open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Smørsil

**Smørsil** er en sil til å helle kjernemelken gjennom for å fange opp små smørkorn. Smørsiler har en sylinderformet trøsk av tre og bunn av metallnett.

## Litteratur
*Østby, Jon Birger (1984): ''Nomenklatur for melkestell. Med tegninger av Torill Sand.'' Oslo.

## Eksterne lenker
* Se smørsil i DigitaltMuseum
Hevertjønna

**Hevertjønna** er en innsjø i Rennebu kommune i Trøndelag. Innsjøen ligger på 916 moh i Ramsfjella i turområdet Barnas Naturverden. I vannet finnes det en bestand av fjellørret. Vannet ligger på toppen av skaret mellom Ryphøa og Bekkhøa. I sørenden av vannet renner elva Hevra ut. Ved vannet ligger turisthytta Hevertjønna. Rundt vannet finnes flere fjell. Det høyeste er Ramshøkallen 1251. 

## Referanser
Barnas Naturverden

**Barnas Naturverden** er et turområde i Rennebu i Trøndelag, øst for Trollheimen. Det består av de tre enkle turisthyttene Hevertjønna, Damtjønna og Ramssjøen. Det presenteres som barnevennlig, med korte gangavstander mellom hyttene. Det går en trekant med merkede stier mellom hyttene. Fra Hevertjønna til Damtjønna er det 5 km, Damtjønna til Ramssjøen 6 km og Ramssjøen til Hevertjønna 8 km.  

Området ligger mellom Granasjøen på Nerskogen på den ene siden og Berkåk og Ulsberg på den andre. Ramshøkallen (1&nbsp;251 moh) er det høyeste punktet langs det merkede rutenettet, mens Digerhøa (1&nbsp;254 moh) er den høyeste toppen i området. Hevertjønna (916 moh) ligger ved hytta med samme navn. 

Området ble etablert som turnett i 1995, som et bygdeutviklingstiltak i Rennebu i samarbeid med berørte grunneierlag.
Det er også utgitt en barnebok i tilknytning til turområdet.
## Referanser
Ramshøkallen

**Ramshøkallen** er et fjell i Rennebu i Trøndelag. Det har en høyde på  meter over havet og har en primærfaktor på 160 meter. Det ligger i Ramsfjella i Barnas Naturverden. Ved foten av fjellet ligger innsjøen Holmtjønna. Fra toppen er det god utsikt da den er en av de høyeste toppene i området.

## Referanser
Ramshøpiken

**Ramshøpiken** er et fjell i Rennebu i Trøndelag. Det har en høyde på  meter over havet og har en primærfaktor på 130 meter. Fjellet ligger i Ramsfjella i Barnas Naturverden. Ved foten av fjellet ligger Hevertjønna. Fjellet er dominant i området på grunn av sin form. Den kan sees på relativt lang avstand fra nordøst, blant annet fra E6 ved Berkåk og fra Garli. Det er ikke det høyeste fjellet i området, men toppen har likevel god utsikt mot Trollheimen i vest, Forollhogna i øst og Ilfjellet i nord.

## Referanser
Les âges

****** (*Tidsaldrene*) eller ****** er en *[[opéra-ballet]]* med en prolog og tre akter av den franske komponisten André Campra. Librettoen er av Jean-Louis Fuzelier. Den ble uroppført på Académie royale de musique 9. oktober 1718.

De tre aktene har titlene:
#**' (Ungdom eller naive kjærlighet)
#**' (Mandighet eller søt kjælighet)
#** (Alderdommen eller leken kjærlighet)

## Roller

## Kilder
**The Viking Opera Guide* ed. Holden (Viking, 1993)
*Le magazine de l'opéra baroque
*Amadeus Almanac (9 October 1718), accessed 6 November 2009

## Eksterne lenker
*
Ryphøa

**Ryphøa** er et fjell i Rennebu i Trøndelag. Det har en høyde på  meter over havet og ligger i Ramsfjella i Barnas Naturverden. Primærfaktoren er 95 meter. Fjellet ligger øst for Hevertjønna. Fjellet kan sees fra E6 fra Berkåk og Ulsberg.

## Referanser
Bekkhøa

**Bekkhøa** (også kalt *Hevertjønnfjellet*) er et fjell i Rennebu i Trøndelag. Fjellet har to topper; Fremre Bekkhøa på 1&nbsp;058 meter og Ettre Bekkhøa på 1&nbsp;036 meter. Fjellet har en primærfaktor på 110 meter og ligger i Ramsfjella i Barnas Naturverden. Ved foten av fjellet ligger Hevertjønna.

## Referanser
Grønhøa

**Grønhøa** er et fjell i Rennebu i Trøndelag. Fjellet har en hovedtopp på 1&nbsp;000 meter og en mindre topp på 991 meter. Fjellet ligger på vestsiden av Heverfallet i Ramsfjella i Barnas Naturverden. Fjellet kan sees fra E6 ved Ulsberg.

## Referanser
Damtjønna

**Damtjønna** er en innsjø i Rennebu i Trøndelag. Vannet ligger 682 moh i skogen ved foten til Ramsfjella i Barnas naturverden. Ved vannet ligger den ubetjente turisthytta med samme navn. Hytta ligger på østsida av vannet. Ved hytta finner du både kano og båt som kan brukes til fiske. Det er en bestand av ørret i vannet. Vannet er ikke spesielt stort og ligger i et myrområde inne i skogen. Derfor er det mye siv i enkelte områder. Vannet har en spesiell form med to deler. De to delene møtes i nordenden av vannet. De to delene er skilt mellom en lang odde. Hoveddelen av vannet ligger på østsiden av odden. På vestsiden er det et langt smalt sund. Det er i hovedsak sandbunn i vannet.

## Referanser
Acrobolbia

* Se systematisk inndeling

***Acrobolbia*** er en slekt av biller som hører til gruppen hornbiller i familien skarabider (Scarabaeidae).

## Utseende
*Acrobolbia macrophylla* er en middelsstor (20–25 millimeter), avlangt oval, glinsende svart bille. Oversiden er naken og fint punktert. På hodet er clypeus ("overleppen") ganske lang, tilspisset i den ytre delen. Det mest påfallende kjennetegnet er at hannens antenner, særlig den vifteformede køllen, er svært lange, omtrent så lange som pronotum. Slik sett ligner arten lite på andre hornbiller, som nesten alltid har korte antenner, men mye på noen arter innen gruppen oldenborrer (Melolonthinae), for eksempel slekten *[[Polyphylla]]*. Beina er kraftige og gulrøde bortsett fra at spissene av lårene og leggene er smalt svarte.

## Levevis
Arten er ganske sjelden og bare kjent fra noen få eksemplarer . Lite synes være kjent om biologien.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Sør-Amerika (kjent fra Venezuela, Ecuador og Peru).

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
**** Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
***** Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
****** Stammen Cyclocephalini 
******* Slekten *Acrobolbia* Ohaus, 1912
******** *[[Acrobolbia macrophylla]]* Ohaus, 1912

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Dynastidae du monde- sjekkliste over artene
Harposcelis

* Se systematisk inndeling

***Harposcelis*** er en slekt av biller som hører til gruppen hornbiller i familien skarabider (Scarabaeidae).

## Utseende
En ganske stor (ca. 40 millimeter), blankt svart bille, en av de største artene i Cyclocephalini. Kroppen er parallellsidig og noe flat. Fasettøynene er forholdsvis store og runde. Pronotum er fint og spredt punktert, dekkvingene har markerte punktrader. Hunnen er nesten umulig å skille fra artene i den beslektede slekten *[[Surutu]]*, hannene kan kjennes på at for-leggene er lange og krummede, og at hofteringen (*trochanter*) på det første beinparet har en framoverrettet pigg.

## Levevis
Arten lever i lavlands-regnskog og har blitt regnet som ganske sjelden, men den kan fanges tallrikt i lysfeller noen ganger. De voksne billene kommer til lys mellom kl 2400-0400 om natten .

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Sør-Amerika øst for Andesfjellene. Den er registrert fra Fransk Guyana, Surinam, Brasil, Ecuador og Peru .

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
**** Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
***** Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
****** Stammen Cyclocephalini 
******* Slekten *Harposcelis* Burmeister, 1847
******** *[[Harposcelis paradoxus]]* Burmeister, 1847

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Dynastidae du monde- sjekkliste over artene
Hemicyrthus

* se systematisk inndeling

***Hemicyrthus*** er en slekt av biller som hører til familien skarabider (Scarabaeidae). De hører til underfamilien hornbiller (Dynastinae).

## Utseende
Middelsstore (ca. 20 millimeter), brede og hvelvede, blanke, mørke hornbiller. Disse artene mangler påfallende horn eller knøler. Hannene har heller ikke forstørrede forføtter, og den ytre forskjellen mellom kjønnene er liten. Artene mangler flygevinger.

## Levevis
Artene har svært begrensede utbredelser - den videst utbredte er *Hyboschema villersi* som er kjent fra lokaliteter som ligger over en avstand på ca. 30 kilometer. De andre artene er bare kjent fra lokaliteter som ligger innen en avstand på 4 kilometer eller mindre. Forøvrig er lite kjent om biologien til slekten.

## Utbredelse
Slekten finnes bare på Ny-Caledonia.

## Systematisk inndeling
Slektens systematiske plassering er usikker, kanskje burde den plasseres i Oryctoderini heller enn Hexodontini.

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
**** Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
***** Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
****** Stammen Hexodontini Lacordaire, 1856
******* Slekten *Hemicyrthus* Reiche, 1860
******** *[[Hemicyrthus blaffarti]]* Krell & Theuerkauf, 2015 
******** *[[Hemicyrthus chazeaui]]* Dechambre, 1982
******** *[[Hemicyrthus costatus]]* Dechambre, 1982
******** *[[Hemicyrthus elongatus]]* Dechambre, 1982
******** *[[Hemicyrthus gutierrezi]]* Dechambre, 1982
******** *[[Hemicyrthus reichei]]* Dechambre, 1982
******** *[[Hemicyrthus serresii]]* (Montrouzier, 1860)
******** *[[Hemicyrthus villersi]]* (Montrouzier, 1860)

## Referanser


## Kilder
* Dynastidae du monde- sjekkliste over artene 

## Eksterne lenker
*
Midtfjellet (Rennebu)

**Midtfjellet** er et fjell i Rennebu kommune i Trøndelag. Det er 1&nbsp;081 meter høyt og ligger sør for Ramssjøen i Ramsfjella i Barnas Naturverden. Ved sørfoten av fjellet ligger Langvatnet.

## Referanser
Brattskarven (Rennebu)

**Brattskarven** er et fjell i Rennebu kommune i Trøndelag. Det har en høyde på  meter over havet og ligger i Ramsfjella i Barnas Naturverden. Fjellet ligger ved Granasjøen og er det vestligste fjellet i Ramsfjella. På nordsia og østsia av fjellet ligger Brattskarvtjønnin.

## Referanser
Digerhøa

**Digerhøa** er et fjell i Rennebu i Trøndelag. Det er 1&nbsp;254 meter høyt og er det høyeste fjellet i Ramsfjella i Barnas Naturverden. Fjellet ligger på nordsia av Svartbekkdalen. Fjellet kan sees fra Hevertjønna. Toppen har god utsikt i alle retninger.

## Referanser
Mattmar

**Mattmar** er et småsted med 143 innbyggere 2010 i Åre kommune midt i Jämtland. Mörsil, ikke langt unna, har skole og butikk for stedets innbyggere.
Ramssjøen

**Ramssjøen** er en innsjø i Rennebu kommune i Sør-Trøndelag. Innsjøen ligger 697 moh. Vannet ligger på nordsia av Ramsfjella i Barnas Naturverden. Sør for vannet ligger Nørdstfjellet 1119 moh og Midtfjellet 1081 moh. Ca 500 meter vest for vannet ligger turisthytta Ramssjøen.

## Referanser
Nørdstfjellet

**Nørdstfjellet** er et fjell i Rennebu i Trøndelag. Det har en høyde på  meter over havet og ligger i Ramsfjella i Barnas Naturverden. Det er det nordligste fjellet i Ramsfjella. Ved foten av fjellet ligger Ramssjøen og rett øst for fjellet ligger Midtfjellet.

## Referanser
L’Europe galante

***L'Europe galante*** (*Galante Europa*) er en opéra-ballet med en prolog og fire entrées av André Campra. Den franske teksten er av Antoine Houdar de la Motte.

Operaen blir regnet som den første opéra-ballet. I stedet for en gjennomgående fortelling tar de uavhengige aktene for seg det felles temaet «kjærlighet i fire land»: Frankrike (entrée 1), Spania (entrée 2), Italia (entrée 3) og Tyrkia (entrée 4).

## Oppførelseshistorikk
*L'Europe Galante* ble uroppført 24. oktober 1697 av Académie Royale de Musique under ledelse av Marin Marais i Salle du Palais-Royal i Paris. Den gjorde suksess og ble oppført periodisk fram til 1775.

I 1997 - ved 300 årsjubileet - produserte Istanbul Baroque en full scenisk oppføring ved *Istanbul Dolmabahçe Palace*. Forestillingen ble også vist på festivalen *Printemps Baroque du Sablon* i Brussel samme år.

## Roller

## Kilder
* Amadeus Almanac
*Anthony, James R (1992), 'Europe galante, L* i *The New Grove Dictionary of Opera'', red. Stanley Sadie (London) ISBN 0-333-73432-7
16. etappe av Giro d’Italia 2013

**16. etappe av [[Giro d'Italia 2013]]** ble kjørt den 22. mai 2013, og varen fjelletappe. Etappen ble kjørt i fra Valloire til Ivrea, over en distanse på 238 km. 

Etappen ble vunnet av Beñat Intxausti etter at han spurtslo Tanel Kangert og Przemysław Niemiec. Niemiec rykket opp til en femteplass i sammendraget etter at Mauro Santambrogio fikk det tøft på etappen. Vincenzo Nibali forsvarte sin ledelse i sammendraget og de andre lederne i konkurransene forsvarte sine ledelser. 

## Manglende ryttere
* **4**  Nathan Haas (GRS) Brøt
* **24**  Mattia Gavazzi (AND) Diskvalifisert
* **59**  Maarten Wynants (BLA) Brøt
* **67**  Taylor Phinney (BMC) Brøt
* **109**  Anthony Roux (FDJ) Brøt
* **117**  Dmitrij Kozontsjuk (KAT) Brøt
* **161**  Matthew Goss (OGE) Brøt

## Referanser


## Eksterne lenker
*  Resultater på gazzetta.it
*  Resultater på gazzetta.it
17. etappe av Giro d’Italia 2013

**17. etappe av [[Giro d'Italia 2013]]** ble kjørt den 22. mai 2013, og var en flat etappe. Etappen ble kjørt i fra Caravaggio til Vicenza, over en distanse på 214 km. 

Etappen ble vunnet av Giovanni Visconti etter at han rykket i fra hovedfeltet i fjerdekategorien som var noen kilometer før mål. Der ble blant annet mange av favorittspurtene hektet av. 19 sekunder bak kom hovedfeltet som blant annet besto av sammenlagtfavorittene. Vincenzo Nibali forsvarte sin ledelse, mens hans utfordrer Mauro Santambrogio tapte tid i forhold til de andre og falt fra en fjerdeplass til en 6 plass sammenlagt. Ellers forsvarte de andre lederne ledelsene sine i de adre konkurransene. 

## Manglende ryttere
* **178**  Hayden Roulston (RSL) Startet ikke

## Referanser


## Eksterne lenker
*  Resultater på gazzetta.it
*  Resultater på gazzetta.it
Kulusuk lufthavn

**Kulusuk lufthavn** er en flyplass ved byen Kulusuk. (IATA:KUS, ICAO:BGKK) Flyplassen har en rullebane av grus som er 1,199 meter. Flyplassen ble anlagt som flybase av USA i 1956, for å betjene en radarstasjon i nettverket Distant Early Warning Line. Stasjonen i Kulusuk het «DYE-4», og var én av fire stasjoner i Grønland. Stasjonen ble nedlagt 1991.

## Destinasjoner

## Eksterne lenker
*
Holbergskaien

**Holbergskaien** er en offentlig kai som ligger ved enden av Holbergsallmenningen i Bergen havn. Den er byens første dampskipskai.

## Historie
I 1874 bygde Havnevesenet en 60 meter lang pælebrygge, Nordre Holbergsbrygge. Kaien ble utvidet i 1892 og forsynt med brolegning, gass- og vannledning. Fra slutten av 1800-tallet og fremover lå det en fløttmannsstasjon her. Fløttmenn var tidlige tiders fergemenn. I årene 1881 til 1890 hadde Havnevesenet installert en vannstandsmåler i et vareskur på kaien.
Søndre Holbergsbrygge ble anlagt i 1905, som en 58 meter lang steinutstikker. Samme år ombygdes Nordre Holbergsbrygge til stein. I 1965 ble hopen mellom kaiene utfylt, slik at det i dag bare er en Holbergskai. Kaiskuret som står der i dag ble bygd på slutten av 1960-tallet.

I dag er Holbergskaien fast kaiplass for veteranbåtene sommerhalvåret. Vinterstid er den kai for vanlig skipstrafikk.

## Arkiv
Flere arkiver kan gi informasjon om Holbergskaien. Bergen Byarkiv oppbevarer arkivene etter Bergen Havnevesen, Havnestyret, Havnekontoret, arkivet etter Havneingeniøren og etter Bergen og Omland Havnevesen. Arkivmaterialet kan fortelle om flere temaer vedrørende Holbergskaien. Blant annet byggesakene i tilknytning til kaien, som søknader, beregninger, planer og utredninger, anbud, leveranser, kontrakter, skisser og bygningstegninger, foto, kart m.m. En kan også finne informasjon om fartøyers anløp til kaien.

## Se også
* Skoltegrunnsutstikkeren
* Havnevesen
* Havneingeniøren i Bergen
* Bergen havnevesen

## Litteratur
* Ertesvaag, Egil: Bergen bys historie III. Bergen 1982
* Fossen, Anders Bjarne: Bergen bys historie II. Bergen 1979
* Fossen, Anders Bjarne: Bergen havn gjennom 900 år I. Bergen 1985
* Hartvedt, Gunnar Hagen: Bergen byleksikon. Bergen 1994
* Haaland, Anders: Bergen havn gjennom 900 år II. Bergen 2005

## Eksterne lenker
* Holbergskaien - oppslagsverket oVe, artikkel av Ragnhild Botheim, Bergen Byarkiv.
* Bergen og Omland Havnevesen
* Bergen Byarkiv
Lyderhorn skole

**Lyderhorn skole** ligger like under et av Bergens sju fjell: Lyderhorn, i Kjøkkelvikveien 27 i Laksevåg bydel. Skolen ble bygget i 1970 som ungdomsskole. Arkitekt var Fr. Theodor Olsen. 

I 1998 ble Lyderhorn skole slått sammen med Nybø skole til Kjøkkelvik skole. Etter sammenslåingen ble skolen en kombinert barne- og ungdomsskole. 
 
Arkivet etter Lyderhorn skole oppbevares ved Bergen Byarkiv. Ettersom Lyderhorn skole og Nybø skole er slått sammen til Kjøkkelvik skole vil det også kunne finnes materiale i disse arkivene.
 
## Eksterne lenker
* Lyderhorn skole - oppslagsverket oVe, artikkel av  Lars Bostrøm Johansen, Bergen Byarkiv.
* Bergen byleksikon på nett, om Lyderhorn skole
Antoine Francisque

**Antoine Francisque** (ca. 1570–1605) var en fransk luttenist og komponist.

Etter utdannelse i hjembyen flyttet han til Cambrai i 1596, der han giftet seg. Kort etter slo han seg ned i Paris for godt og arbeidet her som solist, lærer og komponist fram til sin død.

Rundt år 1600 gav Francisque ut hovedverket, *Le Trésor d'Orfée* («Orfeus' skatter»), som inneholder en mengde luttstykker, både omarbeidede og egne verk. Hovedvekten ligger på virtuost bearbeidede dansemelodier. Det finnes også en ballett, fire preludier og to fantasier.

## Referanser


## Litteratur
*Die Musik in Geschichte und Gegenwart. 1. opplag, bind 4, s. 636f.
*Baumgartner: *Barockmusik*. 1981, ISBN 3-7023-4002-5, s. 26

## Eksterne lenker
* 
*
Neohyphus

* Se systematisk inndeling

***Neohyphus*** er en slekt av biller som hører til gruppen hornbiller i familien skarabider (Scarabaeidae).

## Utseende
Middelsstore (ca. 25 millimeter), blankt svarte biller. Hannene mangler horn på hodet, men utmerker seg ved at fotleddene og særlig klørne på frambeina er sterkt forstørret. Oversiden er blank, hårløs og middels kraftig punktert.

## Levevis
Lite ser ut til å være kjent om biologien til denne slekten.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Indonesia (i alle fall på Sulawesi) og på Filippinene.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
**** Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
***** Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
****** Stammen Oryctoderini 
******* Slekten *Neohyphus* Heller, 1896
******** *[[Neohyphus celebesus]]* Heller, 1896
******** *[[Neohyphus kleinschmidti]]* (Fairmaire, 1881)
******** *[[Neohyphus philippinus]]* Arrow, 1931
******** *[[Neohyphus semivelutinus]]* (Fairmaire, 1883)

## Kilder
* Dynastidae du monde- sjekkliste over artene 

## Eksterne lenker
* 
* Bilde av ''Neohyphus philippinus''
Onychionyx

* Se systematisk inndeling

***Onychionyx*** er en slekt av biller som hører til gruppen hornbiller i familien skarabider (Scarabaeidae).

## Utseende
Middelsstore (20-33 millimeter), blankt svarte eller mørkbrune biller. Kroppen er parallellsidig. Dekkvingene er jevnt og kraftig punktert, beina nokså korte.

## Levevis
Lite ser ut til å være kjent om biologien til denne slekten.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Australia, på Ny-Guinea og Molukkene.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
**** Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
***** Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
****** Stammen Oryctoderini 
******* Slekten *Onychionyx* Arrow, 1914
******** *[[Onychionyx australicus]]* Dechambre, 2003
******** *[[Onychionyx minor]]* Dechambre, 2003
******** *[[Onychionyx moluccanus]]* Jákl & Zídek, 2016
******** *[[Onychionyx opacipennis]]* Arrow, 1914

## Kilder
* Jákl, S. og Zídek, J. (2016) Review of the oryctoderine genus *Onychionyx* Arrow, with description of a new species from the Moluccas (Coleoptera: Scarabaeidae: Dynastinae). *Studies and Reports, Taxonomical Series* 12 (1): 109-116 http://wwwold.fld.czu.cz/studiesandreports/pdf/2016-1/authors/109-116_jakl_zidek.pdf
* Dynastidae du monde- sjekkliste over artene 

## Eksterne lenker
*
Bjarne Hvoslef

**Bjarne Hvoslef** (født 1890 i Mandal, død 1989) var en norsk arkitekt. Han er ikke minst kjent for sitt restaureringsarbeid ved en rekke kirker.

## Utdannelse og virke
Etter artium gikk Hvoslef på Krigsskolen i 1908–1909, for deretter å studere ved  Trondhjems Tekniske Læreanstalt i 1909–1911 og ved Norges tekniske høgskoles arkitektlinje i 1911–1915. Han gjorde en studiereise i Nord-Italia i 1923.

Hvoslef var ansatt hos arkitektene Just Borthen og Paul Eugen Brantzeg i Kristiania i 1916 og hadde egen praksis i Sandefjord i de neste tre årene. I 1919–1945 var han ansatt hos Arnstein Arneberg og Magnus Poulsson. I den forbindelse arbeidet han med Telegrafbygningen og Rådhuset i Oslo. Hvoslef var vedlikeholdssjef i Oslo kommune i 1945–1959 og gikk deretter av med pensjon.

Det er særlig i etterkrigstiden at Hvoslef arbeidet med kirkerestaurering i samarbeid med Riksantikvaren. Han var ikke minst kjent for å rekonstruere inventar på grunnlag av bevart historisk materiale. I noen tilfeller har materialet vært sparsomt, og iblant ser man påvirkning fra Arneberg og Poulsson. Hvoslef har også skrevet om noen av restaureringsarbeidene han har vært med på.

I 1950 mottok han Kongens fortjenstmedalje i gull for sitt virke.

## Verker i utvalg
### Oppførte bygninger
* 6 eneboliger i villakvartalet Åsen i Sandefjord (1916–19)
* Leiegårder i Camilla Colletts vei 20, Oscars gate 82 og Majorstuveien 35, Oslo (1920–23)
* Villa i Åsdalsveien 42, Oslo (slutten av 1920-årene)
* Forsamlingshuset Strømmen, Alvdal (1968)

### Kirkerestaureringer
* Veldre kirke, Ringsaker (1948–51 og 1965–69; brant 1996)
* Brandval kirke (1947–51 samt orgelprospekt 1962)
* Vallset kirke (1949–50)
* Kolbu kirke, Østre Toten (1950–52)
* Biri kirke (1953, muligens inkludert døpefont)
* Nordsinni kirke, Nordre Land (1953–59)
* Follebu kirke (planer 1954, gjennomført 1959–60)
* Sagene kirke, Oslo (1956, sammen med Peter Daniel Hofflund)
* Trefoldighetskirken i Oslo (1956–58, sammen med Peter Daniel Hofflund og Torleif Sellæg)
* Eina kirke, Vestre Toten (1958–60)
* Våler kirke i Østfold (1959–63)
* Sørum kirke, Gran (1960)
* Haug kirke, Ringerike (1962–63)
* Nes kirke, Ringsaker (1961–64)
* Eidsvoll kirke (1963–66)
* Veme kirke, Ringerike (1967–68)
* Frogner gamle kirke, Sørum (1967–81)
* Høre stavkirke, Vang i Valdres (1970)

## Bibliografi
* 
* 
* 

## Referanser


## Kilder
* Norsk kunstnerleksikon
* Diverse oppslag om enkeltkirkene
Arbeidermesterskapet i bandy 1937

**Det tredje norske arbeidermesterskapet i bandy** ble arrangert vinteren 1937 av Arbeidernes Idrettsforbund.  14 lag deltok, og mesterskapet ble avholdt som utslagsturnering. Brage vant turneringen etter å ha slått Reidulf 3-2 etter ekstraomganger i finalen.

## 1. runde
24. januar.
*Birkebeineren – Sandvika AIL 3-2 eeo.
*Brage – Fagen 33, Drammen 8-2
*Funkis – Sterling 3-1
*Ila – Kampen 7-0
*Reidulf – Moss 7-1
*Sagene – Lilleaker 2-0
*Spero – Grønvold 3-3 eeo. (omkampen flyttet til 2. runde)

## 2. runde
31. januar.
*Brage – Funkis 5-0
*Grønvold – Spero 5-6 eeo.
*Ila – Birkebeineren 1-2 eeo.
*Reidulf – Sagene 6-4 eeo.

## Semifinaler
14. februar.
*Birkebeineren – Brage 1-2
*Reidulf – Spero 3-0

## Finale
Søndag 21. februar 1937, Dælenenga, Oslo, ca. 500 tilskuere.
***[[Sportsklubben Brage (Oslo)|Brage]]** – **[[Sportsklubben Reidulf|Reidulf]]** **3-2** eeo.
Dommer: Arne Breber, Sterling.

Målscorere:
*1-0 Ragnar Høglund (11. min.)
*1-1 Gustav Rehn (22. min.)
*1-2 Stein Syversen (25 min.)
*2-2 R. Høglund (37. min.)
*3-2 Per Larsen (118. min.)

;Mesterlaget
#Ole Olsen
#Erling Madsen
#Rolf Olsen
#Aage Larsen
#Harry Larsen
#Kristian Olsen
#Ragnar Høglund
#Hans Johansen
#Thorleif Andresen
#Sigurd Larsen
#Per Larsen

## Se også
*NM i bandy 1937

## Referanser




## Litteratur
*
Gråbrystspettmeis

**Gråbrystspettmeis** (*Sitta nagaensis*) er en fugl i spettmeisfamilien.

## Inndeling
Inndelingen følger Birds of the World og er i henhold til Winkler, Billerman & Lovette (2020). Norske navn på artene følger Norsk navnekomité for fugl og er i henhold til Syvertsen *et al.* (2008, 2017).

* Passeriformes, spurvefugler
** Passeri, sangfugler
*** Passerida
**** Certhioidea
***** Sittidae, spettmeisfamilien
****** *[[spettmeisfamilien|Sitta]]*, spettmeiser
******* *[[kastanjespettmeis|S. castanea]]*, kastanjespettmeis
******* *[[kanelspettmeis|S. cinnamoventris]]*, kanelspettmeis
******* *[[buddhaspettmeis|S. neglecta]]*, buddhaspettmeis
******* *[[spettmeis|S. europaea]]*, spettmeis
******* *[[gråbrystspettmeis|S. nagaensis]]*, gråbrystspettmeis
******* *[[kashmirspettmeis|S. cashmirensis]]*, kashmirspettmeis
******* *[[hvithalespettmeis|S. himalayensis]]*, hvithalespettmeis
******* *[[hvitbrynspettmeis|S. victoriae]]*, hvitbrynspettmeis
******* *[[rustspettmeis|S. canadensis]]*, rustspettmeis
******* *[[hvitkinnspettmeis|S. leucopsis]]*, hvitkinnspettmeis
******* *[[kanelbukspettmeis|S. przewalskii]]*, kanelbukspettmeis
******* *[[hvitbrystspettmeis|S. carolinensis]]*, hvitbrystspettmeis
******* *[[pygméspettmeis|S. pygmaea]]*, pygméspettmeis
******* *[[brunhettespettmeis|S. pusilla]]*, brunhettespettmeis
******* *[[korsikaspettmeis|S. whiteheadi]]*, korsikaspettmeis
******* *[[kabylspettmeis|S. ledanti]]*, kabylspettmeis
******* *[[tyrkerspettmeis|S. krueperi]]*, tyrkerspettmeis
******* *[[kinaspettmeis|S. villosa]]*, kinaspettmeis
******* *[[yunnanspettmeis|S. yunnanensis]]*, yunnanspettmeis
******* *[[klippespettmeis|S. neumayer]]*, klippespettmeis
******* *[[ravinespettmeis|S. tephronota]]*, ravinespettmeis
******* *[[rødnebbspettmeis|S. frontalis]]*, rødnebbspettmeis
******* *[[vietnamspettmeis|S. solangiae]]*, vietnamspettmeis
******* *[[filippinerspettmeis|S. oenochlamys]]*, filippinerspettmeis
******* *[[blåspettmeis|S. azurea]]*, blåspettmeis
******* *[[kjempespettmeis|S. magna]]*, kjempespettmeis
******* *[[praktspettmeis|S. formosa]]*, praktspettmeis

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Berner Gruppen

**Berner Gruppen AS** er et norsk holdingsselskap, etablert i 1990 som AS Avishuset Dagbladet.

## Historikk
Selskapet hadde tidligere en tosidig struktur, hvor medievirksomheten bestod av av selskapene AS&nbsp;Dagbladet, DB Medialab&nbsp;AS, Berner New Media, Publish Lab og Avisretur, og eiendomsvirksomheten bestod av Citypassagen&nbsp;AS og Oslo Ridehus&nbsp;AS.

Selskapet kjøpte i 2008 en eierandel i NHST Media Group, som utgir *[[Dagens Næringsliv]]*.

Berner Gruppens mest profilerte virksomhet har vært dagsavisen *[[Dagbladet]]*. Den 20. juni 2013 ble det kjent at Berner Gruppen solgte *Dagbladet* til Aller Media. Den siste eiendommen ble solgt i 2016, og selskapets virksomhet består fra da av utelukkende av finansielle plasseringer og håndtering av de gjennomførte salgene.

## Ledelse
Selskapet ledes (per 2022) av direktør Tor Wolff Hernæs og styreleder Ragnar Horn.

Tidligere har Tore Stangebye vært konserndirektør i Berner Gruppen, og Anne Lise Meyer har vært gruppens styreleder.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Chalcasthenes

* Se systematisk inndeling

***Chalcastenes*** er en slekt av biller som hører til gruppen hornbiller i familien skarabider (Scarabaeidae).

## Utseende
Middelsstore, brede, mørke biller, oversiden er ganske kraftig punktert.

## Levevis
Lite ser ut til å være kjent om biologien til denne slekten.

## Utbredelse
Denne slekten er endemisk for Salomonøyene 

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
**** Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
***** Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
****** Stammen Oryctoderini 
******* Slekten ***Chalcasthenes*** Arrow, 1937
******** *[[Chalcasthenes divinus]]* Endrödi, 1971
******** *[[Chalcasthenes pulcher]]* Arrow, 1937
******** *[[Chalcasthenes squamigerus]]* (Frey, 1969)
******** *[[Chalcasthenes styracoceros]]* Jameson & Ratcliffe, 2009

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Dynastidae du monde- sjekkliste over artene
Sibirjernspurv

**Sibirjernspurv** (*Prunella montanella*) er en art i den slekten jernspurver (*Prunella*) og inngår i jernspurvfamilien (Prunellidae), som er monotypisk. Arten har besøkt Norge ved mange anledninger.

## Biologi
Arten hekker ikke i Norge, men den besøker oss av og til. Den ble med sikkerhet første gang registrert her ved Utsira fuglestasjon lørdag 6. august 2011. Siden er den observert her flere ganger, spesielt i 2016 og 2017. Ved Elkem Aluminium i Farsund ble det imidlertid den 5. oktober i 1992 observert en fugl som enten var en sibirjernspurv eller en svartstrupejernspurv. Artsbedømmelsen forble imidlertid uavklart, så den kan ikke regnes som første funn.

## Inndeling
Inndelingen følger Birds of the World og er i henhold til. Norske navn på verdens fugler følger Norsk navnekomité for fugl og er i henhold til Syvertsen *et al.* (2008, 2017, 2020). Eventuelle norske beskrivelser i parentes er ikke offisielle navn, men kun midlertidige beskrivelser.

* Passeriformes, spurvefugler
** Passeri, sangfugler
*** Passerida
**** Passeroidea
***** Prunellidae, jernspurvfamilien (monotypisk)
****** *[[jernspurver|Prunella]]*, jernspurver
******* *[[alpejernspurv|P. collaris]]*, alpejernspurv
******* *[[altaijernspurv|P. himalayana]]*, altaijernspurv (monotypisk)
******* *[[tibetjernspurv|P. rubeculoides]]*, tibetjernspurv
******* *[[rustbrystjernspurv|P. strophiata]]*, rustbrystjernspurv
******* *[[sibirjernspurv|P. montanella]]*, sibirjernspurv
******** *P. m. montanella* (nominatformen), fra Nordøst-Europa og Vest-Sibir østover til elven Lena; i sør fra Ob, Øvre Jenisej og Altaj østover til Amur
******** *P. m. badia*, fra elven Lena til Anadyrland, sørover til vestbredden av Okhotskhavet
******* *[[einerjernspurv|P. ocularis]]*, einerjernspurv (monotypisk)
******* *[[jemenjernspurv|P. fagani]]*, jemenjernspurv (monotypisk)
******* *[[hvitbrynjernspurv|P. fulvescens]]*, hvitbrynjernspurv
******* *[[svartstrupejernspurv|P. atrogularis]]*, svartstrupejernspurv
******* *[[mongoljernspurv|P. koslowi]]*, mongoljernspurv (monotypisk)
******* *[[jernspurv|P. modularis]]*, jernspurv
******* *[[japanjernspurv|P. rubida]]*, japanjernspurv
******* *[[kaneljernspurv|P. immaculata]]*, kaneljernspurv (monotypisk)

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Arbeidermesterskapet i bandy 1938

**Det fjerde norske arbeidermesterskapet i bandy** ble arrangert vinteren 1938 av Arbeidernes Idrettsforbund.  Mesterskapet var åpent for A- og B-klubber i kretsene Oslo, Akershus, Romerike, Vestfold, Buskerud og Østfold. 23 lag deltok, og mesterskapet ble avholdt som utslagsturnering. Reidulf vant turneringen etter finaleseier 4-0 over Brage.

## 1. runde
30. januar.
*Birkebeineren – Kvikk, Asker 10-3
*Brand, Sarpsborg – Ila 1-2
*Funkis – Frøy 5-0
*Grønvold – Kampen 2-1
*Jeløy IF – Horten SK 4-7
*Mjølner, Oslo – Borgg 8-4
*Sagene – AIL Varg 2-5
*Sandvika AIL – Slemmestad 2-0
*Spartacus – Spero 4-1
*Sterling – Vika 2-1
*Strømsgodset AIL – Reidulf 0-4
Brage fikk walk over.

## 2. runde
6. februar.
*Grønvold – Brage 1-2
*Ila – Funkis 1-3
*Mjølner, Oslo – AIL Varg 0-2
*Reidulf – Birkebeineren 4-2
*Sandvika AIL – Horten SK 6-1
*Sterling – Spartacus 2-0

## 3. runde
13. februar.
*Brage – Sandvika AIL 8-3
*Sterling – AIL Varg 2-0
Funkis og Reidulf fikk walk over.

## Semifinaler
20. februar.
*Brage – Sterling 2-1
*Funkis – Reidulf 1-2

## Finale
Søndag 27. februar 1938, Dælenenga.
***[[Sportsklubben Reidulf|Reidulf]]** – **[[Sportsklubben Brage (Oslo)|Brage]]** **4-0**
Dommer: Arnold Myhre, Vesta.

Målscorere: Thorleif Aas, Arne Breen og Frank Jansen.

;Mesterlaget
#Odd Andersen
#Karsten Breen
#Arne Hansen
#Reidar Borchgrewink
#Leif Gottenborg
#Allan Kristiansen
#Richard Johansen
#Stein Syversen
#Thorleif Aas
#Arne Breen
#Frank Jansen

## Se også
*NM i bandy 1938

## Referanser




## Kilder
*Arbeiderbladet 31. januar, 7. februar, 14. februar, 21. februar og 28. februar 1938.

## Litteratur
*
Alimia

**Alimia** (gresk: Αλιμιά; tidvis også skrevet *Almia* eller *Alimnia*) er en gresk øy innenfor øygruppen Dodekanesene i Egeerhavet. Den er administrert av kommunen Khalki i regionen Sørlige egeiske øyer.

Øya er bare 6,5 km² stor, 5 km lang og 4 km bred, og det høyeste punktet er 274 meter. Den ligger omtrent 7 km vest for øya Rhodos og 6 km øst for Khalki.

Sammen med den sørlig liggende berglendte øya Tragoussa, som har en varde, danner de nesten form av et spørsmålstegn av utseende ettersom de i vest går en bukt, Ormos Amelias, dypt inn i øya.

Den delvis skogkledd øy som har ferskvannskilder, er ubebodd bortsett fra noen få gjetere som oppholder seg midlertidig på øya. Den var riktignok bebodd fram til 1960, noe ruiner av en grend med samme navn som øya vitner om. Kirken er i god stand grunnet vedlikehold, og får besøk en gang i året fra Khalki av hovedsakelig tidligere øyboere til en festival. Det går regelmessige ferjer til Alimia, og i høysesongen går det også en del båter fra Rhodos.

På toppen av øya står levningene av en ødelagt festningen tilhørende den militære hospitallerordenen av Sankt Johannes, senere kalt for malteserordenen etter at ridderne oppga Rhodos og de greske øyene til fordel for Malta lenger vest i Middelhavet. Festningen var også en utkikkspost som tente brannvarder for å varsle Rhodos om eventuelle fiender. På sørsiden av øya lå innkvarteringen til den tyske garnisonen under den andre verdenskrig som okkuperte øya. Det er original graffiti som vitner om soldatenes hjemlengsel (se bilde). De tyske soldatene hadde fortøyningsplass for hurtigbåter og gjemmested for ubåter tilhørende den tyske marine. Alle greske innbyggere ble deportert i 1944.

## Eksterne lenker
* 
* Informasjon fra GTP om Alimia (engelsk)
* Tysk rapport fra en kjenner om Alimias (arkivert utgave)
Arbeidermesterskapet i bandy 1939

**Det femte norske arbeidermesterskapet i bandy** ble arrangert vinteren 1939 av Arbeidernes Idrettsforbund.  23 lag var påmeldt, og mesterskapet ble avholdt som utslagsturnering. Reidulf vant turneringen etter finaleseier 4-0 over Spero. Finalen skulle egentlig spilles på Dælenenga, men dårlige isforhold gjorde at kampen i siste liten ble flyttet til Østensjøvannet. At Spero gikk til finalen ble regnet som en overraskelse, siden klubben spilte i B-klassen i kretsserien i Oslo.

## 1. runde
29. januar.
*Brage – Slemmestad 8-0
*Grønvold – Horten SK 7-0
*Mjølner, Oslo – Spartacus 9-0
*Sagene – Corner 16-2
*Sandvika AIL – Kampen 3-2
*Spero – Ila 4-1
*Sterling – Brand, Sarpsborg 4-1
*Vika – Kvikk, Asker 5-1
Birkebeineren, Funkis og Reidulf fikk walk over.

## 2. runde
5. februar.
*Birkebeineren – Brage 3-2
*Funkis – Mjølner, Oslo 7-1
*Grønvold – Sterling 0-1
*Reidulf – Vika 4-3 eeo.
*Sandvika AIL – Spero 0-3
Sagene fikk walk over.

## 3. runde
12. februar.
*Funkis – Reidulf 1-2
19. februar.
*Sagene – Birkebeineren 1-7
Spero og Sterling fikk walk over.

## Semifinaler
26. februar.
*Reidulf – Birkebeineren 3-0
*Spero – Sterling 3-0

## Finale
Søndag 5. mars 1939, Østensjøvannet, Aker.
***[[Sportsklubben Reidulf|Reidulf]]** – **[[Sportsklubben Spero|Spero]]** **2-1** eeo.
Dommer: Thorvald Lindstad, Spartacus.

Målscorere:
*1-0 Arne Breen
*1-1 Edgar Huseby
*2-1 Stein Syversen

;Mesterlaget
#Odd Andersen
#Karsten Breen
#Arne Hansen
#Einar Kristiansen
#Leif Gottenborg
#Allan Kristiansen
#Richard Johansen
#Stein Syversen
#Thorleif Aas
#Arne Breen
#Frank Jansen
Reidar Borchgrevink skulle egentlig spille høyre half, men fikk ikke beskjed om at kampen ble flyttet fra Dælenenga til Østensjøvannet.

## Se også
*NM i bandy 1939

## Referanser




## Kilder
*Arbeiderbladet 30. januar, 6. februar, 13. februar, 20. februar, 27. februar og 5. mars 1938.

## Litteratur
*
Amund Nilsen Gloppe

**Amund Nilsen Gloppe** (født 1737, død e. 1801) var en norsk bygdesnekker, tømmermann og byggmester som huskes for sine kirker.

Patronymet staves iblant Nielsen eller Nielssen, og han sies å stamme fra Fåberg, nærmere bestemt Vingrom, idet man antar at det dreier seg om Amund Gilbergstuen. Rundt 1770 eller noe etter slo han seg ned ved Biri, der han giftet seg i 1774. Han omtales i bygdebøkene med etternavnet Gloppe, etter bruket Gloppe, som lå under prestegården.

Gloppe oppførte en rekke gårdsbygninger i Biri, og han skal også ha stått for innredning. Senere utførte han arbeid for glassverket på Gjøvik.

Det han huskes best for i dag, er imidlertid fire kirker som ble oppført i det nordlige mjøsområdet. I alle tilfellene dreier det seg om laftede korskirker med takrytter over krysset. Det er likhetstrekk i valg av tekniske løsninger som gjør at alle kirkene knyttes til Gloppe. Dette gjelder særlig kirken i Vardal.

## Verker i utvalg
* Biri kirke (innviet 1777)
* Seegård kirke, Snertingdal (innviet 1781, brant 1994)
* Brøttum kirke, Ringsaker (oppført 1787–92, men innviet 1790)
* Vardal kirke (innviet 1803)

## Referanser


## Kilder
* Amund Nielsen Gloppe i Norsk kunstnerleksikon
* 
*
Hvitbrynjernspurv

**Hvitbrynjernspurv** (*Prunella fulvescens*) er en art i den slekten jernspurver (*Prunella*) og inngår i jernspurvfamilien (Prunellidae), som er monotypisk. 

## Inndeling
Inndelingen følger Birds of the World og er i henhold til. Norske navn på verdens fugler følger Norsk navnekomité for fugl og er i henhold til Syvertsen *et al.* (2008, 2017, 2020). Eventuelle norske beskrivelser i parentes er ikke offisielle navn, men kun midlertidige beskrivelser.

* Passeriformes, spurvefugler
** Passeri, sangfugler
*** Passerida
**** Passeroidea
***** Prunellidae, jernspurvfamilien (monotypisk)
****** *[[jernspurver|Prunella]]*, jernspurver
******* *[[alpejernspurv|P. collaris]]*, alpejernspurv
******* *[[altaijernspurv|P. himalayana]]*, altaijernspurv (monotypisk)
******* *[[tibetjernspurv|P. rubeculoides]]*, tibetjernspurv
******* *[[rustbrystjernspurv|P. strophiata]]*, rustbrystjernspurv
******* *[[sibirjernspurv|P. montanella]]*, sibirjernspurv
******* *[[einerjernspurv|P. ocularis]]*, einerjernspurv (monotypisk)
******* *[[jemenjernspurv|P. fagani]]*, jemenjernspurv (monotypisk)
******* *[[hvitbrynjernspurv|P. fulvescens]]*, hvitbrynjernspurv
******** *P. f. fulvescens* (nominatformen), fra Sørøst-Kasakhstan østover til Øst-Xinjiang og Nordøst-Xizang, sørover til det sentrale Afghanistan og det ekstremt nordlige India i Vest-Himalaya
******** *P. f. dahurica*, fra Øst-Kasakhstan til Altaj- og Sajanfjellene, østover til Transbajkal og Mongolia (unntatt i vest og sørvest)
******** *P. f. dresseri*, Sør-Xinjiang og Qaidam sørover til Kunlun Shan
******** *P. f. nanschanica*, fra Nordøst-Qinghai og Sørvest-Gansu sørover til Sichuan
******** *P. f. khamensis*, fra Xinjiang til Qinghai, Gansu og Nordøst-Tibet
******** *P. f. sushkini*, skråningene i det sørlige Tibet
******* *[[svartstrupejernspurv|P. atrogularis]]*, svartstrupejernspurv
******* *[[mongoljernspurv|P. koslowi]]*, mongoljernspurv (monotypisk)
******* *[[jernspurv|P. modularis]]*, jernspurv
******* *[[japanjernspurv|P. rubida]]*, japanjernspurv
******* *[[kaneljernspurv|P. immaculata]]*, kaneljernspurv (monotypisk)

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Coenoryctoderus

* Se systematisk inndeling

***Coenoryctoderus*** er en slekt av biller som hører til gruppen hornbiller i familien skarabider (Scarabaeidae).

## Utseende
Middelsstore, nokså kraftige, blankt brunsvarte biller. Hannene mangler horn, men kan kjennes på at fotleddene og særlig klørne på frambeina er kraftig forstørret.

## Levevis
Lite ser ut til å være kjent om biologien til denne slekten.

## Utbredelse
Slekten finnes på Ny-Guinea.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
**** Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
***** Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
****** Stammen Oryctoderini 
******* Slekten *Coenoryctoderus* Prell, 1933
******** *[[Coenoryctoderus candezei]]* (Lansberge, 1880)
******** *[[Coenoryctoderus robustus]]* (Prell, 1914)

## Kilder
* Dynastidae du monde- sjekkliste over artene 

## Eksterne lenker
*
Oryctoderinus

* Se systematisk inndeling

***Oryctoderinus*** er en slekt av biller som hører til gruppen hornbiller i familien skarabider (Scarabaeidae). Slekten omfatter bare én kjent art.

## Utseende
En nokså stor, avlang, blankt svart bille. Hannen har en liten, spiss knøl på hodet og en rund grop foran på det sterkt hvelvede pronotum, dessuten forstørrede forføtter som vanlig hos Oryctoderini.

## Levevis
Lite ser ut til å være kjent om biologien til denne arten.

## Utbredelse
Arten er den eneste representanten for Oryctoderini i Australia og finnes i det nordlige Queensland.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
**** Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
***** Underfamilien hornbiller, Dynastinae MacLeay, 1819
****** Stammen Oryctoderini 
******* Slekten *Oryctoderinus* Endrödi, 1978
******** *[[Oryctoderinus walfordorum]]* Endrödi, 1978

## Kilder
* Dynastidae du monde- sjekkliste over artene 

## Eksterne lenker
*
Gjentaksintervall

**Gjentaksintervall** er et hydrologisk verktøy til å anslå (statistisk) hvor ofte en flom eller stormflo av samme størrelse opptrer i gjennomsnitt over en lang årrekke.

En flom med gjentaksintervall på 100 år, også kalt 100-årsflom, opptrer i gjennomsnitt hvert 100. år. Allikevel kan to 100-årsflommer opptre med kort tids mellomrom, men sannsynligheten for at det skjer varierer med tid og størrelse. I så måte er det 63 % sjanse (ref. tabellen under) for at det oppstår en 100-årsflom i løpet av de neste 100 årene. Det er imidlertid kun 2 % sjanse for at det oppstår en 500-årsflom i løpet av de neste 10 årene. Beregning av gjentaksintervall for flommer er basert på måling av vannføringen i det aktuelle vassdraget over en lang rekke år.

Beregningene av gjentaksintervall vil kunne endre seg med endret datagrunnlag fordi gjentaksintervallet beregnes fra et begrenset utvalg data (ref. statistisk inferens) som har usikkerhet knyttet til utvalgsstørrelsen. 
Beregningene vil også kunne endre seg i et endret klima fordi beregningene antar stasjonæritet.

## Tabell

## Referanser


## Se også
* Hundreårsflom
* Ekstremværet_Hans
* Påregnelig maksimal flom
* Flomløp
* Syndflod
Saria (Hellas)

**Saria** (gresk: Σαρία) er en gresk øy innenfor øygruppen Dodekanesene i Egeerhavet. Den er innenfor i regionale enheten Karpathos i regionen sørlige egeiske øyer.

Det er en berglendt, vulkansk øy liggende langs den nordlige enden av Karpathos, adskilt fra denne ved et smalt sund som er rundt 100 meter bredt. Saria er nesten 8 km lang og opptil 4,5 km bred og har et areal på 20,429 km². Den fjellrike og golde øya strekker seg til en høyde på 631 meter.

Administrativt er den en del av landsbyen Olympos på Karpathos, I henhold til folketelling av 2001 var det 22 som bodde på Saria, hvilket faktisk er en økning for de siste årene da det var 18 øyboere i 1961, 13 i 1971 og 4 stykker i 1981. Disse er hovedsakelig gjetere og har egentlig opphold på Karpathos.

Det er lite plante- eller dyreliv på øya. Den har en rekke skarpe klipper. Saria har noen meget små, men uberørte strender. Noen infrastruktur for turister er ikke opprettet, men øya kan besøkes i løpet av en dagstur fra Karpathos. I tillegg til bading og strandliv, er fotturer på øya er tilgjengelig. 

Saria er også hekkeplass for en den sjeldne fuglearten eleonorafalk.

## Historie
Den gamle antikke byen Nisyros ligger nå delvis under vannlinjen, og det er fra denne at den senere landsbyen oppsto, antagelig i tiden rundt 900 e.Kr. Ved Palatia er det ruiner av et tidligere kloster.

I 1420, på grunn av stadige angrep fra pirater, oppga nær alle øyboerne Saria og opprettet byen Olympos på Karpathos.

## Mytologi
Selv om øyas navn, Saria, er et diskutabelt emne, har det blitt knyttet, kanskje noe spekultativt, til navnet på en antikk gresk prinsesse ved navn Katherine. Greske legender hevder at hun var like vakker som Helena av Troja og at øya hvor hun kom fra ble oppkalt etter henne. Det skal også ha eksistert et lite høvdingedømme på øya kalt *Mikri Nisyros*.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Kart av Saria i forhold til landsbyen Olympos og Karpathos
Kim Jong-nam

**Kim Jong-nam** (hangul: 김정남, hanja: 金正男, revidert romanisering: *Gim Jeong-nam*, McCune-Reischauer: *Kim Chŏng-nam*, født 10. mai 1971 i Pyongyang i Nord-Korea, død 13. februar 2017 i Sepang i Malaysia) var den eldste sønnen etter den tidligere nordkoreanske lederen Kim Jong-il.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Kim Jong-nams mor var Song Hye-rim, en av tre kvinner som fikk barn med Kim Jong-il. Ettersom Kim Jong-il ville hemmeligholde sitt forhold til Song for ikke å pådra seg sin far Kim Il-sungs misbilligelse, holdt han til å begynne med Jong-nam bort fra skolen, og sendte ham i stedet til Songs storesøster Song Hye-rang, som ga han hjemmeundervisning.

### Voksenliv
Kim Jong-nam studerte senere datavitenskap i Sveits og var ledende i arbeidet med å utvikle den nordkoreanske IT-industrien. Han var også høyt rangert i den nordkoreanske sikkerhetstjenesten.

Kim skal ha hatt en personlighet lignende sin fars, og ble beskrevet av sin tante som «oppfarende, følsom, og kunstnerisk begavet». Tanten sa i 2000 at han «ikke hadde noe ønske om å etterfølge sin far». Likesom Kim Jong-il var han filminteressert..

Kim foetok en rekke hemmelige reiser til Japan, fra og med 1995. Kim ble hyppig gjest i et badehus i Yoshiwara, ett av Tokyos red light districts.

Kim Jong-nam utløste en diplomatisk pinlighet da han ble oppdaget 1. mai 2001 med et forfalsket dominikansk pass på Narita internasjonale lufthavn i Japan. Han oppgav å ha vært på vei til Disneyland i Tokyo. Etter tre dager satte de japanske myndigheter ham på fly til Beijing. Han oppholdt seg senere forskjellige steder og virket som investor/forretningsmann, i Beijing og i Macao (som han synes å ha forlatt senest 2012).
 
Kim Jong-nam var lenge blitt tippet som den naturlige etterfølger til Kim Jong-Il. Men han falt i unåde hos sin far i 2001 (eller muligens allerede noe tidligere, i så fall altså før Tokyo-episoden). Kim Jong-nams yngre halv-bror Kim Jong-un ble i 2011 Nord-Koreas leder.

### Død
Den 13. februar 2017 døde Kim Jong-nam etter å ha brutt sammen på en flyplass i Kuala Lumpur i Malaysia, hvorfra han aktet å fly til Macao. Han antas å ha blitt giftmyrdet på ordre av de nordkoreanske myndigheter. Han levde i eksil og hadde kritisert sin halvbror, Kim Jong-un, offentlig.

### Stamtavle

## Referanser
Veikleåa

**Veikleåa** er ei elv i Nord-Fron kommune i Innlandet. Den er et sidevassdrag fra nord til Gudbrandsdalslågen. Den dannes ved samløpet av Tjønnåa og Jorda, og munner ut i Lågen ved tettstedet Kvam. 

## Geografi
Elva er 3,8 kilometer lang, mens hele vassdraget, medregnet Dalsbekken og Tjønnåa har en lengde på 16,3 km. Elva har et nedbørfelt på  og middelvannføringen ved munningen er . Øverste kilde er bekken fra Stortjønne (), og på sin vei ned til Kvam renner den gjennom fjellvatna Smukksjøen, Øvsttjønna, Brimsen, Leinetjørnin, Nedsttjønna, og møter elva Jorda, som kommer inn fra øst i starten av Veikledalen, der vassdraget bytter navn til Veikleåa. Ved Kvam deler elva seg i to forgreninger, Storelva og Vetlelva, som løper ut i Lågen rundt 700 meter fra hverandre.

## Flommer
Elva flommet over både i 2011 og 2013, noe som medførte skader på Kvam sentrum og stengning av E6 og fylkesvei 419.

30. mai 2017 ble det ferdigstilt et flomsikringsanlegg bestående av en bunnlastsperre ved Fagervoll. Denne har kapasitet til å stoppe 100 000 kubikkmeter løsmasse. 

## Referanser