open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kilmarnock FC

**Kilmarnock Football Club** er en skotsk fotballklubb fra byen Kilmarnock, Ayrshire. Stiftet i 1869 er «Killie» den eldste profesjonelle klubben i Skottland.
Hjemmekampene spilles på Rugby Park. For tiden spiller klubben i Scottish Premiership under manager Allan Johnston.

## Historie
Klubbens stiftelse dateres til den aller tidligste tiden med organisert fotball i Skottland.
En gruppe cricketspillere ønsket å drive idrett også utenom cricket-sesongen. Opprinnelig spilte de rugby, men vanskeligheter med å skaffe motstander gjorde at de opptok «ordentlig fotball» på programmet.

## Sesonger

## Klubbrekorder
* Største seier: 13–2 over Saltcoats Victoria, Scottish Qualifying Cup 2nd Round, 12. september 1896
* Største tap: 1–9 for Celtic, Scottish League Division 1, 13. august 1938
* Publikumsrekord: 35&nbsp;995 mot Rangers, Scottish Cup Quarter-Finals 10. mars 1962
* Flest landskamper: Joe Nibloe (11 for )
* Flest ligakamper: Alan Robertson (484, 1972-88)
* Flest ligascoringer: Willy Culley(149, 1911-23)
* Flest mål i en sesong: Harry Cunningham (34 i 1927-28) og Andy Kerr (34 i 1960-61)
* Overgangssum betalt: £340 000 for Paul Wright fra St Johnstone, mars 1995
* Overgangssum mottatt: £420 000 for Jim McIntyre til Reading, juni 1997

## Managere
* Hugh Spence (1919–37)
*  Jimmy McGrory (1937-45)
* Tom Smith (1945–47)
* Tom Mather (1947–48)
* Alex Hastings (1948–50)
* Malky McDonald (1950–57)
* Willie Waddell (1957–65)
* Malky McDonald (1965–68)
* Walter McCrae (1968–73)
* Willie Fernie (1973–77)
* Davie Sneddon (1977–81)
* Jim Clunie (1981–84)
* Eddie Morrison (1984–88)
* Jim Fleeting (1988–92)
* Tommy Burns (1992–94)
* Alex Totten (1994–96)
* Bobby Williamson (1996–2002)
* Jim Jefferies (2002-2013)
* Allan Johnston (2013-)

## Titler
* Skotsk ligamester (1): 1964-65
* Division Two (2): 1897-98, 1898-99
* Skotsk cupmester (3): 1920, 1929, 1997
* Scottish League Cup (1): 2012

## Spillerstall
Per 22. mai 2021

### Utlånte spillere

## Tidligere spillere
*Se også [[:Kategori:Kilmarnock-spillere]]*

* Kris Boyd
* Alex Burke
* Ian Durrant
* Bobby Ferguson
* Gary Holt
* Gus McPherson
* Ally McCoist
* Kevin McGowne
* Jim McIntyre
* Tommy McLean
* Gordon Smith
* Paul Wright
* Dragoje Lekovic

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Kilmarnock på BBC
Statsuniversitetet i Tetovo

**Statsuniversitetet i Tetovo** er et universitet i Nord-Makedonia. Det ligger i byen Tetovo. Universitetet ble grunnlagt 17. desember 1994 som en privat, albanskspråklig institusjon og manglet offentlig godkjennelse. Som del av prosessen for å integrere Makedonias albanske minoritet ble universitetet i januar 2004 gjort til statsuniversitet og det er nå landets tredje offentlige universitet. Statsuniversitetet i Tetovo underviser hovedsakelig på albansk, men også på makedonsk og engelsk.

Statsuniversitetet i Tetovo har fem fakulteter.
* Naturvitenskapelig fakultet
* Økonomisk fakultet
* Polyteknisk fakultet
* Humanistisk fakultet
* Juridisk fakultet

## Eksterne lenker
* State University of Tetovo
St. Klement av Ohrid-universitetet i Bitola

**St. Klement av Ohrid-universitetet i Bitola** (makedonsk: Универзитет „Св. Климент Охридски“ – Битола) er et statlig universitet i Nord-Makedonia. Det ligger i byen Bitola, med enkelte avdelinger i byene Prilep og Ohrid. Universitetet  ble grunnlagt 25. april 1979. I 1994 fikk det navn etter Sankt Klement av Ohrid. 

St. Klement av Ohrid Universitetet i Bitola har en vitenskapelig stab på 377 og et studenttall på i overkant av 15&nbsp;000. Universitetet har seks fakulteter:
* Bioteknisk fakultet
* Økonomisk fakultet (i Prilep)
* Fakultet for offentlig administrasjon
* Lærerutdanningsfakultet
* Teknisk fakultet
* Fakultet for turisme og fritidsledelse (i Ohrid)
I tillegg har universitetet en medisinsk høyskole, et politiakademi og tre spesialiserte institutter for tobakk, hydro-biologi (i Ohrid) og slavisk kultur. 

## Referanser


## Eksterne lenker
* St. Klement av Ohrid Universitetet i Bitola på makedonsk
Det sørøsteuropeiske universitetet

**Det sørøsteuropeiske universitetet** (engelsk: South East European University, SEEU) er et privat universitet i byen Tetovo i Nord-Makedonia. Universitetet åpnet i oktober 2001. Det ble grunnlagt etter initiativ fra OSSEs Høykommissær for nasjonale minoriteter og er finansiert av internasjonale donasjoner.

Det sørøsteuropeiske universitetet har fem fakulteter og tilbyr utdanninger innen samfunnsvitenskap, bedriftsøkonomi og ledelse, rettsvitenskap, kommunikasjonsteknologi og pedagogikk. Utdanningsprogrammene er lagt opp etter ECTS-prinsippene og Bologna-prosessen.

## Referanser


## Eksterne lenker
* South East European University
Annika (andre betydninger)

**Annika** har flere betydninger:

* Annika, varianter av kvinnenavnet Anniken.
* Annika (tegneserie), tegneserie publisert i Norsk Barneblad siden nr. 6/1991.
Simon van der Stel

**Simon van der Stel** (født 14. oktober 1639 til sjøs på vei til Mauritius, død 24. juni 1712) var den første guvernøren av Kappkolonien. Han var sønn av Adriaan van der Stel, en embetsmann i det nederlandske Ostindiske kompani som var kommandant på Mauritius, og Maria Lievens, delvis av malaysisk opphav. Han giftet seg med Johanna Jacoba Six (1645–1700).

Han ble kommandant av Kapp i 1679. Året etter ble byen Stellenbosch grunnlagt og oppkalt etter ham. I 1691 ble han forfremmet til guvernør. Det var mens van der Stel var guvernør at det ankom franske hugenotter til kolonien.

Han trakk seg tilbake i 1699 og ble etterfulgt av sin sønn Willem Adriaan van der Stel. Da han trakk seg tilbake, utviklet han sin eiendom i Constantia, Groot Constantia, hvor han døde i 1712.

## Referanser
Harbin PS-5

**Harbin PS-5** ( *vestlig betegnelse er *'SH-5**' ) er et kinesisk amfibiefly brukt av den kinesiske marine som anti-ubåtfly, men kan også brukes blant annet som redningsfly og for patruljering, brannslukning og minelegging.

Utviklingen av PS-5 begynte på begynnelsen av 70-tallet, og prototypen fløy første gang 3. april 1976. En produksjonsserie på fire fly fulgte, men ble ikke overlevert marinen før i 1986.

PS-5 kan ta en våpenlast på opptil 6&nbsp;000 kg som inkluderer synkeminer, miner og bomber. Den har også eksterne festepunkter under vingene som kan utstyres med sjømålsmissiler eller torpedoer.

## Spesifikasjoner

## Kilder
* *Encyclopedia of World Military Aircraft*, Aerospace ( ISBN 1-874023-95-6 )
* *The New Illustrated Encyclopedia of Aircraft*, Chartwell ( ISBN 0-7858-1164-8 )
* *Aerospace Encyclopedia of World Air Forces*, Aerospace ( ISBN 1-86184-045-4 )
Home Groan

**Home Groan** er et norsk band innen alternativ country / americana.

## Medlemmer
*Martin Hagfors: vokal, gitar
*Even Finsrud: trommer
*Odd Eirik Fleischer: bass
*Bengt Olsson: gitar
*Vidar Ersfjord: tangenter

På platene har også Mona Varpe,  Lars Håvard Haugen, Håkon Gebhardt og medlemmer av Jaga Jazzist medvirket. Hovedmann, låtskriver og vokalist er Martin Hagfors.

## Diskografi

**Home Groan* 1997, egenutgitt 14 spor
**Modern Man* 1998, egenutgitt album, 12 spor
**Astrodome* 1999, egenutgitt album, 12 spor
**Fish* 2000, egenutgitt album, 13 spor
**[[Addicted]]* 2001
**One For the Birds* (live på pub i Skien, november 2001) 2001, egenutgitt, 17 spor
**Raccoon* 2002, egenutgitt, 11 spor
**The Cream of the Crop* (samlealbum, 16 spor) 2003
**The Opening Act* 2004  (egenutgitt album, 12 spor)
**Hey Revolution Now!* 2006 (egenutgitt album, 18 spor)

## Eksterne lenker
* 
*
Båndpraktvannymfe

**Båndpraktvannymfe** (*Calopteryx splendens*) er en vannymfe som tilhører familiegruppen praktvannymfer (Calopterygidae).

## Utbredelse
Båndpraktvannymfe er utbredt i Europa, øst gjennom Asia og i Nord-Afrika. I lavlandet i det sentrale sørøstlige Norge, rundt Oslofjorden. Arten var i rødlistevurderingen i 2010 vurdert som sårbar (VU) men etter at arten var blitt kartlagt bedre, i vurdering i 2021 satt til nær truet (NT).

## Utseende
Kjønnene er ulike. Hannen har metalisk blå kropp og et blått tverrband midt på hver vinge. Hunnene har grønn eller brunlig kropp og lysere grønne eller brunlige vinger.

Vingene holdes bakover kroppen i hvile.  Vingespennet er mellom 60&nbsp;og &nbsp;70&nbsp;millimeter.  

## Levevis
Nymfene lever på bunnen av større langtsomtflytende elver, gjerne på soleksponerte steder.  Båndpraktvannymfene finnes vanligvis ikke langt fra stedet der de levde som nymfe.

Eggene legges på vannplanter, vanligvis under vannlinjen.  Utviklingen tar 2-3 år. Nymfen overvintrer på vegetasjonen eller ved røttene.  

Båndpraktvannymfe har ufullstendig forvandling, overgang fra nymfe til det voksne kjønnsmodne insektet går gradvis gjennom flere hudskift (nymfestadier). Nymfene lever i vann og ligner derfor lite på de voksne (imago), bortsett fra størrelsen. Når nymfen kommer til det siste hudskiftet finner den et strå eller noe, der den kan klatre opp over vannflaten. Her blir den hengende, mens huden revner på ryggsiden. Den nyklekte  vannymfen  blir hengende på den gamle huden, eller like ved siden av, helt til den nye huden er noe herdet, og vingene har fått sin endelige form.

Flygetiden er fra mai til  august.

## Referanser




## Litteratur
* Holmen, M. & H. Pedersen. 1995. *Odonata i Danmark, foreløbig status 1995*. Nordisk Odonatologisk forum. Vol 2,  side 4
* Olsvik, Hans. & Dolmen, Dag. 1992. *Distribution, habitat, and conservation status of threatened Odonata in Norway.* Fauna norv. B. 39. Side 1-21.
* Sahlén, Göran. 1996. *Sveriges Trollsländor.* Feltbiogerna. 165 sider. ISBN 91-85094-43-9

## Eksterne lenker
* 
* Blåbåndvannymfe – www.nhm.uio.no/norodo/  – Et norskspråklig nettsted om norske øyenstikkere.
Oljeterminal

**Oljeterminal** eller **oljelager** er et industrianlegg for lagring av olje og/eller petokjemiske produkter. Herfra transporteres produktene til sluttbrukere eller andre lageranlegg. En oljeterminal har vanligvis en rekke tanker over eller under bakken; fasiliteter for overføring mellom tanker; pumpeanlegg; lasteporter for fylling av tankbiler eller lektere; utstyr for lasting/lossing av skip ved marine terminaler; og rørledningsforbindelser. 

## Lokalisering
Oljeterminaler kan være plassert i nærheten av eller være en del av oljeraffineri eller ved en havn tankskip kan losse eller laste last. Enkelte oljeterminaler er tilknyttet oljerørledning, jernbane eller bilvei. Terminaler kan også betjenes av jernbane, lekter og tankbil. Oljeterminaler er også lokalisert i nærheten av byer hvorfra tankbiler frakter produkter til bensinstasjoner eller andre private, kommersielle eller industrielle brukere.

## Olje- og gassterminaler i Norge
:*Se også* Norges gasseksport

*Mongstad
*Slagentangen
*Kårstø
*Melkøya
*Stureterminalen

## Referanser
Hal Barwood

**Hal Barwood** (født i Hanover i New Hampshire i USA) er en amerikansk manusforfatter, produsent og videospilldesigner som er mest kjent for å ha designet spill basert på Indiana Jones.

Barwood studerte kunst på Brown University og gikk deretter på University of Southern Californias School of Cinema-Television, hvor han møtte og ble venn med George Lucas.

Han skrev på manuset til filmen *[[Nærkontakt av tredje grad]]* (ukreditert), og han produserte og skrev *[[Dragonslayer]]* sammen med Matthew Robbins.

Han fikk jobb som prosjektleder hos LucasArts i 1990 hvor han jobbet frem til 2003. Hos LucasArts designet han spillet *[[Indiana Jones and the Fate of Atlantis]]*, som ble utgitt i 1992. Han regisserte også filmsekvensene i *[[Star Wars: Rebel Assault II: The Hidden Empire]]* og designet *[[Indiana Jones and the Infernal Machine]]*.

I august 1999 utropte *[[PC Gamer]]* Barwood som en av de 25 beste spilldesignerne i USA.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Hal Barwoods hjemmeside
*
Ángel Herrera

** Ángel Herrera** (født 2. august 1957) er en cubansk tidligere bokser.

Under Sommer-OL 1976 Montréal i Canada vant han gull i lettvekt, en bragd han gjentok 4 år senere under Sommer-OL 1980 i Moskva. Han ble verdensmester for amatører i 1978 og i 1980 i München. I 1983 vant han sølv i de Panamerikanske leker.

## OL-medaljer
* 1976  Montréal -  **Gull** i boksing, fjærvekt  Cuba
* 1980  Moskva -  **Gull** i boksing, lettvekt  Cuba

## Eksterne lenker
*
«Nieuwe Haarlem»

**«Nieuwe Haarlem»** var et nederlandsk seilskip eid av nederlandske Ostindiske kompani (VOC) som gikk på grunn på stranden Milnerton i Cape Town 25. mars 1647. Skipet var på vei fra Jakarta til Nederland med 500 tonn krydder, indigo, tekstiler, sukker og porselen. Skipet hadde 120 menn ombord da det ble drevet på land av en storm.

De 62 skipbrudne sjømennene bygget et fort som de kalte *Sand fort av Kapp det gode håp*. Det tok et år før de ble reddet av en flåte på 12 skip fra VOC under ledelsen til W.G. de Jong. På et av disse skipene var Jan van Riebeeck. Sjømennene overtalte i etterkant VOC til å opprette en base på stedet, og van Riebeeck etablerte i 1652 Kappkolonien på vegne av VOC.

## Eksterne lenker
* Data om reisen
Thor Sørum-Johansen

**Thor Sørum-Johansen** (født 8. februar 1970) er en norsk pressemann, fra 2014-2024 var han redaktør i *[[Glåmdalen (avis)|Glåmdalen]]*. I 2024 ble han ansatt som redaktør i Oppland Arbeiderblad. 

Han har tidligere vært redaktør i NTB Tema, sjefredaktør og daglig leder i Avisenes Pressebyrå, og nyhetsredaktør samt konstituert ansvarlig redaktør i *[[Tønsbergs Blad]]*. 

Som journalist har han arbeidet i *[[Dagbladet]]*, *VG*,  *Tønsbergs Blad*, *[[Sandefjords Blad]]* og *[[Namdals-Avisa]]*.

## Referanser
Liste over byggingen av ISS

Dette er en liste over byggingen av hoveddelene på Den internasjonale romstasjonen (ISS). 
Fremtidige og planlagte komponenter og moduler er i henhold til NASA sitt «ISS Consolidated Launch Manifest» og nettsiden NASA Spaceflight. Listen er oppdatert pr 20. mai 2008.

## Monterte moduler og komponenter

## Se også
*Den internasjonale romstasjonen
*Liste over besøkende til Den internasjonale romstasjonen
*Liste over bemannede romferder til ISS
*Liste over Sojuz-ferder
*Liste over bemannede romferder

## Referanser


## Eksterne lenker
Fish (elv)

**Fish River**, også kalt **Great Fish River** for å skille den fra den namibiske Fish River, er en elv som renner gjennom den sørafrikanske provinsen Eastern Cape. Elven er 644 km lang og flyter ut i Indiahavet. Elven renner vanligvis året rundt, selv om dens øvre del starter i en tørr region. Vann fra Oranje kan bli brukt til å holde elven flytende i tørre perioder.

I det 19. århundre var elven grensen til Kappkolonien og ble hardt bestridt under xhosakrigene mellom 1779 og 1878 mellom den innfødte xhosanasjonen på den ene siden og nederlandske bønder og nybyggerne i 1820 fra Storbritannia på den andre, og i 1835 fikk fingostammen slå seg ned på elvens bredder. Under apartheid utgjorde de nedre delene den vestlige grensen av det nominelt uavhengige bantustanet Ciskei.

Et betydelig vannprosjekt førte i 1970–årene vann fra Oranje via Fish River for agrikulturelt og industrielt bruk. Tunnelen som gjorde dette mulig var et betydelig foretak med sitt inntak ved Oviston. Oviston ligger på bredden av Gariep-dammen.

Til tross for sitt navn finner fiske i elven hovedsakelig sted i de nedre delene av elven og er primært et fritidsfiske. Årlig er Fish River kanomarathon en populær kanobegivenhet som finner sted i flere dager fra Cradock til munningen. Dykking i områdene ved Fish Rivers munning er litt av en opplevelse takket være de tallrike skipsvrakene som fins der, *SS «Cariboo»*, *SS «Kilbrennan»* og *«Waterloo»* for å nevne noen få.

Cradock er en betydelig bye som elven renner gjennom. Området mellom Port Elizabeth og Fish River er kjent som *Sunshine Coast*.

Great Fish Point er et fyrtårn som ligger nær munningen av elven, rundt 25 km fra feriestedet Port Alfred. Før fyrtårnet ble bygget i 1898 ble to skipslanterner som viste grønne lys reist i en flaggstang ved Port Alfred, men disse lysene viste seg å ikke være nok. Systemet som ble brukt til å rotere lensen med, er fremdeles intakt og på utstilling. Fyrtårnet er bare ni meter høyt, men det er plassert på 76 moh.
Kappkoloniens flagg

**Kappkoloniens flagg** ble først tatt i bruk i 1876.

Et år tidligere, i forbindelse med nedleggelse av grunnsteinen for parlamentshuset i Cape Town 12. mai 1875, tok guvernøren i bruk et eget flagg. Dette var laget etter samme modell som guvernørflagg i øvrige britiske kolonier. Det vil si det var et britisk unionsflagg som i midten hadde koloniens våpen i en rund hvit skive innrammet av en krans. 

Kappkoloniens riksvåpen fikk imidlertid kongelig godkjennelse først 29. mai 1876. Kort tid etter dette ble våpenet også satt i en Blue Ensign for å skape Kappkoloniens flagg. Kappkoloniens flagg var en Blue Ensign med Kappkoloniens våpen satt inn med en hvit skive i flaggets frie ende. Det ser ikke ut til å ha vært en offisiell Red Ensign–versjon av flagget.

Kappkoloniens flagg ble erstattet av Unionen Sør-Afrikas flagg den 31. mai 1910, da kolonien ble til en provins i den nye unionen. 

## Eksterne lenker
* Cape of Good Hope (Colony – 1910) fra Flags of the World
Gullfaks C

**Gullfaks C** er en oljeplattform på Gullfaksfeltet i Nordsjøen. Understellet til plattformen ble bygd av Norwegian Contractors, med Condeep understell av betong. Plattformdekket ble bygget av Aker Stord AS. Plattformen er den tyngste strukturen i verden som noen gang har blitt flyttet på (1,5 millioner tonn). Plattformen ble satt ned på 216 meters havdyp.

Produksjonsstart var den 4. november 1989. Gullfaks C er en kombinert bore-, produksjons- og boligplattform, en integrert oljeplattform. Fra juni 1994 har Gullfaks C mottatt og håndtert petroleum fra Tordisfeltet. 
Equinor er operatør for hele Gullfaksfeltet.

Plattformunderstellet ble bygget i Yrkefjorden i Tysvær. Arbeiderne bodde på baser i Yrke (Ramsvik) i Tysvær kommune og på Raunes i Vindafjord kommune.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Et minisamfunn i Nordsjøen NRK- fjernsynsprogram om livet på Gullfaks C
* Olje- og energidepartementet: Fakta norsk petroleumsvirksomhet 2005. Nettversjon
* Gullfaksområdet
* Gullfaksfeltet - Petroleumskartet, Norsk Oljemuseum
* Gullfaks C på https://web.archive.org/web/20070701070121/http://de.structurae.de/
Natalya Kochergova

**Natalya Kochergova** (født 1988) er en norsk-russisk tegneserieskaper. Hun er bosatt i Oslo og tegner serien 3 Rips, som kommer ut på Fonna Forlag og distribueres av Nynorsk Pressekontor. Hun har latt seg inspirere av russiske manga-serier i streken sin, og får språklig hjelp til å oversette stripene til nynorsk av Guri Skeie, som også fungerer som coach og diskuterer utviklingen i serien med Natalya Kochergova.

## Eksterne lenker
* 
*  Intervju med Natalya Kochergova på Magasinett
Paul Rosen

**Paul Rosen** (født 24. april 1960 i Toronto i Ontario) er en canadisk kjelkehockeyspiller. Han spiller keeper.

Han har også skapt seg en karriere som motivator. 

Han skadet sin høyre fot sin i en ishockeykamp som ungdom (1975). Han traff et spor i isen, og fikk 14 brudd i foten. Etter dette var han plaget i flere år med infeksjoner og smerter, og mange operasjoner. I 1997 brakk foten igjen på en flyplass i Tyskland, noe som ble fulgt av 18 måneder med nye operasjoner, uten at resultatet ble vellykket. Da han var 39 år gammel, i 1999, oppdaget de massive infeksjoner, og amputerte foten over kneet. Han begynte med kjelkehockey som en del av rehabiliteringen, og kom på landslaget. 

I 2007 var han i nyhetene i Canada fordi hans gullmedalje fra Paralympics 2006 ble stjålet under en autograf-seanse. Don Cherry, som var kommentator på sendingen *Hockey Night in Canada* oppfordret gjerningsmannen til å levere tilbake medaljen, og like etterpå dukket medaljen opp i en postterminal i Toronto. 

## Meritter
* Paralympiske vinterleker 2010
** 4.-plass

* VM i kjelkehockey 2009
** Bronse

* VM i kjelkehockey 2008
** Gull

* Paralympiske vinterleker 2006
** Gull

* VM i kjelkehockey 2004
** 4.-plass

* Paralympiske vinterleker 2002
** 4.-plass

## Eksterne lenker
* Personlig hjemmeside
Julia Smith

**Julia Smith** (født 26. mai 1927 i London i England, død 19. juni 1997 i London i England) var en regissør og produsent.

## Karriere
Smiths ble involvert i TV-serieproduksjon da hun regisserte episode av serien *Suspense* i 1962. Deretter regisserte hun episoder av populære serier som *[[Z Cars]]* (1962) og *[[Doctor Who]]* (1966). For sistnevnte regisserte hun historiene *[[The Smugglers]]* og *[[The Underwater Menace]]*. I 1967 regisserte hun en filmatisering av *[[The Railway Children]]* som var en stor nok suksess til at en film ble laget i 1970.

Mens hun arbeidet på *Z Cars* møtte hun Tony Holland som skrev manus for serien. De begynte å jobbe sammen som henholdsvis produsent og manusredigerer og de jobbet på BBCs dramasere *[[Angels (TV-serie)]]* (1975&ndash;83).

### ''EastEnders''
I 1983 kontaktet BBC Smith og Holland for å spørre om de kunne lage en ny dramaserie. De ble gitt to ideer, en serie om en campingplass eller en serie om et kjøpesenter. De likte ikke noen av ideene og forlangte at de fikk utvikle sin egen serie om noe de kjente.

De skapte en serie satt til East End i London. Da de begynte å søke etter skuesillere hadde Smith retningslinjen «Only genuine Eastenders need apply» og det var derifra navnet kom. Opprinnelig skulle serien kalles *Eastenders*, men Jonathan Powell, daværende sjef for dramaavdelingen, sa at den andre «e»-en ikke så bra ut på papiret og han foreslo at den kunne være en majuskel.

### ''Eldorado''
Etter suksessen med *EastEnders*, samarbeidet Smith og Holland på såpeoperaen *[[Eldorado (TV-serie)|Eldorado]]*. Holland skapte serien basert på en ide av Verity Lambert og Smith var produsent. BBC håpte at denne serien også ville være en suksess like *EastEnders*. En rekke hendelser gjorde at serien ble den dyreste floppen som BBC hadde produsert. Smith fikk skylden og deretter sparken. Hun mente at BBC ikke hadde gitt *Eldorado* en sjanse til å etablere seg.

## Død
Smith pensjonerte seg etter *Eldorado* og hun døde av kreft i 1997.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Calcio Italia

***Calcio Italia*** er et britisk engelskspråklig fotballtidsskrift som handler om italiensk fotball. Det kommer ut månedlig.

## Eksterne lenker
*  Nettutgave
Kappkoloniens riksvåpen

**Kappkoloniens riksvåpen** ble vist frem for første gang i mai 1875 under nedleggelsen av grunnsteinen på parlamentshuset i Cape Town. Kappkolonien fikk egen regjering i 1872, og med den kom en stigende følelse av at kolonien burde ha sitt eget riksvåpen.

En advokat fra Cape Town med ivrig interesse for heraldikk, Charles Aken Fairbridge (1824–1893) ble spurt om å lage et riksvåpen for kolonien.

Symbolikken i riksvåpenet er: Løven som er et sørafrikansk dyr og finnes også i riksvåpnene til de to kolonimaktene som styrte Kapp, Nederland og Storbritannia. Ringene ble tatt fra våpenskjoldet til grunnleggeren av kolonien, Jan van Riebeeck. De tre skivene med liljene, (fleur-de-lis), representerer bidraget fra hugenotter til koloniens tidlige historie. Toppfiguren på et flettet klede (vulst) tilsvarer et hjelmtegn og er den antikke symbolske kvinnefiguren Spes (latin:håp og engelsk: Lady of Good Hope). Hun holder sitt symbol ankeret og det er dermed også en referanse til Kapps opprinnelse som en sikker havn og som «havets kro». Skjoldholderne er gnuen og gemsboken som er to typiske sørafrikanske dyr. Skjoldet er på et postament med et bånd som har mottoet «*Spes Bona*» og det betyr rett og slett «Godt Håp».
## Litteratur
*C. Pama, *Lions and Virgins* (Cape Town, 1965), s. 48 – 50.
**Dictionary of South African Biography*, vol. II (Cape Town, 1972), s. 227-228.
Vík í Mýrdal

**Vík** er en landsby sør på Island, rundt 180 km fra Reykjavík og det bor rundt 300 innbyggere i landsbyen.

Stedet er et viktig service-senter for innbyggerne og turister rundt isbreen Mýrdalsjökull.

Et bemerkelsesverdig landskapstrekk er den flotte svarte stranden, med steinsøylene som blir kalt Reynisdrangar. Disse søylene består av svart basalt, og har blitt formet av havet. Et folkeeventyr beskriver at disse søylene er troll som ble overrasket ute ved daggry. Sjøen rundt dem er voldsom og stormfull, så det er ikke overraskende at det på stranden finnes et monument over sjømenn som forulykket i farvannet. Det amerikanske tidsskriftet *[[Islands Magazine]]* kåret i 1991 stranden til en av de ti vakreste strender på kloden.

Det nærliggende fjellet, *Reynisfjall* er svært kjent i ornitologiske miljø. Mange fuglearter kan observeres her i løpet av sommeren, spesielt lundefugl. Disse kan også sees på halvøya Dyrhólaey noen kilometer unna.

Landsbyen har også et annet kjennetegn, som kan være til ulempe for besøkende. Risikoen for en regnværsdag her er den største på hele Island.

I nærheten av Vík ble det i 1964 og 1965 skutt opp totalt fire franske rakettsonder, av typen «Dragon», fra en flyttbar oppskytningsplattform. Disse sondene skulle studere Van Allen-beltene.

Vík er også åstedet for det oppdiktede *Hanso Foundation* sitt *Vik Institute*, fra TV-serien Lost.

## Faren fra Katla

Vík ligger nedstrøms fra Mýrdalsjökull, som selv ligger på toppen av vulkanen Katla. Vulkanen er ikke bare aktiv, men den er også godt på overtid når det gjelder utbrudd. De lokale innbyggerne frykter at et slikt utbrudd kan utløse en enorm flom fra isbreen, som kan være stor nok til å utslette hele landsbyen. Kirken i Vík, som ligger oppe på et høydedrag, er den eneste bygningen det forventes kan overleve en slik flom. Derfor øver beboerne periodisk på å evakuere til kirken, ved første tegn på utbrudd.

## Eksterne lenker
* Rakettoppskytninger ved Vík í Mýrdal
Harbin Y-11

**Harbin Y-11** er et kinesisk bruksfly og regionalt passasjerfly med STOL-kapabilitet.

Den første varianten, som ble produsert fra 1980, var utstyrt med to 9-sylindrede Quzhou Huosai-6A stjernemotorer med en ytelse på 285 hk hver. Disse ble på den neste varianten, som ble produsert fra 1992 under betegnelsen **Y-11B**, erstattet med to kraftigere Teledyne Continental TISO-550-B 6-sylindrede boksermotorer med en ytelse på 350 hk hver. En variant med oppgradert avionikk er også produsert under betegnelsen **Y-11BI**.

Y-11 har også blitt brukt av det kinesiske flyvåpenet.

## Litteratur
* *The International Directory of Civil Aircraft 2001/2002*, Gerald Frawley ( ISBN 1-875671-52-8 )
* *Encyclopedia of World Military Aircraft*, Aerospace ( ISBN 1-874023-95-6 )
Thylacosmilus

* *Thylacosmilus atrox*
* *Thylacosmilus lentis*

***Thylacosmilus*** var et utdødd rovlevende pungdyr som har blitt funnet i Sør-Amerika. Dyret hadde gigantiske fortenner i likhet med sabeltanntigre. 

Tennene til *Thylacosmilus* fortsatte å gro hele livet, i motsetning til sabeltanntigrene. *Thylacosmilus* hadde noen store benutvekster som rakk ned fra underkjeven som tjente til å støtte støttennene. Antagelig hadde dyret en åpning i skinnet på hver side som tennene kunne passe inn i når munnen var lukket. Dyret har gjerne blitt tegnet mer eller mindre kattelignende.

Dyret ble første gang beskrevet i Elmer Riggs i 1934. De viktigste funnene er to skjeletter fra Argentina.

## Eksterne lenker
* 
* paleocraft.com – ''Thylacosmilus''
* fossils.com - Bilde av hodeskalle
Patrick Labyorteaux

**Patrick Labyorteaux** (født 1965) er en amerikansk skuespiller, mest kjent for sin rolle i TV-serien *[[Huset på prærien]]* som Andrew «Andy» Garvey fra 1977 til 1981, og senere i den politiske spenningsserien *[[JAG (TV-serie)|JAG]]* som Bud Roberts fra 1995 til 2005. Mot slutten av sistnevnte serie mistet hans figur Roberts sine ene fot, noe som førte til spekulasjoner om også Labyorteaux selv hadde mistet en fot. TV-seriens talsperson Diane Ekeblad uttalte at «Jeg er glad for å kunne rapportere at Patrick Labyorteaux ikke har vært i en ulykke angående sin fot. Han er bare en meget god skuespiller».

Labyorteaux har også hatt noen få mindre roller i en del filmer, en av hans mest kjente roller var i en komedie fra 1987, *Summer School*, som fotballspilleren Kevin Winchester. Han var også til stede i kultfilmen *Heathers* fra 1989 som den ondskapsfulle Ram Sweeney.

Patrick har også vært stemme for en rekke tegnefilmer som *Spider-Man* og andre. Han er bror av skuespillerne Matthew Laborteaux og Jane Laborteaux, og sønn av Frances Marshall Laborteaux. Han er gift med skuespilleren Tina Albanese som han har en sønn sammen med.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Nihonium

**Nihonium**, tidligere kalt **ununtrium**, er et kunstig fremstilt radioaktivt grunnstoff med kjemisk symbol **Nh **og atomnummer 113. 

## Historie
Den første rapporten om nihonium kom i august 2003, da det ble identifisert som et henfallsprodukt fra moscovium. Denne rapporten ble publisert 1. februar 2004 av et samarbeid mellom forskergrupper ved Joint Institute for Nuclear Research (JINR) i Dubna, Russland og amerikanske forskere ved Lawrence Livermore National Laboratory:

:\,^{48}_{20}\mathrm{Ca} +  \,^{243}_{95}\mathrm{Am} \to \,^{288,287}\mathrm{Mc} \to \,^{284,283}\mathrm{Nh} \to\  

23. juli 2004 registrert japanske forskere ved RIKEN ett enkelt atom av 278**Nh** etter en kaldfusjon av 209**Bi** (vismut) og 70**Zn** (sink). De publiserte resultatene 28. september 2004:

:\,^{70}_{30}\mathrm{Zn} + \,^{209}_{83}\mathrm{Bi} \to \,^{279}_{113}\mathrm{Nh} ^{*} \to \,^{278}_{113}\mathrm{Nh} + \,^{1}_{0}\mathrm{n}

Det japanske forskerteamet fremstilte enda et atom av 278**Nh** 2. april 2005. I august 2012 fremstilte forskerne ved RIKEN nok et atom av grunnstoff 113, og denne gangen detekterte de en serie på seks alfa-henfall som ble vist å ha startet med Nihonium. 30. desember 2015 ble oppdagelsen godkjent av IUPAC . Endelig navn ble godkjent av IUPAC i 2016.

## Egenskaper
Nihonium er et radioaktivt metall med kortlivede isotoper. Kun få atomer er fremstilt av stoffet, og man vet derfor lite om de kjemiske og fysiske egenskapene. Det antas å være et fast stoff ved romtemperatur, og at det har egenskaper som ligner på thalliums.

### Isotoper
6 isotoper av Nihonium er hittil kjent eller beregnet, og de er alle ustabile (og dermed radioaktive). De mest stabile er beregnet å være 286**Nh** med halveringstid 20 sekunder, 285**Nh** med halveringstid 5,5 sekunder, og 284**Nh** med halveringstid 0,48 sekunder. De resterende isotopene har halveringstider kortere enn 1 sekund.

CAS-nummer: 54084-70-7

## Forekomst
Nihonium forekommer ikke naturlig, men blir fremstilt i laboratorier.

## Anvendelse
Nihonium har pr. i dag ingen bruksområder, bortsett fra forskningsformål.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Joe Ahearne

**Joe Ahearne** (født 23. november 1963) er en britisk regissør. Karrieren hans begynte da kortfilmen *Latin for a Dark Room* vant en pris på Edinburgh Festival i 1994. Han begynte deretter å jobbe hos World Productions, en uavhengig produsent av TV-programmer.

I 1997 skrev og regisserte han tre episoder av den andre sesongen av *[[This Life]]*, som ble vist på BBC  Two. Ahearne var den eneste som både regisserte og skrev på serien som handlet om jusstudenter i London.

Hans neste store produksjon hos World var den seks episoder lange vampyrserien *[[Ultraviolet]]*, som han både skrev og regisserte. Den ble vist på Channel 4 i 1998 i Storbritannia og på Sci Fi Channel i USA. Fox Network i USA produserte en pilotepisode av sin versjon av serien, men den ble ikke en suksess og de lagde derfor ikke en serie.

I 2002 regisserte Ahearne en pilot for Big Bear Productions' serie kalt *Strange*, som var skrevet av Andrew Marshall og vist på BBC One. Den var en stor nok suksess til at en serie ble bestilt året etter og Ahearne regisserte tre av seks episoder. Disse ble ikke en suksess og BBC bestilte ikke flere episoder.

Han både skrev og regisserte den to episode lange *[[Space Odyssey: Voyage To The Planets]]* for BBC og Discovery Channel i 2004. Han regisserte også fem episoder av BBCs science fiction-serie *[[Doctor Who]]*, som ble vist i første halvdel av 2005. For disse episodene ble han nominert til en BAFTA.

I 2006 skrev og regisserte han *[[Perfect Parents]]*, som ble vist på ITV1 i desember. Måneden etter regisserte han en spesialepisode av *This Life*, kalt *This Life +10*, som ble vist på BBC Two 2. januar 2007.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* CV på agentens nettside
Francis Dundas

**Francis Dundas** (født 1759 i Sanson i Berwickshire, død 15. januar 1824 i Dumbarton i Skottland) var en britisk general og fungerende guvernør i Kappkolonien mellom 1798 og 1803.

Han var den andre sønnen til Robert Dundas av Arniston og Jean Grant og nevø av Henry Dundas, 1. markgreve av Melville og krigssekretær. Han ble beordret til Kapp i august 1796 etter den første britiske okkupasjonen for å bli generalmajor og styrkenes kommandant i mai 1797. Han fungerte først som guvernør fra 21. november 1798 til 9. desember 1799 og igjen fra 20. april 1801 til 20. februar 1803 da kolonien ble returnert til Bataviske republikk i henhold til Amiensavtalen som ble signert den 27. mars 1802. I hans tid som guvernør fant Graaff Reinet–opprøret i 1798 og tredje grensekrig sted. Hans administrasjon ble sett på som autokratisk, men rettferdig.

Etter Kapp hadde han flere viktige militære stillinger i Storbritannia. Han ledet Kent–avdelingen av hæren som ble samlet på sørkysten av England under David Dundas under deler av invasjonsalarmene i 1804–05.

## Referanser
David Maloney

**David Maloney** (født 14. desember 1933 i Alvechurch i Worcestershire i England, død 18. juli 2006 i Hampstead i London i England) var en regissør og produsent.

Han er mest kjent for å ha jobbet på flere science fiction-serier. Han regisserte flere historier i serien *[[Doctor Who]]* i perioden 1968&ndash;77 og han var produsent av de første tre sesongene av *[[Blake's 7]]* (1978&ndash;80).

Han produserte også BBCs berømte filmatisering av John Wyndams roman *[[The Day of the Triffids]]* i 1981 og fjerde sesong av *[[When the Boat Comes In]]*. I tillegg har han regissert flere episoder av *[[Juliet Bravo]]* og Strike It Rich*.

David Maloney døde på Marie Curie Hospice i Hampstead.

== *Doctor Who* ==
Maloney jobbet på *Doctor Who* for første gang som produksjonsassistent på historien *The Rescue* i [[1965]]. Deretter regisserte han følgende historier:

* *The Mind Robber*
* *The Krotons*
* *The War Games*
* *Planet of the Daleks* (og siste scene i forrige historie, *Frontier in Space*)
* *Genesis of the Daleks*
* *Planet of Evil*
* *The Deadly Assassin*
* *The Talons of Weng-Chiang*

== *Blake's 7* ==

Maloney regisserte også følgende episoder av *Blake's 7*:

* *Deliverance* (med Michael E. Briant, episode 12 i sesong 1)
* *Star One* (episode 13 i sesong 2)
* *Powerplay'' (episode 2 i sesong 3)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* BBCs artikkel om Maloneys dødsfall
* Guardians nekrolog
Emma Juel

**Emma Juel** (født *Egeberg* 11. november 1878 i Askim, død 16. mai 1973) var en norsk skuespiller og sanger.
 
Juel var engasjert ved Nationaltheatret som skuespiller, korformann og sanger i nærmere 65 år. Hun debuterte i teatrets åpningssesong 1899 og sto siste gang på scenen i *[[Reisen til Julestjernen]]* i 1964. Hun spilte over 130 roller, i tillegg til å synge i hundretalls andre oppsetninger.

Juel hadde også mindre roller i tre spillefilmer. Hun debuterte i *[[Brudeferden i Hardanger]]* fra 1926. I 1930 spilte Juel i Breisteins siste stumfilm *[[Kristine Valdresdatter]]* och i 1951 i Tancred Ibsens *[[Storfolk og småfolk]]*.

Emma Juel var datter av vaktmester Lars Egeberg og dennes hustru.. Hun var gift med skuespillerkollega Johannes Juel, som også var tilsatt ved Nationaltheatret. Paret ligger begravet på Vestre gravlund i Oslo.

## Filmografi
* 1951 – *[[Storfolk og småfolk]]* 
* 1930 – *[[Kristine Valdresdatter]]*
* 1926 – *[[Brudeferden i Hardanger]]*

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Benjamin d’Urban

**Benjamin d'Urban** (født 1777, død 25. mai 1849) var en britisk generalmajor og koloniadministrator som er best kjent for sin grensepolitikk da han var guvernør i Kappkolonien.

D'Urban var født i Halesworth og sluttet seg til British Army i 1793 som kornet i Queen's Bay i en alder av seksten. Han gjorde rask fremgang i hæren og utmerket seg i halvøyskrigen hvor han ble stabssjef for William Carr Beresford. Han deltok i alle de viktigste beleiringene og slagene, ba aldri om perm og fikk æresbevisninger som Bathordenen.

Han ble guvernør i Antigua i 1910. D'Urban ble viseguvernør i Demerara-Essequibo i 1824 hvor han i 1831 utførte sammenslåingen med Berbice og dannet Britisk Guiana hvor han var dets første guvernør (1831–33). Tre år senere ble han utnevnt til guvernør i Kappkolonien.

D'urban inntok setet som guvernør og øverstkommanderende for Kappkolonien i januar 1834. Hans administrasjon ble komplisert av exodusen til nederlandske bønder helt nord og øst i kolonien (kjent som Great Trek) og utbruddet av grensekriger i 1834 og 1835 satt i gang av inntrengningene til bantu–språklige xhosaer. Han drev inntrengerne tilbake og annekterte territoriet mellom elvene Keiskamma og Kei.

Han avskaffet slaveri, etablerte kommuner og lovgivende forsamlinger, okkuperte Natal, nå KwaZulu-Natal, og erklærte den en ny koloni i det britiske imperiet. For å minnes dette ble navnet til dens viktigste havn endret i 1835 fra Port Natal til Durban.

Selv om d'Urban var populær blant de hvite kolonistene, bekymret hans behandling av afrikanerne John Philip som dro til England for å legge frem bevis for en parlamentskomité og opphause den offentlige opinionen mot d'Urban. Det offentlige protestropet fikk innflytelse på Charles Grant, kolonisekretæren. I en sending datert 1. mai 1837, sa Grant opp d'Urban som forble guvernør til hans etterfølger ankom i januar 1838 og fortsatte i sin militære kapasistet i Sør-Afrika frem til 1846.

D'Urban takket i 1842 nei til en høyere militær utnevnelse i Britisk India som ble tilbudt ham av Robert Peel.

Han aksepterte i januar 1847 utnevnelsen til kommandant for de britiske styrker i Britisk Nord-Amerika. Der var grensekrangler og invasjonstrussel fra USA inn i Canada nær Montréal. Tidlig i 1847 satte han opp sitt hovedkvarter i Montreal.

Han forble i Montreal til han døde i 1849. Han ble opprinnelig gravlagt ved Papineau militære gravplass i Montreal, men gravene måtte fjernes fordi de var i veien for byggingen av en ny adgangsrampe til Jacques-Cartier–broa. d'Urbans levninger hviler nå ved National Field of Honour, en militær gravplass eid av *Last Post*–fondet i Pointe Claire hvor der er en obelisk til hans minne.

## Referanser


## Kilder
* Glover, Michael. *The Peninsular War 1807-1814.* London: Penguin, 2001. ISBN 0-14-139041-7
* Oman, Charles. *Wellington's Army, 1809-1814.* London: Greenhill, (1913) 1993. ISBN 0-947898-41-7
* Smith, Digby. *The Napoleonic Wars Data Book.* London: Greenhill, 1998. ISBN 1-85367-276-9
Gerald Blake

**Gerald Blake** (født 3. desember 1928 i London i England, død 5. april 1991) var en regissør.

Han regisserte episoder av en rekke serier, inkludert  *[[The Gentle Touch]]*, *[[The Omega Factor]]* (episoden *After-Image*),  ''Blake’s 7'', *[[Survivors (TV-serie 1975)|Survivors]]*, *[[The Onedin Line]]*, *[[Out of the Unknown]]*, *[[Doctor Who]]* (historiene *[[The Abominable Snowmen]]* (1967) og *[[The Invasion of Time]]* (1977), *[[Dr. Finlay's Casebook]]*, *[[Compact]]*, *[[Z Cars]]* og *[[Coronation Street]]*.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Johannes Juel

**Johannes Juel** (født 3. februar 1877, død 3. desember 1938) var en norsk skuespiller og sanger. 

Juel var engasjert ved Nationaltheatret som skuespiller, korformann og sanger. Han debuterte i teatrets åpningssesong, i april 1900, og spilte sin siste rolle våren 1932, like før sin død. Han spilte godt over 120 småroller, i tillegg til tallrike opptredener med teatrets kor.

Johannes Juel var gift med skuespillerkollega Emma Juel som også var tilsatt ved Nationaltheatret.

## Referanser
Nanchang CJ-6

**Nanchang CJ-6** er et kinesisk treningsfly. CJ-6 er en videreutvikling av forgjengeren **CJ-5**, som var en lisensprodusert variant av den sovjetiske '''Jak-18'''.

Prototypen fløy første gang 27. august 1958 og flyet ble satt i produksjon som **CJ-6** fra januar 1962. Den første produksjonsvarianten var utstyrt med en Zhuzhou Huosai-6 stjernemotor med en ytelse på 260 hk. Denne ble erstattet av **CJ-6A**, som var utstyrt med den kraftigere Zhuzhou Huosai-6A og ble produsert fra 1965. 10 **CJ-6B** bevæpnede treningsfly ble også produsert mellom 1964 og 1966.

Omkring 200 CJ-6A ble eksportert under betegnelsen **PT-6A**, med unntak av til Bangladesh hvor flyet fikk betegnelsen **BT-6A**. 

## Spesifikasjoner

## Kilder
* *Encyclopedia of World Military Aircraft*, Aerospace ( ISBN 1-874023-95-6 )
* *The International Directory of Military Aircraft 2000/01*, Gerard Frawley ( ISBN 1-875671-49-8 )

## Eksterne lenker
* Flight Test: Nanchang CJ-6A
Dysprosium

**Dysprosium** er et grunnstoff med kjemisk symbol **Dy** og atomnummer 66.

## Historie
Dysprosium ble oppdaget i Paris i 1886 av den franske kjemikeren Paul Émile Lecoq de Boisbaudran. Det ble identifisert i en prøve med holmiumoksid som man inntil da hadde trodd bare inneholdt ett grunnstoff. Dysprosium ble ikke isolert i ren metallisk form før på 50-tallet, da nye separasjonsteknikker som ionebytting ble utviklet. Vanskelighetene med å isolere stoffet skyldes at det forekommer sammen med, og oppfører seg svært likt det langt vanligere grunnstoffet yttrium.

Navnet er avledet av det greske ordet δυσπρόσιτος *dysprositos* som betyr «utilgjengelig».

## Egenskaper
Dysprosium er et sølvhvitt metall som tilhører lantanoidene og de sjeldne jordmetallene. Det er bøybart og mykt nok til å bli kuttet med tang, men ikke mykt nok til å kunne skjæres i med kniv. I romtemperert luft dannes det et oksidsjikt, og i vann og fortynnede syrer løser det seg opp under dannelse av hydrogen. Dysprosiums egenskaper kan endre seg mye hvis det inneholder urenheter. Ved temperaturer over 1&nbsp;384 °C går det fra α-Dysprosium med heksagonal krystallstruktur til β-Dysprosium som har kubisk romsentrert krystallstruktur.

### Isotoper
Naturlig forekommende dysprosium består av 7 stabile isotoper: 156**Dy** (0,06&nbsp;%), 158**Dy** (0,1&nbsp;%), 160**Dy** (2,34&nbsp;%), 161**Dy** (18,91&nbsp;%), 162**Dy** (25,51&nbsp;%), 163**Dy** (24,9&nbsp;%) og 164**Dy** (28,18&nbsp;%). I tillegg er 29 kunstig fremstilte ustabile (og dermed radioaktive) isotoper kjent. De mest stabile av disse er 154**Dy** med halveringstid på 3 · 106 år, 159**Dy** med halveringstid 144,4 dager og 166**Dy** med halveringstid 81,6 timer. Alle de resterende isotopene har halveringstider kortere enn 10 timer, og de fleste kortere enn 30 sekund.

CAS-nummer: 7429-91-6

## Forekomst

Dysprosium forekommer ikke i ren form naturlig, men finnes i mange mineraler deriblant monazitt, bastnäsitt, gadolinitt og euxenitt sammen med andre sjeldne jordmetall. Dysprosium-andelen i jordskorpen er 0,00042 vektprosent. Hovedkilden til kommersielt fremstilt dysprosium er leire-forekomster i det sørlige Kina. Separasjonsprosessen er meget komplisert og utføres aldri i liten skala i laboratorier. Det fremstilles årlig omkring 100 tonn dysprosium på verdensbasis, både som oksid og rent metallisk dysprosium.

## Anvendelse
Bruk av dysprosium er ikke særlig utbredt, hverken i industrien eller i vitenskapssammenheng. Det brukes imidlertid som nøytron-fanger i kontrollstaver i kjernereaktorer. Dysprosium er sammen med terbium en komponent i legeringen Terfenol-D som utvider eller trekker seg sammen i magnetfelt. Dysprosium benyttes i produksjon av CD-plater. På grunn av sine magnetiske egenskaper har dysprosium vært brukt som kontrastmiddel i magnetresonanstomografi-maskiner (MRI).

## Referanser
Pungløver

* *Priscileo* 
* *Thylacoleo*
* *Wakaleo*

**Pungløver** var en gruppe utdødde rovlevende pungdyr som trolig hadde stor likhet med katter. Pungløvenes familie (Thylacoleonidae) omfatter tre slekter, *Thylacoleo*, *Priscileo* og *Wakaleo*, som deles inn i flere arter.

## Eksterne lenker
*
Miljøkvalitet

**Miljøkvalitet** uttrykker fravær av forurensning, og er ett av to sentrale begreper i Forurensningslovens formålsparagraf: «Loven skal sikre en forsvarlig miljøkvalitet, slik at forurensninger og avfall ikke fører til helseskade, går ut over trivselen eller skader naturens evne til produksjon og selvfornyelse».

Lovens inndeling av ulike forureningstyper gir tilsvarende opphav til en gruppering av **miljøkvalitetskriterier**:

* luftkvalitetskriterier for å regulere utslipp og tilførsler til luft,
* vannkvalitetskriterier for å regulere utslipp og tilførsler til vann,
* slamkvalitetskriterier o.a. for å regulere tilførsler til grunnen,
* støykriterier for å regulere utslipp av støy og rystelser,
* tiltaksgrenser for radioaktiv stråling.

## Luftkvalitet

Verdens helseorganisasjon har flere ganger publisert anbefalte tiltaksgrenser, første gang i 1987. De nyeste anbefalingene er fra 2005.

EU stiller også krav til tiltak i medlemslandene ved gitte grenser. Disse kravene gjelder også for Norge gjennom EØS-avtalen.

## Vannkvalitet
:*Se også* Vannkvalitet

Kravene i EUs rammedirektiv for vann, Vanndirektivet, gjelder for Norge siden 22. desember 2000. Direktivets overordnede mål er at alle vannforekomster skal oppnå en «God økologisk status» og en «God kjemisk status» innen år 2015. Hva som utgjør god økologisk status og god kjemisk status, vil bli spesifisert ved miljøkvalitetskriterier, som er planlagt ferdigbehandler fra høsten 2007. Egne kriterier gjelder for stoffer i grunnvann.

Vannkvalitet i forhold til forsuring blir målt ved *overskridelse av [[naturens tålegrense]]*.

## Slamkvalitet

Det er flere typer slam: **Avløpsslam** fra renseanlegg og **boreslam (borekaks)** fra utborring av grunnen. 

Avløpsslammen kan brukes som jordforbedringsmiddel og gjødsel på grunn av høyt innhold av organisk materiale og næringssalter. Ved forskrift er det stilt krav til innhold av miljøgifter, sykdomssmitte, lukt, spiredyktige frø og fremmedlegemer.

Store mengder borekaks ble tidligere sluppet ut i Nordsjøen. Etter vedtak under OSPAR-konvensjonen i 2000 skal slike utslipp nå være opphørt.

## Støykriterier

Verdens helseorganisasjon har også publisert anbefalte tiltaksgrenser for støy, første gang i 1995. De nyeste anbefalingene er fra 1999.

## Strålingskriterier

Den internasjonale strålevernskommisjonen ICRP (International Commision on Radiological Protection) har siden 1928 anbefalt grenseverdier for å beskytte mennesker mot stråling. Nyeste oppdatering blir publisert i 2007. I Norge blir tiltakene iverksatt eller pålagt av Statens strålevern. 

Dosegrensen for yrkeseksponerte er på 20 mSv pr. år i gjennomsnitt (over en 5-årsperiode). 

For gravide skal dosen til fosteret ikke overstige 1 mSv for resten av svangerskapet. 

For enkeltpersoner i befolkningen er dosegrensen 1 mSv pr. år. 

Ved ulykker hvor radioaktive stoffer spres i miljøet blir det tilstrebet å eliminere så stor del som mulig av forventede stråledoser. Stråledosene skal holdes så lave som det med rimelighet er mulig.

## Referanser