open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Hankou

**Hankou** (kinesisk: 汉口, pinyin: *Hànkǒu*, Wade-Giles: *Hankow*) er en av de tre byer som i 1953 ble sammenslått for å danne storbyen Wuhan i provinsen Hubei i Folkerepublikken Kina. De to andre byene, nå bydeler, var Wuchang og Hanyang.

De tre byene /bydelene ligger ved elven Hans utløp i Yangtze.

Hankou er den viktigste elvehavnen i provinsen.

## Historie
I desember 1853 ble byen erobret av Taipingopprørets styrker under deres fremrykking nordover.

Hankou, som i 1861 ble åpnet som traktatshavn for utenlandshandel, har en gunstig beliggenhet og ble på 1800-tallet til en av det sentrale Kinas handels- og industrisentere, der flere utenlandske makter hadde konsesjoner. fem koloniale konsesjonsområder fra Storbritannia, Frankrike, Russland, Tyskland og Japan Med Yangtze har byen hatt gode forbindelser med Shanghai, og sommerstid ved høy vann stand kunne havsgående fartøyer seile de 940 kilometrene fra kysten. 

Hankou var en destinasjon på fluktruten for grupper av misjonærer som flyktet fra «bokserne» i de nordlige provinser rundt 1900. Flukten til noen av dem, fra T'ai-yüan-massakren i Shan-si skildres i *A Thousand Miles of Miracle in China*, av A.E. Glover, en av de flyktende  misjonærene.

I 1905 ble Hankou sammenknyttet med Beijing via en jernbaneforbindelse. Senere begynte bygging av en jernbaneforbindelse Wuchang-Guangzhou, som i 1911 ble ferdigstilt i sin nordlige del. I Wuchang ble Kinas første moderne jernverk anlagt, og dessuten et arsenal for kanon-, geværs-, og kruttilvirkning. Byen hadde tidligere også et svensk visekonsulat.

De tyske og russiske konsesjoner kom på kinesiske hender etter første verdenskrig. Britene dro sin vei etter de nasjonalistiske opptøyene i 1927. Franskmennene og japanerne dro etter annen verdenskrig.

Hankou er ikke lenger navn på noen administrativ enhet (som for eksempel et distrikt). Dets område faller nå for det meste innenfor tre distrikter understilt Wuhan: Jiang'an, Jianghan og Qiaokou.

## Samferdsel
Jingguangbanen, som er toglinjen mellom Beijing i nord og Guangzhou i sør, har stoppested her. Denne sterkt trafikkerte jernbanelinjen er også innom blant annet Shijiazhuang, Handan, Zhengzhou, Changsha og Shaoguan.

Hankou–Yichang-høyhastighetsjernbane, åpnet i 2012, løper fra Hankou til Yichang.

## Referanser

## Litteratur
*William T. Rowe: *Hankow: Commerce and Society in a Chinese City, 1796-1889*, Stanford University Press, 1984
*William T. Rowe: *Hankow: Conflict and Community in a Chinese City, 1796-1895*, Stanford University Press, 1989
Selbustrand kirke

**Selbustrand kirke** er en langkirke fra 1901 i Selbu kommune, Trøndelag fylke.

Byggverket er i tømmer og har 280 plasser.

Adkomst til stedet er via fylkesvei 6712.

## Referanser


## Litteratur
* 

## Eksterne lenker
* 
* 
*
Børsa kirke

**Børsa kirke** er en langkirke fra 1857 i Skaun kommune, Trøndelag fylke.

Byggverket er i tømmer og har 450 plasser. Arkitekt for bygget, som er i tre, var Christian Heinrich Grosch.  Kirka er ei korskirke hvor hovedskipet er orientert vest-øst med korte korsarmer mot sør og nord. Tårnet står i vest og koret er i øst. Koret er polygonalt avsluttet. Det er bygd til et sakristi til dåpsfolk øst for koret.

Kirka er sognekirke i Børsa kirkesogn i Orkdal prosti.

## Interiør
### Altertalvle
Alterbildet er fra rundt 1730 og er malt av Sigismundus Wagner. Det er montert i en tavle laget for kirken av Hans Liaklev. Motivet er nattverdens innstiftelse.

### Kirkeklokker
Det er to kirkeklokker i kirka. Begge er laget av Baklandets støberi, den ene i 1908 og den andre i 1910.

## Referanser


## Litteratur
* 

## Eksterne lenker
* Børsa kirke hos Skaun kirkelige fellesråd
* 
* 
* Kart fra 1979 som viser kirkesteder og soknegrenser, på nettstaden til Universitetet i Bergen
* Prestegjeld og sokn i Sør-Trøndelag» hos Arkivverket (har også lenker til kirkebøker)
Selbu kirke

**Selbu kirke** er en langkirke, opprinnelig fra omkring 1150, i Selbu kommune i Trøndelag fylke. Adkomst til stedet er via Kv3 og fylkesvei 705.

## Bygningen

Den eldste delen av kirken er fra 1100-tallet og romansk. Tårnet fra 1200-tallet var opprinnelig frittstående. Det har spissbue som etteraper gotisk stil, men som ikke har gotisk bærefunksjon. Kirken ble på 1800-tallet betydelig utbygd i to omganger. Det som sannsynligvis var den originale inngangsportalen fra 1100-tallet, er fremdeles synlig fra kapellet i tårnfoten. Én original vindusåpning er bevart over dagens våpenhus. Restaurert altertavle og prekestol er i 1700-talls bondebarokk. Kirkens interiør forøvrig er en tilbakeskuende nyskapelse fra restaureringsperioden 1935-1963, ledet av arkitekt John Tverdahl. Selbu kirke er kjent for å ha usedvanlig gode forhold for akustisk musikk. TrondheimSolistene er blant dem som har gjort mange opptak her. En parkliknende kirkegård omgir bygningen.

## Detaljer fra innredningen

Fil:Selbu capital 1.jpg| Kapitel i den eldste portalen
Fil:Selbu capital 2.jpg| Kapitel i den eldste portalen
Fil:Selbu_church_handle_1.jpg| Ornamentert håndtak i den gamle inngangen
Fil:Selbu_church_handle_2.jpg| Ornamentert håndtak i den gamle inngangen
Fil:Selbu church altar.jpg| Alteret
Fil:Selbu church head.jpg|Hode fra den gamle inngangen
Fil:Selbu church figure.jpg|Figur og hode fra den gamle inngangen


## Referanser


## Litteratur
* 

## Eksterne lenker
* 
* 
* Selbu menighet
Skaun kirke

**Skaun kirke** er en kirke konstruert i en rektangulær form, fra 1183 i Skaun kommune i Trøndelag.

Byggverket er i stein og har 250 plasser. Den er i tidlig gotisk stil med romansk påvirkning.

Adkomst til stedet er via fylkesvei 709 og fylkesvei 6626/fylkesvei 6620.

## Bygget

De utvendige målene for kirkeskipet er 16,5 x 13,1 m. og for koret 7,35 x 9,2 m. 
Kirken har fire portaler; mot vest, nord og sør i skipet, og mot sør i koret. De mest forseggjorte er vest- og sørportalen i skipet. Inne i kirken er buen mellom skipet og koret en enkel spissbue med utstikkende vederlagssteiner. Steinhoggerarbeidet er av høy kvalitet og på portalene er det steinhoggermerke (personlige signaturer stenhoggerne satte på arbeidene sine) som også har blitt funnet på Nidarosdom-oktagonen. Enten har det vært steinhoggere fra Nidarosdomen i Skaun, eller så er portalsteinen hogd til i Trondheim og fraktet til Skaun.

I skipet er det to vindusåpninger på hver av langsidene (nord- og sørsiden) og i koret er det vindu mot nord, øst og sør.

## Inventar

Alterfrontal er i unggotikk fra rundt 1250 og er en av svært få alterfrontaler som er bevart i sin opprinnelige kirke. Det har jomfru Maria med Jesubarnet som motiv. Dette er det eneste norske madonna-antemensale som fortsatt står i den kirken det ble laget for.

Altertavlen er i fra 1773 og er i barokkstil. Den har nattverden og korsfestelsen som motiv. 

Prekestolen er utskåret av Ole Biltsnider i 1665. Årstallet 1665 står på baldakinen over prekestolen.

Døpefonten er fra 1980 og er i tre.

Kirken har et mekanisk pipeorgel fra 1981. Det har 16 stemmer og er laget av Bruno Christensen og Sønner.

Kirkeklokken er fra 1754. På den er det innskrevet: «Gid denne klokke saa for kirkens folk maa lyde, at de af Guds ord maa forbedringsfrugter yde.»

## Referanser


## Litteratur
* 

## Eksterne lenker
* 
*
Snillfjord kirke

**Snillfjord kirke** er en langkirke fra 1898 i Snillfjord i Orkland kommune, Trøndelag fylke.

Byggverket er i tre og har 250 plasser. Arkitekt for kirken var Ole Falck Ebbell.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Berg kirke (Trondheim)

**Berg arbeidskirke** er en langkirke fra 1972 i Trondheim kommune, Trøndelag fylke. Den tilhører Strinda prosti i Nidaros bispedømme og ble vigslet 19. mars 1972.

Byggverket er i tegl og har 250 sitteplasser. Arkitekt for kirken var Tycho Castberg.

Store deler av den indre utsmykkingen er laget av  frivillige som sogner til kirken. Det gjelder blant annet altertavlen. Tavlen – «Bønn» – har motivet bedende menneske rundt korset og er et alterteppe av Dagfrid Johnsen fra 1971.

Både prekestolen og døpefonten er i tre og fra 1987. Opprinnelig hadde kirken et mekanisk sløyfeladeorgel fra Norsk Orgel- og Harmoniumfabrikk fra 1962. I 2004 fikk den nytt orgel med 9 stemmer og 2 manualer fra Ryde & Berg Orgelbyggeri.

## Referanser

## Eksterne lenker
*
Bratsberg kirke

**Bratsberg kirke** er en korskirke fra 1850 i Trondheim kommune, Trøndelag fylke. Byggverket er i tømmer og har 450 plasser.

Kirken står ved Kvål (gnr. 121), men tidligere var kirkestedet ved Bratsberg-gårdene, rundt halvannen kilometer lenger sørvest. Der stod i sin tid en middelalderkirke (trolig en stavkirke) og deretter en Y-kirke fra 1663.

Det er kirkegård ved kirken.

## Referanser


## Litteratur
* 

## Eksterne lenker
* 
* 
* Bratsberg menighets hjemmeside
* Jan Brendalsmo: Kildegjennomgang: Middelalderske kirkesteder i Sør-Trøndelag (Riksantikvaren, 2015)
Charlottenlund kirke

**Charlottenlund kirke** er en kirke konstruert i en rektangulær form, fra 1973 i Trondheim kommune, Trøndelag fylke. Kirken er tegnet av arkitekt Roar Tønseth.

Byggverket er i betong og har 350 plasser og er en arbeidskirke. Foruten å være kirke så inneholder bygget også en barnehage, frisørsalong samt en leilighet.

Orgelet i Charlottenlund kirke er fra Marcussen & Søn med 17 stemmer, mekanisk traktur, fordelt på to manual og pedal.

## Ny kirke bygges
Bygging av ny kirke for Charlottenlund tok til i 2025, og det var grunnsteinsnedleggelse 24. november. Den nye kirken forventes tatt i bruk rundt påsketider i 2027.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Ranheim og Charlottenlund menigheter
* Trondheim byleksikon
*
Døves kirke i Trondheim

**Døves kirke i Trondheim** er en langkirke fra 1927 i Trondheim kommune, Trøndelag fylke. 

Kirken er tegnet av arkitekt Roar Tønseth.

Byggverket er i tegl og har 120 plasser. Kirken har rik innvendig utsmykning, bl.a. med al fresco-malerier på betong utført av Ole Teien og Oskar Hokstad.

## Bilder

Fil:Døvekirken, Klæbuveien 43.jpg|Døvekirken 
Fil:Døves kirke Trondheim 02.jpg
Fil:Døves kirke kirkested.jpg


## Referanser


## Litteratur
* 

## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*
Erkebispegårdens kapell

**Erkebispegårdens kapell** er et kapell fra 1997 i Trondheim kommune, Trøndelag fylke. Den ligger i middelalderdelen av Erkebispegården i *Vesthuset* i første etasje ved gårdens inngangsportal. I middelalderen var dette hvelvete rommet en del av erkebiskopenes bolig og dermed til profant bruk. Kapellet ble innredet i 1997 etter idé av biskop Finn Wagle og riksantikvar Øivind Lunde, og utformet ved domkirkearkitekt Arne Gunnarsjaa.

## Eksterne lenker
*  Kunsthistorie.com  om Erkebispegården og kapellet
*  Nidaros domkirkes restaureringsarbeider: Årsrapport 2014 , s. 16–17
Fjellseter kapell

**Fjellseter kapell** er et kapell fra 1933 i Bymarka i Trondheim kommune i Trøndelag fylke. Fjellseter hører under Ilen menighet, men drives av foreningen Fjellseterkapellets Venner. De arrangerer gudstjenester fra starten av februar til midten i juni i vårhalvåret, og fra begynnelsen av september og ut november i høsthalvåret. Gudstjenestene er tilpasset bussruten fra Dronningens gate og opp til Skistua langs Fjellseterveien og begynner normalt klokka 1115.

Byggverket ble oppført i 1932-1933 etter tegninger av arkitekt Herman Semmelmann og lå på nabotomten til Fjeldsæter høyfjellssanatorium (1899-1946), som ble driftet som hotell fra 1912. Fjellseter kapell ble vigslet av biskop Johan Støren den 13. april 1933. Bygget er i tømmer og har 150 plasser. All virksomhet ved Fjellseter kapell drives for øvrige av frivillige.

## Referanser


## Litteratur
*

## Eksterne lenker
* Fjellseterkapellet.no
Værnes kapell

**Værnes kapell** er et kapell ved Værnes garnison i Stjørdal kommune i Trøndelag fylke.

Værnes var den første militærforlegningen i Trøndelag med et eget kapell da det ble innviet i den gamle befalsmessen i 1978.

Kapellet ble flyttet til et tidligere skvadronhus på Øyanmoen i 1983.

I 2005/2006 ble et lagerrom i soldathjemmet ved Heimevernets Utdanningssenter Værnes bygget om til kapell. Arkitekt ved ombyggingen var Sissel Nordberg, mens glasskunsten ble utført av Gunnar Torvund.

Kapellet fra 2006 har 32 sitteplasser.

## Referanser
Finanskapital

**Finanskapital** består av bankinnskudd, andeler i aksjefond, obligasjons- og pengemarkedsfond, verdipapirer reg. i Verdipapirsentralen (VPS), andre verdipapir, aksjer, obligasjoner og opsjoner ikke registrert i VPS, andre fordringer og annen formue og annen skattepliktig formue i utlandet.
Amund B. Larsen

**Amund Bredesen Larsen** (født  15. desember 1849 i Grue, død 27. april 1928 i Bærum) var en norsk filolog, dialektgransker og statsstipendiat.

Han kom fra storgård, og hadde privatlærere inntil han tok artium ved Heltbergs studentfabrikk i 1866. Han vekslet mellom studier og å være huslærer inntil han i 1878 ble cand.philol. Han var lærer i Trondheim og Arendal, tok doktorgrad i 1895 på en avhandling om *Lydlæren i den solørske dialekt*, og tapte i 1899 duellen om et nytt professorat i landsmål til Marius Hægstad. Til gjengjeld ble Larsen utnevnt til statsstipendiat i 1901 for å granske norske bygdemål. Hans bok *Oversigt over de norske bygdemaal* fra 1901 var det første sammenfattende oversiktsverket om norske dialekter.

Han utga i 1909 *Utredning av spørsmaalet om et mulig samarbeide mellem landsmaal og riksmaal i retskrivningen* sammen med Hans Eitrem og Steinar Schjøtt.  Etter karrierens slutt mottok han Fridtjof Nansens belønning for fremragende forskning  i 1923.

## Referanser


## Litteratur
* *Oplysninger om dialekter i Selbu og Gauldalen* (1882)
* *Oversigt over de trondhjemske dialekters slægtskabsforhold* (1886)
* *Lydlæren i den solørske dialekt* (doktorgradsavhandling 1894)
* *Oversigt over de norske bygdemaal* (1901, nytt opplag 1948)
* *Kristiania bymål* (1907)
* *Bergens bymaal* (1911–1912, sammen med Gerhard Stoltz)
* *Stavanger bymål* (1925, sammen med M. Berntsen)
* *Sognemålene* (1926)
* *Skrifter*. i utvalg ved Magne Myhren. Universitetsforlaget, 1976
### Om ham
* *Festskrift til Amund B. Larsen på hans 75-års fødselsdag*. 1924. (Har bibliografi over Larsens verk.) Digital utgave i Nasjonalbiblioteket
* Geirr Wiggen. «Amund B. Larsen som sosiolingvist» I: *Peilepunkter. Festskrift til Thor Ola Engens 50-årsdag 11. januar 1995* (red. av Kulbrandstad og Øygarden), 1995
* R. Iversen. «Minneord» I: *Vitenskaps-Akademiets årbok*, 1929
* Kjell Venås. «Amund B. Larsen» I: *Norsk biografisk leksikon*, 2. utg.
Tya kraftverk

**Tya kraftverk** er et vannkraftverk i Neavassdraget i Tydal kommune i Trøndelag.  

Kraftverket utnytter et fall på 203 m fra Sellisjøen, som bl.a. gjennom reguleringer får sitt tilløp fra vassdragene Tya og Lødølja. 

Tya aggregat står i samme maskinsal som Nea kraftverk. 

Midlere årsproduksjon er på 188 GWh og installert effekt er på 42 MW på en francisturbin. 

Kraftverket startet produksjonen i 1964.

Eier er  Statkraft, tidligere Trondheim Energi Kraft.

## Referanser


## Kilder
* 
* NVE vannkraftdatabase
* Statkraft
Heimdal kirke

**Heimdal kirke** er en langkirke fra 1960 i Trondheim kommune, Trøndelag fylke.

Byggverket er i betong og har 180 plasser.

## Referanser


## Litteratur
* 
* Trondheim byleksikon

## Eksterne lenker
* Heimdal menighet om kirken
* 
*
Skute

**Skute** (av norrønt *skúta*) var opprinnelig et samlebegrep som omfattet mindre norrøne fartøyer, opprinnelig åpne klinkbygde trebåter (hovedsakelig) bygget for fiske og transport av ulike varer og folk. Noen med tanke på trafikk langs kysten, andre (senere) for trafikk på åpent hav.

De tidligste skutene var rodde, men seilføring ble trolig vanlig på 800-tallet. Skutene har typisk et mindre lengde-/breddeforhold enn storskipene (busse, skeid og snekke). De var dessuten ofte beregnet for en mer beskjeden besetning i forhold til størrelsen og hadde derfor færre årepar enn andre skip. Blant de mest utbredte var knarren og byrdingen, men også karven kan regnes inn blant skutene.

Tidlig på 1500-tallet var skute betegnelse for små seilfartøy. Blant andre ble båttyper som kreiert, buss, galliot og jakt regnet til kategorien skuter. Dette er fartøy som er kjent målt fra 5 til 42 lester (kommerselester).

Over tid har ordet endret betydning i retning større skip, og kan i dag referere både til seilskuter og skip generelt.

## Skute i stående uttrykk
«Skute» inngår i en rekke stående uttrykk på norsk. «Skipper på egen skute» kan tolkes både bokstavelig om en sjømann som har nådd sitt karrieremål og billedlig, «sjef i eget hus». Liknende betydninger finnes i uttrykk som «skipperen forlater skuta», som brukes om en leder som slutter i en virksomhet. «Skute uten skipper» og «skuta går i åkeren» henviser til virksomheter uten klar ledelse og en viss avdrift.

Uttrykket «Kan hende jeg seiler min skute på grunn. men så er det dog deilig å fare!» er hentet fra første akt av Ibsens «Kjærlighetens komedie» som kom i 1862.

## Andre betydninger
**Skute** eller **skote**/**skode** kan også bety å ro en båt med akterenden først, med ansiktet i fartsretningen.

**Skute** kan referere til det å skygge for øynene ved å holde hånden mot pannen. Det kan også vise til et utoverhengende fjell, et takutspring eller et tilbygg på kortveggen av et hus.

## Avledning
Skøyte er avledet av skute fra 1800-tallet og utover, og betegner fortsatt mindre båter, enten de har seil eller motor.

## Se også
* Båt
* Skip

## Referanser
Nea kraftverk

**Nea kraftverk** er et vannkraftverk i Neavassdraget i Tydal kommune i Trøndelag.  

Midlere årsproduksjon er på 675 GWh og installert effekt er på 175 MW på tre francisturbiner. 

Inntaksmagasin er Vessingsjøen og fallhøyden er 377 m. Kraftverket startet produksjonen i 1960 og ble offisielt åpnet av statsminister Einar Gerhardsen sammen med den svenske statsministeren Tage Erlander 26. september 1960. Den første tiden gik overføringen fra Sverige til Norge på grunn av tørke.

Kraftverket ble finansiert ved hjelp av lån i Sverige. Lånene ble finansiert ved at man eksporterte halvdelen av kraften til Sverige i ny ledning til Järpströmmen. Dette er historisk fordi det var første gang Norge eksporterte kraft til utlandet. Gjelden til Sverige var nedbetalt i 1975.

Kraftverket var tidligere en del av  Trondheim Energi Kraft og eies nå av Statkraft.

## Referanser




## Kilder
* 
* NVE vannkraftdatabase
* Statkraft

## Se også
Tya kraftverk
Realkapital

**Realkapital** består av faste eiendommer, anlegg og skog, driftsløsøre og andre eiendeler i næring og innbo og løsøre.

Realkapital er en innsatsfaktor, og kan beskrives som alle fysiske gjenstander som bidrar i en produksjonsprosess.

## Se også
*Finanskapital
Piratförlaget

**Piratförlaget** er et svensk forlag grunnlagt i 1999.

Forlaget har en svært begrenset bokliste på et femtentalls bøker hvert år, men trykker bøkene i for svensk forlagsbransje store opplag og har mange av Sveriges mest leste forfattere i sin stall. Forlagets profil er å bare satse på forfattere som regnes som «sikre kort», men å tilby disse gode kontrakter. Dette har vakt en del debatt i Sverige.

Forlaget ledes av Ann-Marie Skarp (gift med Jan Guillou), som sammen med Liza Marklund og Jan Guillou eier forlaget.

Piratförlaget eide 40% av aksjene i den norske søsterbedriften Piratforlaget før de solgte den norske virksomheten til Vigmostad & Bjørke i 2012.

## Eksterne lenker
* Piratförlagets offisielle nettside
Hoeggen kirke

**Hoeggen kirke** er en kirke fra 1997 på Hoeggen i Lerkendal bydel i Trondheim kommune, Trøndelag fylke. Kirken ble bygget til byjubileet i 1997 og ble vigslet 12. oktober det året.

Kirken er tegnet av Arkitektkontoret Madsø & Sveen i Trondheim, som også har tegnet Herøy kyrkje på Sunnmøre og Grymyr kirke på Hadeland.

Altertavlen og de andre glassmaleriene i kirken er laget av Synva Tufte, som vant konkurransen om utsmykningen av kirken.

Pipeorgelet er på 17 stemmer og er, ifølge orgelbyggeren selv, et «poetisk, romantisk orgel».

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Hoeggen kirke hos NRK
Gunnar

**Gunnar** er et nordisk mannsnavn med opprinnelse i det norrøne *Gunnarr.* Dette toleddede navnet er sammensatt av ordene *gunnr* som betyr «kamp», «strid» eller «krig» og endelsen *-arr* som er dannet av det urnordiske ordet *harjaR* og betyr «kriger» eller «hær». Navnet kan også ha opprinnelse i de tilsvarende gammelhøytyske ordene *gund* og *heri*.

*Gunnarr* er den norrøne formen av navnet, mens *Gunnar* var den gammeldanske og gammelsvenske formen.

## Utbredelse
*Gunnarr* er blant de ti vanligste mannsnavnene funnet i nordiske runeinskripsjoner fra vikingtiden, og navnet var derfor sannsynligvis svært vanlig i Norden i vikingtiden. Det er funnet 56 runeinskripsjoner med dette navnet. Av disse er fire funnet i Norge, Bohuslän og Jämtland. Den vanligste skrivemåten for navnet var  (*kunar*). *Gunnar* var et vanlig navn i Norge i middelalderen. Over 280 forskjellige personer med navnet er nevnt i Regesta Norvegica. *Gunnar* var også populært på 1500- og 1600-tallet, spesielt i Telemark og Setesdal. *Gunnar* var blant de mest populære navnene på nyfødte gutter i Norge i perioden ca. 1900&ndash;1955. I Danmark var navnet mest populært i 1910- og 1920-årene, spesielt på Bornholm og i Lolland-Falster.

I Sverige var Gunnar mest brukt på første halvdel av 1900-tallet.

*Gunnar* var lite brukt på Island på 1800-tallet, men har vært svært populært på hele 1900-tallet.

*Gunnar* har navnedag 8. januar i Estland og Finland og 9. januar i Norge og Sverige.

Vanlige sammensettinger av navnet er: *[[Per (navn)|Per]] Gunnar*, *[[Jan]] Gunnar*, *[[Kjell]] Gunnar* og *[[Bjørn (navn)|Bjørn]] Gunnar*.

|}

## Kjente personer med navnet
* Gunnar Knudsen (1848–1928), norsk statsminister
* Gunnar Brun Nissen (1897–1991), norsk jurist
* Gunnar Myrdal (1898–1987), svensk økonom og politiker
* Gunnar Sønsteby (1918–2012) motstandsmann under andre verdenskrig. 
* Gunnar Stålsett (f. 1935), biskop
* Gunnar Berge (f. 1940), norsk politiker, tidligere finansminister og kommunalminister
* Gunnar Eggen (1946–2024), norsk travtrener og kusk
* Gunnar Staalesen (f. 1947), norsk forfatter og dramatiker
* Gunnar Pettersen (f. 1955), norsk håndballtrener
* Gunnar Bovim (f. 1960), norsk medisinprofessor, rektor ved NTNU fra 2013.
* Jan-Gunnar Winther (f. 1962), klimaforsker og direktør for Norsk Polarinstitutt
* Gunnar Wærness (f. 1971), norsk lyriker
* Jan Gunnar Solli (f. 1981), norsk fotballspiller

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Murmasji

**Murmasji** (russisk: Мурмаши, kildinsamisk: *Мӯрмаш, Muurmasj)* er en bymessig bosetning i Murmansk oblast i Russland. Bosetningen ligger like ved utløpet av elva Tuloma, 23 km sørvest for Murmansk. Murmasji hadde  (folketelling 2002: 16&nbsp;343).

Bosetningen ble grunnlagt i 1930 som en bosetning for arbeidere under byggingen av kraftverket Nedre Tuloma, som ligger like ved byen.

Murmansk lufthavn ligger like sørvest for Murmasji.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Gallipoli

**Gallipoli** kan sikte til:

* Gallipoli (film)
* Gallipoli (Italia), italiensk havneby nede på «hælen» på den italienske «støvelen». 
* Gallipoli (Tyrkia), en halvøy i provinsen Øst-Trakia i den europeiske delen av Tyrkia, med Egeerhavet i vest og stredet Dardanellene i øst.
* Slaget om Gallipoli
Kristiansten minnekapell

**Kristiansten minnekapell** er et kapell fra 1998 i Trondheim kommune i Trøndelag. Kapellet er underlagt Bakklandet menighet.

Kapellet er omgjort fra en kasematt ved Kristiansten festning. Festningen ble under andre verdenskrig benyttet av den tyske okkupasjonsmakten som rettersted for norske motstandsfolk og fanger fra andre land. Kasematten ble brukt som ventecelle.

## Referanser
Gallipoli (Tyrkia)

**Gallipoli** (gresk: Καλλίπολη; tyrkisk: Gelibolu Yarımadası) er en halvøy i provinsen Øst-Trakia i den europeiske delen av Tyrkia, med Egeerhavet i vest og stredet Dardanellene (Hellespont) i øst. I nyere tid er halvøya spesielt kjent for krigshandlingene der under første verdenskrig, det såkalte slaget om Gallipoli, som førte til seier for Det osmanske riket, og enorme tap for franske og britiske, inklusiv australske styrker.

Gallipoli har sitt navn fra greske Καλλίπολις, *Kallipolis*, i betydningen «Vakre by». I antikken var det også kjent som *Trakiske Khersonese*, fra gresk Θρακική Χερσόνησος (latin: *Chersonesus Thracica*).

Halvøya strekker seg i sørvestlig retning inn i Egeerhavet, mellom Dardanellene og Melasbukta (i dag Sarosbukta). Antikke kilder forteller at i nærheten av byen Agora var den beskyttet av en mur som strakte seg over dens full bredde. Landtangen som ble forsvart av muren var kun 36 stadia i bredden (omtrent 6.5&nbsp;km), men lengden på halvøya fra denne muren og til dens sørligste ende, Kapp Mastusia, var 420 stadia (omtrent 77.5&nbsp;km).

## Referanser
Lademoen kirke

**Lademoen kirke** er en langkirke fra 1905 på Lademoen i Trondheim kommune i Trøndelag. 

Kirka er bygget i stein og tegl og hadde opprinnelig plass til 1054. Kirkerommet er byens nest største etter Nidarosdomen. Kirken er oppført i Jugend/Ny-romanisk stil og tegnet av Kristiania-arkitekten Ole E. Stein. Langskipet er i teglstein med et ytre lag av råkoppstein, bygd 1903-05. Dette er den første råkoppkirken i Norge som ble bygd utenfor Oslo. 

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Bakklandet og Lademoen menigheter
* Strinda historielag om Lademoen kirke
*
Leinstrand kirke

**Leinstrand kirke** er en langkirke fra 1673 på Leinstrand sør i Trondheim kommune i Trøndelag.

Byggverket er i tre og har 200 plasser.

## Kirkegård
Leinstrand kirkegård er en gravlund for Leinstrand sogn ved Nypan i Leinstrand i Trondheim. Kirkegården ble anlagt i 1673 og vigslet samme år som flyttingen av Leinstrand kirke til nåværende sted. Leinstrand kirkegård har et areal på rundt 21 daa, noe som gjør den til en av byens mindre gravlunder målt i areal.

Kirkegården ble, som en av flere i Trondheim, utvidet med fem dekar jordbruksareal i siste halvdel av 2000-tallet.

## Referanser


## Litteratur
* 
* 
* 

## Eksterne lenker
* 
* 
* [Kart over Leinstrand kirkegård](https://allslekt.org/Gravplass-kart/(ST)%20Trondheim-Leinstrand.pdf) (Allslekt.org)
Leira kapell

**Leira kapell** er en langkirke fra 1898 i Trondheim kommune, Trøndelag fylke.

Byggverket er i tømmer og har 200 plasser.
Den er bygd som bedehus, påbygd i 1954 og innviet som kapell

## Litteratur
* (e-bok fra bokhylla.no)

## Eksterne lenker
* 
* Strinda historielag
*
Kolstad kirke

**Kolstad kirke** er en kirke konstruert i en kvadratisk form, fra 1986 ved området Saupstad og Kolstad i Trondheim kommune i Trøndelag fylke. Byggverket er i betong og har 374 plasser. Kirkebyggdatabasen opplyser at den har 460 sitteplasser, 
Norsk kirkeleksikon oppgir 374. Kirken er reist i en nordisk modernistisk stil. Arkitekt for kirken var Nils Henrik Eggen.

Altertavlen er utført i 1989 av Sigmund Lystrup, prekestolen og døpefonten er 
ved arkitekten. Begge er i tre fra 1986. Orgelet er fra Marcussen & Søn.

Kirken har tre kirkeklokker fra Olsen Nauen Klokkestøperi med inskripsjonen «Ære være Gud i det høyeste - Fred på jorden».

Kirken var med i reklamen for Kirkevalget 2009.

## Se også
* Saupstad gravlund

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Kristian P. Wilsgård

**Kristian Paulsen Wilsgård** (født 11. januar 1983) er en norsk forretningsmann og politiker (FrP).

Han begynte som røkter i familievirksomheten Wilsgård Fiskeoppdrett i Torsken på Senja. Han har siden vært daglig leder i IT-selskapet NorWeb Development 2007–2010 og i Senja Havbruksservice fra 2016. Han er bosatt i Tromsø.

Wilsgård var nestformann i Fremskrittspartiets Ungdom i Troms 2000–2007, leder i partiorganisasjonen og kommunestyregruppen i Torsken FrP 2003–2007, varamedlem av Troms fylkesting 2003–2011, politisk nestleder i Troms FrP 2007–2009 og medlem av kontrollutvalget i Tromsø kommune 2011–2012. Han var ansatt som regionsekretær for FrP i Nord-Norge 2010–2012 og som politisk rådgiver for helse- og sosialbyråd Kristoffer Kanetrøm i Tromsø kommune 2012–2015. I 2016 ble han valgt til leder i Tromsø FrP og nominert til FrPs 2. kandidat til Stortinget fra fylket. Fra 1. oktober 2017 til 17. januar 2018 var han fast møtende vara på Stortinget mens Per-Willy Amundsen var statsråd. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Løype

: *Løype kan også vise til [[skiløype]]*
**Løype**, på riksmål også **løpe**, også kalt **ostelø(y)pe** når den brukes til ysting, er en blanding av enzymer som får melkeproteinet kasein til å *løpe sammen* (koagulere) og danne en tett struktur, ostemasse. Den viktigste bestanddelen i løype er kymosin, en proteinase, dvs. et enzym som kan spalte proteiner. Løypeenzymer spalter melkens kappa-kasein, og kaseinet blir til para-kappa-kasein som ikke er løselig i melken, men klumper seg sammen (aggregerer).

Løype framstilles helst av løypemager (kjese) fra kalver om den skal brukes til ysting av ost. Tradisjonelt ble løype fremstilt ved at vann og biter av kjese ble kokt opp og ble til osteløype.  Løype kan også produseres fra andre materialer, og et eksempel er såkalt *gulmaureløype*. Denne løypen lages av planten gulmaure (*Galium verum*) og blir blant annet brukt til å framstille ost i Chester i England og i Irland. Gulmaure er også kjent under navn som *ystegress*, *melkeyste*, *marifegra*, *modra*, *frøyagress* og *Jomfru Marias sengehalm* / *Vår frues sengestrå*. Løype kan nå fremstilles ved bruk av genteknologi. Genet for enzymet blir da satt inn i DNA hos mikroorganismer (bakterier, gjær eller mugg) som produserer enzymet og skiller det ut til omgivelsene. Dette kalles mikrobiell løype. Andre enzymer kan også brukes som et alternativ til kymosin for å koagulere melk, for eksempel pepsin fra gris og proteinaser fra planter eller muggarter.

## Litteratur
* Walstra, P., Wouters, J.T.M., & Geurts, T.J. 2006. *Dairy Science and Technology*, second edition, Taylor and Francis Group, Boca Raton, London and New York.
Leif

**Leif** og **Leiv** er mannsnavn av norrøn opprinnelse. De er kortformer av norrøne navn som sluttet på *-leif* som Torleif, Oddleif o l. Betydningen er «arving» eller «etterkommer». *Leiv* skrevet baklengs blir kvinnenavnet Viel.

## Utbredelse
*Leif* er kjent i Norge fra middelalderen. *Leif* var blant de mest populære navnene på nyfødte gutter i Norge i perioden ca. 1910&ndash;1950. *Leif [[Arne]]* og *Leif [[Erik]]* er de vanligste sammensetningene av navnet.

I Sverige var *Leif* mest brukt fra 1920-årene til 1960-årene.

|}

## Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
* Leiv Eiriksson (ca. 973&ndash;ca 1020), norrøn oppdagelsesreisende
* Leif Høegh (1896&ndash;1974), norsk skipsreder
* Leif Juster (1910&ndash;1995), norsk artist
* Leif Bryde Lillegaard (1918&ndash;1994), norsk journalist og forfatter
* Leif Vetlesen (1921&ndash;2003), norsk sjømann, organisasjonsmann og forfatter
* Leif Haraldseth (1929&ndash;2019), norsk LO-leder
* Leif Aage Hagen (1942&ndash;2020), norsk forretningsmann, kjent som Porno-Hagen
* Leif Garrett (1961&ndash;), amerikansk sanger og skuespiller
* Leif Ove Andsnes (1970&ndash;), norsk pianist

## Annen bruk av navnet
* *Leif* er et enkelt anagram av ordet *feil* og brukes derfor av og til som en uformell betegnelse på skrivefeil.
* Leif er også tittelen på en svensk filmkomedie fra 1987
* Leifene (1991&ndash;), norsk showgruppe (Finn Schau, Lasse Lindtner & Geir-Atle Johnsen)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Lo kirke

**Lo kirke** er en trekirke fra 1600-tallet som opprinnelig stod ved Lofjorden i Åsen i Trøndelag. Kirken ble demontert i 1856 og gjenoppbygd som sjøhus på Saltøya i 1859. I 1909 ble bygningen kjøpt på auksjon av Johan L. Fløan på vegne av seg selv og de andre grunnleggerne av Trøndelag Folkemuseum. Kirken ble gjenreist på friluftsmuseets område på Sverresborg i 1921. Bygget fikk tilbake sitt opprinnelig utseende, og interiøret ble rekonstruert.



File:Sverresborg Trøndelag Folkemuseum Trondheim Norway 2019-04-26 Lo kirke (Fra Åsen Levanger 1615, gjenreist 1921) Church 05908.jpg|

File:Sverresborg_Trøndelag_Folkemuseum_Trondheim_Norway_2019-04-26_Lo_kirke_(Fra_Åsen_Levanger_1615,_gjenreist_1921)_Church_05919.jpg|

File:Sverresborg Trøndelag Folkemuseum Trondheim Norway 2019-04-26 Lo kirke (Fra Åsen Levanger 1615, gjenreist 1921) Church 05929.jpg|

File:Sverresborg Trøndelag Folkemuseum Trondheim Norway 2019-04-26 Lo kirke church Vollumsgården etc 05957.jpg|



## Referanser


## Litteratur
* 

## Eksterne lenker
* Sverresborg Trøndelag Folkemuseum om kirken
* 
*
Ranheim kirke

**Ranheim kirke** er en korskirke fra 1933 i Trondheim kommune, Trøndelag fylke. Kirken er tegnet av arkitekt Roar Tønseth.

Byggverket er i mur og har 300 plasser. Den er utsmykket av Ingrid Kiær.

Det er kirkegård ved kirken.

## Historikk

Ved kgl.res. av 2. november 1896 ble det tillatt å bygge et kapell på Ranheim gårds grunn, innviet 20. april 1898. Dette kapellet skulle få mindre enn en menneskealder. Straks etter midnatt den 25. januar 1932 slo lynet ned og i løpet av en times tid brant bygningen ned til grunnen. Ved kgl.res. av 11. november 1932 ble det nye kapellet for Ranheim kapelldistrikt tillat oppført på en annen lokasjon enn den første. Den nye kirken ligger høyere og friere.

## Referanser


## Litteratur
* 
* 

## Eksterne lenker
* 
*
Rosenborg kapell

**Rosenborg kapell** er et kapell fra 1974 i Trondheim kommune i Trøndelag. Det befinner seg i sokkeletasjen i Bakklandet menighets omsorgssenter og har 70 plasser.

## Litteratur
* 

## Eksterne lenker
* Omsorgssenteret om kapellet 
* Bakklandet og Lademoen menigheter
Eminem Presents: The Re-Up

***Eminem Presents The Re-Up*** (utgitt 5. desember 2006) er et samlealbum produsert av Eminem med formål å hjelpe de nye Shady Records artistene Stat Quo, Ca$his og Bobby Creekwater. 

## Sporliste

#«Shady Narcotics» (Intro) av Eminem 0:56 
#«We're Back» av Eminem, Stat Quo, Obie Trice, Bobby Creekwater og Ca$his 3:59 
#«Pistol Pistol» (Remix) av Obie Trice 2:25 
#«Murder» av Bizarre og Kuniva fra D12 2:10 
#«Everything Is Shady» av Ca$his 4:29 
#«The Re-Up» av Eminem og 50 Cent 2:57 
#«You Don't Know» av 50 Cent, Eminem, Ca$his og Lloyd Banks 4:17
#«Jimmy Crack Corn» av Eminem og 50 Cent 3:54 
#«Trapped» av Proof fra D12 0:58 
#«Whatever You Want» av Swifty McVay og Mr. Porter fra D12 2:49 
#«Talkin All That» av Ca$his 4:05 
#«By My Side» av Stat Quo 4:06 
#«We Ride for Shady» av Obie Trice og Ca$his 3:08 
#«There He Is» av Bobby Creekwater 4:25 
#«Tryin' Ta Win» av Stat Quo 3:52 
#«Smack That» (Remix) av Akon, Stat Quo og Bobby Creekwater 5:11 
#«Public Enemy #1» av Eminem 1:58 
#«Get Low» av Stat Quo 3:19 
#«Ski Mask Way» (Eminem Remix) av 50 Cent 3:05 
#«Shake That» (Remix) av Eminem, Obie Trice, Bobby Creekwater og Nate Dogg 2:59 
#«Cry Now» (Shady Remix) av Obie Trice, Kuniva, Bobby Creekwater, Ca$his og Stat Quo 5:09 
#«No Apologies» av Eminem 4:18 
#«Billion Bucks» (Bonusspor) av Stat Quo

## Kilder
* 

## Eksterne lenker
*
Out to Lunch

**Out to Lunch** (etablert 1984) var en norsk jazzgruppe med
Olaf Kamfjord bass, 
Rune Klakegg piano,
Bjørn Klakegg gitar,
Vidar Johansen saksofon, og
Svein Christiansen trommer.
De ga ut *Out to lunch* (Odin Records, 1988).  Den andre utgivelse var
*Kullboksrytter* (Curling Legs, 1995) med Den Norske Strykekvartett (Harald Aadland, Mette Elisabeth Steen, Natasha Brofsky og Oddbjørn Bauer) samt vokalist Sidsel Endresen.  De turnerte til 15-årsjubileet.

## Referanser
Strinda kirke

**Strinda kirke** (også kjent som **Moholt kirke**) er en kirke fra 1900 i Trondheim kommune, Trøndelag fylke. I sitt ytre ser kirken ut til å være en korskirke med svært korte tverrarmer, men den er innredet som langkirke.

Etter lang planleggingstid ble Strinda kirke bygget på Vestre Moholt. Vigslinga skjedde
18. oktober 1900. Arkitekter var Lars Solberg og Johan Christensen. Snekker O. A. Henriksen bygde kirka for 33.500 kroner.

Byggverket er i tre og har 500 plasser.

Moholt kirkegård ligger ved kirken. Nord for kirken er Moholt krematorium.

## Referanser


## Litteratur
* Strinda kirke 100 år (PDF hos Strinda historielag)
* Om kirkene i Strinda prestegjeld (Utdrag fra bygdebok utgitt 1947)
* 

## Eksterne lenker
* 
* Wiki Strinda
*
Gouda (kommune)

**Gouda** er en by og kommune i provinsen Zuid-Holland i Nederland. Arealet er 18,1 km² og innbyggertallet i 2024 var 75 758. 

Byen ligger sentralt i «Randstad»-regionen. Det er omtrent like langt fra Haag, Rotterdam og Utrecht. 

Den kjente nederlandske osten «Oude Gouda» (= Gamle Gouda) har sitt navn fra Gouda. Gouda ligger ved sammenløp av Gouwe og Hollandse IJssel elvene. Delvis takket av innlandsfart på disse elvene vokste Gouda til en viktig by i middelalderen. I sentrum finnes de mange gamle bygninger og monumenter. Av disse er rådhuset og Sint-Janskirke de mest kjente.

## Uttale
Gouda uttales med samme diftong som i *aula* eller *Klaus*.

## Personer fra Gouda
* Desiderius Erasmus (1466–1536), filosof
* Adriaan Vlacq (1600–1667), matematiker
* Hendrik Bary (1626–1707), kobberstikker
* Gerard Kamphuisen, sies å være oppfinneren av sirupvaffelen i 1810
* Pieter Johannes van Rhijn (1886—1960), astronom
* Leo Vroman (1915-2014), poet.
* Dick van Dijk (1946–1997), fotballspiller
* Ad Melkert (f. 1956), politiker
* Ed de Goey (f. 1966), fotballspiller
* Marco de Goeij (f. 1967), komponist
* René Van Der Wouden (f. 1972), musiker
* Andrea Nuyt (f. 1974), skøyteløper
* Margrieta Wever (f. 1978), modell og forfatter
* Paulien van Deutekom (f. 1981), skøyteløper
* Léon de Jong (f. 1982), politiker

## Vennskapsbyer
* Kongsberg i Norge, siden 1956
* Gloucester i England, siden 1972
* Solingen i Tyskland, siden 1957

## Referanser

## Eksterne lenker
*
Strindheim kirke

**Strindheim kirke** er en arbeidskirke fra 1979 i Trondheim kommune, Trøndelag fylke.

Byggverket er i tegl og har 350 plasser.

## Referanser


## Litteratur
* Strindheim menighet
* 

## Eksterne lenker
* Trondheim byleksikon
* 
*
Rogério Ceni

**Rogério Mücke Ceni** (født 22. januar 1973 i Pato Branco i Paraná i Brasil) er en brasiliansk fotballtrener og tidligere fotballspiller som er hovedtrener for Clube de Regatas do Flamengo. 

Han er den keeperen som har skåret flest offisielle FIFA-mål pr. 1. oktober 2015 med 131 scoringer.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Sfakteria

**Sfakteria** (gresk: Σφακτηρία), eller Sfagia, er en liten ubebodd gresk øy på vestkysten av Peloponneshalvøya. Den ligger i Middelhavet utenfor innseilingen til havnebyen Pylos i Messenia, og tilhører øygruppen De joniske øyer. Stedet er kjent for flere historiske slag.

## Beskrivelse

Sfaktiria består av steinete øy med bratte skråninger i sør opp til 90 meter høye klipper, overgrodd av tett kratt. Den er 4,6 km lang og 1 km bred som dekker et areal på 5 km². Det høyeste punktet er 137 meter.

## Historie
Grunnet sin plassering har Sfakteria vært åsted for flere historie slag.

### Slaget ved Sfakteria (425 f.Kr.)
Etter feilslåtte fredsforhandlinger mellom Sparta og Athen under Peloponneskrigen i 425 f.Kr. fulgte slaget ved Pylos. Under slaget ble et antall spartanere som var strandet på øya Sfakteria angrepet i et nytt slag, slaget ved Sfakteria, beskrevet av historikeren Thukydid. De ble nedkjempet og tatt til fange av en athensk styrke under ledelse av Kleon og Demosthenes. Levninger av den antikke festningen på høyden Agios Elias på nordsiden av øya, der spartanerne hadde søkte tilflukt, ble ødelagt under den andre verdenskrig ved at moderne militære anlegg ble bygget.

### Slaget ved Sfakteria (1825)
Under den greske selvstendighetskrigen (1821–1829) mot Det osmanske rike ble den 8. mai 1825 utkjempet et slag på øya mellom gresk frihetskjempere ledet av Anastasios Tsamados og en stor egyptisk-arabisk styrke ledet av Ibrahim Pasha. Rundt 1500 arabere gikk i land på øya angrep en liten kontingent av greske sjøfolk og soldater som standhaftig forsvarte seg. Tsamados ble skutt i beina, men kjempet videre på knærne inntil han ble drept.

### Slaget ved Navarino (1827)
Den 20. oktober 1827 ble sjøslaget som ble kjent som slaget ved Navarino utkjempet i bukta ved øya Sfakteria hvor en allierte flåte bestående av stormaktene Storbritannia, Frankrike og Russland møtte en osmansk-egyptisk flåte under Ibrahim Pasha. 82 osmanske krigsskip ble senket, og rundt 8000 arabere ble drept. De allierte mistet ikke et eneste skip, og kun 181 menn ble drept. Slaget var avgjørende for utfallet av den greske selvstendighetskrigen og førte til Hellas vant sin selvstendighet etter år med krig mot Det osmanske rike. Selv i dag er det skipsvrak fra denne kampen på havbunnen.

## Monumenter

Det er i dag flere monumenter på øya som minnes slaget ved Navarino, og andre falne:

* Monument for den franske kaptein Mallet på sørspissen av øya 
* Monument for falne russiske sjømenn på den nordlige spissen ved en liten kirke.
* Minnesmerke for grev Annibale Santorre di Rossi de Pomarolo (død 1825) på østkysten av øya. Drept av tyrkiske tropper. 
* Grav for prins Paul Marie Bonaparte (død 1827 i Spetses) 
* Et monument for falne britiske sjøfolk står på en liten holme Khelonaki midt i bukta.

## Eksterne lenker
*
Nikiasfreden

**Nikiasfreden** var en fredsavtale i antikken som ble signert mellom de greske bystatene Athen og Sparta i mars 421 f.Kr., og som markerer slutten på den første halvdelen av Peloponneskrigen.

Forhandlingene ble begynt av Pleistoanaks, konge av Sparta, og den athenske generalen Nikias. Begge besluttet å la alt gå tilbake til hva som hadde vært før krigen, det vil si at de leverte tilbake det som ble erobret under krigen, unntatt Nisaiai, hovedhavnen til Megara, som skulle forbli på Athens hender, og Plataiai, som forble under kontrollen til Theben. Amfipolis skulle leveres tilbake til Athen, og Athen skulle løslate alle fanger som ble tatt etter slaget ved Sfakteria. Templer over hele Hellas skulle åpnes for tilbedere fra alle byer, og orakelet i Delfi skulle få tilbake sitt selvstyre. Athen kunne fortsatt samle tributt fra de bystater som hadde fått fra siden tiden til Aristides, men Athen kunne ikke tvinge dem til å bli alleirte. Athen måtte også gå med på å komme til støtte for Sparta om helotene (spartaneres slavebefolkning) gjorde opprør. Alle Spartas allierte gikk med på å signere fredsavtalen, unntatt Boiotia, Korint, Elis og Megara.

Fredsavtalen ble brutt kort tid etter, og etter flere tilbakeslag ble den helt oppgitt i 414 f.Kr.

## Referanser


## Eksterne lenker
*Engelsk oversettelse av fredsavtalen , *Livius.org*
Tempe kirke

**Tempe kirke** er en langkirke fra 1960 i Trondheim kommune, Trøndelag fylke. Kirken er tegnet av arkitekt Roar Tønseth.

Byggverket er i tegl og har 240 plasser.

## Referanser


## Litteratur
* Strinda historielag: Tempe kirke 50 år

## Eksterne lenker
* Trondheim byleksikon
* 
* Wiki Strinda
* 
*
Tiller kirke

**Tiller kirke** er en langkirke fra 1901 i Trondheim kommune, Trøndelag fylke.

Byggverket er i tømmer og har 200 plasser. Kirken ble påtent og brant i 2001, men er satt i stand igjen. Det har vært minst tre tidligere kirker på stedet.

Det er kirkegård ved kirken.

## Tidligere kirker
I 1820 ble det oppført en åttekantet kirke i laftet av grovt tømmer og i omtrent samme stil som Buvik eller Klæbu kirker. Kirken innviet i 1820 erstattet en bygning som gikk med i et kvikkleirskred i 1816. Den var 7,6 meter på langsiden og 5,1 meter på øvrige seks sider. Tak og tårn ble båret av fire 12 meter høye søyler som var 40 cm brede nederst. Tårnet var en firkantet takrytter i reisverk. Denne kirken hadde orgel på et galleri. Det var to smale (90 cm brede) sidegallerier 4 meter over gulvet i skipet. Den hadde prekestolsalter (prekestolen over alteret som del av altertavlen). Det var omkring 240 sitteplasser. Den ble oppvarmet med vedovner i skipet. På 1890-tallet ble det meldt at bygget var forfallent. 

Kirken fra 1820 sto på Tiller gården og ble revet etter at ny kirke i 1901 ble oppført på ny tomt på Skjetne (Sjetnan). Det er ikke funnet noe fotografi av bygget fra 1820. Det var trolig Johan Hansen Nordsethsagen som var byggeleder både for Buvik kirke (ferdig 1819) og Tiller kirke. Kirken innviet i 1820 sto omkring 200 meter vest for den som gikk med i Tiller-raset. Et bilde brukt til altertavle ble bevart og flyttet til den nye kirken.

Kirken som gikk med i skredet i 1816 var oppført i 1802. Kirken fra 1802 erstattet en forfallen bygning oppført i 1665 omkring 100 meter lenger sør og det var trolig en langkirke med våpenhus og kor tilbygget og med tårn midt over skipet. Kirken oppført i 1665 erstattet et skrøpelig bygg av ukjent alder; Tiller kirke er nevnt i kilder første gang i 1530 og det var trolig en stavkirke. Tiller var en stor gård og det er trolig at den i middelalderen hadde en høgendeskirke. Ifølge byleksikonet var kirken fra 1802 også åttekantet.

## Referanser


## Litteratur
* 

## Eksterne lenker
* 
*
Else

**Else** er en nordisk kortform av kvinnenavnet Elisabet som har opprinnelse i det hebraiske navnet *Elisjeba* som betyr «Gud er fullkommen».

## Utbredelse
Navnet *Else* er kjent i Norge fra 1300-tallet. *Els* og andre relaterte former var det nest vanligste kvinnenavnet i Tyskland i senmiddelalderen.

*Else* var blant de mest populære navnene på nyfødte jenter i Norge i perioden ca. 1910&ndash;1950. I Danmark var *Else* et svært populært navn på jentebarn født rundt 1920-tallet.

*Else [[Marie]]*, *Else [[Karin]]* og *Else [[Margrethe]]* er vanlige sammensettinger av navnet i Norge.

*Else* er i dag et vanlig navn på Grønland, i Danmark og Norge. 

|}

## Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.

* Else Marie Christiansen (1921–2017), norsk skøyteløper
* Else Breen (1927–2025), norsk forfatter
* Else Marie Jakobsen (1927–2012), tekstilkunstner
* Else Michelet (1942–2021), norsk kringkastingsmedarbeider, forfatter og satiriker
* Else Færden (1952–), norsk forfatter av barne- og ungdomsbøker
* Else Kåss Furuseth (1980–), norsk komiker og skuespiller

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Ingebjørg Skoghaug

**Ingebjørg Skoghaug** (1912–2008) var en norsk sykepleier og offiser i Forsvarets sanitet. Under andre verdenskrig var hun eneste kvinne som gjorde tjeneste i Kompani Linge (Norwegian Independent Company No.&nbsp;1).

Skoghaug var utdannet sykepleier. I 1941 flyktet hun fra det okkuperte Norge til Shetland med fiskeskøyta «Utnøringen». Hun arbeidet først ved et engelsk sykehus i London, før hun i februar 1942 ble sykepleier i Kompani Linge. Hun arbeidet i tre og et halvt år ved kompaniets base i Aviemore i Skottland. Her ble hun kjent under kallenavnet «Nursa». Hun ønsket å få fallskjermtrening, men fikk ikke tillatelse til det.

Etter krigen fortsatte Skoghaug i Forsvarets sanitet. Fra 1949 tjenestegjorde hun i to år som brigadesøster med løytnants grad i Tysklandsbrigaden. Under Koreakrigen tjenestegjorde hun i ni måneder ved det norske feltsykehuset (NORMASH) i Sør-Korea. Hun ble pensjonert fra forsvaret i 1981.

Skoghaug ble i 1949 innstilt til Haakon VIIs Frihetsmedalje, som er en medalje som tildeles sivile som har gjort en ekstraordinær tjeneste under krig. Tildelingen ble endret til Kongens fortjenstmedalje i gull etter gjennomgang av tjeneste og tilbakemelding fra pasienter.

## Referanser
Stugudal kapell

**Stugudal kapell** er en langkirke fra 1957 i Tydal kommune, Trøndelag fylke.

Byggverket er i tømmer og har 106 plasser.

Adkomst til stedet er via fylkesvei 705.

## Referanser


## Litteratur
* 
* 

## Eksterne lenker
* 
* 
* Pilegrimsleden
Langesund kirke

**Langesund kirke** er en arbeidskirke fra 1991 i Bamble kommune, Telemark fylke. Kirken erstattet den eldre Langesund kirke, som brant ned i 1988.

## Beliggenhet
Adkomst til kirken er via Fv352 og Fv200. Gateadressen er Kirkeveien 10, 3970 Langesund.

## Den nye kirken
Grunnstenen ble nedlagt 28. juni 1991 av prinsesse Märtha Louise i nærvær av kong Harald, dronning Sonja og kronprins Haakon. Kirken ble innviet i 1992 etter at en kirke fra 1755 brant i 1988. Kirken er for en stor del av mur kledd med treverk. En modell av barken «Solid» henger som kirkeskip i Langesund kirke.

## Den gamle kirken
Den originale kirken ble innviet i 1753, og ble opprinnelig kalt Bethel kirke. På 1900-tallet ble den restaurert under ledelse av arkitekt Wilhelm Swensen. I 1988 brant kirken, etter det som mest sannsynlig var forårsaket av en elektrisk feil.

### Bildegalleri

File:Langesund Kirke (kirkebyggets far).JPG|Gravsten på kirkegården ved Langesund kirke, med teksten "KIRKEBYGGETS FAR HANS R. LINAAE 1705-1759, LOSOLDERMANN HANS L. LINAAE 1747-1831, MALEREN PAUL LINAAE 1790-1866" 


## Kirkegården
På kirkegården hviler blant andre den danskfødte marineoffiseren Hans Peter Holm, som kjempet i Norge under krigen i 1812.

## Referanser


## Litteratur
* 
* 

## Eksterne lenker
* 
* Langesund menighet