open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
BMW 6-serie

**BMW 6-serie** er to forskjellige serier av bilmodeller produsert av den tyske bilfabrikken BMW. Begge er coupé-modeller. Den første var E24, som ble lansert i august 1976 for å erstatte '''3.0CS''' og '''3.0CSi''' (E9). De første modellene var **630 CS** og **633 CSi**. Disse ble produsert frem til 1989, og etter en kort pause erstattet av 8 Serien (E31). Den andre serien er den helt nye E63, lansert i 2003 og fortsatt i produksjon.

## E24 6-serie (1976&ndash;1989)
Den originale 6 Serien var etterfølger til E9-coupéene, hovedsakelig 2800CS, 3.0CS og 3.0CSi. Det nye E24-chassiset var sikrere enn E9, og oppfylte nye sikkerhetskrav i USA. Den første 6-serien ble lansert i august 1976 med 633CSi og 630 CS (ikke i USA). Denne bilen hadde en 3&nbsp;210&nbsp;cm³ motor med 197 hk (145&nbsp;kW). I 1978 debuterte 635CSi, med en 3&nbsp;453 ccm-motor med overliggende kamaksel, som leverte 218 hk (160&nbsp;kW) og hadde en toppfart på 222&nbsp;km/t. 635CSi hadde en akselerasjon fra 0–100&nbsp;km/t på 7,4 sekunder. En luksusversjon, kjent som L6, ble lansert i 1987, og hadde skinninteriør og annet luksusutstyr.

630 CS var utstyrt med en 2&nbsp;986&nbsp;cm³ M30 rekkemotor med seks sylindre og Solex 4A1 forgasser, som leverte 184 hk (135&nbsp;kW) ved 5&nbsp;800 omdreininger per minutt. 633 CSi var utstyrt med en 3,2 liters versjon av den samme motoren, men med et elektronisk bensininnsprøytningssystem fra Bosch, som økte ytelsene til 200 hk (150&nbsp;kW). 630 CS ble erstattet i 1979 av den billigere 628CSi, som hadde et lavere sylindervolum (2&nbsp;788 ccm), men like gode ytelser. Den var utstyrt med det samme innsprøytningssystemet som 633-modellen.

I 1983 monterte BMW M88/3-motoren, en modifisert versjon av M88/1 fra BMW M1, i E24-chassiset, og laget dermed M635CSi, eller M6. Dette var en motor på 3&nbsp;453&nbsp;cm³ med doble overliggende kamaksler og 24 ventiler som leverte 286 hk (210&nbsp;kW), og ga bilen en toppfart på 255&nbsp;km/t. M6 hadde en akselerasjon fra 0–100&nbsp;km/t på 6,2 sekunder. M6 hadde også et oppgradert understell, bremser og en tettsteget, manuell girkasse.

Alle modellene ble bygget i Dingolfing, Tyskland.

## E63/E64 6-serie (2003&ndash;2010)
En helt ny 6-serie (E63) ble introdusert i 2003, og fylte dermed hullet i modellprogrammet etter at 8-serien ble tatt ut av produksjon. E63 var basert på E60, og ble introdusert med en 4,4 liters V8-motor i 645Ci. I 2004 ble også en billigere utgave, 630i, lansert med en sekssylindret rekkemotor. Dette ble så fulgt opp med en cabrioletmodell (E64), den aller første 6-serien med avtagbart tak. Kort etter introduksjonen ble 645Ci erstattet av 650i, med større motorvolum (4,8 liter) og bedre ytelser. Toppmodellen M6 ble lansert sent i 2005, og hadde den samme V10-motoren som M5, med 507 hestekrefter (373&nbsp;kW).

## F06/F12/F13 6-serie (2012-)
3. genrasjon 6 serie lansert i september 2011, som 2012 modell. Tilgjengelig som coupe, cabriolet, grand coupe (kom først i 2012). Tilgjenglige motoralternativer 640i, 650i og 640d. På denne genrasjonen ble 6-serien tilgjengelig med x-Drive. M6 lansert i 2012 og i 2014 fikk 6-serien en facelift.  

## Eksterne lenker
*
Hugo Haase

**Hugo Haase** (født 29. september 1863 i Allenstein i Øst-Preussen, død 7. november 1919 i Berlin) var en tysk jurist, politiker og pasifist. Han var formann for SPD og kansler i Tyskland en kort periode i 1919. Haase ble drept i et attentat, utført av en sinnssyk person.
## Liv og virke

### Bakgrunn
Hugo Haase ble født i Allenstein som sønn av en jødisk skomaker og småkjøpmann. Han studerte jus ved Albertina-universitetet i Königsberg, og arbeidet der som advokat. 

### Politisk karriere
Han ble den første sosialdemokratiske byråd i Königsberg, og i 1897 ble han innvalgt i den tyske Riksdagen. I flere prosesser forsvarte han de politisk forfulgte sosialdemokratene.

Haase tilhørte den «revisjonistiske» fløyen innen SPD, som i motsetning til marxistene trodde på demokratiske reformer for sosiale og politiske endringer heller enn revolusjon. I 1911 ble han sammen med August Bebel valgt til formann for SPD, fra 1912 var han også sammen med Philipp Scheidemann, formann for SPDs fraksjon i den tyske Riksdagen. Etter Bebels død ble Haase og Friedrich Ebert valgt til partiformenn.

I juli 1914 gikk han imot å gi krigskreditter til regjeringen i parlamentet, men fikk ikke gjennomslag for sitt syn overfor Friedrich Ebert og flertallet i SPDs riksdagsfraksjon. Som følge av partidisiplinen måtte Haase selv stemme for vedtaket som han personlig var imot. Etter hans uttalelse om at sosialdemokratene «ikke lar fedrelandet i stikken i farens stund», forkynte den keiserlige riksregjeringen den såkalte «borgfreden» under første verdenskrig mellom regjeringen og sosialdemokratene.

Etter at krigsutviklingen gikk dårlig fra slutten av 1914, vendte Haase seg stadig sterkere og åpnere mot krigen og SPDs krigspolitikk. I 1915 måtte han gå av som fraksjonsformann, og i 1916 som partiformann. I mars 1916 overtok han ledelsen av den «sosialdemokratiske foreningen» bestående av krigsmotstandere. Etter påsken 1917 ble han formann for det nystiftede USPD.

Under novemberrevolusjonen dannet han 10. november 1918 sammen med SPD en provisorisk riksregjering, *[[Rat der Volksbeauftragten]]*, hvor han ble viseformann. Etter Eberts ordre til regjeringstroppene om å slå ned revolusjonsforsøkene med vold juledag 1918, trådte Haase og de andre USPD-representantene Wilhelm Dittmann og Emil Barth ut av rådet den 29. desember.

USPD ledet av Haase fikk bare 7,6 prosent av stemmene ved valget til nasjonalforsamling 19. januar 1919.

Den 8. oktober 1919 ble han skutt av arbeideren Johann Voß. Han ble sterkt skadet, og døde 7. november 1919 i Berlin.

Haase var gift med Thea Lichtenstein og hadde en sønn.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* http://www.dhm.de/lemo/html/biografien/HaaseHugo/
BMW 7-serie

**BMW 7-serie** er en serie store familiebiler fra tyske BMW, lansert i 1977.

7-serien har vært levert som firedørs sedan med romslig bagasjerom og plass til fem passasjerer.  Den kom først med sekssylindrede bensinmotorer. På 80-tallet kom en 12-sylindret og på 90-tallet en 8-sylindret bensinmotor. Fra 1995 kunne 7-serie fås med dieselmotor.    Fra 80-tallet kunne man få en lang utgave (L) med ekstra bakseteplasser. BMW har ikke laget stasjonsvogner eller kabrioleter i 7-serien.  Firehjulsdrift kunne fås fra 2008 (xDrive).  Plugin hybriddrift med både bensinmotorer og elektriske motorer ble lansert i 2015. Fra 2022 kan man også få 7-serie med kun elektrisk drift (i7).

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Norges Røde Kors Hederstegn

**Norges Røde Kors Hederstegn** er en norsk medalje innstiftet i 1901. Den tildeles av Norges Røde Kors og er én av organisasjonens tre medaljer, de andre er Norges Røde Kors Fortjenstmedalje og Norges Røde Kors Hjelpekorps Fortjenstmedalje.

Norges Røde Kors Hederstegn ble innstiftet for å hedre personer som har nedlagt et særlig betydningsfullt arbeid for Norges Røde Kors, eller som ved en annen særlig verdifull innsats på det humanitære område har gjort seg fortjent til en spesiell påskjønnelse av Norges Røde Kors.
 
Hederstegnet er et hvitt kors, som på forsiden i midtfeltet har et rødt kors, og på baksiden det norske riksvåpen. Hederstegnet er utført i emalje og sølv. Hederstegnet er ved en eikeløvskrans i grønn emalje festet i et hvitt, vatret silkebånd (eller sløyfe) med blå og røde striper på hver side.

Den som av landsmøtet velges som Norges Røde Kors' president er dermed samtidig innehaver av Norges Røde Kors Hederstegn. Blant innehaverne av Norges Røde Kors Hederstegn er kong Harald.

## Se også
* Liste over norske dekorasjoner

## Referanser


## Litteratur
*''Heder og ære. Nasjonale og internasjonale dekorasjoner brukt i Norge'', bilag til *Forsvarets Forum*, nr. 5, 2012, Oslo: *Forsvarets Forum*/Forsvarets Veterantjeneste, 2012
*Helgerød, Nils Petter: «Norges Røde Kors-medaljer», i *NNF-nytt. Meddelelser fra Norsk Numismatisk Forening*, nr. 2, 1991, s. 68–70 
*Oversikt over norske sivile og militære utmerkelser i *f-xtra*, nr. 1, 2009, bilag til *[[Forsvarets Forum]]*, nr. 11, 2009
Herbert Quandt

**Herbert Quandt** (født 22. juni 1910 i Pritzwalk i Brandenburg, død 2. juni 1982 i Kiel) var en tysk forretningsmann.

Herbert Quandt var sønn av Günther Quandt og Antoine Ewald. Han er bror til Harald Quandt. Han er mest kjent som skaperen av dagens BMW. Quandt tok over kontrollen av BMW og forvandlet BMW fra et gjeldstynget foretak til å bli et av verdens mest solide bilprodusenter. Familien Quandt har fremdeles store eierinteresser i BMW. Etter Herbert Quandts død i 1982 arvet enken Johanna Quandt sammen med barna Susanne Klatten og Stefan Quandt eierandelene i BMW.

Han meldte seg inn i NSDAP i 1940. I 2007 ble det kjent at familien under andre verdenskrig hadde benyttet seg av slavearbeid for å drive dens fabrikker. Hadde dette blitt oppdaget under rettergangene etter krigen så hadde både han og hans far blitt tiltalt for forbrytelser mot menneskeheten.

Herbert Quandt var gift tre ganger og hadde sju barn. Silvia som Quandt fikk i sitt første ekteskap arvet ingen eierandeler i BMW, noe barna fra det andre og tredje ekteskapet gjorde.

## Referanser
Johanna Quandt

**Johanna Quandt** var en tysk forretningskvinne.

Johanna Quandt ble storeier i BMW etter ektemannen Herbert Quandts død i 1982. Hun hadde eierandeler i bedriften sammen med barna Stefan Quandt og Susanne Klatten.

## Referanser
Tveitåi

**Tveitåi** er en elv i Hjartdal kommune i Telemark. Elva, som er en del av Skiensvassdraget, har sitt utspring i Reisjåvatnet og munner ut i Bjårvatnet.
Tuddal

**Tuddal** er ei bygd i Hjartdal kommune i Telemark landskap. Tuddal ligger ved Bjårvatnet (460 moh) øverst i Tuddalsdalen som starter ved Sauland.

Fylkesvei 3430 går fra Sauland i Hjartdal, gjennom Tuddalsdalen, Tuddal og videre over fjellet ved Gaustatoppen og til Dal i Tinn, ved Rjukan. Høyeste punkt på veien er 1260 moh.

I Tuddal ligger Tuddal kirke som er en korskirke fra 1796 og Tuddal bygdetun.

Tuddal Høyfjellshotel startet som høyfjells sanatorium i 1895 og har siden tatt imot gjester, men driften har ikke vært sammenhengende. 

## Navnet
Navnet har vært skrevet «Tuptdalr», og har muligens sitt opphav i «tuft/tomt»

## Bilder

Image:Tuddal3.JPG| Skiløype ved Måsafjell
Image:Tuddal02.JPG |Utsikt mod Gaustaknea
Image:Tuddal01.JPG | Toskjær, ved foten av Gaustaknea


## Referanser


## Eksterne lenker
* Tuddal Utvikling, info om bl.a. natur og turer
* Tuddal Høyfjellshotell
* Gaustablikk Skisenter
Det militære marsjmerke

**Det militære marsjmerket**, populært kalt *tremila*, er et ferdighetsmerke i Forsvaret. Det ble innstiftet i 1915 og tildeles de som oppfyller definerte krav for 30 kilometer marsj.
Merkets formål er å stimulere marsjinteressen blant militært og sivilt personell.

Marsjmerket var tidligere en årlig styrkeprøve ved hærens krigsskole i Oslo, samt del av den grunnleggende soldatutdanningen for vernepliktige. Fra 2018 har det vært frivillig.

## Krav

Merket tildeles for oppfylte krav ved en marsj på 30 kilometer. Marsjen skal gjennomføres innen en maksimal tid, som varierer mellom klasser og kjønn.

Ved prøven til det militære marsjmerket skal marsjen (marsj/løp) gjennomføres med en oppakning på minst elleve kilo, iført reglementert uniform og med godkjente militære støvler. Ryggsekk skal være av godkjent militær modell.

### Debatt
I 2014 fremmet Forsvaret forslag om å krympe distansen til 20 km på begrunnet med generelt dårligere fysisk tilstand hos norske soldater, og frykt for belastningskader. Dette skapte atskillig debatt, og motstand fra mange hold i Forsvaret. Det ble i 2014 besluttet å beholde den opprinnelige distansen.

Det ble samtidig lempet noe på kravene. Det ble åpnet for bruk av joggesko, og for å gjennomføre uten våpen så lenge pakningen på ryggen likevel veier elleve kilo.

## Internasjonale gjennomføringer
Interessen for å gjennomføre merket blant utenlandske avdelinger har fra slutten av 2020 økt kraftig. Noe av bakgrunnen for dette var at Forsvaret gikk vekk i fra kravet om norsk representant. Ifølge det amerikanske forsvaret gikk over  soldater marsjen mellom nyttår 2020 og juli 2021.

I løpet av 2022 prøvde  amerikanske soldater seg på marsjmerket.

## Galleri

The Norwegian Foot March.jpg|Soldater fra Sanitetsbataljonen og United States Marine Corps under gjennomføring på Setermoen i 2019
Norwegian Foot March2.jpg|Amerikanske soldater under gjennomføring i Texas i mars 2022
NATO Soldiers compete in Norwegian Foot March (9376974).jpg|Spanske soldater under gjennomføring i Latvia i oktober 2025


## Se også

* Det militære skimerke

## Referanser
Det militære skimerke

**Det militære skimerket**, også kalt *tremila på ski*, er et norsk ferdighetsmerke for marsj på ski med pakning, våpen og skyting. Merket ble innstiftet i 1915, og har som formål å stimulere interessen for skigåing blant militært og sivilt personell.

Prøven til det militære skimerket omfatter 30 km langrenn med pakning som skal veie, inklusive våpen, minst 11 kg. Det skal være innlagt skyting (eventuelt håndgranatkasting).

## Internasjonale gjennomføringer
I februar 2026 gjennomførte ti soldater fra den amerikanske nasjonalgarden det militære skimerket i Vermont i USA. Gjennomføringen skal være første gang prøven ble arrangert av en enhet utenfor Forsvaret.

## Se også
* Det militære marsjmerke
* Liste over dekorasjoner godkjent til bruk på norsk militær uniform

## Referanser
Infanterimerket

**Infanterimerket** er et ferdighetsmerke som ble innstiftet i 1928, og er et merke for feltmessige ferdigheter. Formålet med merket er å stimulere militært og sivilt personell til gjennom årlige prøver å holde vedlike ferdigheter som løping i terreng, skyting, avstandsbedømmelse, måloppdagelse, meldetjeneste og orientering.

Prøven til infanterimerket omfatter 12-15&nbsp;km løp i vekslende terreng (lende), dels merket løype, dels som fri orientering. I den merkede del av løypa skal det være innlagt fire infanteriprøver:
* skyting (eventuelt håndgranatkasting) 
* melding
* avstandsbedømmelse
* måloppdagelse

## Referanser
Norges Svømmeforbunds «Den store havhesten»

**[[Norges Svømmeforbund]]s «Den store havhesten»** er et ferdighetsmerke for svømming og aktiviteter i vann. Store Havhesten utdeles i tre grader: Bronse, sølv og gull, der 5. gangs gull gir statuett. Man kan bare ta ett merke pr. år.

Merket, men ikke medaljen, for den Den store havhesten er tillatt på militær uniform for vernepliktige og vervet personell (t.o.m. OR4+), og kan være et av de tre ferdighetsmerkene som kreves for å få Forsvarets medalje for feltsport.

Livredningsprøven er obligatorisk uansett hvilket merke man tar, men teller ikke med ved poengberegningen.

## Poengberegning
Poengberegningen omfatter ni øvelser og det må oppnås poeng i minst åtte av de.

For basseng med grunnere dybde enn angitt i tabell, kan man alternativt gjennomføre dykk ved bruk at tre ringer e.l objekter som legges ved langsiden av bassenget, på bunnen. To objekt på motsatt side av hvor kandidaten starter fra, én ved startsiden. Vedkommende stuper så ut, svømmer under vann til motsatt side og henter opp ett objekt. Deretter svømmer kandidaten til siden vedkommede startet fra, henter opp objektet og så tilbake til motsatt side for utgangspunktet og henter opp siste objekt. Dette iht. Svømmeforbundets krav.

I tillegg skal livredningsprøve gjennomføres.

## Krav

## Den lille havhesten
**Den lille havhesten** er et ferdighetsmerke som kan tas av barn helt ned i 11-årsalderen. Dette merket har egne krav, 100 m på 2 min 40 sek.

## Referanser


## Eksterne lenker
*  Merkene våre hos Norges Svømmeforbund
Vennskapssambandet Norge–Vest-Balkan

**Vennskapssambandet Norge–Vest-Balkan**, tidligere **Norsk-jugoslavisk samband**, er en organisasjon for fremme av samarbeid mellom Norge og landene på Vest-Balkan, i det tidligere Jugoslavia. Organisasjonen ble stiftet i 1945 og er omorganisert flere ganger.

## Virksomhet
Norsk-jugoslavisk sambands virksomhet hadde sin bakgrunn i de vennskapelige forhold som oppsto under andre verdenskrig mellom nordmenn og jugoslaviske krigsfanger. Reising av minnesmerker og arbeid for å gjøre krigsfangenes historie kjent har derfor vært viktige oppgaver for sambandet. For øvrig har virksomheten også vært knyttet til kulturell aktivitet. Organisasjonen har arrangert vennskapskaravaner mellom Norge og Jugoslavia, den har tatt initiativ til en rekke former for kulturutveksling som f.eks. kunstutstillinger, reiser for barnekor, orkester, leikarringer etc. Den har også gitt stipendier til jugoslavisk ungdom som ønsket å gå på skole i Norge. 

Sambandets største økonomiske løft var reisningen av vennskapshuset i Gornji Milanovac i Serbia. Det sto ferdig i 1987.

## Organisasjon
Organisasjonen ble stiftet i Trondheim 26. juli 1945. Etter å ha ligget nede noen år ble organisasjonen gjenopprettet i Trondheim høsten 1966. I 1970 ble det opprettet landsavdelinger på Østlandet og i Nord-Norge. I perioden etter 1970 ble det også opprettet en rekke lokallag utover i landet. Organisatorisk sorterte disse under den enkelte landsavdeling. 

Den nasjonale ledelsen av organisasjonen var tillagt Trøndelagsavdelingen fram til landsmøtet i april 1976, da ledelsen ble flyttet til Østlandsavdelingen i Oslo. Etter initiativ fra avdelingen i Nord-Norge og Trondheim lokallag ble ledelsen flyttet tilbake til Trøndelag på landasmøtet i Skjåk i 1988. 

På landsmøtet i Bjugn i 1990 ble organisasjonsstrukturen vedtatt endret. Landsavdelingene ble nedlagt og lokallagene direkte underlagt landsstyret. I 1992 vedtok et ekstraordinært landsmøte å legge ned sambandet. Det ble samtidig valgt et avviklingsstyre som fikk i oppdrag å iverksette de vedtak som ble fattet av det ekstraordinære landsmøtet. 

## Eksterne lenker
* Vennskapssambandet Norge – Vest-Balkan
Protestfestivalen

**Protestfestivalen**, Christianssand Protestfestival ble etablert i 2000 av Svein Inge Olsen, Kai Erland.

Festivalen arrangeres i Kristiansand i månedsskiftet august/september.

Protestfestivalen består av debatter, konserter, performans, samtaler, film, litteratur og kunst på forskjellige arenaer i Kristiansand. Protestfestivalens inspiratorer er  Triztan Vindtorn, Henrik Wergeland, Jens Bjørneboe, Kris Kristofferson og Erik Bye. I 2020 tok Protestfestvalen for første gang Rosa Parks og Elisabeth Hoff inn i gruppen av inspirasjonskilder.

I 2009 stilte 41 artister opp på et jubileumsalbum med tittelen *[[Fight Apathy]],* hvor 36 av låtene var nyinnspilte.  Blant artistene var Kris Kristofferson, Delbert McClinton, Åge Aleksandersen, Jan Eggum, Boygard, Anne Grete Preus, Haddy N’Jie, Tuva Syvertsen, Claudia Scott, Jonas Fjeld og Gry Jannicke Jarlum.

Erik Byes Minnepris deles ut på åpningsdagen. Prisen er delt ut til Åge Aleksandersen (2005), Hanne Sophie Greve (2006),  Erling Borgen (2007) og Cindy Sheehan (2008), Mads Gilbert (2009), Erik Damman (2010), Johan Galtung (2011), Ada Sofie Austegaard (2012), Per Fugelli (2013), Dalai Lama og Amal Aden (2014), Bob Geldof (2015), Kris Kristofferson (2016), Jon Michelet (2017), Elisabeth Hoff (2018) og Liv Ullmann (2019). Protestfestivalen delte ut sin første og eneste hederspris i 2004 til Kjell Landmark.

## Kontroverser

Enken til Axel Jensen, Prathiba Jensen, vurderte «å be Protestfestivalen trekke sin manns navn fra markedsføringen av festivalen» og Jens Bjørneboes datter Therese Bjørneboe stilte også spørsmål med at festivalen brukte farens navn når faren selv var biseksuell og var opptatt av å bekjempe fordommer mot homofile. Tilsvarende protester kom også fra andre hold.

Festivalen har blitt omtalt som «patriarkalsk og dypt kvinnediskriminerende»  Dets ledelse har også protestert gitt uttrykk for at kristne miljøer ikke tør uttale seg om den kjønnsnøytrale ekteskapsloven.

I 2021 avlyste Protestfestivalen opptredenen til Skeive Vekkelsen, som mente at det skyldtes homofobi, mens festivalen begrunnet det med at bandets opptreden ikke passet i et misjonshus, hvor det opprinnelig var booket.

Etter at lotteritilsynet åpnet sak mot Protestfestivalen i 2016 trakk styret i festivalen seg «på grunn av uenighet med festivalsjef Svein Inge Olsen.» Lotteri- og stiftelsestilsynet reagerte på Protestfestivalens vedtekter om at Svein Inge Olsen og Kai Erland kunne være daglige leder så lenge de selv ønsket.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Christiansand Protestfestival
* Nytt råd og nytt styre i Protestfestivalen
Club 7

**Club 7** (uttales *klubb*-sju ) var en kulturell klubb i Oslo som hadde virksomhet fra 1963 til 1985. Club 7 ble et samlingsted for den radikale motkulturen slik den kom til uttrykk i Norge, med aktiviteter særlig innen teater, poesi, jazzmusikk og visesang.

## Historikk og aktiviteter
Bakgrunnen for starten av Club 7 presenteres slik i Pax leksikon, som ble utgitt 1976–1982:
:*Club 7 ble startet på et tidspunkt da ungdom verden over var på ivrig jakt etter ny kulturell identitet. Det «gamle samfunn» hadde frambragt slipset og maskingeværet, men hadde lite å gi ut over sin meningsløse [[forbruk]]erkarusell. Visesang, «[[jazz and poetry]]», [[eksperimentteater]] og nye måter å kle seg ble viktige uttrykksmidler for denne generasjonen. *

*Foreningen Club 7* holdt sitt første møte i Kafé René på Lilletorget i Oslo høsten 1963. Attila Horvath og Odd Schou var sentrale personer i startfasen. Begge var medlemmer av Studentteateret og fikk en del av skuespillerstaben til å støtte opp om tiltaket, deriblant lyrikeren Kate Næss, som ga klubben navn. Etter hvert kom også skuespilleren Sossen Krohg inn i bildet. Hun ble den drivende kraft bak *Scene 7*, klubbens eksperimenterende teater. 

Klubben holdt i årenes løp til flere steder i Oslo sentrum: Drammensveien 64, på Edderkoppen og restaurant Kongen. I 1971 fikk klubben faste lokaler i Oslo Konserthus' D-blokk i Vika. Klubben gikk konkurs i 1985, blant annet på grunn av manglende støtte fra Oslo kommune. 

### Virksomhet
Virksomheten spente over en rekke aktiviteter, blant annet: 
* Galleri
* Filmframvisninger,
* Eksperimenterende teater (Scene 7)
* Bibliotek
* Konserter med norske og utenlandske blues-, jazz- og folkemusikere, 
* Egen avis 
* Kafé med arrangementer for barn, debatter og dans med servering av mat, vin og leskedrikker. 

Hver av aktivitetene hadde egne utvalg. Klubben hadde en flere ansatte med Attila Horvath som daglig leder. Han var ansvarlig overfor styret, og den årlige generalforsamlingen var klubbens bestemmende organ. 

I klubbens ideologiske program het det at *«i Club 7 kan man bære sin hatt som man vil, så lenge man også lar andre gjøre det»*. Alle over 20 år kunne bli medlemmer.

## Kilder
* 

## Litteratur
*
Arbeidernes esperantoforbund

**Arbeidernes Esperantoforbund** ble stiftet i 30. august 1924, og hadde som et av sine formål «Praktisk utnyttelse av det internasjonale sprog esperanto for den internasjonale arbeiderklasses klasseformål». Forbundet ga ut tidsskriftet *[[Arbeider-Esperantisten]]* og drev også en bokhandel i Oslo, «Agendo», som solgte esperantolitteratur til hele landet.
Gutten med prompebuksene

***Gutten med prompebuksene*** er en film fra 2002 om Patrick Smash som har en usedvanlig evne til å prompe.

## Historien
«Patrick»s kjempepromper får usannsynlige konsekvenser for hans omgivelser. «Alan», «Patrick»s beste venn bestemmer seg for å hjelpe «Patrick» til å bruke prompen til å oppnå sin store drøm om å bli astronaut. De to vennene begir seg ut på et eventyr som tar dem helt til Amerikas Romsenter.

## Rolleliste

## Eksterne lenker
*
BMW Welt

**BMW Welt** er BMWs museum i München på  kvm som åpnet 17. oktober 2007. BMW Welt er inspirert av Volkswagens store suksess Autostadt, som har blitt en av de mest besøkte turistattraksjonene i Tyskland. BMW investerer 100 millioner euro i anlegget, 1/4 av hva Autostadt kostet. BMW Welt skal være et opplevelsessenter med BMW i sentrum, samt for kunder som ønsker å hente sin nye BMW rett fra fabrikken.

## Tidslinje
* Juli 2003 – BMW Welt ferdig designet. Arkitektteamet bestod av 120 personer
* August – Desember 2003 – Riving av gammel bygningsmasse
* Januar – Mai 2004 – Planer og utgraving. Dypeste punkt 17 meter
* Juli 2004 – Grunnsteinen legges ned. Fundamentering starter.
* 2004 – 2005 – Råbygget settes opp
* Juli 2005 – Selve bygget er ferdig
* Høst 2005 – 2006 – Ferdigstilling av interiør
* 17. oktober 2007 – Åpning av BMW Welt

## Litteratur
* Dynamic Forces (2007) *Coop Himmelb(l)au. BMW Welt München*, Prestel Verlag, München, ISBN 9783791338750

## Eksterne lenker
*
Rudolf Jakob Camerarius

**Rudolf Jakob Camerarius** (født 12. februar 1665 i Tübingen, død 11. september 1721) var en tysk botaniker og lege. Han var professor i medisin og bestyrer for den botaniske hagen i hjembyen. Han regnes for å være den første som ved eksperimenter beviste at planter har kjønna formering. For morbær, spinat og skogbingel isolerte han hannplanter fra hunnplanter, og fant ut at hunnplantene fikk frukt uten frø. De var altså avhengige av hannplantene for å få avkom, uten hannplantene var de sterile.

Camerarius fjerna også støvbærerne fra oljeplanter og fant at de ikke kunne sette frø. Det samme skjedde med maisplanter etter at arret var fjerna. 

## Verker
*Epistola de sexu plantarum*, 1694.

## Referanser


## Litteratur
* 
* 
* Eberhard E. von Georgii-Georgenau: Biographisch-genealogische Blätter aus und über Schwaben. Emil Müller, Stuttgart 1879, S. 110-114
BMWs hovedkontor

**BMWs hovedkontor**, *Vierzylinder*, er et landemerke i den bayerske hovedstaden München. Byggingen av hovedkontoret, som ligger like ved den olympiske landsbyen, ble påbegynt i 1968 og det stod ferdig i 1972, rett før sommer-OL i 1972. BMWs logo ble fjernet mens OL pågikk for å unngå å provosere arrangørene med uønsket reklame og produktplassering.

Bygningen er 101 meter høy og forestiller sylindrene i en bilmotor. Bygningen ble erklært som historisk av myndighetene i 1999 og blir regnet som et av de fremste eksemplene på moderne arkitektur i München.

BMW-muséet, BMW Welt, ligger rett ved hovedkontoret.

## Referanser
Norges sosialistiske ungdomsforbund

**Norges sosialistiske ungdomsforbund (NSU)** var ungdomsorganisasjonen til Norges Socialdemokratiske Arbeiderparti, et parti som eksisterte i årene 1921 til 1927.

Partiet NSA ble stiftet etter et utbrudd fra Arbeiderpartiet, og i forbindelse med denne splittelsen brøt også noen hundre medlemmer i APs ungdomsforbund med sin organisasjon. Den 8. januar 1922 stiftet disse et eget NSA-ungdomsforbund.

Siden APs ungdomsorganisasjon nettopp hadde skiftet navn til Norges Kommunistiske Ungdomsforbund var det gamle organisasjonsnavn *Norges Socialdemokratiske Ungdomsforbund* blitt «ledig». Navnet ble nå overtatt av NSA-ungdommen og brukt fram til 1926, da det ble endret til *Norges sosialistiske ungdomsforbund*.

Da NSU ble stiftet favnet organisasjonen bare 15 lag, og ikke mer enn rundt 800 medlemmer. Etter et års tid var 35 lag etablert, og i 1924 var medlemstallet rundt 3000. I de få årene organisasjonen eksisterte vokste den til om lag 4000 medlemmer.

Alt på stiftelsesmøtet i 1922 forelå forbundets første organ, bladet *Ungviljen*. Det var imidlertid en nokså tørr trykksak, som aldri slo an. *Ungviljens* siste nummer kom i september 1922. Deretter lanserte NSU avisen *Arbeiderungdommen*, som ble mer vellykket. Den kom månedlig med fire sider i avisformat, og hadde i 1924 nådd et opplag på rundt 3000.

Ved samlingen mellom moderpartiene DNA og NSA i 1927 gikk også de to ungdomsorganisasjonene sammen: APs ungdomsorganisasjon Venstrekommunistisk Ungdomsfylking og NSU dannet i 1927 Arbeidernes ungdomsfylking.

## NSU-ledere

*Severin Ødegaard (1922–1924)
*Bernh. Sørensen (1924)
*Halvdan Eyvind Stokke (1924–1926) [valgt nestformann, men rykket inn for Sørensen]
*Arne Strøm (1926–1927)

## Referanser


## Kilder
*Side 364 - 387. Per Egeberg Sogstad: *Ungdoms fanevakt*, AUF, Oslo 1951
Leira

**Leira** er et tettsted i Nord-Aurdal kommune i Innlandet. Tettstedet har  innbyggere per 1. januar , og ligger ca. fire kilometer sørøst for kommunesenteret  Fagernes. Leira er et knutepunkt for gjennomgangstrafikk på Europavei 16 samt veier mot Fagernes lufthavn, Leirin og fylkesvei 51 mot Gol.

Etter at Europavei 16 ble lagt utenom sentrum, er det meste av butikker og aktivitet flyttet fra hovedgata Kongsvegen til Valdres Storsenter på motsatt side av Europaveien. På Leira finner man også Valdres folkehøgskule, Valdres Storhall og Valdres vidaregåande skule. Leira stasjon står igjen etter at Valdresbanen ble nedlagt – her er det i dag et restaureringsverksted for eldre ovner. I tillegg har Leira campingplasser, pensjonater, spisesteder og flere servicebedrifter i tillegg til tre matbutikker. Mattilsynet i Oppland har i dag lokale kontorer i den gamle kjøpesentergåren «Leirasenteret».

Fra tangen i Strandefjorden går det i dag gangbro over til boligområdet Førsøddin. Broen ble åpnet i 2011. Det eksisterer dessuten planer for konferansesenter og opplevelsessenter.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Valdres Folkehøgskule
* Leira stasjon
Draug (andre betydninger)

**Draug**, **Draugen**, **Draugr** og **Draugar** kan sikte til:

## Båt og sjø
* «Draug»-klassen – en norsk jager
* «Draug» (1908) – en norsk jagerbåt
* Draugen (plattform) – en oljeplattform operert av Norske Shell AS
* Draugenfeltet – et olje- og gassfelt på Haltenbanken

## Underholdning
* Draug (rollespill) – et rollespill
* Draugar – et amerikansk black metal-band
* Draugen (videospill) – et spill fra 2019 utviklet av Red Thread Games
* Draugr – humanoide vesener i videospillserien *[[The Elder Scrolls]]*

## Øvrige
* Draug (vesen) – et vesen fra folketroen
* Draug akevitt
Bonnie Wright

**Bonnie Francesca Wright** (født 17. februar 1991 i London, England) er en britisk skuespiller, mest kjent for sin rolle som Gulla Wiltersen i *[[Harry Potter]]*-filmene. Hun har vært med i alle åtte *Harry Potter*-filmene som er laget. 

## Filmografi
* 2011 *[[Harry Potter og Dødstalismanene - Del 2]]* Gulla Wiltersen
* 2010 *[[Harry Potter og Dødstalismanene - Del 1]]* Gulla Wiltersen
* 2009 *[[Harry Potter og Halvblodsprinsen (film)|Harry Potter og Halvblodsprinsen]]*, Gulla Wiltersen
* 2007 *[[Harry Potter og Føniksordenen (film)|Harry Potter og Føniksordenen]]*, Gulla Wiltersen
* 2005 *[[Harry Potter og Ildbegeret (film)|Harry Potter og Ildbegeret]]*, Gulla Wiltersen
* 2004 *Agatha Christie: A Life in Pictures* (TV), Unge Agatha Christie
* 2004 *[[Harry Potter og Fangen fra Azkaban (film)|Harry Potter og Fangen fra Azkaban]]*, Gulla Wiltersen
* 2002 *[[Stranded]]* (TV), Unge Sarah Robinson
* 2002 *[[Harry Potter og Mysteriekammeret (film)|Harry Potter og Mysteriekammeret]]*, Gulla Wiltersen
* 2001 *[[Harry Potter og De vises stein (film)|Harry Potter og De vises stein]]*, Gulla Wiltersen

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* ''Bonnie-Fan'' – Fanside
Glas (bilmerke)

**Glas**, Hans Glas GmbH, Isaria Maschinenfabrik, Dingolfing, Tyskland, bilprodusent i perioden 1955&ndash;1968. 

Glas hadde lenge produsert jordbruksmaskiner, da man i 1951 lanserte småbilen Goggo, den første i Tyskland. Goggomobil ble produsert 1955 og var tilgjengelig i flere motoralternativer: 250cc, 300cc og 400cc, 2-sylindret totaktsmotorer. Da markedet for småbiler ble mindre satset Glas på store luksussedaner og coupéer som Glas 1700 og Glas V8. Disse modellene ble designet av italienske Frua. Etterspørselen etter bilene var ikke så store som man trodde, og Glas ble kjøpt opp av BMW i 1966.

## Eksterne lenker
* 
* http://www.glasclub.org/
BMW E3

**BMW E3**, personbil fra BMW, produsert i perioden 1968–1977.

BMW E3 er forløperen til dagens BMW 7-serie. Bilmodellen ble lansert i 1968 og var etterfølgeren til 1950-tallets store sedan BMW 501. BMW E3 har ikke noe navn, og omtales kun som BMW 2500, BMW 2800 eller 3.0 etter motorvolumet på de ulike modellene.

## Referanser
BMW 8-serie

**BMW 8-serie** er kostbare sportsbiler fra tyske BMW.
## Første serie
Første serie (BMW E31, 1990–99) var etterfølger til 6-serie coupe. Den var  BMWs dyreste og laget i kun 30 000 eksemplarer, 840Ci med 4-liters V8, og 850i/Ci med V12.  Utgaven 850Csi (1992–96) var lettere og raskere. 
I 2004 ble en ny versjon av BMW 6-serie lansert så kundene fikk en luksuriøs coupe på den måten.

BMW 8er.JPG 
850CSI Heck.JPG | 850 CSi

## Andre serie
Andre serie (2018–) kan fås som coupe (G15) enten med bensin M850i eller diesel 840d, begge med firehjulsdriften xDrive. Senere kommer cabriolet (G14) og firedørs *gran coupe* (G16). Den lages i Dingolfing sammen med de noe større BMW 7-serie og basert på konseptbil fra 2017. Den kommer med *reversing assistant* som husker de siste 50 meterne.

2018 BMW 840d xDrive Automatic 3.0.jpg | coupe
BMW 8er Gran Coupe Concept Back 2 Presentation Genf 2018.jpg | gran coupe


## Referanser
BMW E31

**BMW E31**, coupémodell tilhørende 8-serien fra BMW, produsert i perioden 1989&ndash;1999.

E31 var etterfølgeren til BMWs populære 6-serie. E31 var BMWs dyreste modell, og i løpet av de 10 årene som bilen ble produsert ble det kun laget 30 000 eksemplarer. BMW begynte produksjonen av E31 på BMWs fabrikk i Dingolfing i mai 1989, hvor den ble produsert frem til mai 1999 da produksjonen stanset. Serie 2 av 8-serien kommer i 2018. 

## Historie
Ideèn om en overklassekupé kom allerede i 1981, og det ble gitt grønt lys for E31-prosjektet i 1984.

## Modeller
* **830i**: (04/1992 – 12/1992) 3,0&nbsp;l M60B30 V8 (Kun 18 prototyper)
* **840Ci**: (07/1993 – 02/1996) 4,0&nbsp;l M60B40 V8
* **840Ci** (01/1995 – 05/1999) 4,4 l M62B44 V8
* **850i**: (05/1989 – 12/1992) 5,0&nbsp;l M70B50 V12 (Fra 1993 kjent som **850 Ci**)
* **850Ci**: (01/1993 – 10/1994) 5,0&nbsp;l M70B50 V12
* **850Ci**: (02/1994 – 05/1999) 5,4&nbsp;l M73B54 V12
* **850CSi**: (08/1992 – 11/1996) 5,6&nbsp;l 24V 380hk S70B56 V12
* **M8**: (1990) 6,0&nbsp;l S70/1 V12 (Kun 1 prototype)

## Eksterne lenker
* 
* ClubE31 Worldwide Owners Group Paraplyorganisasjon for eiere og liebhabere, anerkjent av BMW
* BMW 8-Serien
Peter O’Donnell

**Peter O'Donnell** (født 11. april 1920, død 3. mai 2010) var en britisk forfatter av tegneserier, romaner og noveller. Han er mest kjent som skaperen av spenningsserien «Modesty Blaise».

O'Donnell begynte som profesjonell skribent i 1936, 16 år gammel. I 1937 ble han ansatt hos tegneserieforlaget Amalgamated Press (som senere skiftet navn til Fleetway) der han skrev historier til en rekke magasiner. Fra 1938 og gjennom krigen tjenestegjorde han i den britiske hærens Royal Corps of Signals der han jobbet med radiokommunikasjon. Han tjenestegjorde blant annet i Persia, Syria, Egypt, Italia og Hellas.

Etter krigen begynte O'Donnell å forfatte manus til tegneserier. I 1953 skrev han manuskripter til «Daily Mirror»s romantikkserie *Belinda* og samme året (1953&ndash;1966) begynte han å skrive for fantasy-serien *[[Garth]]*. Mellom 1956 og 1962 samarbeidet han med Jim Holdaway (tegner) om den humoristiske detektivserien *Romeo Brown*.

Hans mest kjente figur, «Modesty Blaise», ble først publisert som tegneseriestripe i London-avisen The Evening Standard i 1963. O'Donnell fortsatte å skrive manus til stripen fram til serien ble avsluttet i 2001.

O'Donnell skrev også bøker samt TV- og film-manus. Han skrev flere romantiske historiske bøker under pseudonymet Madeleine Brent.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Modesty Blaise, Ltd
* Nettsted for bøkene om Modesty Blaise
* 
* Kristy Valentis artikkelserie om Peter O'Donnell; del en, del to og del tre, hos *ComiXology*
* Intervju med Peter O'Donnell 2001 i *Publishers Weekly*
HMS «Ark Royal» (91)

**HMS «Ark Royal»** var et britisk hangarskip som var sentralt i senkningen av det tyske slagskipet «Bismarck».

Torpedofly fra «Ark Royal» lyktes med å treffe «Bismarcks» ror om natten i svært dårlige værforhold, noe som gjorde at en britisk overflatestyrke kom i kontakt med og senket «Bismarck» påfølgende dag.

Underveis for å angripe Bismarck kom flyene over den britiske krysseren HMS «Sheffield». En del av pilotene trodde det var «Bismarck» og angrep. I det dårlige været bommet disse torpedoene på «Sheffield», og de resterende flyene fortsatte mot «Bismarck».

«Ark Royal» ble torpedert av den tyske ubåten U-81 og sank 14. november 1941.

Dette skipet var det tredje britiske marinefartøyet under navnet «Ark Royal», og må ikke forveksles med sin forgjenger, som kjempet mot den spanske armada i 1588. Også i dag er det et britisk hangarskip som bærer navnet «Ark Royal».

## Eksterne lenker
* 
*  Maritimequest HMS Ark Royal fotogalleri
Aurdal

**Aurdal** er i dag et tettsted i Nord-Aurdal kommune i Innlandet, men tidligere (før 29. november 1805) refererte navnet til både Nord-Aurdal og Sør-Aurdal som en felles enhet (prestegjeld).

Tettstedet Aurdal har  innbyggere per 1. januar , og ligger langs Europavei 16 mellom Leira og Bagn i Valdres, cirka 13,5 kilometer sørøst for kommunesenteret Fagernes.

## Etymologi
Aurdal er trolig et sammensatt naturnavn, oppstått fra den norrøne forstavelsen *aurr* og endingen *dalr*. Aurr kan ha flere betydninger, men henspiller mest sannsynlig til enten *væske*, *fuktighet* eller *grus*, som alle nok har med ei elv å gjøre. Kan hende ble Begna kalt *Aura* (*Gruselva*) langt tilbake i tid. I så fall kan *Aurdal* bety *Grusdalen*.

## Stedet
Bygda har gjennomgangstrafikk på E16, i tillegg til vei mot Vestringsbygda og videre mot fylkesvei 51 mot Gol i Hallingdal. Det er også vei opp mot Valdres alpinsenter og bomvei videre mot Aurdalsåsen.

Aurdal har to kirker. Aurdal kirke (1737), som er hovedkirke i Nord-Aurdal prestegjeld, og Aurdal fjellkirke (1966). Aurdal menighetshus, som stod like ved Aurdal kirke, brant ned til grunnen natt til 4. mai 2008.

Bygda er kjent for sine vintersportsaktiviteter, på Aurdalsåsen og i Valdres alpinsenter. Her finner man flere overnattings- og spisesteder. Aurdal hadde en jernbanestasjon på den nå nedlagte Valdresbanen. Fra Aurdal var det persontrafikk fra 1906 til 1988. Skinnegangen ble revet opp i 2002 og Aurdal stasjon brant ned til grunnen på 1990-tallet.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Nettsted om Aurdal


Fil:Aurdal kirke.jpg|Aurdal kirke
Fil:Norge. Aurdal, Valdres, ca 1934 (8677688030).jpg|Aurdal stasjon brant i 1999 og er revet.
Fil:Noraker.jpg|Rakfiskprodusenten Noraker holder til i Aurdal.
Bente Bing Kleiva

**Bente Bing Kleiva** (født 1951) er en norsk bibliotekar. Hun er særlig kjent for å ha arbeidet med å fremme kunnskapen om barnebøker. 

Kleiva er oppvokst i Askim. Hun har vært medredaktør for forskjellige bøker om barnelitteratur og samarbeidet blant annet med forfatteren Per Olav Kaldestad i bildeboknettverket Ord & Bilde. Bing Kleiva og Kaldestad har også skrevet bildeboka *En løvetanndrøm* som ble utgitt i 2006. 

Kleiva var 2003–2006 nestleder i Norsk bibliotekforening.

## Eksterne lenker
* Ord & Bilde-prisen 2010 til biblioteksjef Bente Bing Kleiva
Grete Ingeborg Nykkelmo

**Grete Ingeborg Nykkelmo** (født 1961) er en norsk tidligere langrennsløper og skiskytter. Hun er fra Selbu og representerte Selbu IL i langrenn og Voss Skiskyttarlag i skiskyting.

For sine prestasjoner ble hun tildelt Olavstatuetten i 1985 og Egebergs Ærespris i 1990. Hun var markedssjef under Ski-VM 1997 i Trondheim. I perioden 1999–2003 var hun styremedlem i Norges Idrettsforbund og Olympiske Komité.

Hun er utdannet ved Heimdal videregående skole og Norges tekniske høgskole. Hun var i mange år ansatt i Telenor, og ble senere kommunikasjonsdirektør i Veidekke ASA. Nykkelmo er administrerende direktør i Ungt Entreprenørskap.

Hun og Vegard Ulvang giftet seg den 30. april 1997.

## Idrettskarriere
Nykkelmo gikk på det norske laget som tok gull på 3 &times; 5 km stafett under junior-VM 1980 i Örnsköldsvik.

Hun gjorde det kunststykket å ta individuelt VM-gull i både langrenn og skiskyting. Under VM på ski 1985 i Seefeld tok hun fire medaljer: Gull på 20 km, sølv på stafetten og bronse på 5 og 10 km. På stafettlaget gikk hun sammen med Anette Bøe, Anne Jahren og Berit Aunli. Hun vant to verdenscuprenn i langrenn i sin karriere og ble nummer to sammenlagt i verdenscupen i langrenn 1984/85.

Under VM i skiskyting 1990 i Kontiolax gikk hun på det norske stafettlaget som tok sølv på 3 x 5 km stafett. Under VM i skiskyting 1991 i Lahtis tok hun tre medaljer. Hun vant gull på sprinten (7,5 km), sølv på normaldistansen (15 km) og sølv på 3 x 5 km stafett. På stafettlaget gikk hun både i 1990 og 1991 sammen med Anne Elvebakk og Elin Kristiansen. Hun ble nummer 18 på normaldistansen under OL 1992 i Albertville.

Hun har deltatt på skirenn også etter at hun avsluttet sin karriere som aktiv utøver. Så sent som ved NM på ski 2015 gikk hun siste etappe for Kjelsås ILs andrelag, som endte på 22.-plass på 3 x 5 km stafett. Nykkelmo fikk her 16. beste etappetid på den siste etappen, 53 år gammel.

## Verdenscupseire

## Referanser


## Litteratur
* 

## Eksterne lenker
* 
* 
*
Nehemiah Grew

**Nehemiah Grew** (født 26. september 1641 i Warwickshire, død 25. mars 1712) var en engelsk botaniker.

Grew påbegynte sine studier av plantenes anatomi i 1664. I 1670 ble hans *Anatomy of Vegetables begun* presentert for The Royal Society, og utgitt to år seinere. Samme år slo Grew seg ned i London og åpna legepraksis. Han fortsatte imidlertid sine studier i plantenes anatomi og fysiologi. I 1676 presenterte han en avhandling for selskapet der han som den første i historia identifiserer pollen som plantenes hanceller. Fra 1677 var han sekretær for The Royal Society, som han var blitt medlem av i 1671.

I 1682 kom hans store verk *Anatomy of Plants*, hvorav *Anatomy of Vegetables begun* utgjorde første del. Seinere fulgte flere verk om ulike naturvitenskapelige emner.

Carl von Linné oppkalte slekten Grewia etter Grew.

## Verker

**Anatomy of Plants*, 1682
***Anatomy of Vegetables begun*, 1672
***Anatomy of Roots*
***Anatomy of Trunks* 
***Anatomy of Leaves, Flowers, Fruits and Seeds*
**Seawater made Fresh*, 1684
**Tractatus de salis*, 1693
**Cosmologia sacra*, 1701

## Referanser
Heimevernets fortjenstmedalje

**Heimevernets fortjenstmedalje** er en norsk militær medalje innstiftet i 13. januar 1971.

## Tildeling
Medaljen kan tildeles militære og sivile personer, som på forskjellige vis har gjort en særlig stor innsats for Heimevernets sak. Tildeling av Heimevernets fortjenstmedalje foretas av Forsvarssjefen etter innstilling fra Generalinspektøren for Heimevernet. Medaljen tildeles nordmenn forholdsvis sparsomt og bare for helt spesiell innsats for Heimevernet. Medaljen tildeles også utlendinger, særlig for samarbeid med tilsvarende forsvarsgrener i land som Danmark og Sverige, men også Frankrike og USA. Samme person skal bare kunne motta én av fortjenstmedaljene for de ulike forsvarsgrenene.

I 2014 ble det foretatt fire tildelinger av Heimevernets fortjenstmedalje.

## Utførelse
Heimevernets fortjenstmedalje er preget i sølv og har en diameter på 33&nbsp;mm. Advers viste fra innstiftelsen og fram til 2006 en kongekrone i en laurbærkrans. I 2006 ble dette endret slik at advers heretter viser Heimevernets emblem, bokstavene «HV» omgitt av en krans. Revers har hele tiden vært den samme og har omskriften «HEIMEVERNET FOR FORTJENESTE». Medaljen er opphengt i et grønt bånd, som har en smal mørk grønn og to smale gule midtstriper og smale kantstriper i grønt og gult.

## Se også
*Heimevernets vernedyktighetsmedalje

## Referanser


## Litteratur
*Eide, Jan: «Heimevernets nye fortjenstmedalje», ''Våpenbrevet'', nr. 75, 2006, s. 32–33 
*''Heder og ære. Nasjonale og internasjonale dekorasjoner brukt i Norge'', bilag til *Forsvarets Forum*, nr. 5, 2012, Oslo: *Forsvarets Forum*/Forsvarets Veterantjeneste, 2012
*Monn, John: «Heimevernets fortjenstmedalje», *Forsvarets Forum*, nr. 1, 1995
*Oversikt over norske sivile og militære utmerkelser] i *f-xtra*, nr. 1, 2009, bilag til *[[Forsvarets Forum]]*, nr. 11, 2009
Ord & Bilde

**Ord & Bilde** var et faglig nettverk for forfattere, illustratører og formidlere som ønsket å fremme gode bildebøker i Norge. Nettverket ble etablert i november 1997 med blant andre forfatter Per Olav Kaldestad, bibliotekar Bente Bing Kleiva og daværende Grafill-leder Morten Berner.  Nettverket arrangerte blant annet seminarer og utstillinger, som bildebokutstillingen «Nordiske bildebøker krysser grenser» i 2005-2006.

**Ord & Bilde-prisen** ble tildelt personer og organisasjoner som har gjort et stort arbeid for bildeboka. Prisen har gått til blant andre forfatteren Tor Åge Bringsværd, tegnerne Thore Hansen og Harald Nordberg, forleggeren Guri Vesaas og Fredrikstad bibliotek (for deres galleri for bildebokillustrasjoner).

Nettverket er ikke lenger aktivt. Noe av arbeidet er planlagt videreført gjennom Norsk barnebokinstitutts, NBUs og Grafills samarbeidsprosjekt VisLitt.

## Eksterne lenker
* Rapport om etableringen av Ord & Bilde 1998
Jens Kristensen

**Jens Ivar Kristensen** (født 5. juli 1975) er en norsk illustratør. Han har særlig illustrert skole- og barnebøker, deriblant flere bildebøker. Kristensen har en kontrollert malerisk teknikk med fint avtsemte farger og nyanser som kan minne om det visuelle uttrykket i Tim Burtons gothinspirerte animasjonsfilmer.

Jens Kristensen er oppvokst i Åsgårdstrand i Vestfold.

## Bibliografi
### Illustrasjoner i barnebøker (utvalg)
* 1999: Ingvild Røstbø Kausland: *Veldig blå* - bildebok
* 2000: Linn T. Sunne: *Stjernestøv* – lettlestbok
* 2002: Anders A. Johansen: *Jakten på jordens hjerte*
* 2002: Unni Nielsen: *Morf!* - bildebok
* 2003: Anne Birkefeldt Ragde: *Mysteriet i Nürnberg*
* 2003: Arne Svingen: *Bendik og monsteret under sengen* – lettlestbok
* 2003: Ole-Mikal Nilsen: *Den sorte fare* – lettlestbok
* 2004: Ole-Mikal Nilsen: *Det gule gjenferd * – lettlestbok
* 2004. Unni Nilsen: *Hjelpe og trøste* – fortellingsbok
* 2004: Arne Svingen: *Bendik og monsteret tar igjen* – lettlestbok
* 2004: Kari Sverdrup: *Gull-rot!* - bildebok
* 2004: Tor Edvin Dahl: *Brilleslangen og mysteriet med øyet på døra*
* 2005: Ole-Mikal Nilsen: *Døden lyser blått* – lettlestbok
* 2005: Linn T. Sunne: *Min venn himmelen* – lettlestbok
* 2005: Ole-Mikal Nilsen: *Hvite hemmeligheter* – lettlestbok (utsendt 2006)
* 2006: Kari Sverdrup: *Hybelkaninene og den store støvsugerkrigen* – billedbok
* 2006: Arne Svingen: * Bendik og monsteret går under jorden*
* 2007: Ole-Mikal Nilsen: *De blodrøde bokstavene* – lettlestbok
* 2009: Beate Grimsrud: *Dinosaurene og de dansende trærne*
* 2012: Berit Oksfjellelv: Ut av munnen - billedbok

## Eksterne lenker

* Kort intervju i regionavisa Tønsbergs Blad 2005
* Egenpresentasjon med bildeeksempler 2008