner gullmedaljer vunnet under ett og samme vinter-OL. 

## Karriere
### Hurtigløp på skøyter
Eric Heiden dominerte internasjonal skøytesport totalt i perioden 1977&ndash;1980. Han vant tre allround-VM og fire sprint-VM. I 1980 måtte han imidlertid nøye seg med sølv i allround-VM etter Hilbert van der Duim, i et meget kritisert mesterskap i Heerenveen (beskyldninger om oppmannsfusk med hensyn til når det ble holdt vanningspauser). Heiden har fire oscarstatuetter i sin samling. Disse fikk han tildelt i fire påfølgende år fra 1977 til 1980.

### Sykling og lege
Etter at han hadde lagt opp som skøyteløper ble han profesjonell syklist for sykkellaget 7-Eleven, og deltok blant annet i Giro d'Italia i 1985 som han fullførte og i Tour de France i 1986 fullførte ikke.

Han ble uteksaminert som lege i 1991 og arbeider som kirurg i California. I 2002 i Salt Lake City og 2006 i Torino var han lege for det amerikanske OL-skøytelaget. Siden 2012 er han med i lege-teamet til sykkellaget BMC Racing Team.

## Personlige rekorder

## Familie
Hans søster, Beth Heiden, var også skøyteløper og syklist. Hun ble allround-verdensmester i 1979 og i sykling 1980.

## Se også
* Liste over mestvinnende vinterolympiere
* Oversikt over flest vunne gullmedaljer i ett og samme OL

## Referanser




## Litteratur
* 
* 

## Eksterne lenker
* 
* 
*  Eric Heiden på www.ISU.html.infostradasports.com
*  Eric Heiden på Jakub Majerski's Speedskating database (Adelskalender distanser og sammenlagt)
*  Speedskating Hall of Fame – Speed Skaters : Eric Arthur Heiden på *The National Speedskating Museum and Hall of Fame*, Besøkt 11. juli 2016.
*  Skating for Gold: Wisconsin's Olympic Speed Skaters, 1976-2006 : Eric Heiden (b. 1958) på *Wisconsin Historical Society*, Besøkt 11. juli 2016.
* 
*
Neptunium

**Neptunium** er et radioaktivt grunnstoff med atomnummer 93 og kjemisk symbol **Np** og tilhører aktinoidene.

## Historie
Neptunium ble oppdaget av Edwin Mattison McMillan og Philip H. Abelson i 1940 ved Berkeley-universitetet i California, USA. De bombarderte uran-isotopen 238U med langsomme nøytroner med isotopen 239Np som resultat:
:\mathrm{^{238}_{\ 92}U \ + \ ^{1}_{0}n \ \longrightarrow \ ^{239}_{\ 92}U \ \xrightarrow[23 \ min]{\beta^-} \ ^{239}_{\ 93}Np \ \xrightarrow[2,355 \ d]{\beta^-} \ ^{239}_{\ 94}Pu}
Denne isotopen har en halveringstid på 2,3565 døgn, og var det første kunstig framstilte transurane grunnstoff. McMillan fikk i 1951 nobelprisen i kjemi for sitt arbeid med transurane grunnstoff.

Grunnstoffet er oppkalt etter planeten Neptun. 

## Egenskaper
Neptunium er et tungt, bøybart, radioaktivt metall som i sin metalliske form har et sølvlignende utseende. Det er reaktivt, og har mange likhetstrekk med uran når det gjelder fysiske og kjemiske egenskaper.

Neptunium opptrer i minst 3 forskjellige allotropiske former:

*Alfa-neptunium, under 280 °C, ortorombisk krystallstruktur og tetthet 20&nbsp;250 kg/m³
*Beta-neptunium, over 280 °C, tetragonal krystallstruktur og tetthet 19&nbsp;360 kg/m³
*Gamma-neptunium, over 577 °C, kubisk krystallstruktur og tetthet 18&nbsp;000 kg/m³

### Isotoper
Neptunium har ingen stabile isotoper. Isotopene 237Np og 239Np kan finnes i ekstremt små mengder i uranmalm, men er resultat av radioaktiv nedbrytning av tyngre stoffer, og er dermed ikke definert som naturlig forekomst. 20 isotoper er kjent, og de mest stabile av disse er 237Np med halveringstid 2,1455 × 106 år, 236Np med halveringstid 1,541 × 105 år, 235Np med halveringstid 396,1 døgn, 234Np med halveringstid 4,4 døgn, 239Np med halveringstid 2,3565 døgn, og 238Np med halveringstid 2,117 døgn. Alle de resterende isotopene har halveringstider kortere enn 1 døgn, og de fleste kortere enn 1 time.

CAS-nummer: 7439-99-8

## Forekomst
Neptunium forekommer ikke naturlig, men er resultatet av radioaktiv nedbrytning av tyngre atomkjerner. Det finnes også i restavfall fra plutonium-produksjon, og dette er hovedkilden i utvinning av neptunium. Det fremstilles årlig 0,5 til 1 tonn av isotopen 237Np.

## Anvendelse
Neptunium brukes hovedsakelig i forskningssammenheng, men er også rå-materiale i produksjon av 238Pu (plutonium).

### Kjernefysiske våpen
Isotopen 237Np er spaltbar (fissil), og kan teoretisk brukes i atomvåpen. I september 2002 fant forskere ved Los Alamos National Laboratory ut at denne isotopens kritiske masse var omkring 60 kg, noe som er lavere enn tidligere antatt. I 1999 vedtok styret i Det internasjonale atomenergibyrået (IAEA) at neptunium skulle omfattes av ikke-spredningsavtalen.

## Referanser
Transuran

**Transurane** grunnstoffer kjennetegnes ved at de har atomnummer høyere enn 92, atomnummeret til uran. 

Alle grunnstoffene med høyere atomnummer enn uran, har først blitt påvist ved at de er blitt kunstig fremstilt. Med unntak av plutonium og neptunium, finnes ingen av dem i naturlig 
tilstand på jorda. 

Transurane grunnstoffer som enda ikke har blitt fremstilt, eller som ikke har fått et offisielt navn, bruker IUPAC-nomenklatur for navn på grunnstoff. Navngiving av transurane elementer er en kilde til kontroverser.
Det hvite hus

**Det hvite hus** er den amerikanske presidentens embetsbolig. Navnet brukes også metonymisk om presidentens stab eller regjering.  

Vestfløyen (West Wing) huser presidentens kontor og hans nærmeste stab. Østfløyen (East Wing) har tradisjonelt vært disponert av førstedamen med stab. Det største rommet er (per 2025) East Room med plass til omkring 200 personer. National Park Service forvalter tomten og parken rundt.

## Bygningen

Det hvite hus ligger i den nordvestlige delen av Washington D.C., på adressen Pennsylvania Avenue 1600. Huset ble vedtatt bygget i 1790, og president George Washington og byplanleggeren Pierre L'Enfant valgte stedet sammen. Arkitekten ble valgt i en konkurranse, med James Hoban som vinner. Grunnstenen ble lagt 13. oktober 1792. James Hobans design tok utgangspunkt i Leinster House, et slott i Dublin, som nå er hovedsete for det irske parlamentet. 

Husets nåværende navn ble gjort offisielt av Theodore Roosevelt i 1901, før den tid het det «Executive Mansion». Begrepet «Det hvite hus» er imidlertid blitt brukt uformelt siden 1811.

Første gang en president bodde i huset var i 1800. Under den britisk-amerikanske krig ble bygningen i 1814 satt i brann av britiske soldater og kun ytterveggene sto igjen. Huset ble gjenoppbygget og veggene ble malt hvite for å dekke over merkene etter brannen.

Mellom 1949 og 1952 ble huset renovert av Harry S. Truman. En stor del av bygningsverket er i dag under jorden. Komplekset inkluderer:

* 132 rom
* 35 baderom
* 4 etasjer
* 412 dører
* 147 vinduer
* 28 ildsteder
* 8 trapper
* 3 heiser
* en tennisbane
* en bowlingbane
* en kinosal
* en løpebane
* et svømmebasseng

Jacqueline Kennedy, president John F. Kennedys kone, fikk gjennomført en omfattende restaurering av huset i tiden 1961–1963.

## Institusjonen

Det hvite hus fungerer ikke bare som presidentens embetsbolig, men også som hans kanselli. Kanselliet (kjent på engelsk som Executive Office of the President) består av presidentens nærmeste stab og et antall støtteavdelinger. Mye av staben holder til i vestfløyen i Det hvite hus, der presidentens kontor, kalt «The Oval Office», også befinner seg.

## Ombygging og utvidelse i 2025

Donald Trump satte i 2025 igang ombygging av østfløyen for å utvide anlegget med en ballsal på over 8000 m2. Den nye delen vil bli nesten like stor som resten av anlegget til sammen. Selve ballsalen vil få 1000 sitteplasser. Trump uttalte at han selv vil betale for mesteparten personlig, i tillegg til private givere bidra. I forbindelse med utvidelsen ble deler av fasaden på østfløyen revet i oktober 2025. Utvidelse og ombygging antas å koste 250 millioner dollar. Østfløyen ble opprinnelig oppført i 1902 og utvidet med en etasje i 1942.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Executive Office of the President 
* Avdelinger i Det hvite hus 
* Video fra Det hvite hus
* Slideshow med bilder av presidentene
Senatet

**Senatet** kan være:
* Bayerns senat
* Belgias senat
* Berlins senat
* Bremens senat
* Canadas senat
* Colombias senat
* Det romerske senatet
* Frankrikes senat
* Hamburgs senat
* Irlands senat
* Italias senat
* Romanias senat
* Spanias senat
* Tsjekkias senat
* USAs senat
Väinö Linna

**Väinö Linna** (født 20. desember 1920, død 21. april 1992) var en finsk forfatter.

Linna er særlig kjent for sine romaner *Tuntematon Sotilas* (1954, norsk oversettelse *[[Ukjent soldat (roman)|Ukjent soldat]]*) med handling lagt til den finske fortsettelseskrigen under andre verdenskrig og trilogien *Täällä Pohjantähden Alla* (*Polstjerne-trilogien*, 1959-1963, norsk overs. *Høyt mot nord*, *Opprør* og *Sønner av et folk*) med handling fra slutten av 1800-tallet frem til midt på 1900-tallet. Her følges husmannsfamilien Koskela, og Linna skildrer særlig livet i Finland på revolusjonstiden. For denne trilogi ble Linna tildelt Nordisk råds litteraturpris i 1963.

Väinö Linna ble født i Urjala i det vestlige Finland, nær Tammerfors som sønn av Viktor (Vihtori) Linna (1874–1927) og Johanna Maria (Maija) Linna (1888–1972).

Linnas sosialrealisme har hatt stor betydning i finsk sosialt, politisk og kulturelt liv.

## Verker
* *Päämäärä*, 1947
* *Musta rakkaus*, 1948
* *Tuntematon sotilas*, 1954. Norsk oversettelse 1956: *Ukjent soldat*
* *Täällä Pohjantähden alla*, 3 bd. 1959-62. Norsk oversettelse 1960-63: *Høyt mot nord*, *Opprør* og *Sønner av et folk*
* *Oheisia*, 1967
* *Murroksia*, 1990

## Priser
* 1949 – Kalevi Jäntti-prisen
* 1960 – Aleksis Kivi-prisen
* 1963 – Nordisk råds litteraturpris

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* Engelsk biografiside
Kalevala

***Kalevala*** er et finsk episk dikt samlet av legen Elias Lönnrot i første halvdel av 1800-tallet. Det kalles ofte Finlands nasjonalepos.

Lönnrot samlet under en rekke reiser en mengde finske sagn og sanger som han redigerte sammen til et helhetlig verk; Kalevala. Den første utgaven («Gamle Kalevala») var på  verselinjer og kom ut i –. I  utgav Lönnrot den endelige versjonen av diktverket («Nye Kalevala»). Det var da kommet opp i  verselinjer. Forholdet mellom det innsamlede materialet og Lönnrots egne bevisste tilføyelser og redigeringer har vært et hovedtema i Kalevala-forskningen.

Kalevala betyr «Kalevas land». Kaleva var en mytologisk kjempe og faren til hovedhelten Väinämöinen i eposet. Andre viktige skikkelser i verket er Seppo Ilmarinen, Lemminkäinen, Kullervo, Joukahainen og Louhi – husfruen i landet i nord.

Verket ble oversatt til nynorsk av Albert Lange Fliflet i , et arbeide som ga Bastian-prisen i 1968. En illustrert gjenfortelling av Mikael Holmberg ble utgitt . Antropos forlag utga i 
 en prosautgave for barn, *Kalevala fortalt for barn* (Originaltittel *Kalevala berettat for barn*) av den finske forfatteren Eli Margaretha Wärnhjelm.

Utdrag fra Kalevala inngår i antologien *[[I begynnelsen]]*, . Donald Duck-historien «Kampen om Sampo: Historier fra Kalevala» (på engelsk «The Quest for Kalevala») fra  av Don Rosa er basert på Kalevala.

## Se også
* Skapelsesmyte
* Kantele

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Anmeldelse av Holmbergs utgave på barnebokkritikk.no
*  The myth of the Sampo — an infinite source of fortune and greed; 5 minutters animasjonsfilm fra TED-Ed
Beverly Hills

**Beverly Hills** er en by i Los Angeles County i den amerikanske delstaten California. Beverly Hills ble stiftet i 1914 og grenser til byene Los Angeles og West Hollywood. Stedet hadde ca.  innbyggere i 2018. Beverly Hills er en velstående by dominert av mennesker med høy inntekt. Mange av Hollywoods filmstjerner bor i Beverly Hills.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Wollert Konow

**Wollert Konow**, navn på flere profilerte personer: 

# Wollert Konow (1779–1839) fra Bergen, stortingsrepresentant for Bergen 1815–1817 og 1827–1829.
# Wollert Konow (1809–1881) fra Bergen, stortingsrepresentant for Søndre Bergenhus amt 1854–1856. Sønn av nr. 1
# Wollert Konow (1829–1885) konsul i Bergen. Nevø av nr. 2
# Wollert Konow (SB) (1845–1924) fra Fana, statsminister 1910–1912. Sønn av nr. 2
# Wollert Konow (H) (1847–1932) fra Stange, landbruksminister 1900–1903. Nevø av nr. 2
Forsvarets forskningsinstitutt

**Forsvarets forskningsinstitutt** (**FFI**) er en norsk statlig forskningsinstitusjon underlagt Forsvarsdepartementet med ansvar for forskning og utvikling for Forsvarets behov. FFI er et tverrfaglig institutt, og har blant annet ansatte med fagbakgrunn innen matematikk, fysikk, informasjonsteknologi, kjemi, biologi, medisin, psykologi, statsvitenskap, sosialantropologi, historie og økonomi.

FFI ligger på Kjeller ved Lillestrøm, 25&nbsp;km utenfor Oslo. Instituttet har også en forskningsenhet på Karljohansvern i Horten.

## Historie
FFI har sine røtter i Forsvarets Overkommandos Tekniske Utvalg (FOTU) i London, som i 1944 foreslo at det skulle etableres et eget militært forskningsinstitutt underlagt Forsvarsdepartementet. Forslaget møtte motstand, men hadde en sterk tilhenger i Jens Chr. Hauge, og 11. april 1946 ga Stortinget tilslutning til opprettelse av Forsvarets forskningsinstitutt.

Instituttet hadde som oppgave å holde myndighetene oppdatert om den militærteknologiske utviklingen, utvikle utstyr og bidra til utviklingen av norsk industri på områder av militær interesse. Instituttet ble etablert med høye ambisjoner, som ble fulgt opp av generøse bevilgninger. Det hadde sitt eget atomprosjekt som senere ble overført til Institutt for atomenergi (IFA), og forsket på nye teknologier som sonar, radar, missiler og telekommunikasjon. Dette arbeidet ga resultater som fikk betydning i sivil sektor.

Utover 1950-tallet fikk Norge teknologisk- og våpenhjelp hjelp fra NATO-partnerne og behovet for egenutvikling av våpen ble mindre, og FFI kunne konsentrere innsatsen til spesielle nisjer, ofte i samarbeid med alliansepartnerne. Fra 1953 og i ti år fremover mottok FFI store midler gjennom det amerikanske *Mutual Weapons Development Program* (MWDP), et resultat av denne støtten er utviklingen av antiubåtvåpenet *Terne*.

Fra midten av 1960-årene satset FFI på utvikle teknologer i samarbeid med USA som dro nytte av Norges strategiske beliggenhet for å overvåke situasjonen i Sovjetunionen. Sentralt i dette arbeidet var utviklingen av et deteksjonsanlegg for atomsprengninger. FFI utviklet etterhvert en teoretisk systemanalyse som gjorde instituttet til en sentral premissleverandør i norsk forsvarspolitikk, i mangel på offiserer med krigserfaring.

## Liste over direktører ved Forsvarets forskningsinstitutt

* Fredrik Møller (1946–1957)
* Finn Lied (1957–1983)
* Erik Klippenberg (1983–31. mars 1993)
* Nils Holme (1. april 1993–30. november 2001)
* Paul Narum (1. desember 2001–5. mai 2012)
* John-Mikal Størdal (mai 2012)
* Kenneth Ruud (1. januar 2022)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Forsvarsbygg

**Forsvarsbygg** er en norsk etat underlagt Forsvarsdepartementet. Forsvarsbygg tilrettelegger, bygger, forvalter og avhender eiendom for Forsvaret.

## Virksomhet
Forsvarsbygg ble etablert 1. januar 2002 som resultat av et politisk vedtak. Virksomheten er underlagt Forsvarsdepartementet, på linje med Forsvaret, Forsvarsmateriell og Forsvarets forskningsinstitutt. Før Forsvarsbygg ble etablert var virksomheten en del av Forsvarets militære organisasjon under navnet Forsvarets bygningstjeneste. 

Forsvarsbyggs oppgave er å leie ut bygninger og arealer til Forsvaret. Forsvaret er Forsvarsbyggs største og viktigste kunde, men virksomheten har også andre kunder i både offentlig og privat sektor. Forsvarsbygg er i dag den største offentlige eiendomsaktøren i Norge. Ved utgangen av 2021 hadde Forsvarsbygg 1 446 ansatte, fordelt på 1 395 årsverk. 

Ved utgangen av 2021 var Forsvarsbyggs eiendomsportefølje på ca. 4,1 millioner kvadratmeter bygningsmasse fordelt på 12 830 bygg og anlegg.  De totale kostnadene for 2021 var 10,7 milliarder kroner.   

### Nasjonale festningsverk

*Forsvarsbygg nasjonale festningsverk* var en enhet i Forsvarsbygg som i perioden 2005–2017 forvaltet og utviklet de 14 større festningsanlegg og 22 mindre grensebefestninger definert som nasjonale festningsverk i Norge på vegne av Forsvarsdepartementet. Forsvarsbygg har fortsatt (per 2026) ansvaret for å ivareta og drifte 16 historiske festningsanlegg. Redusert militært nærvær på anleggene har muliggjort en tilgjengeliggjøring av festningene for allmennheten.

Anleggene definert som nasjonale festningsverk underlagt Forsvarsbyggs administrasjon (per 2026) er:

* Akershus festning, Oslo
* Austrått fort, Ørland
* Bergenhus festning, Bergen
* De verdalske befestninger, Trøndelag
* Fredrikstad festning, Fredrikstad
* Fredriksten festning, Halden
* Fredriksvern verft, Stavern
* Hegra festning, Stjørdal
* Karljohansvern, Horten
* Kongsvinger festning, Kongsvinger
* Kristiansten festning, Trondheim
* Møvik fort, Kristiansand
* Oddane fort, Vestfold
* Oscarsborg festning, Drøbak
* Trondenes fort, Harstad
* Vardøhus festning, Vardø

## Se også
*Liste over Norges største grunneiere

## Referanser


## Eksterne lenker
* Forsvarsbygg
Eirik II Magnusson

**Eirik II Magnusson** (norrønt: *Eiríkr Magnússon*) (født 1268, død 15. juli 1299 i Bergen), også kalt **Eirik Prestehater**, var konge av Norge i perioden 1280–1299.

## Liv og virke
### Barndom
Eirik var eldste sønn av Magnus Lagabøte. Et fall fra hesteryggen påførte ham muligens en hjerneskade.

### Regentstyret
Siden han bare var et barn da han ble utropt til konge, ble riket ledet av et formynderstyre, som besto av rikets baroner og hans mor Ingeborg. Formynderstyret kom i en hard strid med den mektige erkebiskop Jon Raude for å få minsket kirkens stadig voksende makt over nasjonens verdslige områder (kirkens særrettigheter). Den langvarige og bitre striden sluttet med at kirken måtte avstå en del av den makt som den var blitt sikret ved overenskomsten i Tønsberg i 1277. Eirik hadde selv ingen part i konflikten, men fikk likevel knyttet til seg det nedsettende tilnavnet «prestehater». Da han senere selv overtok regjeringen, viste han stor mildhet mot kirken.

### Kong Eiriks eget styre
Som myndig ble Eirik selv en del av den norske utenrikspolitikken hvor det norske monarkiet forsøkte å knytte dynastiske bånd, først og fremst til Skottland hvor Norge lenge hadde hatt interesser. Han ble først gift med Margaret av Skottland, datter av kong Alexander III av Skottland. De fikk datteren Margrete, som ble dronning av Skottland i 1286, bare tre år gammel. Etter datterens død fire år senere var Eirik en av de tretten som hevdet arverett til den skotske tronen. Hans kone døde i barselseng i 1283, og han giftet seg senere med Isobel Bruce, søster av Robert Bruce, den senere store skotske kongen.

Eirik førte en uheldig krig mot Danmark og hansaforbundet i det nordlige Tyskland som endte med at han måtte gi store innrømmelser til de tyske hansaene.

### Riksvåpenet
Kongeætten hadde brukt en oppreist løve som slektsvåpen. I 1280 eller noe seinere utstyrte Eirik Magnusson løven med øksa. Mens øksa var et nasjonalt symbol gikk løven tilbake til Eiriks stridbare forgjenger, Magnus Berrføtt. Fellessymbolet av øks og løve kalles i dag for Riksvåpenet og brukes som det overordnede visuelle symbol for den norske stat.

### Familie
Ettersom Eirik døde sønneløs, ble han etterfulgt av sin bror, hertug Håkon.

Etter Eiriks død påsto ei Margareta å være datter av kong Eirik Magnusson. Det passet Håkon Magnusson dårlig, og hun ble dømt til døden. Etter sin død ble hun dyrket som en helgen.

## Stamtavle

## Litteratur
* Narve Bjørgo: „Eirik 2 Magnusson“ i: ''Norsk biografisk leksikon'', lest 1. mars 2011.
* Knut Helle: *Under kirke og kongemagt 1130–1350.* Aschehougs Norges historie Bd. 3. Oslo 1995.
* Gustav Storm (Hrg.): *Islandske Annaler indtil 1578*. Christiania 1888, opptrykk 1977. ISBN 82-7061-192-1

## Noter
Forsvarets militærgeografiske tjeneste

**Forsvarets militærgeografiske tjeneste** (**FMGT**) er Forsvarets fagmyndighet og forvalter av kart og geografisk informasjon. FMGTs oppgave er å skaffe til veie tidsriktig geografisk informasjon til støtte for forsvaret av Norge og til norske avdelinger i internasjonal tjeneste.

FMGT er siden 2009 underlagt sjef for Etterretningstjenesten.

FMGT kan også utføre oppdrag for andre statlige departementer og etater, i hovedsak Utenriksdepartementet og Justis- og beredskapsdepartementet, herunder Politi- og lensmannsetaten.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Forsvarets militærgeografiske tjeneste
Sosiolekt

**Sosiolekter** er varianter av samme dialekt – innenfor det samme geografiske område. Sosiolektene bestemmes i utgangspunktet av sosial tilhørighet, etnisk tilhørighet og/eller kjønn. 

Innenfor ett og samme dialektområde kan ulike grupper av befolkningen snakke forskjellig. En dialekt kan romme ulike sosiolekter. En sosiolekt er en variant av den lokale dialekten som farges av brukerens sosiale status, alder, kjønn, utdanning eller yrke. Noen sosiolekter kan oppfattes som «finere» og mer «riktige» enn andre. Gjennom dialekten og sosiolekten kan vi signalisere til andre hvor vi hører hjemme – geografisk og sosialt. Talemålet vårt sier noe om vår egen identitet og bakgrunn.

Barn som leker sammen med barn med andre sosiolekter enn hjemmespråket, vil ikke sjelden bli «tospråklige», med språkskillet nær hjemmeinngangen. 

## Se også

*Dialekt
*Etnolekt
*Idiolekt
*Kronolekt
*Multietnolekt
*Sexolekt
*Vulgærspråk
*Østkant og vestkant i Oslo

## Referanser
Håkon Magnusson

**Håkon Magnusson** var navnet på flere norske konger:
*Håkon Magnusson Toresfostre, norsk konge 1093–1095
*Håkon V Magnusson, norsk konge 1299–1319
*Håkon VI Magnusson, norsk konge 1343–1380
Håkon VI Magnusson

**Håkon VI Magnusson** (norrønt: *Hákon Magnússun*) (1340&ndash;1380) var konge av Norge i perioden 1355&ndash;1380 og konge av Sverige 1362&ndash;1364. Han er regnet som den siste kongen av det gammelnorske kongedømmet.

Håkon var sønn av den norsk-svenske kongen Magnus VII og vokste opp i Norge. Han ble hyllet som norsk konge i 1343&ndash;44, mens Magnus' eldste sønn, Erik, skulle arve Sverige når Magnus døde. Håkon tiltrådte som myndig konge i 1355, men Magnus beholdt deler av Norge under sitt styre, blant landet på begge sider av Oslofjorden. I Sverige gjorde Erik opprør mot Magnus i 1356, og landet ble delt mellom far og sønn i 1357. Erik døde allerede i 1359, og i 1362 ble Håkon også valgt til svensk konge. 

Etter en kort strid valgte Magnus og Håkon å regjere Sverige sammen, slik de alt gjorde i Norge. I 1364 ble imidlertid begge avsatt som svenske konger til fordel for Magnus' fetter Albrekt av Mecklenburg. Deler av Vest-Sverige og en betydelig andel av det svenske aristokratiet holdt imidlertid fast på Magnus, og Håkon og de to ga aldri opp kravet på hele Sverige. Forholdet mellom Norge og Sverige var i hele resten av Håkons regjeringstid preget av krig og konflikter. I 1371 ledet Håkon et stort felttog fra Norge og helt fram til Stockholm, der han oppnådde å få satt Magnus fri etter seks års fangenskap. 

Håkon VI Magnusson var gift med Margrete, datter av Valdemar Atterdag. Deres eneste barn, kong Olav IV av Norge eller kong Olav II av Danmark, ble valgt til dansk konge i 1376 og arvet Norge etter faren i 1380. Olav døde som 17-åring. Olav IVs kortvarige regjering, og hans død, innledet 434 år med dansk-norsk union.
## Referanser


## Stamtavle
Fellesoperativt hovedkvarter

**Fellesoperativt hovedkvarter** (**FOHK**) var det norske Forsvarets sentrale fellesoperative kommando, med ansvar for å planlegge og lede norske operasjoner i inn- og utland i fred, krise og krig. FOHK ble lagt ned 1. august 2009 og erstattet av Forsvarets operative hovedkvarter.

Underliggende enheter: Landsdelskommando Nord-Norge (LDKN) var underlagt FOHK. LDKN var lokalisert på Reitan utenfor Bodø.

FOHK var samlokalisert med NATOs treningssenter Joint Warfare Centre på Jåttå ved Stavanger.

## Eksterne lenker
* Fellesoperativt hovedkvarter
* Joint Warfare Centre
Magnus Eriksson (andre betydninger)

**Magnus Eriksson** kan vise til flere personer:

*Magnus VII, konge av Norge, Sverige og Skånerlandene.
*Magnus Eriksson (fotballspiller, født 1990), svensk fotballspiller som spiller for Guizhou Renhe FC.
*Magnus Eriksson (tidligere fotballspiller for Malmö FF), svensk fotballspiller som var aktiv for Malmö FF i 1996.

## Se også
* Magnús Eiríksson (1806-1883), islandsk teologisk forfatter.
334 skvadron

**334 skvadron** er en helikopteravdeling i Luftforsvaret, underlagt 131 luftving. Skvadronen ble opprettet i Storbritannia i 1943 og er stasjonert på Haakonsvern orlogsstasjon i Bergen.

## Historikk
### I Storbritannia
334 skvadrons historie føres tilbake til andre verdenskrig i mai 1945, på Leuchars i Skottland, som en B-ving eller Mosquitovingen til 333 (N) Squadron. Skvadronen ble tildelt de Havilland DH 98 Mosquito og Bristol Beaufighters i tillegg til sine Catalina sjøfly. 

I september 1944 ble 333s B-ving overført til Banff Strike Wing utenfor Moray Firth. Fra oktober var vingen en ren Mosquitoving, idet Beaufighterne ble overført til Dallachy. Vingens oppdrag var først og fremst rekognosering langs Norges vestkyst, angrep mot tysk båttrafikk og å gi torpedobombere dekning mot tyske jagerfly. Vingen hadde store tap, og mistet 22 Mosquitos.

### I Norge
334 skvadron ble overført til Norge og etablert på Gardermoen den 22. juni 1945. 

3. mai 1947 ble skvadronen nedlagt på grunn av den vanskelige personellsituasjon etter krigen. Den ble imidlertid reaktivert 1. juni 1948. 

14. oktober 1949 ble 334 forflyttet til Sola flystasjon. Skvadronen fikk sine første jetfly, F-84 G Thunderjet, i 1951.

Under den kalde krigen økte Nord-Norges strategiske betyding, og i 1955 ble 334 skvadron overført til Bodø flyplass, hvor den ble etablert 20. juli. Under tiden i  Bodø fløy skvadronen North American F-86 Sabre fra 1958, Northrop F-5 Freedom Fighter fra 1967, Canadair CF-104 Starfighter fra 1973 og Lockheed-Martin F-16 Fighting Falcon fra 1982.

### Helikopterskvadron
1. august 2002 ble 334 skvadron nedlagt i Bodø. Den ble gjenopprettet på Sola et år senere, som en helikopterskvadron oppsatt med NH90, med oppgave å støtte Marinen og fregattene.

334 skvadron på Haakonsvern ble etablert i 2016 og er underlagt 131 luftving på Bardufoss. På grunn av store problemer med innfasingen av N90, ble det besluttet å heve kontrakten om innkjøp av helikoptrene i juni 2022.

## Flytyper benyttet
334 skvadrons fly:
*De Havilland DH 98 Mosquito 1943-1951  
*F-84 G Thunderjet 1951-1958 
*F-86 F Sabre 1958-1960 
*F-86 K Sabre 1960-1967 
*F-5 Freedom Fighter 1967-74 
*CF-104 Starfighter  1973-83 
*F-16 Fighting Falcon 1982-01
*NH-90   2015-2022

## Se også

* NH90 i Luftforsvaret

## Referanser


## Kilder
* (Avsnittene om 333- og 334 skvadron)

## Eksterne lenker
* 334 skvadron
134 luftving

**134 luftving** er en luftving i det norske Luftforsvaret med avdelinger på Rygge flystasjon og Gardermoen flystasjon. 

Avdelingen drifter blant annet Luftforsvarets transportfly C-130J Hercules.

## Organisasjon
Luftvingen består av følgende avdelinger:
 
* 335 skvadron - C-130J Hercules transportfly (Gardermoen).
* Forsvarets elektronisk krigføringssenter (FEKS). 
* Special Operations Air Task Group (Rygge flystasjon).
* 339 Special Operations Aviation Squadron (Rygge flystasjon).

Ledelsen for 134 luftving holder til på Rygge flystasjon.

## Historie
Luftvingen utgjorde fra 2002 til 2009 den operative virksomheten på Sola flystasjon. Luftvingen bestod blant annet av helikopterskvadronene 330 skvadron, med hovedoppgave redningstjeneste, og 334 skvadron, som skulle operere fra Sjøforsvarets fregatter. Luftvingen var stasjonert på Sola flystasjon, men 330 skvadron hadde også avdelinger på Banak, Bodø og Ørland og et detasjement på Rygge.

I 2008 forsvant noe kvalifisert personell fra luftvingen da det ble klart at Stortinget vedtok at 134 Luftving skulle legges ned. Sola flystasjon ble fortsatt operativ, men lå under 139 luftving på Bardufoss flystasjon etter at den først lå under 137 luftving på Rygge flystasjon til den ble lagt ned. Luftvingen ble lagt ned høsten 2009.

I august 2018 ble avdelingen gjenopprettet på Rygge flystasjon og Gardermoen flystasjon.

I 2022 ble 717 skvadron, tidligere en del av 134 Luftving, nedlagt.

## Sjefer
* Ståle Nymoen (2025–)
* Oberst Thomas Orud Harlem (2021–2025)
* Oberst Kristian Lyssand (2018–2021)
* Oberst Nils Frøisland (2005–2009)
* Oberst Helge O. Sandnes (2002–2005)

## Navnet
Navnet på 134 Luftving følger nummerserien som starter med 132 Luftving, den operative enheten ved Ørland flystasjon. Navnet har opprinnelse i den norske jagervingen *132 (Norwegian) Wing*, som bestod av de norske 331 (Norwegian) Squadron og 332 (Norwegian) Squadron som fløy Spitfire-fly fra England og kontinentet under andre verdenskrig.

## Referanser


## Litteratur
*Spitfire Saga Bind I og II (Cato Guhnfeldt. Wings Forlag as, 2009, ISBN 978-82-998071-1-1)

## Eksterne lenker
* Sola flystasjon og dens nye overordnede enhet 137 Luftving på forsvaret.no
MF

**MF** har flere betydninger:

***[[MF vitenskapelig høyskole]]**
*Menighedsfakultetet i Aarhus
*Mellombølgen (**MF**) &ndash; fra engelsk *medium frequency*
*Mezzo-forte (*m*ƒ) &ndash; musikalsk uttrykk for halvhøyt
*Motorfartøy (**MF**) &ndash; fra engelsk *motorvessel*
*Motorferge (**MF**)
*millifarad (**mF**) &ndash; en SI-enhet for kapasitans lik 0.001 farad
*megafarad (**MF**) &ndash; en SI-enhet for kapasitans lik 106 farad
*Massey Ferguson (**MF**)
*Melodifestivalen
*Medlem av Folketinget (**MF**), det danske parlamentet
Actinium

**Actinium** er et radioaktivt grunnstoff som tilhører actinoidene. Det har atomnummer 89 og atomsymbol **Ac**.

## Historie
Actinium ble oppdaget i 1899 av den franske kjemikeren André-Louis Debierne. Friedrich Oskar Giesel oppdaget også stoffet uavhengig av Debierne i 1902 og døpte det «emanium» i 1904. Navnet «emanium» ble senere forkastet, siden Debierne hadde vært den første til å oppdage stoffet.

Navnet actinium kommer fra gresk *aktinos*, som betyr «stråle».

## Egenskaper
Actinium er et sølvhvitt skinnende metall som tilhører actinoidene. Det er reaktivt (reaksjonsvillig) og har kjemiske egenskaper som ligner på lantans. Actinium gløder blålig i mørket på grunn av at den intense strålingen eksiter nitrogen i luften. Det er et ekstremt radioaktivt stoff, og kan sammenlignes med plutonium når det gjelder giftighet og helsekadelige effekter.

### Isotoper
Actinium har ingen stabile isotoper. Naturlig forekommende actinium består utelukkende av isotopen 227**Ac** med halveringstid 21,773 år. I tillegg er 30 kunstig fremstilte isotoper kjent. De mest stabile av disse er 225**Ac** med halveringstid 10 døgn, 226**Ac** med halveringstid 29,37 timer, 228**Ac** med halveringstid 6,15 timer, 224**Ac** med halveringstid 2,78 timer og 229**Ac** med halveringstid 62,7 minutter. Alle de resterende isotopene har halveringstider kortere enn 10 minutter, og de fleste kortere enn 1 minutt.

CAS-nummer: 7440-34-8

## Forekomst
Actinium finnes bare i minimale mengder i uranmalm. Ca. 0,1 gram pr. tonn uranmalm. Det forekommer i milligram-mengder som et resultat av nøytronstråling av 226**Ra** (radium) i kjernereaktorer. Årlig verdensproduksjon er anslått til mindre enn ett gram.

## Anvendelse
Siden actinium er omkring 150 ganger mer radioaktivt enn radium er det brukt som nøytron-kilde i forskningssammenheng. Noen få actinium-forbindelser er fremstilt i laboratorier, men actinium har ingen kommersiell anvendelse og er heller ikke kommersielt tilgjengelig.

## Se også
*Periodesystemet

## Referanser
Plutonium

**Plutonium** er et radioaktivt grunnstoff med atomnummer 94 og atomsymbol **Pu**. 

## Historie

Plutonium ble isolert og fremstilt første gang 14. desember 1940 av Dr. Glenn T. Seaborg, Edwin Mattison McMillan, J. W. Kennedy, og A. C. Wahl ved Berkely-universitet i California, USA. Fremstillingsmetoden var å bombardere 238**U** (uran) med deuterium:
:\mathrm{^{238}_{\ 92}U \ + \ ^{2}_{1}D \longrightarrow \ ^{238}_{\ 93}Np \ + \ 2 \ ^{1}_{0}n \quad;\quad ^{238}_{\ 93}Np \ \xrightarrow[2,117 \ d]{\beta^-} \ ^{238}_{\ 94}Pu}
Oppdagelsen ble holdt hemmelig på grunn av 2. verdenskrig.

Det nye grunnstoffet ble oppkalt etter dvergplaneten Pluto som på den tiden fremdeles ble betraktet som en planet. Opprinnelig vurderte Seaborg og de andre å kalle det nye grunnstoffet «ultinium» eller «extremium», fordi de trodde de hadde funnet det siste mulige grunnstoffet i periodesystemet.

## Egenskaper
Plutonium tilhører actinoidene, og i ren form er det et sølv-hvitt metall. Når det oksiderer, får det et gulaktig belegg. Det har dårlig elektrisk og termisk ledningsevne og blir regnet som paramagnetisk. Plutonium er et reaktivt metall, og oksiderer lett i luft. Ved oppvarming reagerer det med de fleste ikke-metallene og vann, men ved romtemperatur blir det ikke angrepet av vann og basiske løsninger. I konsentrert salpetersyre dannes et passiviserende oksidsjikt som hindrer videre korrosjon. Plutonium løses opp av saltsyre og salpetersyre som inneholder fluorider.

På grunn av strålingen utvikler rent plutonium varme. 100 gram av isotopen 239**Pu** avgir omkring 0,2 Watt.

Plutonium regnes som det farligste kjente grunnstoffet. Det er ekstremt giftig kjemisk sett, i tillegg til at det er radioaktivt. Det samles i benmargen og er svært kreftfremkallende.

### Isotoper
Plutonium har ingen stabile isotoper. 20 isotoper er kjent, og de mest stabile er 244**Pu** med halveringstid 7,93 × 107 år, 242**Pu** med halveringstid 3,742 × 105 år, 239**Pu** med halveringstid 24&nbsp;110 år, 240**Pu** med halveringstid 6&nbsp;563 år, 238**Pu** med halveringstid 87,7 år, 241**Pu** med halveringstid 14,35 år, og 236**Pu** med halveringstid 2,858 år. Alle de resterende isotopene har halveringstider kortere enn 50 døgn, og de fleste kortere enn 1 døgn. Isotopene 236**Pu**, 238**Pu**, 239**Pu**, 240**Pu**, 241**Pu**, 242**Pu**, 244**Pu** er spaltbare (fissile) – det vil si at kjernene kan spaltes spontant.

### Allotropiske former

Plutonium har 6 allotropiske former ved normalt atmosfærisk trykk (en syvende eksisterer ved trykk over 40 GPa). Disse har sterkt varierende tetthet: 

:

CAS-nummer: 7440-07-5

## Anvendelse
Plutonium benyttes som brensel i atomreaktorer og i atomvåpen.

## Se også
* Periodesystemet
* Grunnstoffliste
* Isotoptabell
* Kreft
* Kreftfremkallende stoffer

## Referanser