open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Hotel Koldingfjord

**Hotel Koldingfjord** er et hotell og konferansesenter på nordsiden av Kolding Fjord ved Kolding i Danmark. Det ble opprinnelig oppført som et *julemerkesanatorium* i starten 1900-tallet. Senere ble anlegget solgt til nye eiere som satte bygningene i stand og startet hotelldrift i 1990.

## Historie
I 1904 startet det danske postvesenet å selge såkalte julemærker; klistremerker av samme format som regulære frimerker, som ble solgt som dekorasjon til juleposten og hvis avkastning skulle gå til et veldedig formål. Salget av dette verdens første julemerke innbragte 67&nbsp;000 danske kroner, og det ble senere besluttet at pengene skulle brukes til å bygge et sanatorium for tuberkuloserammede barn.

Byggebudsjettet var på 60&nbsp;000 kroner, men den totale kostnaden løp opp i hele én million kroner. Den massive budsjettoverskridelsen skyldtes at grunnen var svært løs, slik at man måtte drive pæler ned i bakken for å stabilisere grunnen før man kunne bygge.

Etter en del diskusjon ble naboeiendommen Luisehøj kjøpt, og sanatoriebygningen ble oppført i årene 1906 til 1911. Julemerkesanatoriet som i dag er Hotel Koldingfjord var det første julemerkesanatoriet som ble oppført i Danmark. I 1917 og 1933 ble sanatoriet utvidet. De to nye bygningene, *Fjordglimt* og *Granly* ble tilrettelagt for de yngste barna.

Behandlingen av tuberkuloserammede barn fortsatte frem til 1960. Da hadde Danmark lyktes i å nedkjempe tuberkulosen (takket være medikamentet streptomycin). Anlegget ble overtatt av *Åndsvageforsorgen* i Vejle Amt og bygget om til et behandlingssted for psykisk handikappede barn. Denne driften opphørte i 1983, og bygningene stod tomme inntil Kolding Kommune solgte bygningene til entreprenørfirmaet Isleff i 1987.

Firmaet engasjerte arkitektene Vilhelm Lauritzen og Jørgen Stærmose til arbeidet med å utbedre den fredede rokokko- og renssanseinspirerte bygningen. I 1990 kunne anlegget åpnes for hotelldrift. De omkringliggende paviljongene *Fjordglimt* og *Granly* ble i 1999 innrettet til museet Dansk Sygeplejehistorisk Museum.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Hotel Koldingfjords hjemmeside
* Dansk Sygeplejehistorisk Museums hjemmeside
Ned med Vaabnene!

***Ned med Vaabnene!*** er en dansk stumfilm fra 1914, i regi av Holger-Madsen. Manuset ble skrevet av Carl Th. Dreyer. Det var basert på østerrikske Bertha von Suttners roman *[[Ned med våpnene|Die Waffen nieder!]]* fra 1889. Norske Alf Blütecher spiller rollen som *Marthas* første mann *Arno von Dotzky*. Filmen har et pasifistisk budskap.

Filmen ble spilt inn i april&ndash;mai 1914 og skulle hatt premiere under en internasjonal fredskongress i september. Den ble avlyst på grunn av   den første verdenskrigs utbrudd.

## Handling
*Martha von Althaus*, som er datter av gamle general, grev *von Althaus*, giftet seg som ganske ung med den tapre offiseren *Arno von Dotzky*. Etter få års lykkelig samliv ble han innkalt til krigstjeneste, hvor han døde. *Martha* sørget voldsomt. Fire år senere møter hun kaptein *Frederik von Tilling* på en hoff-fest. Han forteller *Martha* - under fire øyne - at han under krigen hadde kjempet side om side med hennes mann. Han hadde bedt *von Tilling* om å overbringe henne en siste hilsen. Når ett år er gått, er *Martha* og *von Tilling* gift. Etter en tid blir også han innkalt til krigstjeneste. Savnet gjør *Martha* så deprimert at hun må innlegges.

Syk av lengsel og med beskjeden om at hennes bankierfirma har gått konkurs, reiser hun av sted med tog mot slagmarken for å finne sin mann. Han har imidlertid blitt såret og ført til hovedstaden. Omsider blir paret gjenforent. Et kolerautbrudd truer med å stanse lykken. *Marthas* søster bukker under. Også deres far blir syk og dør. *Martha* og *von Tilling* er nå mer enn noensinne oppsatt på å arbeide for fredssaken.

## Rolleliste
*Philip Bech - *Grev von Althaus, Marthas far*
*Augusta Blad - *Martha, grevens datter*
*Johanne Fritz-Petersen - *Rosa, Marthas søster*
*Alf Blütecher - *Arno von Dotzky, Marthas første mann*
*Olaf Fønss - *Frederik von Tilling, Marthas andre mann*
*Carl Lauritzen - *Knobelauch, krigsminister*
*Frederik Jacobsen - *Bresser, lege*
*Birger von Cotta-Schønberg - *Konrad, Marthas og Rosas fetter*
*Dagmar Kofoed
*Oluf Billesborg
*Ellen Ferslev
*Ingeborg Olsen
*Luzzy Werren
*Axel Mattsson
*Preben Rist

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Apodinae

* Apodini
* Chaeturini
* Collocaliini

**Apodinae** (virkelige seilere) er en av to underfamilier i seilerfamilien. Den består av tre tribus og 17 slekter, som til sammen inkluderer 83 arter med fugler. Den andre underfamilien er Cypseloidinae.

Artene karakteriseres av en strømlinjeformet kropp med svært lange og smale vinger. Artene har svært korte og ubrukelige lemmer, som kun er egnet til å holde seg fast med. Fjærdrakten er typisk kamuflasjefarget. Seilere tilhører gruppen med verdens beste flygere, og mange av artene kan holde seg på vingene i måneder i strekk. De både eter, sover og parer seg i luften, og lander kun for å legge egg. Maten består av flygende insekter, som fuglene fanger i flukt, ofte kloss ved vannflaten eller like over andre typer våtmarksområder. Vann er derfor et betydningsfullt element for artene.

## Slekter
Listen med tribus og slekter følger HBW Alive. Norske navn på artene er i henhold til NOF, men navn i parentes er nødvendigvis ikke offisielle.

* Apodidae, seilerfamilien
** Apodinae (3 tribus, 17, slekter, 83 arter)
*** Chaeturini, (nålehaler) 7 slekter, 25 arter
**** *[[Mearnsia]]* (2 arter)
**** *[[Zoonavena]]* (3 arter)
**** *[[Telecanthura]]* (2 arter)
**** *[[Rhaphidura]]* (2 arter)
**** *[[Neafrapus]]* (2 arter)
**** *[[Chaetura]]* (10 arter)
**** *[[Hirundapus]]* (4 arter)
*** Collocaliini*, (salanganer) 4 slekter, 29 arter
**** *Collocalia* (3 arter)
**** *Hydrochous* (1 art)
**** *Aerodramus* (23 arter)
**** *Schoutedenapus* (2 arter)
*** [[Apodini]], (typiske seilere) 6 slekter, 29 arter
**** *Aeronautes* (3 arter)
**** *Tachornis* (3 arter)
**** *Panyptila* (2 arter)
**** *Cypsiurus* (2 arter)
**** *Tachymarptis* ( arter2)
**** *Apus* (17 arter)

== Litteratur ==
* Josep del Hoyo and Nigel J. Collar et al. [http://www.lynxeds.com/product/hbw-and-birdlife-international-illustrated-checklist-birds-world *HBW and BirdLife International Illustrated Checklist of the Birds of the World*]. [[Lynx Edicions]], 2014, ISBN 978-84-96553-94-1
*  Josep del Hoyo, Andrew Elliott, Jordi Sargatal. *Handbook of the Birds of the World'' - Volume 5, publisert 1999. Lynx Edicions. ISBN 978-84-87334-25-2

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Cypseloidinae

* *[[Cypseloides]]*
* *[[Streptoprocne]]*

**Cypseloidinae** (basale amerikanske seilere) er en av to underfamilier i seilerfamilien. Den består av to slekter, som til sammen inkluderer 13 arter med fugler. Den andre underfamilien er Apodinae. Artene er helst utbredt i Sør- og Mellom-Amerika, men et par arter har også tilhold i det sørlige Nord-Amerika.

Artene karakteriseres av en strømlinjeformet kropp med svært lange og smale vinger. Artene har svært korte og ubrukelige lemmer, som kun er egnet til å holde seg fast med. Fjærdrakten er typisk kamuflasjefarget. Seilere tilhører gruppen med verdens beste flygere, og mange av artene kan holde seg på vingene i måneder i strekk. De både eter, sover og parer seg i luften, og lander kun for å legge egg. Maten består av flygende insekter, som fuglene fanger i flukt, ofte kloss ved vannflaten eller like over andre typer våtmarksområder. Vann er derfor et betydningsfullt element for artene.

## Slekter
Listen med slekter følger HBW Alive. Norske navn på artene er i henhold til NOF, men navn i parentes er nødvendigvis ikke offisielle.

* Apodidae, seilerfamilien
** Cypseloidinae, (basale amerikanske seilere), 2 slekter, 13 arter
*** *[[Cypseloides]]* (8 arter)
**** Hvitflekkseiler, *Cypseloides cherriei*
**** Blekhakeseiler, *Cypseloides cryptus*
**** Mestisseiler, *Cypseloides storeri*
**** Svartseiler, *Cypseloides niger*
**** Hvitbrystseiler, *Cypseloides lemosi*
**** Saltaseiler, *Cypseloides rothschildi*
**** Sotseiler, *Cypseloides fumigatus*
**** Fosseseiler, *Cypseloides senex*
*** *[[Streptoprocne]]* (5 arter)
**** Rødhalsseiler, *Streptoprocne rutila*
**** Tepuiseiler, *Streptoprocne phelpsi*
**** Halsbåndseiler, *Streptoprocne zonaris*
**** Skjoldseiler, *Streptoprocne biscutata*
**** Hvitnakkeseiler, *Streptoprocne semicollaris*

## Litteratur
* Josep del Hoyo and Nigel J. Collar et al. ''HBW and BirdLife International Illustrated Checklist of the Birds of the World''. Lynx Edicions, 2014, ISBN 978-84-96553-94-1
*  Josep del Hoyo, Andrew Elliott, Jordi Sargatal. *[[Handbook of the Birds of the World]]* - Volume 5, publisert 1999. Lynx Edicions. ISBN 978-84-87334-25-2

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Kristian Sletvold

**Kristian Sivertsen Sletvold** eller **Chr. Sletvold** (født 23. desember 1867 i Geitastrand i Børsa, død 22. desember 1926 i Sandvollan) var lærer, kirkesanger og ordfører. Han var ordfører i Frøya kommune 1899–1901 og ordfører i Sandvollan kommune fra 1920–1922.

Mens Sletvold bodde på Frøya var han lærer, kirkesanger og en tid herredskasserer. Familien flyttet til Sandvollan i 1905, hvor han var lærer på Hustad/Skjelvan skole. Han satt flere perioder i kommunestyret, var formann i skolestyret 1906-10 og 1923-26, og var engasjert i ungdomslag og avholdsbevegelsen. 

Sletvold var Venstremann, men forholdsvis radikal, og hadde ofte omgang med radikale politikere fra regionen.

Han var gift med Sara Elise Skar (1871-1939) fra Beitstad; hun var utdannet jordmor, og var datter av bonde og varaordfører Anfind Skar. De fikk fem barn. På Sandvollan bodde familien den første tiden i lærerleiligheten i Skjelvan skole, men bygget etterhvert en egen bolig Solbakken nær gården Korsen, og flyttet i 1923 inn i den nybygde klokkergården Vollan.

## Referanser
Citroën Méhari

**Citroën Méhari** var en bil fremstilt av Citroën mellom 1968 og 1988 i 144&nbsp;953 eksemplarer. Navnet stammer fra nordafrikanske berberes benevnelse av en dromedar.

Méhari var basert på Citroën Dyane 6 (og ikke Citroën 2CV som ofte antatt), men hadde et karosseri av gjennomfarvet ABS-plast Innledningsvis kunne bilen leveres som rød, oransje, grønn og beige. Senere kom det flere farger og nyanser til. Den hadde samme 602&nbsp;cm3 28,5 hk motor som 2CV6. Den lille motoren kombinert med den kantede fasongen gjør at bilen har vanskelig med å følge med trafikken på landeveien, mens den klarer seg godt i bytrafikk.

En versjon med firehjulstrekk ble fremstilt mellom 1980 og 1983; den hadde fremragende terrengegenskaper, nok mest på grunn av dens lave vekt. Den franske hæren benyttet den siden sent i 1970-årene Méhari i en modifisert 24V utgave.

Bilen kunne leveres med baksete eller som pickup, den siste er den som det er flest av på grunn av bagasjeplassen.

## Noter
St Olaf’s Church i Wasdale Head

**St Olaf's Church** i Wasdale Head i Cumbria i Nordvest-England er en av de minste kirkene i England, kan hende den aller minste. Kirken ligger vakkert til i en lund med barlind i nærheten av det høyeste fjellet og den dypeste innsjøen i Lake District National Park, og er regnet som «fjellklatrerkirken» i England.

Navnet St Olaf's Church er fra 1977, tidligere hadde kirken vært uten navn. Det var presten i kirken på denne tiden, som hadde venner i Norge, som foreslo at kirken ble vigslet til den norske helgenkongen Olav den hellige De eldste kildene som nevner kirken er fra 1550, men en regner med at den er eldre. Ifølge tradisjonen skal taksperrene opprinnelig har vært spanter i et vikingskip.

## Eksterne lenker
* Wasdale - St Olaf's Church at Visit Cumbria
Undress me

***Undress me*** er en svensk kortfilm fra 2012 som vant *Teddy Award* ved Berlin internasjonale filmfestival i 2013 for beste kortfilm,  og den ble nominert til *Golden Berlin Bear* i 2013 .

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Tayibe

**Tayibe** (også skrevet *Taibe*, *Taibeh* eller *Tayiba*; arabisk الطيبة *aṭ-Ṭayyibah* ; hebraisk skrift טַיִּבָּה) er en arabisk by sentralt i Israel, 12 km øst for Kfar Saba. I 2011 hadde byen et folketall på 38&nbsp;575. Tayibe er en del av Triangelet. I 2001 hadde byen 100 % arabere (99,7 % muslimer) og var uten jødisk befolkning.

## Historie
En landsby kalt *Tayyibat al-Ism* sto på listen over land som ble gitt av sultanen Baibars til amirene i 1265–1266, rundt 500 år etter araberne erobret Palestina. Under mamelukkene var landsbyen nevnt i dokumentet som refererer til waqfen av moskeen i Hebron.

Under osmansk styre viser skattelisten fra 1596 at landsbyen hørte til Bani Sab *nahiya.* Byen hadde et folketall på 50 husholdninger («khana») og 5 ungkarer, alle muslimer, som betalte skatt for hvete, bygg, sommeravlinger (inkludert gura, meloner, bønner, grønnsaker etc.), oliventrær, bikuber og geiter.

Den franske oppdageren, Victor Guérin, skildret stedet som en landsby sør for Fardisya, mens «Survey of Western Palestina» mot slutten av 1800-tallet beskrev Tayibe som: «en stor, spredt landsby øverst i ei li, hovedsakelig bygd av stein. Den er forsynt av cisterner og omringet av olivenlunder.»

I folketellingen fra 1931 hadde Tayibe 2&nbsp;944 innbyggere i 658 hus, alle muslimer. Tallet kan ha inkludert to beduinstammer som tilbrakte tid i nærheten.

I 1945 var folketallet 4&nbsp;290 arabere, mens landarealet var 32&nbsp;750 dekar, ifølge en offisiell landmåling. Dette inkluderte noen nærliggende arabiske samfunn. Av dette var 559 for sitrus og bananer, 3&nbsp;180 plantasjer og irrigert land, 23&nbsp;460 for korn, mens 281 dekar var klassifisert som utbygde område.

Under den arabisk-israelske krigen i 1948 erobret israelske styrker landområdet rundt byen, men ikke selve byen. Tayibe ble overført til Israel som en del av våpenhvileavtalen med Jordan. Ifølge David Gilmour, «var innbyggerne rasende over at Abdullah I av Jordan bare hadde gitt byen til Israel, men var glad for at de fikk landområdet sitt tilbake. Men eiendomslova av 1950, som fikk tilbakevirkende kraft, ble nettopp laget for ta seg av saker som denne. Selv om de ikke hadde flyttet fra landsbyen, ble innbyggerne erklært fraværende og landområdet deres som fraflytta eiendom. Ifølge landsbybeboerne tapte de rundt 3/4 av landområdet sitt.»

Tayibe fikk lokal kommunestatus i 1952. I 1990 fikk stedet bystatus.

## Idrett
Hapoel Tayibe F.C. er en fotballklubb i Tayibe. I 1996 ble det første israelsk-arabiske klubben som spilte i den øverste divisjonen i Israel.

## Landemerke
Ei gammel eik i Tayibe ble erkært som den største i Israel. Eika har en omkrets på 690 centimeter. Ifølge et lokalt sagn er det en engel som vokter over treet og hevner skader på det. Det er sagt å være 1 400 år gammelt, men dette er ikke vitenskapelig bevist.

## Kilder
*
* Gilmour, David (1983):  *Dispossessed.* *The Ordeal of the palestinarar.* Sphere books, Storbritannia, ISBN 0-7221-3842-3
* 
* Hadawi, Sami, Village Statistics of 1945: A Classification of Land and Area ownership in Palestine, Palestinsk frigjøringsorganisasjon forskningssentral,  
* 
* 
* 
* 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Fakodonesis

**Fakodonesis** (fra gresk *linseskjelving*) er en tilstand hvor øyets linse henger løst i zonulatråder. Dette er oftest grunnet slappe eller overrevne zonulatråder, noe som kan ha en rekke årsaker – blant annet traume, pseudoeksfoliasjonssyndrom og Marfan syndrom.
John Barleycorn

***John Barleycorn*** er en engelsk folkevise. Karakteren John Barleycorn i sangen er en personifisering av den viktige kronavling bygg og alkoholholdig drikke som blir laget av øl og whisky. I sangen blir John Barleycorn berørt av flere sykdommer, dødsfall og skammelig behandling under de forskjellige fasene av bygg-dyrking, som innhøsting og malting. 

## Innhold
Barleycorn, personifiseringen av bygg, møter mye lidelser før han til slutt dør en ubehagelig død. Følgene av døden hans er at en kan lage brød. Derfor dør Barleycorn for at andre skal få leve. Til slutt blir kroppen hans spist som brødet. En populær hymne, «We Plough the Fields and Scatter», blir ofte sunget på høsttakkefester til samme melodi. 

## Versjoner og varianter
Det finnes mange versjoner av sangen. En versjon av sangen finnes i *Bannatyne Manuscript* fra 1568, og engelske skillingviseversjoner fra 1600-tallet er vanlige. Den skotske nasjonaldikteren Robert Burns ga ut sin versjon i 1782, og det finnes flere moderne versjoner. 

## Nyere innspillinger
Det er spilt inn mange versjoner av sangen, mest kjent av Traffic, som har kalt opp albumet deres *John Barleycorn Must Die* etter sangen. Sangen er også spilt av Fire + Ice, Gae Bolg, Bert Jansch, The John Renbourn Group, Pentangle, Finest Kind, Martin Carthy, Roy Bailey, Martyn Bates i samarbeid med Max Eastley, the Watersons, Steeleye Span, Jethro Tull, Fairport Convention, The Minstrels of Mayhem, Oysterband, Frank Black, Chris Wood, Woody Lissauer, Quadriga Consort, Maddy Prior, Heather Alexander, Tim van Eyken og mange andre artister. Sangen er også en sentral del av The Imagined Village-prosjektet til Simon Emmerson. Martin og Eliza Carthy spilte sangen i lag med Paul Weller på albumet *The Imagined Village.* 

## Tolkninger og bruk i andre kulturuttrykk
Forskeren Kathleen Herbert har trukket linjer mellom Beowa (en mytisk figur fra angelsaksisk heidendom som dukker opp tidlig i angelsaksiske kongelige slekttavler. Navnet betyr «bygg») og figuren John Barleycorn. Herbert sier at Beowa og Barleycorn er en og samme, og merker seg at folkevisen skildrer lidinga, døden og oppstoda til Barleycorn, men feirer også «den legende effekten av å drikke blodet hans»

Jack London ga tittelen *John Barleycorn* til selvbiografien sin fra 1913, som forteller om kampen hans mot alkoholisme. 

## Kilder
* Herbe t, Kathleen (2007). *Looking for the Lost Gods of England.* Anglo-Saxon Books. ISBN 1-898281-04-1
* Vaughan Williams, Ralph and A.L. Lloyd (1959). *The Penguin Book of English Folk Songs.* Penguin.
* Wood, Pete. «John Barleycorn: The Evolution of a Folk-Sang Family», *Folk Music Journal*, Vol. 8, pp 438-455, 2004  
* Wood, Pete. «John Barleycorn revisited: Evolution and folk-sang», Article 232, *Musical Traditions*
Samuel Wilberforce

**Samuel Wilberforce** (født 7. september 1805 i London, død 19. juli 1873 i Dorking i Surrey) var en britisk teolog og anglikansk biskop. Han var sønn av William Wilberforce. 

## Liv og virke
### Bakgrunn
Wilberforce studerte i Oxford, ble i 1830 pastor i Brightstone (på øya Wight) og i 1845 domprost i Westminster. Wilberforce var forkjemper for at Oxford skulle bli et religiøst lærested, og var motstander av den ungen garden av naturvitere som ønsket å studere naturvitenskap uavhengig av presteyrket. Striden toppet seg med debattene i etterkant av publiseringen av Charles Darwins *[[Artenes opprinnelse]]* i 1859, hvor Wilberforce sto på tradisjonalistenes side mot blant annet botanikeren Joseph Dalton Hooker og zoologen Thomas Henry Huxley.

Han ble biskop i Oxford, hvorfra han i 1869 ble forflyttet til bispedømmet Winchester.

Han døde ved fall fra hesten under et ritt i Dorking. 

## Litteratur
* *Eminent Persons: Biographies, Reprinted from The Times*. MacMillan, London 1892–1897 
* John William Burgon: *Lives of twelve good men*. Murray, London 1891, S. 242–278 (online).
* Stephen Jay Gould: *Soapy Sams Logic. A True Scoundrel but with Redeeming Value*. In: *Natural History*. Band 95, Nummer 4, 1986, S. 16–18.
* J. R. Lucas: *Wilberforce and Huxley: A legendary encounter*. In: *Historical Journal*. Band 22, Cambridge University Press 1979, S. 313–330 (online ).
* Standish Meacham: *Lord Bishop: The Life of Samuel Wilberforce, 1805–1873*. Harvard University Press, 1970, ISBN 0-674-53913-3
* R. K. Pugh, J. F. A. Mason (Hrsg.): *The letter books of Samuel Wilberforce, 1843–68*. Oxford 1970, ISBN 0-902509-00-4
* 

## Referanser


## Eksterne lenker
* Innføring i Project Canterbury
* Bilder avn Wilberforce
Apodini

* *[[Aeronautes]]*
* *[[Tachornis]]*
* *[[Panyptila]]*
* *[[Cypsiurus]]*
* *[[Tachymarptis]]*
* *[[Apus]]*

**Apodini** (typiske seilere) er en tribus med ni slekter og 29 arter av fugler som hører hjemme i seilerfamilien, som er delt i de to underfamiliene Cypseloidinae (med to basale slekter) og Apodinae (med tre tribus og 17 slekter).

Artene karakteriseres av en strømlinjeformet kropp med svært lange og smale vinger. Artene har svært korte og ubrukelige lemmer, som kun er egnet til å holde seg fast med. Fjærdrakten er typisk kamuflasjefarget. Seilere tilhører gruppen med verdens beste flygere, og mange av artene kan holde seg på vingene i måneder i strekk. De både eter, sover og parer seg i luften, og lander kun for å legge egg. Maten består av flygende insekter, som fuglene fanger i flukt, ofte kloss ved vannflaten eller like over andre typer våtmarksområder. Vann er derfor et betydningsfullt element for artene.

## Slekter
Listen med slekter følger HBW Alive. Norske navn på artene er i henhold til NOF, men navn i parentes er nødvendigvis ikke offisielle.

* Apodidae, seilerfamilien
** Apodinae (virkelige seilere)
*** *[[Apodini]]*
**** *[[Aeronautes]]* (3 arter)
***** Mesaseiler, *Aeronautes saxatalis*
***** Hvittippseiler, *Aeronautes montivagus*
***** Andesseiler, *Aeronautes andecolus*
**** *[[Tachornis]]* (3 arter)
***** Karibseiler, *Tachornis phoenicobia*
***** Zuliaseiler, *Tachornis furcata*
***** Moricheseiler, *Tachornis squamata*
**** *[[Panyptila]]* (2 arter)
***** Storsvaleseiler, *Panyptila sanctihieronymi*
***** Småsvaleseiler, *Panyptila cayennensis*
**** *[[Cypsiurus]]* (2 arter)
***** Afrikapalmeseiler, *Cypsiurus parvus*
***** Asiapalmeseiler, *Cypsiurus balasiensis*
**** *[[Tachymarptis]]* (2 arter)
***** Granittseiler, *Tachymarptis aequatorialis*
***** Alpeseiler, *Tachymarptis melba*
**** *[[Apus]]* (17 arter)
***** Khasiseiler, *Apus acuticauda*
***** Gaffelseiler, *Apus pacificus*
***** hvitgumpseiler, *Apus caffer*
***** Kamerunseiler, *Apus batesi*
***** Horusseiler, *Apus horus*
***** Husseiler, *Apus nipalensis*
***** Småseiler, *Apus affinis*
***** Klippeseiler, *Apus niansae*
***** Namibseiler, *Apus bradfieldi*
***** Negerseiler, *Apus barbatus*
***** (ikke navngitt), *Apus sladeniae*
***** Gasserseiler, *Apus balstoni*
***** Somaliseiler, *Apus berliozi*
***** Kanariseiler, *Apus unicolor*
***** Kappverdeseiler, *Apus alexandri*
***** Gråseiler, *Apus pallidus*
***** Tårnseiler, *Apus apus*

## Litteratur
* Josep del Hoyo and Nigel J. Collar et al. ''HBW and BirdLife International Illustrated Checklist of the Birds of the World''. Lynx Edicions, 2014, ISBN 978-84-96553-94-1
*  Josep del Hoyo, Andrew Elliott, Jordi Sargatal. *[[Handbook of the Birds of the World]]* - Volume 5, publisert 1999. Lynx Edicions. ISBN 978-84-87334-25-2

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Seyran Ismayilkhanov

**Seyran Ismayilkhanov** (på aserbajdsjansk stavet **İsmayılxanov**, kjent under artistnavnet **Seyran**; født 1980) er en aserbajdsjansk vokalist og låtskriver. Ismayilkhanov har tidligere deltatt i Intervision Song Contest og i Tyrkvisjonens sangkonkurranse.

## Karriere
I 2000 flyttet Ismayilkhanov fra Aserbajdsjan til Moskva i Russland og i 2002 startet han sin musikkutdannelse ved Gnesin-instituttet. Senere samme år ga han ut sin første singel «Uletau». I 2005 flyttet Ismayilkhanov til Köln i Tyskland. 

I 2008 representerte Seyran Ismayilkhanov Aserbajdsjan i Intervision Song Contest i Sotsji, hvor han oppnådde en åttendeplass som samlet resultat. I 2011 vant han den internasjonale Golden Melody-festivalen på Kypros med melodien «Ganadsız mələklər», og i 2012 ble han nummer to i den internasjonale Suncane Scale-festivalen i Montenegro med melodien «Let the Sunshine». Ismayilkhanov representerte Tyskland i Tyrkvisjonens sangkonkurranse i 2020 med melodien «Odun».

I 2011 og 2013 deltok Seyran Ismayilkhanov i de aserbajdsjanske kvalifiseringsrundene før den nasjonale finalen for å velge landets bidrag til Eurovision Song Contest. I 2015 deltok han i den sveitsiske forhåndskvalifiseringen med melodien «Keine Angst», og i 2019 deltok han i talentshowet *The Voice of Germany*. Ismayilkhanov arrangerte konsertene *Spirit of Caucasus* i 2018, og i 2020 ga han ut musikkalbumet med samme navn.

## Diskografi
* 2020: *Spirit of Caucasus*
* 2016: *Masum an*
* 2015: *Nur die Liebe zählt*
* 2012: *Kanatsız melekler*

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Oxfordbevegelsen

**Oxfordbevegelsen** (engelsk: *Oxford movement*) var en anglokatolsk bevegelse som arbeidet for å gjenreise de katolske og oldkirkelige prinsipper som tilhengerne mente lå til grunn for anglikanismen.

Bevegelsen sprang ut av den anglikanske kirke rundt 1830; utgangspunktet var en preken med tittelen *National Apostasy* som John Keble holdt den 14. juli 1833 i universitetskirken *St Mary the Virgin* i Oxford. Alle de sentrale personer, John Keble, John Henry Newman og Edward Bouverie Pusey, underviste ved University of Oxford. Et annet kjent medlem var Frederick William Faber, som likesom Newman ble katolsk prest og oratorianer.

Et annet navn på bevegelsen, **Tractarian Movement**, fikk den på grunn av de mange traktatene Newman utgav i serien *Tracts for the time* (1833 til 1841). Newman skrev Oxfordbevegelsens historie i selvbiografien *Apologia pro vita sua* (1864).

Lederne i den anglikanske kirke fordømte først deres lære, idet oxfordtilhengerne stilte spørsmål ved legitimiteten til anglikanismen, men senere utviklet bevegelsen seg til «High Church»-retningen i den anglikanske kirke som fikk innvirkning på det liturgisk-teologiske område, i motsetning til den protestantiske «Low Church»-retningen.

## Litteratur
* 
* Wilfrid Philip Ward: *William George Ward and the Oxford movement*. Macmillan, London 1889 (nytrykk New York 1977)
* Hvorfor jeg tror på Oxfordbevegelsen. Besvart av dr. Cathrine Hambro, skibsreder Mørland, kommandør Larsson, fengselsprest Selvig med flere. 125 sider. Blix forlag.

## Eksterne lenker
* John Kebles preken ''National Apostasy''
* Newmans traktatserie ''Tracts for the Times''
* Bjørn O. Hansen: ''Oxfordbevegelsens hemmelighet: Lev i lyset!''
Elsa Stackelberg

**Elsa Juliane Stackelberg** (født **Lund**; 1929–2014) var en norsk-svensk grevinne, designer og grunnlegger av *Fri Form*. Hun var også filmregissør og filmmanusforfatter.

Stackelberg, datter av direktør Asbjørn Lund og Marie Bolstad, laget i samarbeid med sin første mann filmen *Susanne* i 1960. På begynnelsen av 1960-tallet designet hun hagemøblene *Fri Form* og grunnla sammen med sin andre mann foretaket med samme navn (som senere ble *Stackelberg Design*).

Hun var 1947–1960 gift med den danske fotografen, legen og regissøren Kit Colfach (1923–2002) og fra 1960 med administrerende direktør for *Fri Form*, grev Berndt Stackelberg (1926–2007).

## Filmografi
* 1960: *[[Susanne (film)|Susanne]]* (regissør, manusforfatter, medprodusent under navnet Elsa Colfach)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Kfar Yehoshua

**Kfar Yehoshua** (hebraisk כְּפַר יְהוֹשֻׁעַ, betyr Josvalandsbyen) er en moshav nord i Israel. Den ligger mellom Ir HaKarmel og Nasaret og tilhører  Jezreeldalen regionale kommune. I 2006 hadde  den et folketall på 732.

Moshaven ble grunnlagt i 1927 og oppkalt etter Yehoshua Hankin, som var ansvarlig for de fleste store oppkjøpene av landområde for World Zionist Organization i det osmanske Palestina. Han bodde i en jernbanestasjon langs Jezreeldalen-banen som ble lagt ned midt på 1900-tallet. 

## Bildegalleri

Railyehoshua.jpg|Åpningen av jernbanemuseum
Tel Shamam3.jpg|De osmanske jernbanebygningene
A Cowshed in Kfar Yehoshua, Israel.jpg|Utdatert design og plassering nær bostedsområdene gjorde kuskura et miljøproblem i landsbyen
File:Hen-House in Kfar Yehoshua, Israel.jpg|Gårdsbygninger med asbest i landsbyen ble et stort miljøproblem
Susanne (film)

***Susanne*** er en svensk dramafilm fra 1960 regissert av norsk-svenske Elsa Colfach. Hun skrev også manuset og produserte filmen sammen med sin daværende danske ektemann Kit Colfach, som også var sjeffotograf. Tittelrollen spilles av Susanne Ulfsäter.

Som kinofilm var *Susanne* i sin tid ganske uvanlig. Det var sjelden at svenske kinofilmer ble spilt inn på 16&nbsp;mm, og det var enda sjeldnere at hele filmer ble ettersynkronisert.

Den ble spilt inn i byen Västervik i Kalmar län.

## Handling
Tenåringsjenta Susanne er det eneste barnet til familien Dahlman. Hun bor med sine foreldre i en stor villa; foreldrene lever et utstrakt sosialt liv og har liten tid til Susanne. Datteren begynner etter hvert å vanke sammen med en gjeng *[[Raggar|raggare]]*. Ungdommene fester, danser, drikker og kjører rundt i sine biler. Politiet dukker opp på en av festene deres, men de overmanner konstabelen som skal kontrollere dem. Da de skjønner at forsterkninger har blitt tilkalt, flykter de. Susanne er forelsket i Ole, og flykter sammen med ham. De kolliderer med en møtende bil, og den andre sjåføren blir drept i sammenstøtet. Susanne får store hodeskader og ligger lenge bevisstløs. Olle får sprukket milt. Begge blir operert.

Etter sykehusoppholdet har Susanne blitt følelseskald og likegyldig for nesten alt. Hun vender tilbake til Olle. Susanne blir gravid, gifter seg med ham og føder barnet. De psykiske lidelsene har hun fremdeles, og hun er ulykkelig. Susannes barn er nær ved å omkomme når barnevogna ruller ut i gaten. Dette sjokket påvirker henne og gjør at hun kan møte virkeligheten på en ny måte.

## Rolleliste
* Susanne Ulfsäter - Susanne
* Arnold Stackelberg - Olle, Susannes forlovede
* Rosalie Börjesson - Bibbi, Susannes kamerat
* Philip Haglund - Advokat Dahlman, Susannes far
* Magda Michaelsson - Fru Dahlman, Susannes mor
* Håkan Thuresson - Jan, Olles kamerat
* Eric Bäärnhielm - Doktor Larsson

### Stemmeskuespillere under ettersynkroniseringen
* Catrin Westerlund - Susannes stemme
* Björn Bjelfvenstam - Olles stemme
* Kristina Adolphson - Bibbis stemme
* Torsten Lilliecrona - Advokat Dahlmans stemme
* Ellika Mann - Stemme
* Bengt Blomgren - Stemme

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Sverige under EM i svømmesport 1926

**[[Sverige]]** deltok under **[[EM i svømmesport 1926]]** i Budapest, Ungarn i 1926.

__NOTOC__
## Medaljevinnere

## Referanser
Collocaliini

* *[[Aerodramus]]*
* *[[Collocalia]]*
* *[[Hydrochous]]*
* *[[Schoutedenapus]]*

**Collocaliini** (salanganer) er en tribus med fire slekter og 29 arter av fugler som hører hjemme i seilerfamilien, som er delt i de to underfamiliene Cypseloidinae (med to basale slekter) og Apodinae (med tre tribus og 17 slekter).

Artene karakteriseres av en strømlinjeformet kropp med svært lange og smale vinger. Artene har svært korte og ubrukelige lemmer, som kun er egnet til å holde seg fast med. Fjærdrakten er typisk kamuflasjefarget. Seilere tilhører gruppen med verdens beste flygere, og mange av artene kan holde seg på vingene i måneder i strekk. De både eter, sover og parer seg i luften, og lander kun for å legge egg. Maten består av flygende insekter, som fuglene fanger i flukt, ofte kloss ved vannflaten eller like over andre typer våtmarksområder. Vann er derfor et betydningsfullt element for artene.

## Slekter
Listen med slekter følger HBW Alive. Norske navn på artene er i henhold til NOF, men navn i parentes er nødvendigvis ikke offisielle.

* Apodidae, seilerfamilien
** Apodinae (virkelige seilere)
*** *[[Collocaliini]]*, (salanganer)
**** *[[Collocalia]]* (3 arter)
***** Dvergsalangan, *Collocalia troglodytes*
***** Epidotsalangan, *Collocalia linchi*
***** Glanssalangan, *Collocalia esculenta*
**** *[[Hydrochous]]* (1 art)
***** Storsalangan, *Hydrochous gigas*
**** *[[Aerodramus]]* (23 arter)
***** Papuasalangan, *Aerodramus papuensis*
***** Storhodesalangan, *Aerodramus whiteheadi*
***** Nakenbeinsalangan, *Aerodramus nuditarsus*
***** Enigmasalangan, *Aerodramus orientalis*
***** Wallaceasalangan, *Aerodramus infuscatus*
***** Bergsalangan, *Aerodramus hirundinaceus*
***** Australsalangan, *Aerodramus terraereginae*
***** Orientsalangan, *Aerodramus brevirostris*
***** Vulkansalangan, *Aerodramus vulcanorum*
***** Malaysalangan, *Aerodramus maximus*
***** Palawansalangan, *Aerodramus vanikorensis*
***** Atiusalangan, *Aerodramus sawtelli*
***** Tahitisalangan, *Aerodramus leucophaeus*
***** Karolinesalangan, *Aerodramus inquietus*
***** Palausalangan, *Aerodramus pelewensis*
***** Marianesalangan, *Aerodramus bartschi*
***** Filippinersalangan, *Aerodramus mearnsi*
***** Melanesiasalangan, *Aerodramus spodiopygius*
***** Indiasalangan, *Aerodramus unicolor*
***** Maskarenesalangan, *Aerodramus francicus*
***** Seychellsalangan, *Aerodramus elaphrus*
***** Reirsuppesalangan, *Aerodramus fuciphagus*
***** Sundasalangan, *Aerodramus salangana*
**** *[[Schoutedenapus]]* (2 arter)
***** Bergseiler, *Schoutedenapus myoptilus* (også kalt dvergseiler)
***** Kivuseiler, *Schoutedenapus schoutedeni*

## Litteratur
* Josep del Hoyo and Nigel J. Collar et al. ''HBW and BirdLife International Illustrated Checklist of the Birds of the World''. Lynx Edicions, 2014, ISBN 978-84-96553-94-1
*  Josep del Hoyo, Andrew Elliott, Jordi Sargatal. *[[Handbook of the Birds of the World]]* - Volume 5, publisert 1999. Lynx Edicions. ISBN 978-84-87334-25-2

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Vendetermometer

**Vendetermometer** er et oseanografisk og limnologisk termometer for å foreta temperaturmålinger i dypet. I motsetning til vanlige analoge termometre, kan en lese av en temperaturmåling i ettertid. Termometret blir snudd opp ned (vendt) på den dybden en ønsker å måle temperaturen i, og temperaturen kan vises helt til termometret blir snudd tilbake. Instrumentet har vært viktig for forståelsen av havstrømmer og dynamikken i innsjøer, men er i dag erstattet av elektroniske instrumenter.

Prinsippet ble første gang beskrevet i 1878. Metoden var i aktivt bruk fram til 1990-tallet.

Termometeret er basert på kvikksølv. Når termometeret snur rundt blir kvikksølvstrengen slitt av på et bestemt punkt, og den avslitte kvikksølvstrengen faller ned i den andre enden av termometeret. Lengden av den avslitte kvikksølvstrengens er et mål for temperaturen der termometeret ble snudd.

Ofte var vendetermometret festet til en Nansenflaske, så en kunne måle temperaturen i vannet på samme sted som der vannprøven ble tatt.

## Referanser


## Eksterne lenker
* ''Introduction to Physical Oceanography'' av '''Robert H. Stewart'''
Frank Bill

**Frank Bill** er en forfatter fra USA. To av hans bøker er blitt oversatt til norsk av Knut Ofstad og gitt ut på Aschehoug.

Frank Bill har bodd i Indiana hele sitt liv og begynte å skrive sine første seriøse tekster mens han jobbet på en malingfabrikk i Louisville.

Han ble inspirert til å begynne å skrive etter å ha sett filmen *[[Fight Club]]* basert på Chuck Palahniuks roman ved samme tittel og som han leste etter å ha sett filmen. Han har fortalt at det tok ham  fem, seks år å produsere noe han selv mente var bra. Frank Bill er en hardkokt forfatter og debuten *Forbrytelser i Southern Indiana* inneholder historier om hvor grusomme mennesker kan være mot hverandre, både i ord og handling.
Hans stil er preget av stram dialog.

## Bibliografi
* *Back To The Dirt* (2023)
**The Savage : A Novel* (Ikke oversatt til norsk, 2017 )
**Donnybrook* [norsk utgave i 2014]
**[[Forbrytelser i Southern Indiana]]* (2012 - novellesamling; originaltittel: *Crimes in Southern Indiana* (2011)

## Referanser
Sverige under EM i svømmesport 1927

**[[Sverige]]** deltok under **[[EM i svømmesport 1927]]** i Bologna, Italia i 1927.

__NOTOC__
## Medaljevinnere

## Referanser
Fjelkenbakken

**Fjelkenbakken** var navnet på tre hoppbakker som på slutten av 1800-tallet ble laget til om vintrene i sørskråningane på gården Skaugums grunn ved husmannsplassen Øvre Fjelken i Asker kommune. Disse hoppbakkene kan regnes som en av de stedene hvor hoppsporten i Norge ble til og fikk et stort publikum.

Hoppbakkene lå i et område nedenfor hovedbygningen på gården Skaugum (som nå er bolig for kronprinsparet) og mot vår tids Kirkeveien på strekningen mellom kryssene med Semsveien og Vakåsveien. Den største av de tre hoppbakkene het Storfjelken, med tilløp helt oppe ved gamle Skaugum, og ble sett på som en av de bratteste og vanskeligste bakkene i Oslo-området. 

Skiløperen og skisportspioneren Laurentius Urdahl, som i 1889 tok initiativ til å danne Asker Skiklubb og var formann i klubben i årene 1890-93, han bodde på Øvre Fjelken. Han fikk til et klubbmesterskap i hopp i Storfjelken i 1891. I dette mesterskapet var det en egen klasse for kvinner, vunnet av Hanna Aars. Prins Carl fra Sverige (som Norge var i union med), sto for utdeling av premier han selv hadde satt opp; prinsen hadde blitt æresmedlem i Asker Skiklubb i 1890. Flere enn tusen tilskuere skal ha vært til stede på dette rennet. Under klubbrennet året etter, tok tredve hoppere del i konkurransen, og et par tusen skal ha sett på.

I 1893 fikk Urdahl lagt landsrennet for menn til Fjelkenbakken for første gang. Det første landsrennet i Norge for kvinner, og trolig også det første skirennet i hele verdenfor  vinner, ble arrangert i Fjelkenbakken i 1896. Men i denne første tiden «låma» kvinnene bare, det vil si at de sto ned hoppbakken utenom hoppet. Selv med de små hopplegdene det var tale om i de dagene, kan en lett skjønne at kvinnene gjorde best i å «låme» når en ser hvilke klær de hadde på seg når de gikk på ski, slik som vi ser på kunstmaleren Gustav Wentzel (1859-1928) i et maleri av skirenn i Fjelkenbakken.

## Kilder
* Borgen, Per Otto. 2006.  *Asker og Bærum leksikon*, side 38 om Asker Skiklubb. Drammen: Forlaget for by- og bygdehistorie. ISBN 82-91649-10-3
* *Kulturminneåret 2009 i Asker*, kulturminnekalender utarbeide av folk fra Asker og Bærum Historielag, Asker Turlag og Asker velforbund, med støtte fra Asker museum og Asker kommune.
Olavsspenning

**Olavsspenning** eller olavsspennil er en vidjespenning knyttet eller bundet på en spesiell måte, slik at den skal være lett å åpne. Ordet er i dag helst brukt om olavsspenninger av smijern som kan henge i norske kirker; her har de ofte vært brukt til å feste klokketauet i, eller som dørringer. 

Olavsspenningae i smijern har oftest en diameter omkring 15 cm og har form som en vidjespenning. De har ikke ornamentikk eller andre særtrekk som gjør at en kan tidfeste dem, men det er sannsynlig at slike Olavsspenninger kan gå tilbake til middelalderen. Navnet kan knyttes til helgenkongen, Hellig-Olav. 

Slike Olavsspenninger i smijern er kjent fra blant annet
* Dolstad kirke
* Sel kirke
* Våler kirke

## Kilder
* *[[Kulturhistorisk leksikon for nordisk middelalder]]* Rosenkilde og Bagger 1956-1978
* Bjørn Grimsby: «Spiser middelalderbeslag i Dolstad kirke» i *Årbok for Helgeland* *1977*
The Essential Barbra Streisand

***The Essential Barbra Streisand*** er det sjette samlealbumet til artisten Barbra Streisand (inkludert samleboksen *[[Just for the Record...]]* fra 1991). Det ble utgitt av Sony BMG som en del *Essentials*-serien deres. Albumet ble utgitt 29. januar 2002 og henter låter fra hele Streisands karriere. De 38 låtene dekker til sammen 26 studioalbum. Platen fikk god kritikk, blant annet av AllMusic, *[[Aftenposten]]* og *[[VG]]*.  Den inneholder to nye låter: «Someday My Prince Will Come» og «You'll Never Walk Alone». *The Essential Barbra Streisand* ble en salgsuksess og solgte til platina i blant annet Storbritannia, Australia og USA.

I Europa heter albumet også *The Ultimate Collection*.

## Sporliste
### Disc 1
# «A Sleepin' Bee»
# «Cry Me a River»
# «(Have I Stayed) Too Long at the Fair»
# «Lover, Come Back to Me»
# «People»
# «My Man»
# «Second Hand Rose»
# «He Touched Me»
# «Don't Rain on My Parade»
# «Happy Days Are Here Again (Live From Central Park)»
# «On a Clear Day You Can See Forever»
# «Stoney End»
# «Since I Fell for You»
# «What Are You Doing the Rest of Your Life?»
# «The Way We Were»
# «All in Love Is Fair»
# «Lazy Afternoon»
# «Evergreen (Love Theme from A Star Is Born)»
# «My Heart Belongs to Me»
# «You Don't Bring Me Flowers» (med Neil Diamond)
# «The Main Event/Fight»
# «No More Tears (Enough Is Enough)» (med Donna Summer)

### Disc 2
# «Woman in Love»
# «Guilty» (med Barry Gibb)
# «Comin' In and Out of Your Life»
# «Memory»
# «Papa, Can You Hear Me?»
# «A Piece of Sky»
# «Putting It Together»
# «Not While I'm Around»
# «Send in the Clowns»
# «Somewhere»
# «All I Ask of You»
# «Children Will Listen»
# «As If We Never Said Goodbye»
# «I Finally Found Someone» (med Bryan Adams)
# «Tell Him» (med Celine Dion)
# «I've Dreamed of You»
# «Someday My Prince Will Come» (*ny*)
# «You'll Never Walk Alone» (*ny*)

### Disc 3
En ny versjon av albumet ble utgitt 26. august 2008 med en ny CD-disc på ni låter.
# «Letting Go»
# «Love Like Ours»
# «At the Same Time»
# «By the Way»
# «Unusual Way» [live]
# «Evergreen (Love Theme from *A Star Is Born*)» [live]
# «Wild Is the Wind» [fra *[[Wild Is the Wind]]*]
# «On My Way to You»
# «After the Rain»

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Barbra Archives - ''The Essential Barbra Streisand'' (2002) 
* Barbra Archives - ''The Essential Barbra Streisand'' (2008)
Sérres

**Sérres** (gresk Σέρρες, eldre form Σέρραι, **Sérrai**; tyrkisk *Ser*ez eller *Siroz*; slavisk Серез, *Serez*, Сяр, *Sjar* eller Сер, Ser), tidligere også *Serrae* eller *Serrhae*, er en by og en kommune i Sentral-Makedonía i Hellas. Den ligger på en frodig slette om lag 25 km nordøst for Strymónas (Struma) og 60&nbsp;km nordøst for Thessaloníki. Rodopifjella ligger nord og øst for byen. Byen er hovedsete i periferienheten med samme navn. I 2011 hadde byen vel 58&nbsp;000 innbyggere.

## Historie
Av romerne ble byen kalt Serrae eller *Serrhae* og det ble bygget en stor festning her under Østromerriket for å beskytte de nordlige grenser til riket og det strategiske viktige Rupelpasset inn i Bulgaria. Bulgarerne tok byen på 900-tallet, før den kom inn under Serbia i 1345 og ble hovedstad for keiseren, Stefan Dušan. Dušan var så fornøyd med den harde beleiringen av den tredje østromerske byen at han kronte seg selv «Keiser av serberne og grekerne». Etter ham døde riket hans ut i føydalt anarki og keiserinnen, Hellen fortsatte å styre Sérres-området fra 1356, men ble alt i 1365 jaget bort av despoten Jovan Uglješa Mrnjavčević, som dannet en liten, men mektig miniputtstat i Sérres. Etter 1371 og slaget ved Maritsa fikk østromerne tilbake kontrollen over Sérres og tvang serberne bort. Alt i 1383 erobret derimot osmanern byen. Tidlig på 1900-tallet oppsto det en anti-osmansk uro i byen, som førte til Ilinden-Preobrazjenije-opprøret i 1903. Den bulgarske hæren erobret Sérres under den andre balkankrigen i 1913, men ble tvunget bort igjen av greske styrker. Byen ble totalt ombygget etter at bulgarerne brente ned hele byen. Den ble okkupert av bulgarerne igjen under både den første og den andre verdenskrigen, og fikk flere skader. Etter krigen har de greske myndighetene utført planer som har utviklet økonomien til byen.

## Økonomi
Sérres er senter i et jordbrukdistrikt og er et viktig handelssenter for tobakk, korn og husdyr. Etter subsidier fra staten ble området også et senter for produksjon av tekstiler og andre industriprodukter.

## Administrativ inndeling

Fra 2011 omfatter kommunen Sérres også de tidligere kommunene Kapetán Mitroúsi, Levkónas, Skoutári, Áno Vrondoú og Oriní. De seks tidligere kommunene er nå kommunalenheter 

Ved folketellingen i 2011 hadde kommunen 76&nbsp;817 innbyggere, mens kommunalenheten Sérres hadde 61&nbsp;025 og tettstedet med samme navn 58&nbsp;287 innbyggere.

## Byer og tettsteder
De største byene og tettstedene i kommunen er:

## Referanser


## Eksterne lenker
* Offisielt nettsted (gresk)
* Informasjon om Sérres

## Kilder
* Sérrai *Encyclopædia Britannica*, 2006.
* Sérrai, Siris eller Serres *The Columbia Encyclopedia*, 2004.
Chaeturini

* *[[Chaetura]]*
* *[[Hirundapus]]*
* *[[Mearnsia]]*
* *[[Neafrapus]]*
* *[[Rhaphidura]]*
* *[[Telecanthura]]*
* *[[Zoonavena]]*

**Chaeturini** (nålehaler) er en tribus med sju slekter og 25 arter av fugler som hører hjemme i seilerfamilien, som er delt i de to underfamiliene Cypseloidinae (med to basale slekter) og Apodinae (med tre tribus og 17 slekter). Chaeturini blir av og til gitt status som underfamilie (Chaeturinae).

Artene karakteriseres av en strømlinjeformet kropp med svært lange og smale vinger. Artene har svært korte og ubrukelige lemmer, som kun er egnet til å holde seg fast med. Fjærdrakten er typisk kamuflasjefarget. Seilere tilhører gruppen med verdens beste flygere, og mange av artene kan holde seg på vingene i måneder i strekk. De både eter, sover og parer seg i luften, og lander kun for å legge egg. Maten består av flygende insekter, som fuglene fanger i flukt, ofte kloss ved vannflaten eller like over andre typer våtmarksområder. Vann er derfor et betydningsfullt element for artene.

## Slekter
Listen med slekter følger HBW Alive. Norske navn på artene er i henhold til NOF, men navn i parentes er nødvendigvis ikke offisielle.

* Apodidae, seilerfamilien
** Apodinae (virkelige seilere)
*** *[[Chaeturini]]*, (nålehaler)
**** *[[Mearnsia]]* (2 arter)
***** Hvitvingeseiler, *Mearnsia picina*
***** Papuaseiler, *Mearnsia novaeguineae*
**** *[[Zoonavena]]* (3 arter)
***** Madagaskarseiler, *Zoonavena grandidieri*
***** Saotoméseiler, *Zoonavena thomensis*
***** Hinduseiler, *Zoonavena sylvatica*
**** *[[Telecanthura]]* (2 arter)
***** Baobabseiler, *Telacanthura ussheri*
***** Jungelseiler, *Telacanthura melanopygia*
**** *[[Rhaphidura]]* (2 arter)
***** Sølvgumpseiler. *Rhaphidura leucopygialis*
***** Hvitbukseiler. *Rhaphidura sabini*
**** *[[Neafrapus]]* (2 arter)
***** Stumpseiler, *Neafrapus cassini*
***** Flaggermusseiler,*Neafrapus boehmi*
**** *[[Chaetura]]* (10 arter)
***** Røykseiler, *Chaetura fumosa*
***** Kolibriseiler, *Chaetura spinicaudus*
***** Antillseiler, *Chaetura martinica*
***** Grågumpseiler, *Chaetura cinereiventris*
***** Selvasseiler, *Chaetura egregia*
***** Brunseiler, *Chaetura vauxi*
***** Skorsteinsseiler, *Chaetura pelagica*
***** Guyanaseiler, *Chaetura chapmani*
***** Askeseiler, *Chaetura meridionalis*
***** Korthaleseiler, *Chaetura brachyura*
**** *[[Hirundapus]]* (4 arter)
***** Pigghaleseiler, *Hirundapus caudacutus*
***** Sølvryggseiler, *Hirundapus cochinchinensis*
***** Brunryggseiler, *Hirundapus giganteus*
***** Glansseiler, *Hirundapus celebensis*

## Litteratur
* Josep del Hoyo and Nigel J. Collar et al. ''HBW and BirdLife International Illustrated Checklist of the Birds of the World''. Lynx Edicions, 2014, ISBN 978-84-96553-94-1
*  Josep del Hoyo, Andrew Elliott, Jordi Sargatal. *[[Handbook of the Birds of the World]]* - Volume 5, publisert 1999. Lynx Edicions. ISBN 978-84-87334-25-2

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Ebo-evangeliaret

**Ebo-evangeliaret** er et evangeliar frenstilt på oppdrag av erkebiskop Ebo av Reims (778-851). Det er et karolingisk billedhåndskrift av betydelig kunstnerisk verdi. Evangeliaret oppbevares på bybiblioteket (*Bibliothèque Municipale*) i den nordfranske by Épernay under signaturen Ms. 1. Det åpner med et lovdikt til oppdragsgiveren, erkebiskop Ebo.

Evangeliaret ble til rundt år 825 enten i Reims eller av kunstnere som forsamlet seg for oppgaven i benediktiner-klosteret Hautvillers ved Épernay. Der ble til samme tid dessuten Utrecht-psalteret laget. Dette mener man å kunne fastslå ettersom portrettene av de nytestamentariske evangelister i Ebo-evangeliaret er særdeles like dem i Utrecht-psalteret. Begge hører til mesterverkene fra den karolingiske renessanses bokkunst. De utgjør hovedverkene fra den såkalte *Reims-skolen*.

Innen 835 gav Ebo evangeliaret til klosteret Hautvillers.

## Illuminasjoner fra Ebo-evangeliaret

Image:Vangeli di ebbone (evangelista marco), epernay, Bibliothèque municipale, Ms. 1 f 18 v., 20,8x26 cm, ante 823.jpg|fol 60v: Markus
Image:Meister der Neuen Hofschule Karls des Großen 001.jpg|fol. 90v: Lukas
Image:Ebbo gospels john.jpg|fol. 134v: Johannes


## Eksterne lenker
* 
* Eintrag im Catalogue collectif de France (*Catalogue général des manuscrits des bibliothèques publiques de France. Départements — Tome XXIV. Épernay*,  Nr. 1)
* Side fra bybiblioteket i Epernay
* Abbildungen aus Épernay Ms.1 i databanken *Enluminures*