open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Øystein Robberstad

**Øystein Robberstad** (født 10. februar 1990) er en norsk vektløfter fra Gjøvik, og løfter for Gjøvik Atletklubb. Han innehar de norske- og nordiske- ungdomsrekordene i 94-kilosklassen, i rykk og sammenlagt. Disse lyder på 126 kg i rykk og 281 kg sammenlagt (inkludert 155 kg i støt), disse ble satt i 2007. Han er også innehaver av de norske- juniorrekordene i 105-kilosklassen, på henholdsvis 146 kg i rykk, 173 kg i støt og 319 kg sammenlagt. Disse satte han i 2009 i en alder av 19 år. 

I 2010 fikk Robberstad en SLAP- skade i høyere skulder, noe som resulterete i en skulderoperasjon.

Robberstad er også Norsk mester i fire forskjellige grener tilknyttet Norges Idrettsforbund, og innenfor tre forskjellige særforbund.

## Meritter
**2005**
*Norsk mester i 5-kamp, kategori 15-16 år.
**2006**
*Norsk mester i vektløfting for ungdom, kategori 85 kg.
*Norsk mester i 5-kamp, kategori 15-16år.
*Nordisk mester for ungdom i vektløfting, kategori 85 kg.
**2007**
*Norsk mester i vektløfting for ungdom, kategori 94 kg.
*Norsk mester i vektløfting for juniorer, kategori 94 kg.
*Nordisk mester i vektløfting for ungdom, kategori 94 kg.
*Norsk juniormester i stillelengde, friidrett.
**2008**
*Norsk mester i vektløfting for juniorer, kategori 105 kg.
*Norsk ungdomsmester i styrkeløft, kategori 110 kg.
*Norsk juniormester i stille lengde, friidrett.
**2009**
*Norsk mester i vektløfting for juniorer, kategori 105 kg.
*Nordisk mester i vektløfting for juniorer, kategori 105 kg.
*Norsk mester for lag, juniorer, Gjøvik Atletklubb.
**2010**
*Norsk mester i vektløfting for juniorer, kategori 105 kg.
Valravn

**Valravn** er ifølge dansk folketro en mann som er blitt forvandlet til en ravn. Han kan bare befris fra trolldommen ved å drikke menneskeblod, selv om Anders Sørensen Vedel i folkevisen om Germand Gladensvend lar ordet beskrive et ondsinnet overnaturlig vesen i fugleham.

Førsteleddet *val-* er trolig beslektet med gammelhøytysk *walah* (som i Valland, vallak og Wales) og norrønt *valr* (= falk, egentlig «vælsk (dvs. fremmed, utenlandsk) fugl»). Derimot er det neppe en forvanskning eller omskrivning av førsteleddet i «varulv» og «varbjørn», der *var-* betyr «mann».

Fortellingene om valravnen er blant annet kjent fra to danske middelalderballader om riddere som blir omskapt til «den vilde ravn». Forestillingene er nært beslektet med den sør-skandinaviske troen på varulver. I andre fortellinger blir valravnen beskrevet som et fabeldyr som er halvt fugl (ofte en ravn) og halvt vilt dyr, som jakter etter spedbarnsblod på øde steder. I heraldikken er valravnen nettopp halvt ulv, halvt ørn. Den danske adelsslekten Ulfeldt brukte en rød valravn på hvit bunn i sitt slektsvåpen.

## Annet
Både Adam Oehlenschläger og Henrik Hertz har skrevet dikt med tittelen «Valravnen».

Valravn er også navn på et rockeband fra København. Det platedebuterte i 2007 og henter inspirasjon fra nordisk natur og musikktradisjon. Gruppa spiller også middelaldermusikk uten moderne instrumenter og elektronikk. Da kaller den seg Virelai. 

Den sjette boken i *Jomsviking*-serien heter *Valravn*. Boka kom i 2024 og er skrevet av Bjørn Andreas Bull-Hansen.

## Se også
* Ravnefanen
* Hugin og Munin
* Griff, fabeldyr som krysning mellom ørn og løve

## Referanser
Svelvik Idrettsforening

**Svelvik Idrettsforening** (stiftet 2. mai 1913) er et idrettslag fra Svelvik i Drammen kommune. A-laget i fotball spiller i 2017 i 4. divisjon.

De har satset på breddeidrett og ønsker å gi barn ett fritidstilbud med organiserte rammer. Svelvik har også de siste årene satset på unge spillere og gitt disse muligheten på A-laget i fotball.

De jobber også med å bli en kvalitetsklubb. Her er målet å stimulere til god klubbutvikling som vil forsterke helheten. En godt strukturert klubb som tiltrekker seg frivillige og gir grobunn for sunn barne- og ungdomsidrett.

## Tabell

## Divisjonsutvikling

## Eksterne lenker
* 
* Solbakken Stadion - Nordic Stadiums
Gryr i Norden

***Gryr i Norden*** er en norsk film fra 1939 som ble regissert av  Olav Dalgard. *Gryr i Norden* er den siste i en «arbeider-trilogi». De to andre er *[[Lenkene brytes]]* (1938) og *[[Det drønner gjennom dalen]]* (1937). 

*Gryr i Norden* handler om den første store kvinnestreiken i Norge, fyrstikkarbeiderstreiken i Kristiania i 1889. Om morgenen den 23. oktober 1889 gikk fyrstikkarbeiderskene ved Bryn og Grønvold Tændstikfabriker i Oslo til streik. Arbeidsforholdene var elendige, og de fleste av de unge kvinnene endte som helsemessige vrak etter kort tid med det farlige arbeidet.
NFI

## Rolleliste

## Eksterne lenker
*
Eivind Viken

**Eivind Viken** også kalt **Peeten** (født 1916 i Haus, død 9. oktober 1999 i Melbourne) var en norsk soldat under andre verdenskrig. Han er kjent for sin innsats som radioagent i det okkuperte Norge.
## Andre verdenskrig
Viken deltok som frivillig på finsk side i vinterkrigen. Da det tyske angrepet på Norge kom 9. april 1940 var Viken på veg hjem. Han meldte seg til tjeneste og kjempet ved Kongsvinger og Midtskogen gård. Etter felttoget i Norge kom han seg via Sverige, Finland, Sovjetunionen og Tyrkia til Iran der han fant skipsleilighet til Storbritannia via Sør-Afrika. Han fikk tjeneste som agent for den britiske etterretningstjenesten Secret Intelligence Service. På grunn av avbrutt skolegang kunne han ikke skrive og måtte derfor få skriveopplæring i England. Viken ble gjentatte ganger satt over Nordsjøen med oppdrag å etablere radiosendere som rapporterte om tyske skipsbevegelser langs vestlandskysten. Rapporter om tysk skipstrafikk var av betydning for britisk og alliert krigsinnsats.

En av stasjonen, med kodenavnet «PI II», ble satt opp på Staveneset i april 1942, og ble drevet av Viken og Ole Snefjellå og med Chester og Petrine Saltskår som lokale hjelpere. Stasjonen ble regnet blant de mest vellykkede på dette stadium i krigen. Den var nær ved å bli avslørt av tyskerne og radioagentene og deres hjelpere måtte i mai 1942 evakueres under dramatiske omstendigheter i en ekspedisjon med Catalinaflyet «Vingtor» ført av Finn Lambrechts. Viken opererte senere stasjonene «Erica» og «Delia» ved Florø, stasjonen «Risor» i Solund og seinere på Selsøy i Austrheim og stasjonen «Barbro» ytterst i Fensfjorden.

## Etter krigen

Etter verdenskrigen utvandret Viken til Australia, der han bosatte seg ved Melbourne. Etter hans død ble urnen med asken satt ned på Mjeldheim kirkegård i Bergen. I 1995 ble det ved Unneland skole satt opp en minnestein med Vikens portrettrelieff.

## Utmerkelser
Viken ble høyt dekorert for sin innsats. Han mottok St. Olavsmedaljen med ekegren, Deltagermedaljen med rosett og Haakon VIIs 70-årsmedalje. St. Olavsmedaljen med ekegren ble tildelt Viken "For personlig innsats for Norge under krigen ved å ha vist mot og dristighet under utförelse av hemmelig militær virksomhet". Av britene ble han tildelt Distinguished Service Cross og King's Medal for Courage in the Cause of Freedom, sistnevnte med følgende grunn «For his bravery and most valuable services to the Allied cause whilst engaged in special operations against enemy forces during the Second World War». For innsatsen i vinterkrigen ble han tildelt Vinterkrigens minnemedalje med spenne Kenttäarmeija.

Utmerkelsene under er vist i den rekkefølge Viken brukte og er preget av emigrasjonen fra Norge ved at de britiske dekorasjoner er rangert først.

## Referanser
Lyskamm

**Lyskamm**, eller **Liskamm**, er et fjell i Wallis-Alpene på grensen mellom Italia og Sveits, med en høyde på 4&nbsp;527 meter over havet. Fjellet består av en fem kilometer lang rygg med to topper. Den sørlige siden i Italia er ru og reiser seg noen hundre meter over isbreen Ghiacciaio del Lis, mens nordsiden i Sveits er en imponerende 1&nbsp;100 meter høy isvegg som stiger opp fra Gornergletscher.

Den vanligste ruten til toppen er fra Felikjoch i vest til Listjoch i øst, eller omvendt. Toppen lengst mot øst, som også er den høyeste, ble først besteget i 1861 av et lag på 14 mann, hvorav åtte var engelske og seks fra Sveits, ledet av J.F. Hardy opp østryggen.

## Eksterne lenker
* 
* Lyskamm på SummitPost
Lyske

I menneskelig anatomi er **lyske** overgangen mellom underliv og lår. Innvendig i lysken ligger *lyskekanalen*, en åpning i bukmuskulaturen. Lyskebrokk er utposing av bukhinnen gjennom lyskekanalen.

I lysken ligger store vener (vena femoralis, vena saphena magna) og pulsårer (arteria femoralis) nær overflaten.

Lyskestrekk er strekk i en av de store lårmusklene.
Jean-Pascal Delamuraz

**Jean-Pascal Delamuraz** (født 1936 i Vevey i Vaud i Sveits, død 1998 i Lausanne) var en sveitsisk politiker og medlem av Forbundsrådet mellom 1983 og 1998. 

Delamuraz studerte statsvitenskap i 1960 ved Universitetet i Lausanne. Samme år ble han utnevnt til visedirektør for Den sveitsiske nasjonale utstillingen (Expo 64). Delamuraz var medlem av bystyret i Lausanne i ti år mellom 1960 og 1970. I 1970 ble Delamuraz valgt inn i kommunestyret hvor han hadde ansvar for byens offentlige arbeider. Delamuraz ble valgt inn som medlem av Det sveitsiske forbundsrådet den 7. desember 1983, og han forlot embetet etter femten år den 30. mars 1998. 

Delamuraz var tilknyttet Det frie demokratiske partiet. Delamuraz begynte bilaterale forhandlinger som førte til vedtaket av syv avtaler mellom Sveits og EU. Under hans tid i embetet hadde Delamuraz ansvaret for flere forskjellige politiske institutter, avdelinger og departementer blant annet for det sveitsiske økonomidepartementet. Delamuraz satt også president i den sveitsiske konføderasjonen i to perioder fra 1989 og fra 1996. Delamuraz ble utnevnt til ærespresident i Nouveau mouvement européen suisse (NOMES). Delamuraz døde kun noen få måneder etter hans avgang som medlem av Forbundsrådet. Ved hans død etterlot Delamuraz seg enken Catherine Delamuraz, en sønn og en datter.

## Referanser
Matningsdal Idrettslag

**Matningsdal Idrettslag** er et idrettslag i Hå kommune på Høg-Jæren i Rogaland. Herrenes A-lag i fotball spiller i 5. divisjon (2011), og damenes A-lag i 5. divisjon. I tillegg til fotball har idrettslaget også et skilag og en turgruppe.

Matningsdal IL ble stiftet i 2004.

## Eksterne lenker
* Offisielt nettsted for Matningsdal IL
Lysva (Kama)

**Lysva** (russisk: Лысьва) er en elv i Perm kraj i Russland. Den er en av sideelvene til Kama i Volgas nedbørfelt, og munner ut i Kama ved Solikamsk. Navnet betyr «Furuelven», eller «elven som renner gjennom furuskog». Lysva er 72 kilometer lang og har et nedbørfelt på .

## Referanser
Lysimakhiasjøen

**Lysimakhiasjøen** (gresk: Λυσιμαχία) er en innsjø sør for Agrinio i det greske prefekturet Etoloakarnania. Elven Akheloos rant tidligere ut i innsjøen, men via et kunstig løp renner den nå vest for innsjøen. Lysmakhiasjøen har et areal på 32,2 km², er 17 km lang og har en dybde på om lag ni meter. Øst for innsjøen, på *Den store aetoliske sletten*, ligger en større innsjø, Trikhonidasjøen, med et artsrikt økosystem. I eldre tider var disse to innsjøene en innsjø. Nærmeste innsjø i forhold til disse er Ozerossjøen i nordvest.

Tilløp til Lysimakhiasjøen er den lille elven Ermitsa og en kunstig kanal fra Trikhonidasjøen. Vannet renner ut i Akheloos via elven Dimikos. 

## Nærmeste byer
* Papadatos, sørvest
* Konspina, vest
* Katouna, nordvest
* Stanos, nord
Rudolf Minger

**Rudolf Minger** (1881–1955) var en politiker fra Sveits og medlem av den sveitsiske Forbundsrådet mellom 1929 og 1940. 

Minger arbeidet også store deler av livet som en bonde og han ble valgt inn som medlem av det sveitsiske Forbundsrådet den 12. desember 1929 og han forlot denne posisjonen 31. desember 1940, etter elleve år i embetet. Minger var den første politiske rådgiveren for det politiske partiet Bauern-, Gewerbe- und Bürgerpartei/Parti des paysans, artisans et indépendants (BGB/PAI) som senere skiftet navn til det sveitsiske folkepartiet. Under Minger sin periode som medlem av det sveitsiske Forbundsrådet hadde han også ledelsen over den militære avdelingen og han satt som president for den sveitsiske konføderasjonen i 1935.

## Referanser
Lysva (andre betydninger)

**Lysva** kan vise til:

*Lysva, by i Russland
*Lysva (Kama), elv i Russland
*Lysva (Tsjusovaja), elv i Russland
Lysá hora

**Lysá hora** er det høyeste fjellet i De moravisk-schlesiske Beskidene i Tsjekkia, med en høyde på  meter over havet. Fjellet blir regnet som et av de fuktigste områdene i landet, med en årlig nedbørsnormal på over  mm. I omgivelsene rundt Lysá hora vokser det hovedsakelig barskog.

## Etymologi
*Hora* betyr fjell på tsjekkisk, fra urslavisk **gora*, og på polsk kalles det *Łysa Góra*, mens den lokale dialekten er *Gigula*. Navnet kan oversettes med «skallet fjell». Stedet er nevnt første gang i nedskrevne dokumenter fra 1261 som Lissa huera.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Edouard Bovet

**Édouard Bovet** (født 1797 i Fleurier, Neuchâtel i Sveits, død 1849) var en sveitsisk urmaker og grunnlegger av urselskapet Bovet.

Fødselen av Edouard Bovet, sønn av Jean Frédéric Bovet, ble registrert hos myndighetene i 1797. Fire sønner og en datter ble født de påfølgende årene.

Etter endt læretid som urmaker flyttet Edouard Bovet og to av hans brødre i 1814 til London, som på denne tiden var et sentrum innen montering av ur og handel med klokker. Bovet etablerte i 1818 sin egen virksomhet i London i samarbeid med sine brødre. Denne virksomheten, som produserte luksusklokker i Sveits for eksport til Kina, ble en stor suksess. To generasjoner senere drev firmaet et blomstrende sveitsisk-kinesiske kommersielt foretak. 
I 1855 ble Bovet-firmaet tildelt en gullmedalje under verdensutstillingen i Paris. Virksomhetens navn ble solgt flere ganger og ble relansert i 1994.

Bovet var tilbake i hjembyen i 1830 sammen med sin fire år gamle halvt kinesiske sønn Edouard-Georges. På denne tiden var det vanlig for europeiske kjøpmenn i Kina å ta en midlertidig kone under opphold i Kina. Eventuelle barn som ble født i dette ekteskapet måtte faren akseptere fullt ansvar for. 

Bovet døde i 1849, 52 år gammel.

## Referanser
Lyzja

**Lyzja** (russisk: Лыжа) er en elv i Republikken Komi i Russland, og en av sideelvene til Petsjora fra venstre. Den er 223 kilometer lang, og har et nedbørfelt på . Lyzja munner ut i Petsjora ved landsbyen Ust-Lyzja.

Lyzja renner gjennom et øde område i regionen Petsjorskaja grjada. Elvens bredder er tildels svært myrlendt, og elven renner sakte og har svært mange kurver. Flere små sideelver renner ut i Lyzja fra åsene langs Petsjora-ryggen. De største sideelvene er Vadma fra venstre og Sigavej fra høyre. Lyzja fryser til i månedsskiftet oktober/november, og blir isfri igjen i april/mai.

## Referanser
Lzja

**Lzja** (russisk: Лжа; latvisk: Ludza) er en elv i Latvia og i Pskov oblast i Russland, og en av sideelvene til Utroja fra høyre. Elven er 156 kilometer lang, og har et nedbørfelt på . Elven har en middelvannføring på 10,5 m³/s, målt 9 kilometer fra munningen.

Lzjas største sideelv er Innitsa, fra høyre.

Lzja springer ut i Latvia fra den lille innsjøen Lielays-Ludzas, som ligger ved Madonas. Elven renner nordover gjennom et myrlendt landskap, og etter 25 kilometer krysser den grensen og går inn i Russland. Elven renner relativt raskt gjennom skogkledde og myrlendte bredder. Lzja munner ut i Utroja ved en jernbanestasjon langs jernbanen mellom Ostrov og Rēzekne.

## Referanser
Ladon

**Ladon** (gresk: Λάδωνας, *Ládonas*) er en elv på halvøya Peloponnes i Hellas. Den springer ut fra Arkadia, vest for Tripoli, og er av sideelvene til Alfeios, som munner ut i det joniske hav.

## Elveløp
Ladon begynner i de vestlige skråningene av fjellet Aroania i nærheten av landsbyen Kastria i Arkadia. Den flyter sørover, mottar sin venstre sideelv Aroanios, flyter langs Kleitoria og dreier sørvest ved grensen av Arkadia. Den flyter gjennom den kunstige innsjøen Ladon, og vender sørover igjen ved Dimitra. Den flyter deretter inn i Alfeios rundt 3 km sørøst for landsbyen Tripotamia.

## Mytologi
Elver i Hellas ble personifiserte i gresk mytologi. En av Ladons døtre var Dafne, som Apollon fulgte etter. Hun ba om hjelp fra elveguden Peneos, og han forvandlet henne til et laurbærtre. En annen av Ladons døtre, nymfen Metope, ble maken til elveguden Asopos.

Elver hadde rensende effekt i gresk mytologi. Da Poseidon begikk overgrep mot Demeter, vasket hun vekk fornærmelsene i vannene til elven Ladon. Denne elven er også en av de som ble nevnt av poeten Hesiod i hans *[[Theogonien]]*; de var «alle sønner av Okeanos og majestetiske Tethys».

## Referanser
Idiosynkrasi

**Idiosynkrasi** (gresk ιδιοσυγκρασία, *idiosynkrasia*, satt sammen av *idios*, «egen», *synkrasis*, «blanding, temperament», fra den opprinnelige grunnbetydning «blanding av organismens elementer» er et fremmedord som betyr «særhet» eller «ekstrem overfølsomhet» eller «motvilje». Betegner vanligvis noe som er svært spesielt eller enestående, som ikke lar seg forklare uten videre, og uten noe å sammenligne med.

## Innen psykologi og annet
Idiosynkrasi kan betegne «særegen natur, egenskap eller karakter», eller mer presist noe som er særegent for en enkelt person eller gruppe, og som forhindrer denne personen eller gruppen i å bli beskrevet gjennom en regel eller ved hjelp av en kategori. Attestert fra 1660-tallet i England fikk betegnelsen en medisinsk betydning for et individs fysisk konstitusjon, en særlig mental følelse av de de blandingene i en person som utgjør hans karakter og personlighet. I psykologi er ordet nettopp begrepet for en atferdsform eller egenskap ved en person som særmerker personen i forhold til andre mennesker. I moderne bruk kan det henvise løselig en persons innfall, vaner, moter eller smak.

## Innen medisin
Idiosynkrasi definerte måten leger oppfattet sykdommer på 1800-tallet. De betraktet enhver sykdom som en unik tilstand, relatert til hver pasient. Denne forståelsen begynte å endre seg på 1870-tallet, da oppdagelser gjort av forskere i Europa tillot framveksten av en «vitenskapelig medisin», en forløper til den evidensbaserte medisinen som er standarden for praksis i dag. Innen dagens legevitenskapen er *idiosynkrasi* en abnorm eller avvikende reaksjon overfor visse stoffer – stort sett synonymt med allergi. 

## Innen økonomi
I porteføljeteori beskrives risiko for prisendringer på grunn av de unike omstendighetene til et spesifikt verdipapir, i motsetning til det totale markedet, som idiosynkratisk risiko. Denne risikoen kan praktisk talt elimineres fra en portefølje gjennom diversifisering. Det kalles også ofte usystematisk eller spesifikk risiko. Det betyr at det ikke er noen kompensasjon for risiko, uansett hvor risikabelt eiendelen er, og uansett hvor stor risiko som man er villig til å ta.

## Se også
* Eksentrisitet
* Hypersensitivitet

## Referanser
Láhpoluoppal

**Láhpoluoppal** er en bygd i Kautokeino kommune i Finnmark. Stedet ligger ved sørenden av innsjøen Láhpojávri på Finnmarksvidda, fire mil nordøst for Kautokeino sentrum, og ni mil sørvest for Karasjok sentrum. Riksvei 92 går gjennom bygda.

I Láhpoluoppal ligger Láhpoluoppal skole, Láhpoluoppal fjellstue og Láhpoluoppal kapell frå 1967.

## Referanser
Lakmos

**Lakmos** eller **Lakma** (gresk: Λάκμος) er et fjell i den østlige delen av Ioannina og den vestlige delen av Trikala i Hellas. Fjellet er en del av fjellkjeden Pindos, og har en høyde på 2295 meter over havet. Fjellets høyeste punkt heter **Tsoukaréla** (Τσουκαρέλα). Fjellet er om lag 30 km langt og 15-20 km bredt. Elven Arakhthos renner i vest, Metsovítikos i nord, og Akheloos kilde ligger i øst. I sør renner Kalarrytikos, og Melissourjitikos i sørvest.

Fra toppen kan man se de østlige områdene av Ioannina helt til dalen langs Vjosë, byen Ioannina og Pamvotidasjøen. Man kan også se de vestlige områdene av Pineiosdalen.

## Nærmeste tettsteder
* Anthousa, øst
* Anatoliki, sørvest
* Krapsi, sørvest
* Megalo Peristeri, nordvest

## Eksterne lenker
*  Gresk fjellflora 
* Lakmos på GTP
Sonal og meridional

**Sonal** og **meridional** er to uttrykk som brukes for å skildre retninger på en klode. Sonal betyr «langs en breddegradssirkel» eller «i øst-vest-retningen», mens meridional betyr «langs en meridian» eller «i nord-sør-retninga». 

Disse uttrykkene er ofte brukt i meteorologi og geofysikk for å skildre globale fenomen, som «meridional luftstrøm» eller «sonal temperatur». 

For vektorfelt (som vindstyrke) blir den sonale komponenten (eller *x*-koordinaten) skrevet som *u*, mens den meridionale komponenten (eller *y*-koordinaten) blir skrevet som *v*. 

Uttrykket **meridional**, av og til forkortet til «Mer.», blir benyttet i historisk astronomi for å vise sørlig retning på en klode, i lag med septentrional («Sep.») for nordlig, oriental («Ori.») for østlig og oksidental («Occ.») for vestlig.

## Se også
* Meridional strøm
* Sonal strøm
* Meridian
## Referanser
Julius Jaenzon

**Joel Julius Jaenzon** (født 8. juli 1885 i Göteborg i Sverige, død 17. februar 1961 i Stockholm i Sverige), var en svensk filmfotograf og regissør.

Jaenzon utdannet seg til portrettfotograf og kom i kontakt med film i 1905. Han filmet den første norske fiksjonsfilmen *[[Fiskerlivets farer]]* og arbeidet en periode i USA. 

I 1910 ble han ansatt som laboratoriesjef og fotograf på Svenska Biografteatern (senere Svensk Filmindustri). Han kom til å bli den første betydningsfulle filmfotografen i svensk film med ansvaret for foto i over 100 filmer. Han samarbeidet mest med regissørene Victor Sjøstrøm og Mauritz Stiller. Jaenzon var sjeffotograf for Sjöströms *[[Kjørekarlen]]* (1920). Han var broren til filmfotografen Henrik Jaenzon. 

I en del filmer blir  Julius Jaenzons kreditert under navnet «J. Julius».

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Watto

**Watto** er en fiksjonskarakter fra Star Wars-universet. Han er med i filmene Star Wars Episode I: Den skjulte trussel og Star Wars Episode II: Klonene angriper. Han er datagenerert og stemmen er spilt inn av Andy Secombe. Watto er sur og grådig, og er av folkeslaget Toydarian. Han bor på planeten Tatooine i byen Mos Espa. Shmi Skywalker og Anakin Skywalker er slavene til Watto.  

## Beskyldninger om antisemitisme
Det har vært foreslått at denne karakteren er støtende siden han ligner en stereotypisk jøde: grådig, krokete nese og litt mørk i huden. Fremstillingen av Watto har også innslag av anti-arabiske stereotypier ifølge noen kommentatorer. Brooker beskriver Wattos aksent som italiensk-amerikansk, andre beskriver aksenten som inspirert av jiddisch eller arabisk. «Den grådige jøden» er en seiglivet stereotypi skriver Paul Sturtevant i *Washington Post*. Ifølge Sturtevant er slike stereotypier vanlige i populærkulturen og forekommer blant annet i *The Hobbit* og i *[[Star Trek]]*. I *Attack of the Clones* har Watto en lue som minner om en jødisk kippah. *The Independent*s kommentator skrev at Watto så ut til å komme rett fra nazistenes antisemittiske lager.

Figuren Jar Jar Binks har blitt beskrevet som en karibisk eller afro-amerikanske karikatur og mulig rasistisk (*racially offensive*).

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Larissos

**Larissos** eller **Larisos** (gresk: Λάρισσος), eldre navn **Riolitiko**, er en elv som renner vest i prefekturet Akhaia i Hellas.

Den springer ut fra fjellet Skollis, og passerer Mataragka, Riolos, Kagkadi, Apiedona og Lappa. Larissos munner ut i Patrasbukta i det joniske hav.

I antikken markerte elven grensen mellom Akhaia og Elis. I narheten av elven ligger de antikke byene Dyme og Larissa, og elven har også gitt navn til den tidligere kommunen Larissos. Ifølge gresk mytologi drakk Herakles av vannet i elven, og brukte også vann fra elven for å vaske de egeiske stallene.
Otto R. Norland

**Otto Realf Norland** (1930–2025) var en norsk-britisk bankdirektør.

Han vokste opp på Lista og i Tønsberg som sønn av Realph Norland (1903–1963) som var redaktør i *[[Tønsberg Blad]]* og politiker for partiet Høyre. Han var siviløkonom fra Norges Handelshøyskole (NHH) i Bergen fra 1953 og hadde også eksamen fra Institute of Bankers i London fra 1956. Norland var ansatt i Hambros Bank i London fra 1953, etterhvert som avdelingssjef for shippingavdelingen fra 1961, banksjef fra 1963, direktør fra 1964 og administrerende direktør fra 1970. Etter sin fratreden i 1984 drev han eget konsulentfirma i London og representerte store internasjonale rederier. I 2021 utga han sine erindringer, *The Magic of Merchant Banking*. 

Norland var også boksamler og var særlig interessert i norsk polarhistorie og hvalfangsthistorie. Han var medlem i Bibliofilklubben fra 2001.

Norland hadde en rekke verv ved Institute of Bankers, styremedlem i Den norske sjømannskirken i London fra 1961, styremedlem i Norwegian Export Centre Ltd. fra 1964, styremedlem i Norwegian-British Chamber of Commerce fra 1963, styremedlem i Den Norske Klub i London 1967–1969, styremedlem i Alcoa Ltd. fra 1969 og styremedlem i Det Norske Veritas fra 1971. 

Han var bror av sjefredaktør i *[[Aftenposten]]*, Andreas Norland (1935–2021).

Otto R. Norland døde i London 4. desember 2025, 95 år gammel.

## Referanser
Thor Thommesen (1873–1947)

Dr. **Thor Thommesen** (født 17. august 1873, død 2. februar 1947) var en norsk kjemiker, direktør og skipsreder fra Arendal.

## Utdannelse
Han var eldste sønn til Jens T. Thommesen og Gunhild Birgithe (Gitta) Jensen (1845–1937). Han tok artium i Latin i Arendal i 1882, og i perioden 1893 til 1895 studerte han kjemi ved den tekniske høyskolen i Berlin, og senere ved Technische Universität Berlin og deretter ved Université de Fribourg i Sveits, hvor han tok doktorgraden i kjemi (dr. philos) 25. januar 1898.

## Arbeid
Etter at faren døde i 1897 reiste han hjem til Norge, hvor han arbeidet i familieselskapet Handelshuset Thommesen – Smith, først i T. Thommesen & Søn, så ble han sjef for de to nystartede aksjeselskapene Smith & Thommesen AS og AS Rygene Træmassefabrikker. De to siste er senere slått sammen til Rygene - Smith & Thommesen. Thor Thommesen drev firmaene sammen med broren Olaf Thommesen og Mads Henrik Smith. I 1916 besto styret av Olaf Thommesen, Mads Henrik Smith og Nicolai B. Herlofson. Suppleanter (vara) til styre var Julius Stephansen og Julius M. Smith. Den første kvinnen i styret var Gunhild Birgithe Thommesen (Gitta) som var styremedlem fra 1923, da Olaf Thommesen døde, til 1926, da Thor Thommesens sønn, Jens T. Thommesen trådte inn i styret.

## Ekteskap og barn
Thor Thommesen giftet seg 29. september 1900 med kjøpmann- og skipsrederdatter Birgithe (Bibi) Christensen (1877–1941). De bodde i Kirkegaten 5, men hadde sommerbolig på Hisøy. Sammen fikk de barna: Jens Thomas (f. 1902), Gudrun (f. 1905) og Hanne (f. 1909).

## Medlemskap, verv og interesser
Thommesen hadde mange interesser, og var medlem av:
* Arendal bystyre (1902–1922)
* Arendal formannskap (1905–1922) 
* Reguleringskommisjonen (1911–1917)
* Arendal havnestyre (1917–1922)
* Direksjonen for Arendal Sparebank (1903–1908)
* Arendal Træplantningsselskab
* Arendals Vasdrags Fællesfløtnings Forening (formann)
* Brugseierforeningen (viseformann)
* Norges Industriforbund (hovedstyret)
* Norges Trælastforbund (styret)
* Arendal Turnforening (styret og æresmedlem)

I tillegg var han interessert i blomsterdyrking, fotografering og motorsport.

## Referanser


## Kilder
* Aalholm, Olav Anton & Vevstad, Andreas: *Handelshuset Thommesen-Smith, Rygene Træmassefabrikker*, 1983
Bør Børson Jr. (1938)

:*For alternativer for Bør Børson, se [[Bør Børson (alternativer)]]*

***Bør Børson Jr.***  er en norsk filmkomedie fra 1938 regissert av Toralf Sandø sammen med Knut Hergel. Sandø spilte også hovedrollen. Filmen fulgte Johan Falkbergets roman, men noen små endringer ble gjort.

Toralf Sandø hadde spilt Bør Børson på teaterscenen med stor suksess før han fikk rollen i filmen. Filmen ble godt mottatt i Aftenposten, som anmeldte filmen under overskriften "Bør Børson Jr. skuffer ikke". Også Falkberget selv likte filmen og sa til pressen at den oversteg hans forventninger. Spesielt fornøyd var han med Toralf Sandø i hovedrollen, og Joachim Holst-Jensen som Ole Elveplassen.
Det ble senere laget en populær musikalversjon av Bør Børson Jr. i 1972 med Rolv Wesenlund i hovedrollen, og denne versjonen ble filmatisert med den samme tittelen i 1974.
 
## Handling
Johan Falkbergets klassiske satire om den godtroende, men innfule bondegutten Bør som rives med av dansen om gullkalven. Etter å ha blitt en stor mann i bygda, drar han til byen og blir generalmillionær på aksje-spekulasjoner. Latterligheten når groteske høyder da han reiser hjem til Olderdalen for å feire stort bryllup, sammen med sin ungdoms elskede Josefa.
(sitat:Cinemateket)

## Skuespillere
* Toralf Sandø som Bør Børson
* Edvard Drabløs som Bør Olderdalen.
* Emmy Worm-Müller som Hilda Torsøien
* Aasta Voss som Josefine.
* Joachim Holst-Jensen som Ole Elveplassen.
* Kristian Hefte som Nils Tollvollen
* Andreas Aabel som O.G. Hansen
* Edel Eriksen som Laura Isaksen
* Mimi Kihle som Ida Olsen.
* Lars Tvinde som Anders Torsøien.
* Marie Hedemark som Ole Elveplassens kone.
* Alf Sommer som agent Olsen.
* Steinar Jøraandstad som Sola
* Victor Ivarson som Månen
* Harald Aimarsen som en hotell-vert
* Finn Bernhoft som Jens, en småbruker
* Sofie Bernhoft som en prestefrue.
* Sophus Dahl som Bertil, en småbruker
* Ernst Diesen som Frdrik, en hotell-pikkolo
* Hilda Fredriksen som hotell-vertinnen
* Arthur Gammelgaard som en prest.
* Barbra Kjær som Frøken Finckel
* Ole Leikvang som Iver, et postbud
* Martin Linge som Nils Bækken
* Arvid Nilssen som en fotograf
* Folkman Schaanning som Kontor-sjefen

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Jakob Stämpfli

**Jakob Stämpfli** (1820–1879) var en politiker fra Sveits som var medlem av det sveitsiske Forbundsrådet mellom 1854 og 1863 og tre ganger forbundspresident.

Han ble valgt inn som medlem av det sveitsiske Forbundsrådet 6. desember 1854 og han forlot denne posisjonen den 31. desember 1863. Stämpfli var tilknyttet Freisinnig-demokratische Partei der Schweiz. Under hans sin tid i embetet ble Stämpfli tildelt ansvaret for flere politiske departementer; blant andre:

*Justis- og politidepartementet (1855)
*Utenriksdepartementet som president i Konføderasjonen (1856)
*Finansdepartementet (1857–1858)
*Utenriksdepartementet som president i Konføderasjonen (1859)
*Forsvarsdepartementet (1860–1861)
*Utenriksdepartementet som president i Konføderasjonen (1862)
*Forsvarsdepartementet (1863)

## Referanser
Annemarie Huber-Hotz

**Annemarie Huber-Hotz** (født 16. august 1948 i Baar, Zug i Sveits, død 1. august 2019 i Schwarzsee) var en sveitsisk politiker som satt som forbundskansler i Sveits mellom 2000 og 2007. Hun var den første kvinne i dette embetet.

Huber-Hotz studerte ved grunn- og videregående skole i Baar og deretter begynte hun ved gymnasium i Zug. Huber-Holst studerte deretter sosiologi, etnologi og statsvitenskap ved universitetene i Bern, Uppsala i Sverige og ved Graduate Institute of International Studies i Genève samtidig som hun deltok i flere forskjellige faglige aktiviteter. Huber-Holst foretok avanserte studier ved ETH i Zürich i arealplanlegging. 

Fra 1978 til 1981 arbeidet Huber-Hotz i pressetjenesten ved generalsekretariatet for det sveitsiske parlamentet. Mellom 1981 og 1992 arbeidet hun for sekretariatet ved det sveitsiske Stenderrådet. I 1989 begynte hun som direktør for den sveitsiske vitenskapelige parlamentariske tjenesten, en posisjon som hun holdt frem til 1992 da hun begynte som generalsekretær for det sveitsiske parlamentet. Huber-Hotz ble utnevnt som sveitsisk forbundskansler i 2009 etter fire runder med stemmegivning og hun tiltrådte stillingen året etter. Hun snakket flytende tysk, engelsk, fransk og svensk.

## Referanser
László Szabó (sjakkspiller)

**László Szabó** (født 19. mars 1917, død 8. august 1998) var en ungarsk stormester i sjakk.

Han ble født i Budapest, og slo gjennom internasjonalt allerede som 18-åring. I 1935 vant han det nasjonale ungarske mesterskapet, et mesterskap han skulle vinne ni ganger i karrieren. Han vant også en internasjonal turnering i Tatatóváros i Ungarn, og ble tatt ut for å spille for Ungarn i sjakkolympiaden i Warszawa. Så unge toppspillere var ikke vanlig på den tiden, og Szabó vakte oppmerksomhet med sitt friske angrepsspill, som sto i kontrast til det tradisjonelle posisjonsspillet resten av det ungarske laget pleide å bruke. Szabó skal ha blitt trent av Géza Maróczy, som hadde vært den sterkeste spilleren i de foregående tiårene.

Fram mot andre verdenskrig kunne Szabo vise til andre gode resultater, blant annet vant han i Hastings. Han begynte også en karriere i bank.

Ved starten av krigen ble han plassert i en tvangsarbeidsenhet, og han ble senere i krigen tatt til fange av sovjetiske styrker, og ble sittende i krigsfangenskap.

Da krigen var over, tok han opp igjen sjakken og spilte mange internasjonale turneringer, blant annet den første storturneringen etter krigen, som fant sted i Groningen i 1946. Han ble der nummer 12, etter spillere som Botvinnik, Euwe, Smyslov, Najdorf, Boleslavskij og Kotov. Han vant turneringene i Hastings 1947/48, Budapest 1948 og Hastings 1949/50.

I Intersoneturneringen i Saltsjöbaden i 1948 ble han nummer to etter Bronstein. Dette kvalifiserte ham til kandidatturneringen i Budapest i 1950. Szabó fikk dermed tittelen *Internasjonal stormester i sjakk* som en av de 27 første, da FIDE begynte å dele ut tittelen i 1950.

Delt femteplass i intersoneturneringene både i Saltsjöbaden i 1952 og Göteborg i 1955 medførte at han altså tre ganger på rad kvalifiserte seg til kandidatturneringen, der vinneren møter verdensmesteren i sjakk i kamp om VM-tittelen. Best gikk det i den tredje og siste av kandidatturneringene, i Amsterdam i 1956. Der delte Szabó tredjeplassen med Bronstein, Geller, Petrosian og Boris Spasskij, bak Smyslov og Keres.

Szabó kunne også vise til gode resultater på 1960- og 70-tallet, med førsteplass i Zagreb 1964, delt førsteplass i Budapest 1965 (sammen med Polugajevskij og Tajmanov, førsteplass i Sarajevo 1972, førsteplass i Hilversum 1973 (sammen med Geller), og delt førsteplass i Hastings 1973/74 (sammen med Kuzmin, Timman og Tal.

Szabó spilte for Ungarn i elleve sjakkolympiader, hvor han spilte på første bord fem ganger, og han tok medalje flere ganger: I 1937 ble det lag-sølv og individuelt sølv, 1952 individuell bronse, i 1956 lag-bronse og individuelt sølv. Szabó var den sterkeste spilleren Ungarn hadde etter andre verdenskrig, fram til Lajos Portisch tok steget inn i verdenstoppen rundt 1963/64. Szabó var på sitt beste en av de 12 sterkeste spillerne i verden.

## Kilder
* 
* 

## Bøker
* *Meine besten Partien*, tysk utgave, 248 sider, paperback, 1990
* *My best games of chess*, engelsk utgave, 209 sider, hardback, 1986.

## Eksterne lenker
* 
* Hungarian Chess Federation – Competitions
Over Atlanterhavet og gjennem Amerika

***Over Atlanterhavet og gjennem Amerika*** er en norsk dokumentar-stumfilm fra 1926. Filmen var laget av Gustav Lunds selskap Bio-Film Compagni, som på den tiden lagde reisefilmer.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Johannes Baumann

**Johannes Baumann** (1874–1953) var en sveitsisk politiker som ble valgt inn som medlem av det sveitsiske Forbundsrådet i 1934. 

Baumann ble valgt inn som medlem av det sveitsiske Forbundsrådet den 22. mars 1934 og han forlot denne posisjonen den 31. desember 1940, etter seks år i dette embetet. Baumann var tilknyttet Det frie demokratiske partiet i hele sin politiske karriere. I Baumanns periode som medlem av det sveitsiske Forbundsrådet tiden holdt han også flere andre, politiske posisjoner, blant annet i det sveitsiske Justisdepartementet og politidepartementet og han satt som president for den sveitsiske konføderasjonen i 1938.

## Referanser
Giuseppe Motta

**Giuseppe Motta** (født 1871 i Airolo, død 1940 i Bern) var en sveitsisk politiker for det kristendemokratiske folkeparti. Han var regjeringsmedlem og forbundspresident, landets statsoverhode. 

Motta var medlem av det sveitsiske Forbundsrådet fra 1911 og til sin død i 1940. I denne perioden var han fem ganger forbundspresident.

## Referanser
Länsväg 293

**Länsväg 293** er en länsväg i Dalarna, som knytter Falun til Riksväg 70 ved Amsberg 8 km nord for Borlänge. Veien er skiltet «Leksand» fra Faluhållet, men ved Leksand må man kjøre sørover på Riksväg 70 til Amsberg før man finner skilting mot Falun. Länsväg 293 er smal, og på mange steder forholdsvis svingete. Veiens lengde er 22 km.

## Knutepunkter

;Borlänge kommune
*  Amsberg, Borlänge
* fra Amsbergs kapell til   ved Hemsjön
* fra Vallbro til  Domnarvet
;Falu kommune
* fra Brusbro til  Billingsnäs
* fra Smedsbo til  Aspeboda kyrka
* fra Smedsbo til  Insjön
* fra Stråtenbo til Kavelmora
* fra Sandheden til Nedre Skog
* fra Mortsjön til   Ornäs
* fra Korsgården til Nybo
* fra Ingarvet til  Stenslund
*  Elsborg, Falun

## Referanser
Norges-Filmen

***Norges-Filmen*** er en norsk dokumentar-stumfilm fra 1927. Filmen ble laget av Tancred Ibsen som i 1925 kom tilbake til Norge etter to år i USA. Erfaringen han hadde opparbeidet seg i utlandet, blant annet fra et kortere arbeidsoppdrag for det amerikanske filmstudioet MGM, brukte han til å lage en serie kortfilmer for å fremme turistlandet Norge - i samarbeid med den danske regissøren Georg Schneevoigtt.  

Filmene ble samlet og vist for pressen 22. oktober 1927 i Paladsteatret i Oslo under tittelen *Norges-Filmen*. Filmen besto av fem deler som hver kunne sees selvstendig. Filmene ble ikke innlevert til sensur hos Statens filmkontroll og regnes i dag som tapt. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Francis Dickoh

**Francis Dickoh** (født 13. desember 1982 i København) er en dansk-ghanesisk fotballspiller som spiller for den norske klubben Lillestrøm Sportsklubb.

## Karriere
Dickoh startet karrieren i hjemlandet Danmark, og han spilte der for Farum BK, Boldklubben 1893 og FC Nordsjælland. Han flyttet deretter til Nederland i 2006, og signerte for FC Utrecht. Dickoh spilte 93 seriekamper på fire sesonger for Utrecht, men mistet plassen på førstelaget etter en skade i leggen tidlig i 2009-2010-sesongen. Etter at Dickoh forlot klubben, hevdet han at han hadde hatt et dårlig arbeidsforhold til klubbens sjefstrener, Ton du Chatinier.

Den 30. august 2010 kunngjorde Utrecht at Dickoh var i ferd med å signere for Scottish Premier League-klubben Hibernian, bare avhengig av den medisinske undersøkelsen. Avtalen ble bekreftet av Hibs neste dag. Dickoh hadde sin debut i en 1&ndash;1-kamp mot Inverness CT. Hibs-manager John Hughes hyllet spillet til Dickoh, som hadde erstattet kapteinen Chris Hogg i førsteelleveren. Dickoh scoret sitt første mål for Hibs en i 3&ndash;0-seier over forsvarende Scottish Premier League-mesterlaget Rangers på Ibrox Stadium den 10. november 2010.

## Landslagskarriere
Dickoh ble født i København av ghanesiske foreldre. Han fikk sin debut for det  den 14. november 2005 mot , og ble også uttatt til Afrikamesterskapet i 2006. Den 3. september 2010 har han spilt 13 ganger for A-landslaget til Ghana.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Profile on FC Utrecht Official English Website
* Voetbal International profile
Sandved Idrettslag

**Sandved Idrettslag** (stiftet 27. mai 1980) er et idrettslag fra bydelen Sandved i Sandnes, som driver med fotball og volleyball. De hadde i begynnelsen en gruppe for hurtigløp på skøyter.

## Idretter
### Fotball
A-laget i fotball for menn rykket i 2011 ned fra 4. divisjon, og har siden 2012-sesongen spilt i 5. divisjon.

Det er nylig Planlagt et nytt kunstgress for Sandved IL Fotball klubb, finansiert av Spare-Banken vest(3 Millioner Kr.)

#### Tabellen 2011

#### Tabellen 2012

#### Tabellen 2013

#### Tabellen 2014

## Skøyter
Skøytegruppa i Sandved IL ble etablert i 1980. Skøyteløperne i skøytegruppa i klubben ønsket å satse mere seriøst på skøyter, men siden denne satsingen ikke harmonerte med idrettslagets idrettsprofil valgte de å etablere en egen klubb, og etablerte Sandnes Skøyteklubb i stedet som ble stiftet 19. mars 1990. 

Sandnes Skøyteklubb fusjonerte med Stavanger Skøyteklubb til Stavanger Sandnes Skøyteklubb den 30. september 2013.

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Lyngbø Sportsklubb

**Lyngbø Sportsklubb** (stiftet 4. mai 1932) er et idrettslag fra Lyngbø i bydelen Laksevåg i Bergen, som driver med fotball og håndball.

## Tabell

## Eksterne lenker
*
Lav jordbane

**Lav jordbane** (engelsk: **LEO**; *Low Earth Orbit*) er en type satellittbane. Banehøyden ligger mellom atmosfæren og van Allen-beltene. Vanlig banehøyde regnes for 160 til 2000 km. Satellitter i lav jordbane bremses av jordens atmosfære, og levetiden vil således være kort, slik at en ofte må gjøre korreksjoner.

En type lav jordbane er polarbane.
Savolaxbrigaden

**Savolaxbrigaden** (finsk: Savon prikaati) var en svensk og senere finsk infanteribrigade, opprettet i 1775 og aktiv frem til 1810. I 1957 ble en ny infanteribrigade etablert i Finland med samme navn, den ble igjen nedlagt i 2007.
Idrettslaget Høyang

**Idrettslaget Høyang** (stiftet  i 1917) er et idrettslag fra Høyanger, som driver med fotball, friidrett, håndball, innebandy, karate, og turn, og har ca. 950 medlemmer. A-laget i fotball spiller i 2022 i 4. divisjon.

## Tabell

## Håndball
Klubbens håndballag for kvinner spiller i 4. divisjon sesongen 2015/2016

## Historikk
Klubben ble til i 1957, da *[[Høyanger Idrettsforening]]* (stiftet 1917) og *[[Sportsklubben Falken (Høyanger)|Sportsklubben Falken]]* (stiftet 1918) slo seg sammen.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Liste over kommuner i Sveits

Dette er en alfabetisk liste over alle  **[[Sveits’ kommuner|kommuner i Sveits]]**, oppdatert: 31.12.2012 . 

Kantonenes administrasjonssentre er merket i grønt.

## Referanser
Gateshead FC

**Gateshead Football Club** er en engelsk fotballklubb som spiller i Conference National. De spiller hjemmekampene sine på Gateshead International Stadium i Gateshead. Byen Gateshead ligger i Nordøst-England.

Klubben ble stiftet i 1889 under navnet **Gateshead NER FC** og har gjennomgått en rekke navneendringer før den fikk sitt nåværende navn i 1977.

## Gatesheads managere

## Rivaler
Da **Gateshead AFC** var en Football League-klubb var de største rivalene Hartlepool United, Darlington og Carlisle United. På grunn av få klubber i geografisk nærhet i seriene hvor Gateshead har spilt de siste årene, har lokalrivaliseringen avtatt noe, men en bitter rivalisering med Blyth Spartans oppstod på 1990-tallet og eksisterer den dag i dag.

Andre rivallag som klubben har hatt er Bishop Auckland, Spennymoor Town og Whitby Town, som var på sitt sterkeste på slutten av 1990-tallet og starten av 2000-tallet.

Fra og med 2010-2011-sesongen har rivaliseringen med Darlington fått en ny vår, da lagene for første gang på lang tid skulle spille i samme divisjon etter Darlingtons nedrykk fra League Two sesongen før.

## Meritter
* Durham Senior Professional Cup
** Mestere: 1931, 1949, 1951, 1955, 1959.

* Football League Third Division North
** Andreplass: 1932, 1950.

* Tyne Tees Wear Cup
** Mestere: 1945.

* FA-cupen
** Kvartfinalister: 1953.

* Northern Regional League
** Mestere: 1964.

* Northern Premier League Premier Division
** Mestere: 1983, 1986.
** Andreplass: 1990.
** Challenge Shield, mestere: 1986.
** Challenge Shield, tapende finalister: 1990, 2003.
** Play-off-mestere: 2008.

* Durham Challenge Cup
** Tapende finalister: 2008.

* Conference North
** Andreplass: 2009.
** Play-off-mestere: 2009.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Gateshead FC - Facebook
*  Gateshead FC - Twitter
Ian Bogie

**Ian Bogie** (født 6. desember 1967 i Newcastle upon Tyne) er en engelsk tidligere fotballspiller og nåværende manager. Han var profesjonell fotballspiller fra 1985 til 2001 og spilte for Newcastle United, Preston North End, Millwall, Leyton Orient, Port Vale og Kidderminster Harriers, i tillegg til Bedlington Terriers og Gateshead utenfor Football League.

Da spillerkarrieren var over, tok Bogie over Gateshead som manager i 2007 og beholdt den til 2012.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Martin Brittain

**Martin Brittain** (født 1984) er en engelsk fotballspiller som spiller for Gateshead.

I hans første klubb, Newcastle United, fikk han en seriekamp da han kom inn som innbytter mot Manchester City 1. mai 2004. Hans a-lagsdebut for klubben kom i en UEFA-cupkamp mot  3. mars samme år da han kom inn for Michael Bridges. Newcastle vant 3–1 på St. James' Park.

Øvrige klubber Brittain har representert er Ipswich Town, Yeovil Town, Carlisle United, Walsall og Kidderminster Harriers.

## Eksterne lenker
*
Jim Platt

**James Archibald «Jim» Platt** (født 26. januar 1952 i Ballymoney) er en tidligere fotballkeeper som representerte  ved 23 anledninger.

For det meste i løpet av sin landslagskarriere var han reservekeeper bak Pat Jennings. Platt var i Nord-Irlands VM-tropp til både VM i 1982 og VM i 1986.

På klubbnivå spilte Platt nesten hele sin karriere i Middlesbrough, men hadde også korte opphold i Hartlepool United, Cardiff City, Ballymena United, Coleraine og Bellyclare Comrades.

Etter karrieren som aktiv spiller gikk Platt over i treneryrket og har blant annet ledet Assyriska i Sverige, Darlington og Gateshead i England. Dessuten var han midlertidig landslagssjef for  i februar 1987.

I 2009 ble han ansatt som keepertrener i Darlington, men forlot klubben etter bare tre måneder da manager Colin Todd fikk sparken.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Profil på Northern Ireland's footballing greats
Thur

**Thur** er ei elv i den nordøstlige delen av Sveits. Den er 134 kilometer lang, med et nedbørfelt på . Den har sitt utspring ved fjellet Säntis sørøst i kantonen Sankt Gallen, der elvene Säntisthur og Wildhauser Thur flyter sammen. Den renner herfra gjennom regionen Toggenburg og byen Wil. Etter Wil renner den inn i kantonen Thurgau og dennes hovedstad Frauenfeld. De siste 19 kilometrene av elva ligger i kantonen Zürich. Den munner ut i Rhinen ved grensa mot Tyskland, sør for Schaffhausen.  

## Eksterne lenker
*
Det æ’kke te å tru

***Det æ'kke te å tru*** er en norsk film fra 1942 regissert av Toralf Sandø. Filmen var en oppfølger til Sandøs film *[[Den forsvundne pølsemaker]]* fra 1941. I begge filmene spilte Leif Juster og Ernst Diesen hovedrollene.

## Handling
Etter å ha blitt sparket som barberere får Bernt (Leif Juster) og Nils (Ernst Diesen) jobb i et stort varemagasin. De blir trukket inn i rivaliseringen mellom to sjefer, Ålberg og Hagen, som begge konkurrerer om 5000 kroner i premie for beste nummer ved firmaets høstmesse. Ålberg er skruppelløs og tyr til både juks og kidnapping.

## Rolleliste
* Leif Juster –  Bernt
* Ernst Diesen –  Nils
* Erling Drangsholt –  Aalberg, avdelingssjef
* Thorleif Reiss –  Harald Hagen, reklamesjef
* Eva Lunde –  Unni Borg
* Tryggve Larssen –  Hansen, oppfinner
* Guri Stormoen –  fru Hansen
* Anne Lise Wang –  Vera, deres datter
* Einar Vaage –  Storm, direktør
* Ulf Selmer –  Abel, grosserer
* Erling Hanson –  Wang, advokat
* Jens Bolling –  Olaf Borg
* Alfred Solaas –  konferansieren
* Finn Bernhoft –  Pedersen, bokholder
* Folkman Schaanning –  barbermesteren
* Rolf Christensen –  Olsen, revisor
* Sissel Thygesen –  frøken Bull, sentralborddame
* Margit Brataas –  Gina, en danserinne
* Håkon Arnold –  en kontorist på arbeidskontoret
* Ivar Cederholm – en sanger
* Alfred Helgeby –  en kunde

## Sanger
### «Vær glad for det lille du har»

* Melodien var av Christian Schjørn, og teksten var skrevet av Arild Feldborg.
* Fremført i filmen av Leif Juster, som akkompagnerer seg selv på piano
* Leif Juster og Edderkoppen teaters orkester, dir.: Alf Søgård. Innspilt i Oslo i november 1942. Utgitt på 78-platen His Master's Voice A.L.&nbsp;2795

### «I dukkeland»

* Melodi: Jolly Kramer-Johansen/tekst: Arild Feldborg
* Fremført i filmen av kvinnelige solister samt Ernst Diesen og Leif Juster
* J. Kramer Johansens Filmorkester med solister og kor. Innspilt i november 1942. Utgitt på 78-platen Columbia GN&nbsp;835
* J. Kramer Johansens Filmorkester uten sang. Innspilt i november 1942. Utgitt på 78-platen Columbia GN&nbsp;835

### «Mannequin-valsen»

* Melodi: Jolly Kramer-Johansen/tekst: Per Kvist
* Wenche Foss med Kramer Johansens Filmorkester. Innspilt i november 1942. Utgitt på 78-platen Columbia GN&nbsp;837

### «Velkommen til festen»

* Melodi og tekst: Jolly Kramer-Johansen
* Kramer Johansens Filmorkester med Ivar Cederholm. Innspilt i november 1942. Utgitt på 78-platen Columbia GN&nbsp;836

## Eksterne lenker
*