open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Thomas Alsgaard

**Thomas Alsgaard** (født 1972) er en norsk langrennsløper og -trener som representerer Eidsvold Værks Skiklub. Han la opp etter 2003-sesongen, men gjorde comeback i 2007 og satset da primært på langdistanserenn, før han la opp i 2015. Han har fem OL-gull, seks VM-gull og sju norske mesterskap.

Han var inntil 2013 ekspertkommentator for langrenn på NRK TV.

## Karriere
Født i Lørenskog, men flyttet i meget ung alder til Enebakk. 

Han markerte seg allerede som junior, med tre gull i junior-VM 1991 og ett sølv i 1992. I junior-VM i 1991 i Reit im Winkl vant han 30&nbsp;km fristil, 10&nbsp;km klassisk og gikk ankeretappen på det norske laget som vant 4 × 10&nbsp;km stafett. Odd-Bjørn Hjelmeset, Svein Tore Samdal og Anders Eide gikk de tre første etappene.

Han fikk sitt store internasjonale gjennombrudd i OL 1994 på Lillehammer, da han vant tremila med suveren margin. Avstanden til Bjørn Dæhlie på sølvplass var 47 sekunder.

Alsgaard var en mesterskapsløper og vant totalt fem OL-gull (derav tre individuelle gull i tre påfølgende leker) og seks VM-gull (to individuelle). Fra 1995 var han nærmest fast ankermann på det norske stafettlaget, og med Alsgaard på siste etappe tapte Norge bare ett internasjonalt stafettgull – da Alsgaard ble slått i spurten av Østerrikes Christian Hoffmann i VM i Ramsau 1999. Kun i VM 2001 i Lahtis ble han tildelt en annen etappe (3.etappen som i 1994-OL). I 2001 var det Tor Arne Hetland som gikk sisteetappen.

Alsgaard vant verdenscupen sammenlagt i 1998. I 2001 ble han tildelt Holmenkollmedaljen sammen med Adam Małysz og Bente Skari. Etter sesongen 2003 bestemte han seg for å legge opp.

Etter at han la opp har Alsgaard så vidt vært innom en karriere som rallykjører og vært langrennstrener for landslaget i skiskyting.  Han har vært herretrener for det svenske langrennslandslaget, under Inge Bråten. I januar 2007 ble imidlertid dette samarbeidet brått avsluttet, noe som fikk bred omtale i norske og svenske medier.

Foran sesongen 2007/08 bestemte Alsgaard seg for å komme i form igjen og gå langdistanserenn. Han ble med på langdistanselaget Team Fast og overrasket alle ved å bli nummer fem i Vasaloppet.

Alsgaard deltok på NM 15 kilometer i Stokke i januar 2010. Alsgaard satset på en plass blant topp 25, men imponerte stort og endte på en 14.-plass.
I Norgesmesterskapet 2011 i Steinkjer overrasket Alsgaard alle med å ta bronsemedalje på 15&nbsp;km klassisk. Han ble slått av Eldar Rønning og Martin Johnsrud Sundby.

Også året etter i NM på Voss i 2012 overrasket Alsgaard og tok en bronsemedalje på 15&nbsp;km fristil, bak Martin Johnsrud Sundby, Andrew Musgrave og Ronny Fredrik Ansnes. Musgrave fikk ikke sølvet fordi han er skotsk statsborger, derfor gikk bronsen til Alsgaard, som for øvrig bare var 0,8 sekunder bak Ansnes og sølvmedaljen.

## Verdenscupseire

## Sammenlagtplasseringer i verdenscupen


 distansecupen var delt mellom langdistanse og mellomdistanse


## Medaljer i norske mesterskap

## Se også
* Liste over mestvinnende vinterolympiere
* Liste over norske mestvinnende vinterolympiere

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Erkebispedømme

Et **erkebispedømme** er et bispedømme som på grunn av sin størrelse, geografiske plassering eller historiske betydning er gitt en fremtredende posisjon i den kirkelige struktur. Det ledes av en erkebiskop. Erkebispedømmer finnes i blant annet Den katolske kirke, Den anglikanske kirke og enkelte protestantiske kirker, som Svenska kyrkan. 

Et erkebispedømme er i utgangspunktet ikke en egen kirkelig provins, men i vestkirken er mange av dem **[[metropolitanerkebispedømme]]r**. Disse har en overordnet posisjon i en gruppe av bispedømmer; sistnevnte kalles suffraganer. I østkirken er det langt vanligere at erkebispedømmer ikke har metropolitanstatus.

Norge fikk sitt første og eneste erkebispedømme i 1154, med sete i Nidaros. Embetet som erkebiskop ble lagt ned ved reformasjonen i 1536, og Den norske kirke bruker ikke tittelen erkebiskop.  Enkelte andre protestantiske kirker, som Den svenske kirke, beholdt tittelen etter reformasjonen.

## Se også
*Bispedømme
*Biskop
*Erkebiskop
*Nidaros erkebispedømme
Seminar (kirkelig)

Et **seminar** (ofte kalt **presteseminar**) er en høyere utdanningsinstitusjon som tilbyr en religiøs utdanning. Begrepet hører hjemme i den kristne sfære, men brukes til tider også om tilsvarende institusjoner innen andre religioner. 

Seminarer finnes innen mange forskjellige kirkesamfunn, og har som hovedoppgave å utdanne personer til tjeneste som prest. Det er også mulig for andre å studere ved et seminar, f.eks. for personer som er engasjert i kirkelig arbeid og ønsker å bedre sine kvalifikasjoner.

Katolske seminarer tilbyr gjerne universitetsgrader, noe de har mulighet til ved at de er knyttet til et universitet. De fleste er knyttet til et av de pavelige universiteter. 

På 1800-tallet var det et katolsk presteseminar i Trondheim, men dette ble nedlagt etter få år. Et nytt seminar, St. Eystein seminar, ble opprettet av Oslo katolske bispedømme i 2006.  

## Juniorseminar

Et juniorseminar er en skole på nivå med ungdomsskole eller videregående skole, som forbereder til studier ved et presteseminar. Det er dog ingen forpliktelse til å fortsette på presteseminar etter endt utdannelse ved et juniorseminar. Mange steder i verden er juniorseminarene de eneste skoler som gir utdannelse av godt nok nivå til å kvalifisere til universitetsstudier. 

## Se også
*Menighetsfakultetet
*Det teologiske fakultet
*Bibelskole
Liste over norske geografiske ytterpunkter

**Oversikt over norske geografiske ytterpunkter** er en liste over største og minste avstander og andre norske geografiske ytterpunkter.

## Kongeriket Norge
I *Kongeriket Norge* inngår fastlandet, samt Jan Mayen og Svalbard.
* Nordligste punkt er på Rossøya i Sjuøyane, Svalbard ()
* Vestligste punkt er Hoybergodden, Jan Mayen ()
* Sørligste punkt er på øya Pysen i Lindesnes ()
* Østligste punkt er på Kræmerpynten på Kvitøya, Svalbard ()

### Avstander

* Største avstand: Sørspissen av Lindesnes – Kvitøyas nordøstkyst: 2635,96&nbsp;km
* Største avstand (Fastlandet): Sørspissen av Lista, Farsund – Hornøya øst for Vardø: 1813&nbsp;km
* Største bredde: Vardetangen - Rr126 Mellomfjellrøysa: 431,7 km
* Minste bredde: Elvenes, Sør-Varanger – Russegrensen: 1,58 km
* Lengst fra fastland: Nordvestligste skjær på Nordskjortbaken, Røst – Kunna, Meløy: 92,14&nbsp;km ()
* Lengst fra sjø: Riksgrensen mot Sverige, mellom Østerfjellet og Litjfjellet i Engerdal: 210,42&nbsp;km fra Trondheimsfjorden og Oslofjorden (hhv. Hommelvik i Malvik og Bispevika i Oslo) ()

## Fastlands-Norge
* Nordligste punkt er på Kinnarodden i Gamvik og Lebesby ().
* Vestligste punkt er på Vardetangen i Austrheim ().
* Sørligste punkt er på Lindesnes i Lindesnes kommune ().
* Østligste punkt er på Kibergsneset i Vardø ().

## Fastlands-Norge med øyer og skjær

* Nordligste punkt er Knivskjelodden, Nordkapp ().
* Vestligste punkt er på Holmebåen ved Utvær fyr i Solund 
* Sørligste punkt er på øya Pysen i Lindesnes ().
* Østligste punkt er på Hornøya øst for Vardø ().

## Norges geografiske midtpunkt

Norges geografiske midtpunkt ligger i Steinkjer kommune i Trøndelag. ()

## Norge medregnet Svalbard og biland
Svalbard og Jan Mayen inngår i Kongeriket Norge, mens Bouvetøya, Peter 1.s øy og Dronning Maud Land regnes som biland (inngår ikke i kongeriket).
* Nordligste punkt er på Rossøya i Sjuøyane, Svalbard ().
* Vestligste punkt er på Peter 1.s øy i Antarktis ().
* Sørligste punkt er Sydpolen, Dronning Maud Land (). (Dronning Maud Lands utstrekning mot sør er ikke fastsatt, men det er alminnelig akseptert at den strekker seg helt til polpunktet)
* Østligste punkt er Dronning Maud Lands grense mot Australias Antarktisterritorium (45°00′00″&nbsp;Ø).

## Se også
* Liste over norske øyer
* Liste over norske fjell
* Liste over norske fjorder
* Liste over norske isbreer
* Norges geografi

## Referanser


## Eksterne lenker
* Statistisk årbok 2004: Oversikt over geografiske forhold
Suffraganbispedømme

**Suffraganbispedømme**, ofte omtalt bare som **suffragan**, er et bispedømme som er underlagt et metropolitanerkebispedømme og som således er del av en kirkeprovins. Ordet kommer fra latin *suffragare*, «å støtte med en stemme»; med dette menes at suffraganbiskopene forventes å støtte sin erkebiskop. Begrepet brukes særlig i Den katolske kirke, men prinsippet finnes i de fleste kirker som har et erkebispeembete.

Mellom 1154 og 1536 var Nidaros erkebispesete med de andre norske, islandske og skotske bispedømmene som suffraganer. Dagens katolske stift i Norge er ikke suffraganbispedømmer, men direkte underlagt Den hellige stol (dvs. immediate) og dermed ikke del av noen kirkeprovins.

I Den anglikanske kirke brukes uttrykket suffragan eller **suffraganbiskop** om en hjelpebiskop som virker under den stedlige biskop. Han har da tittel etter byen hvor han har tilhold, ikke etter bispesetet. Denne ordningen ble opprettet under reformasjonen gjennom *[[Suffragan Bishops Act 1534]]*.
Antirasistisk Senter

**Antirasistisk Senter** er en stiftelse som arbeider for å bekjempe rasisme og diskriminering i Norge. Senteret ble etablert i 1984 av medlemmer av Immigrantenkollektivet, med Khalid Salimi som leder. Bakgrunnen for etableringen var rasistiske trusler mot Sagene skole i forkant av 17. mai-feiringen samme år.
## Historie
Antirasistisk Senter har sitt utspring i Immigrantenkollektivet, startet i 1978 for å gi ut avisen *Immigranten* (i dag *[[SAMORA]]*). Tidsskriftet ble lansert i 1979, med Kari-Anne Selvik og Khalid Salimi som ansvarlige redaktører. I 1982 startet kollektivet Radio Immigranten, som var aktiv til 2008.

Som respons på henvendelser og behovet for større lokaler, ble «Senter for Antirasistiske Aktiviteter» etablert i 1983. Bakgrunnen var blant annet trusler fra den nynazistiske gruppen Nasjonalt Folkeparti. I juni samme år arrangerte senteret sin første antirasistiske uke i Oslo, med gjester som Shikisha, Cem Karaca og Kofia. Fra 2011 til 2013 arrangerte senteret TeaTime, en kampanje hvor norske muslimer inviterte ikke-muslimer hjem for å bli bedre kjent.

### Ledere av Antirasistisk Senter

* Khalid Salimi (1984–1998)
* Joh Ekollo (1998)
* S. Ananthakrishnan (1998–2000)
* Nadeem Butt (2000–2007)
* Mari K. Linløkken og Henrik Lunde (fungerende ledere 2007)
* Kari Helene Partapuoli (2008–2013)
* Rune Berglund Steen (2013–august 2021)
* Linda Tinuke Strandmyr (september 2021–mai 2022)
* Hatem Ben Mansour (mai 2022– april 2024)
* Umar Ashraf (januar 2025–)

## Organisasjon

Antirasistisk Senter består av en fagpolitisk ledelse og tre avdelinger:

Ledelsen deltar aktivt i den offentlige debatten, administrerer senteret og utfører dokumentasjons- og informasjonsarbeid, holder foredrag og produserer materiell for myndigheter og skoler.

**Agenda X** er et ressurssenter for flerkulturell ungdom som jobber for at ungdom skal ha innflytelse på egne liv. Aktivitetene planlegges av ungdommene selv.

**Jobb X** er et gratis jobbsøkerkurs for flerkulturell ungdom som lærer dem å finne jobb, skrive søknader og CV, samt å bli trygg på intervjuer.

**Rådgivningskontoret** tilbyr hjelp til personer med minoritetsbakgrunn som opplever diskriminering på rasistisk grunnlag.

## Virksomhet
I juni 2023 ble Antirasistisk Senter kritisert etter at Hatem Ben Mansour stemplet en rektor som rasistisk for å ha irettesatt muslimske elever som nektet å håndhilse. Kritikere avviste anklagen, og grunnskoledirektøren i Oslo støttet rektoren. Senteret ble selv anklaget for rasisme og kvinnediskriminering.

### Tea Time
Tea Time var en kampanje initiert av Antirasistisk Senter, hvor norske muslimer inviterer ikke-muslimer til å dele en kopp te hjemme. Formålet var å bli bedre kjent og bygge forståelse ved å fortelle, lytte og dele erfaringer, slik at fordommer kan motarbeides.

## Se også
* Paul Robeson-prisen, som tidligere ble delt ut av Antirasistisk Senter.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*  Agenda X 
*  Jobb X
Luna

**Luna** kan henvise til:

* Månen, som har latinsk navn Luna
* Luna (navn), kvinnenavn
* Luna (artist), polsk sanger
* ''Luna'' (film), amerikansk-italiensk dramafilm fra 1979
Jan Johansson

**Jan Johansson** (1931–1968) var en svensk jazzpianist, komponist og arrangør. I begynnelsen av 1960-årene markerte han seg som en av Europas mest fremtredende jazzpianister. Han er kjent for sine jazzversjoner av svenske og andre folkemelodier.

## Liv og arbeid
Johansson begynte å spille piano i 1942. Han studerte elektronikk ved Chalmers tekniska högskola i Göteborg i begynnelsen av 1950-årene, men avbrøt studiene for å hengi seg til musikken på heltid. I perioden 1958&ndash;1960 spilte han sammen med Stan Getz og andre amerikanske musikere. Johansson var det første europeiske medlemmet i *Jazz at the Philharmonic*. 

I 1961 begynte Johansson samarbeidet med svenske musikere som Arne Domnérus, Georg Riedel og andre. Albumet *[[Jazz på svenska]]*, som opprinnelig ble utgitt i 1963, har blitt en moderne klassiker med sin blanding av jazz og svenske folkemelodier. Johansson utgav siden jazzversjoner av russisk og ungarsk folkemusikk på LP-platene *[[Jazz på ryska]]* (1967) og *[[Jazz på ungerska]]* (1968). Også på *[[Musik genom fyra sekler]]* (1968) presenterer han sine tolkninger av iørefallende og folkelige melodier. Disse samlingene har kommet i flere opplag. 

Som komponist er Johansson best kjent for kjenningsmelodien til den svenske fjernsynsserien om barnebokfiguren Pippi Langstrømpe som ble sendt første gang i 1969. 

I 1957 giftet han seg med Else Bergström. De fikk to sønner, heavy metal-musikerne Jens Johansson (født 1963) og Anders Johansson (født 1962).

I 1968 døde Jan Johansson i en bilulykke på vei til en kirkekonsert.

## Plateutgivelser
### LP-er
* 1961 – *[[8 Bitar Johansson]]*
* 1962 – *[[Innertrio]]*
* 1963 – *[[Jazz på svenska]]* (med Georg Riedel på bass)
* 1963 – *[[Rörelser]]*
* 1964 – *[[In pleno]]*
* 1964 – *[[Spelar musik på sitt eget vis]]*
* 1965 – *Barnvisor*
* 1965 – *[[Adventures in jazz and folklore]]* (med Georg Riedel, Bengt-Arne Wallin, Bengt Hallberg)
* 1966 – *[[Live in Tallinn]]* (med Rune Gustafsson og Georg Riedel)
* 1967 – *300.000*
* 1967 – *[[Jazz på Ryska]]* (med Georg Riedel, Egil Johansen, Arne Domnérus, Bosse Broberg, Lennart Åberg)
* 1968 – *[[Jazz på ungerska]]* (med Svend Asmussen)
* 1968 – *[[Musik genom fyra sekler]]* (tre LP-plater)

### CD-er (utvalg)
* 1988 – *[[Folkvisor]]* (*Jazz på svenska* og *Jazz på ryska* på samme CD)
* 1968/1991 – *Den korta fristen* – med Jan Johansson og Radiojazzgruppen (ikke utgitt på LP?)
* 2006 - *Musik genom fyra sekler* Dobbel-CD digitalt omredigert. Heptagon Records HECD-032

## Fotnoter

## Referanser

 


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
* Plateselskapet Hectagon Records reklameside for Jan Johanssons musikkutgivelser (på engelsk)
Landrø

Navnet **Landrø** kommer fra bygda Lensvika i Sør-Trøndelag og gir der navn til både steder, gårder og folk. I Norge er det drøyt 260 personer som har Landrø som etternavn.

## Referanser
Gangnihessou

**Gangnihessou** eller *Do-Aklin* var leder for fonfolket, grunnlegger av fonfolkets kongedømme og den første av de tradisjonelle «tolv kongene av Dahomey». Gangnihessou kan ha styrt Dahomey rundt 1620. Hans symboler var gangihessoufuglen, en tromme og noen kaste- og jaktkjepper. Ifølge tradisjonen skal han ha vært sønn av en Tado-prinsesse og en leopard (eller i noen versjoner en jeger av jorubafolket). Det er ikke helt avklart om han faktisk var konge, eller om han bare var en innflytelsesrik leder som rådgav sin yngre bror, Dakodonou, som ble sett på som kongelig i samtiden.

## Referanser
Kees Verkerk

**Cornelis Arie «Kees» Verkerk** (født 1942) er en nederlandsk tidligere skøyteløper.

## Karriere

Han ble olympisk mester på 1500 meter i 1968 i Grenoble. Han har i tillegg tre OL-sølv, tatt i tre forskjellige olympiske leker, på tre forskjellige distanser. Han ble verdensmester i 1966 og 1967, og mottok Oscarstatuetten begge disse årene. I løpet av karrieren satte han åtte verdensrekorder. 

Sammen med Ard Schenk og et dusin andre skøyteløpere, var han profesjonell skøyteløper i to sesonger fra 1973.

Etter at han la opp som aktiv skøyteløper, var han en tid trener for det svenske landslaget. Han møtte sin norske kone i 1972, og etter skøytekarrieren flyttet han til Hamresanden i Kristiansand. 

I 1994 ga han en pokal til Norsk Dysmeliforening, som han hadde vunnet for førsteplass på 3000 m i 1963. Bakgrunnen for dette var at han ble «veldig fascinert og rørt over at barn og unge med dysmeli, til tross for sine små kamper, var så sterke, flinke og lykkelige». Pokalen er i dag i deres eie, og blir gitt til et nytt barn/ungdom hver sommer på bakgrunn av hvem som har utmerket seg i løpet av året eller på sommerseminaret.

## Øvrige meritter
* 1966: Verdensmester
* 1967: Verdensmester og europamester

## Personlige rekorder

## Litteratur
* 
* 
* 

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Johann Esch og Heinrich Voes

**Johann Esch** og **Heinrich Voes** var to augustinermunker som ble henrettet ved brenning for sin lutherske tro i 1523. De var de første to Luther-tilhengere som ble henrettet.

Johann Esch og Heinrich Voes var to unge munker fra et augustinerkloster i Antwerpen (i dag i Belgia) der alle munkene i 1522 bekjente seg offentlig til den lutherske lære. Biskopen av Cambrai fikk alle munkene arrestert, og de satt fengslet i Vilvorden nær Brussel. Her ble de forhørt av generalinkvisitoren Jakob van Hoogstraten i Köln og av noen professorer fra universitetet. Da munkene forstod at de risikerte kjetterbålet dersom de ikke avsverget, trakk alle unntatt tre av dem tilbake sin bekjennelse. De ble frigitt, men ble ikke sendt tilbake til klosteret, fordi det ble erklært for vanhelliget og snart revet. 

De tre, Johann Esch, Heinrich Voes og Lampertus Thorn ble så avhørt på nytt av den kirkelige inkvisisjonsdomstolen, men de nektet å avsverge. De ble deretter overlatt til en verdslig domstol og dømt til døden. De ble ført til Brussel og holdt fengslet frem til dagen for henrettelsen den 1. juli 1523. Først ble det gjort nye forsøk for å få dem til å avsverge. Heinrich Voes ble ført frem først, men han avslo å avsverge. Deretter spurte Hoogstraten de siste to: Johann Esch nektet også å avsverge, mens Lampertus Thorn bad om fire dagers betenkningstid. Deretter ble Johann Esch og Heinrich Voes overlatt til bøddelen og ført til markedsplassen i Brussel og brent.

Martin Luthers salme *"Ein neues Lied wir heben an"* er en skildring av de to munkenes bekjennelse og henrettelse.
Toothing

**Toothing** (*eng.*) var opprinnelig en mediebløff om bruk av blåtann på mobiltelefoner eller PDAer til å elektronisk signalisere overfor andre at man er tilgjengelig for seksuelt samkvem, ofte offentlig og med ukjente mennesker. Konseptet toothing ble iscenesatt som en avart av det virkelige fenomenet dogging, der tilfeldig sex på offentlig sted med fremmede er hovedkonseptet, men altså ikke ved hjelp av blåtannteknologien som kommunikasjonsmiddel.

Funksjonen man angivelig nyttiggjorde seg av er muligheten til å søke etter andre mobile enheter i nærheten som har blåtann (rekkevidden er rundt 10 meter), for eksempel mobiltelefoner eller lommedatamaskiner. Dersom man ønsker å gjøre apparatet tilgjengelig for søk, må man navngi enheten. Det er dette navnet eller referansen som blir brukt til å signalisere at man er tilgjengelig for toothing. Man kan dermed søke etter apparater med blåtann og således finne ut om det er andre med interesse for toothing i nærheten (eksempel: «toothing?»). Videre kan modifisering av navnet på samme måte fungere som en kommunikasjonsmedium for nærmere avtale, omtrent som ved SMS over mobilnettet. Den tekniske funksjonen er fortsatt reell, det som derimot ble avslørt som usant var bruken av teknologien i forbindelse med seksuelle aktiviteter. 

## Den store bløffen

Det kan se ut som toothing begynte i mars 2004 i form av et falskt forum opprettet av Ste Curran, sjefredaktør for spillmagasinet *[[Edge (tidsskrift)|Edge]]* og eks-journalist Simon Byron. Etter de første medieoppslagene kom det frem påstander om at fenomenet *toothing* aldri hadde eksistert. Etter en kritisk artikkel på Slashdot innrømmet grunnleggerne av forumet 4. april 2005 at hele saken var oppdiktet. Kameratgjengen hadde overtalt sine venner til å delta i fiktive fora på nettet og således skapt et inntrykk av at toothing virkelig foregikk. 

## Toothing likevel
Selv om idéen om *toothing* ble opprettet som en bløff koblet den sammen de svært reelle konseptene trådløse nettverksforbindelser over korte avstander og ønsket om seksuelle partnere. Nyere informasjon fra mer troverdige kilder viser imidlertid at fenomenet virkelig eksisterer, men grunnet Blåtanns innskrenkede funksjonalitet og brukervennlighet er det ikke uventet at toothing først og fremst forekommer i ekstreme datingsituasjoner.

## Populærkulturelle referanser
I en episode av  refereres det til toothing når en av personene mister sitt politiskilt i forbindelse med en toothing-kontakt.

## Referanser


## Eksterne lenker
### Produkter som muliggjør kontaktsøking lik toothing
* BuZZone Programvare for laptoper og PDA-er som kan brukes til *toothing*
* Jambo
* Enpresence
* MobiLuck
* Easy Jack
* Sensor fra Nokia
Havindustritilsynet

**Havindustritilsynet**, tidligere **Petroleumstilsynet**, er et norsk forvaltningsorgan underlagt Energidepartementet. Havindustritilsynet har myndighetsansvar for sikkerhet, beredskap og arbeidsmiljø i petroleums&shy;virksomheten i Norge.

Petroleumstilsynet ble 1. januar 2004 skilt ut fra Oljedirektoratet, og ble etablert som et selvstendig, statlig tilsynsorgan. Tilsynet holder til i Stavanger.

Havindustritilsynets myndighetsansvar inkluderer petroleumsanlegg og tilknyttede rørledningssystemer på Melkøya, Tjeldbergodden, Nyhamna, Kollsnes, Mongstad, Sture, Kårstø, Slagentangen og eventuelle framtidige, integrerte petroleumsanlegg. Videre rørledningssystemer som går til utlandet, i samsvar med traktater. 

Myndighetsansvaret dekker alle faser av virksomheten; som ved planlegging, prosjektering, bygging, bruk og fjerning.

## Oppgaver
Havindustritilsynet har følgende oppgaver:
* Petroleumstilsynet skal føre tilsyn med sikkerhet, beredskap og arbeidsmiljø, samt ivareta oppgaven som koordinerende myndighet for HMS-myndighetene for petroleumsvirksomheten på norsk kontinentalsokkel. 
* Petroleumstilsynet skal føre tilsyn med sikkerhet, beredskap og arbeidsmiljø, samt ivareta oppgaven som koordinerende myndighet for HMS-myndighetene for den samlede virksomheten ved petroleumsanleggene på Kårstø, Kollsnes, Sture, Tjeldbergodden, Mongstad, Melkøya og Slagentangen. 
* Petroleumstilsynet skal føre tilsyn med sikkerheten i forbindelse med planlegging og gjennomføring av petroleumsvirksomhet på Svalbard. 

Rammene for Havindustritilsynets myndighetsområde følger av delegasjoner i henhold til
* Lov 29. november 1996 nr. 72 om petroleumsvirksomhet
* Lov 4. februar 1977 nr. 4 om arbeidervern og arbeidsmiljø mv
* Lov 24. mai 1929 nr. 4 om tilsyn med elektriske anlegg og elektrisk utstyr
* Lov 14. juni 2002 nr. 20 om vern mot brann, eksplosjon og ulykker med farlig stoff og om brannvesenets redningsoppgaver
* Lov 9. mars 1973 om vern mot tobakkskader
* Lov 17. juli 1925 nr. 11 om Svalbard
samt utdypende forskrifter til disse lovene.

Havindustritilsynet er delegert myndighet til å fastsette utdypende forskrifter for sikkerhet og arbeidsmiljø i virksomheten, og å fatte enkeltvedtak i form av tillatelser og samtykker, pålegg.

## Tilsynsmetoder
I videste forstand er hele Havindustritilsynets virksomhet innrettet mot å sørge for at petroleumsvirksomheten drives forsvarlig med hensyn til helse, miljø og sikkerhet. Departementet har gitt følgende føringer for hvordan Petroleumstilsynet skal ivareta sine oppgaver:
* Oppfølgingen skal være systemorientert og risikobasert
* Oppfølgingen skal komme i tillegg til, og ikke som erstatning for, den oppfølging av egen virksomhet som gjennomføres av næringen selv
* Det skal være en balansert avveining mellom Petroleumstilsynets rolle som høyrisiko-/teknologitilsyn og arbeidstilsyn
* Medvirkning og partssamarbeid inngår som viktige forutsetninger for og prinsipper i Petroleumstilsynets virksomhet

## Referanser


## Eksterne lenker
* Petroleumstilsynets hjemmeside
Statens arbeidsmiljøinstitutt

**Statens arbeidsmiljøinstitutt** (**STAMI**) er et norsk statlig forskningsinstitutt organisert under Arbeids- og inkluderingsdepartementet. Instituttet utgjør et tverrfaglig kunnskapsmiljø med kompetanse innen blant annet medisin, fysiologi, kjemi, biologi, psykologi og statistikk. Instituttet retter seg mot alle deler av norsk arbeidsliv, og kartlegger miljø- og helseforhold, vurderer faremomenter og foreslår forebyggende tiltak på arbeidsplassene. Instituttet har en arbeidsmedisinsk klinikk som utreder pasienter med mulige arbeidsrelaterte sykdommer. Dessuten gis opplæring til verne- og helsepersonale og andre fagfolk.

Statens arbeidsmiljøinstitutt er organisert i følgende forskningsgrupper og områder:

* Forskningsstrategi og -administrasjon
* Gruppe for arbeidsmedisin og -epidemiologi
* Gruppe for arbeidsfysiologi og -psykologi
* Gruppe for arbeidsmiljøkjemi
* Gruppe for arbeidstoksikologi
* Nasjonal overvåkning av arbeidsmiljø og -helse (NOA)
* Kommunikasjon og opplæring
* Administrasjon
* Informasjonsteknologi

Statens arbeidsmiljøinstitutt er en videreføring av Yrkeshygienisk institutt (etablert 1963), Arbeidsfysiologisk institutt (etablert 1964) og Muskelfysiologisk institutt (etablert 1981), som fra 1964 til 1987 inngikk i Arbeidsforskningsinstituttene. I 1986 ble Arbeidspsykologisk institutt, som hovedsakelig drev med samfunnsvitenskapelig forskning, skilt ut under navnet Arbeidsforskningsinstituttet, og de andre instituttene skiftet navn til Statens senter for arbeidsmedisin og yrkeshygiene og deretter til Statens arbeidsmiljøinstitutt i 1989.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Rikslønnsnemnda

**Rikslønnsnemnda** er en permanent lønnsnemnd som behandler interessetvister som partene i arbeidslivet frivillig bringer inn til avgjørelse, og tvister som Stortinget vedtar skal løses ved tvungen lønnsnemnd. Rikslønnsnemnda oppnevnes av regjeringen for tre år av gangen og er sammensatt av nøytrale medlemmer og representanter fra partene i arbeidslivet.

Nemndas sekretariat holder til i Trondheim.

## Hjemmelsgrunnlag
I 1952 ble det vedtatt en lov som innførte rikslønnsnemnd som en ny myndighet. Den første rikslønnsnemnda ble imidlertid først utnevnt i 19. februar 1956, og den første saken som nemnda behandlet var en lønnstvist som angikk maskinister i utenriksfart. Den første rikslønnsnemnda hadde sorenskriver Kai Knudsen som fomann; han ble sittende som formann frem til 1968.

Per 2023 er nemnda hjemlet i lønnsnemndloven av 2012, som erstattet loven av 1952.

## Sammensetning
Nemnda er satt sammen av følgende medlemmer:
### Utpekt av Kongen (i praksis: av vedkommende fagdepartement)
* 1 formann
* 2 nøytrale medlemmer
* 1 representant for arbeidstakerinteresser etter arbeidstvistloven (uten stemmerett) *eller*
** 1 representant for arbeidstakerinteresser etter tjenestetvistloven (uten stemmerett)
* 1 representant for arbeidsgiverinteresser etter arbeidstvistloven (uten stemmerett) *eller*
** 1 representant for statens interesser etter tjenestetvistloven (uten stemmerett)
### Utpekt av konfliktens parter
* 2 representanter for arbeidstakersiden i konflikter etter arbeidstvistloven (1 med stemmerett) *eller*
** 1 representant for arbeidstakersiden i konflikter etter tjenestetvistloven
* 2 representanter for arbeidsgiversiden i konflikter etter arbeidstvistloven (1 med stemmerett) *eller*
** 1 representant for arbeidsgiversiden i konflikter etter tjenestetvistloven

Følgelig møter 7 representanter ved konflikter etter tjenestetvistloven og 9 representanter ved konflikter etter arbeidstvistloven, mens i alle tilfeller har kun 5 av de møtende stemmerett.

## Formenn (utvalg)
* 1956–1968: Kai Knudsen
* 1970–?: Erling Anger
* Ragnar Christiansen
* 1982–1985: Charles Philipson
* Oluf Skarpnes (setteformann sak 1/1985) 
* Trygve Leivestad 
* 1986–1998: Georg Fr. Rieber-Mohn 
** 1994–1995: Mats Stensrud oppnevnt som setteformann i sakene som gjaldt politioppgjøret for 1994 og 1995 
* 1998–?: Ellen Mo
* ?–2016: Stein Husby
* 2016–: Liv Synnøve Taraldsrud

## Referanser


## Eksterne lenker
*nemndene.no
* Om Rikslønnsnemnda på regjeringen.no
Morten Øverbye

**Morten Øverbye** (født 27. mai 1972) er en norsk journalist. Han var nyhetsredaktør og stedfortredende sjefredaktør i Dagbladet under Anne Aasheim, og senere under Lars Helle, og har vært redaktør for Dagbladet.no.

Som redaktør for Dagbladets nettutgave var Øverbye en av arkitektene bak avisens fornyede satsing på nyheter, sport og underholdning. Han la ned forbrukeravdelingen og flyttet journalistene over til nyhetsavdelingen. Dagbladet.no hadde under hans ledelse en årlig vekst på 41 prosent på sin forside. Morten Øverbye sluttet i Dagbladet i august 2010. Lars Helle ga senere gitt Øverbye mye av æren for at opplagsutviklingen i Dagbladets papirutgave snudde første halvår 2010. Etter at Øverbye sluttet i Dagbladet økte antallet forbrukersaker på førstesiden igjen.

Før han begynte i Dagbladet arbeidet han som frilanser i Romerikes Blad og Eidsvoll Ullensaker Blad, som frilansreporter i Bosnia (1995–1996) og som journalist i digi.no (1996–1998), VG (1998), CNN Norge (1998–2001) og VG Nett (2001 – 2006). Han har utdanning fra Journalistutdanningen i Stavanger.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Overbye.no
Ard Schenk

**Adrianus «Ard» Schenk** (født 1944) er en nederlandsk tidligere skøyteløper.

I begynnelsen av 1970-årene dominerte Schenk internasjonal skøytesport fullstendig, og fikk tildelt Oscar Mathiesens Ærespris («Oscarstatuetten») tre år på rad. Høydepunktet kom i 1972, da han i tillegg til tre gull i OL i Sapporo også vant europamesterskapet og verdensmesterskapet. I løpet av karrieren satte han i alt 18 verdensrekorder. Han var den første som gikk under 15 minutter på 10&nbsp;000 meter, og den første som gikk 1500 meter under 2 minutter.

## Personlige rekorder

## Meritter
* 1966 Europamester
* 1968 OL-sølv på 1500 meter
* 1970 Verdensmester og europamester
* 1971 Verdensmester
* 1972 Verdensmester, europamester, 3 OL-gull


Schenk1965NKDeventer.jpg|Schenk (Deventer, 1965)
SchenkVerkerk1967WK.jpg|Schenk (Oslo, 1967)
Schenk1968OlympicGrenoble.jpg|Schenk (Grenoble, 1968)


## Se også
* Liste over mestvinnende vinterolympiere
* Liste over flaggbærere for Nederland under OL

## Litteratur
* 
* 

## Referanser




## Eksterne lenker
* 
*  Ard Schenk  på www.ISU.html.infostradasports.com
*  Ard Schenk på Jakub Majerski's Speedskating database (Adelskalender distanser og sammenlagt)
*  
*
Nidaros (andre betydninger)

**Nidaros** kan vise til:
* Nidaros – det historiske navnet på Trondheim
* ''Nidaros'' (avis) – avis i Trondheim fra 1902 til 1989, videreført som *Trondheimsavisa* til 1990
* ''Nidaros'' (nettavis) – nettavis for Trondheim fra 2019
* Trondheim kommune – het Nidaros fra 1. januar 1930 til 6. mars 1931
* Nidaros erkebispedømme – katolsk bispedømme 1030/31–1154, erkebispedømme 1154–1536
* Nidaros bispedømme – luthersk bispedømme siden 1536
* Nidarosdomen – omtales til tider bare som Nidaros
* Nidaros motorcycle og Nidarosmopeden – motorsykler og mopeder produsert av Lefstad Sykkelfabrikk i Trondheim før 1920 og senere fra 1956 til 1958
* Nidarossykkelen – produsert av Lefstad Sykkelfabrikk i Trondheim fra 1920-årene til slutten av 1950-årene
* «Nidaros» (korvett) (1841–1903) – Korvett i den Norske Marinen fra 1841 til 1903
* Nidaros (panserskip) – Panserskip, konfiskert av britene i 1914 og gitt navnet HMS Gorgon
* NIDAROS – Norsk institutt for naturforsknings rovdyrdatabase
* Nidaros IBK – Nidaros innebandyklubb fra Trondheim
* Nidaros Futsal – Futsalklubb fra Trondheim
* Nidaros Hockey – ishockeyklubb i Trondheim
White spirit

**White spirit**, eller **mineralterpentin**, er en væske som er fargeløs og klar i utseende, og har en karakteristisk, stram lukt. Den er uløselig i vann, men er blandbar med mange andre organiske løsemidler.

White spirit er en blanding av hydrokarboner og blir benyttet som løsemiddel i maling, rengjøring av pensler, fjerning av asfalt, fett, stearin, skismøring osv.  White spirit er kanskje det organiske løsemidlet som brukes mest i dag.

White spirit er også kjent under navnene «nafta» (petroleum), «white spirit type 1», «white spirit type 2», «white spirit type 3», «mineralsk terpentin», «laknnafta», white-sprit eller «essence de petrole».

## Fakta om «White spirit type 1»
* Flammepunkt ved 31 ℃
* Kokepunkt ved 130&nbsp;℃
* Består av en blanding av ulike hydrokarboner
* Farlig for lever og lunger
* Som andre fettløsere kan det gi varig skade på nervesystemet

## Se også
* Nafta

## Referanser
Rødsprit

**Rødsprit** er 70-95&nbsp;% denaturert etylalkohol, etanol (C2H5OH). Rødspriten er tilsatt et denatureringsmiddel som gjør den ubrukelig til mat og drikke, samt ofte fargestoffet fuksin som gir en rødaktig farge. Rødsprit er et rense- og løsemiddel beregnet til teknisk bruk.

## Bruk og egenskaper
Rødsprit benyttes som avfettingsvæske for tre og metall før lakkering eller maling, og som antifrostmiddel i vannlåser og vannpumper. Den brukes også som løsemiddel for farge, beis, lakk og lim, og brukes som brennvæske i spritapparater som for eksempel stormkjøkken, Primus og Fondue-brenner.

Rødspriten fordamper hurtig og er raskt nedbrytbar. Alkoholen er svært brannfarlig, har et flammepunkt på 13&nbsp;°C og brenner med en usynlig flamme.

Rødsprit kalles vanligvis *teknisk sprit* eller *t-sprit* på svensk og *husholdningssprit* eller *kogesprit* på dansk.

## Se også
* White spirit

## Referanser
Newzealandsk dollar

**Newzealandsk dollar** er valutaen i New Zealand. Valutakoden er NZD. Dollaren ble tatt i bruk 10. juli 1967 og erstattet det ikke-desimale nyzealandsk pund.

Pitcairnøyene, Cookøyene, Niue og Tokelau benytter også newzealandsk dollar.

## Sedler
Fra 1840 til 1967 var pund i bruk. Reserve Bank of New Zealand har utgitt sju seddelserier, to for nyzealandsk pund og fem for nyzealandsk dollar.

### Tredje seddelserie: Fra pund til dollar

Det ble utgitt to pundseddelserier. Den siste av disse, fra 1940, ble avløst av en ny seddelserie i forbindelse med desimalreformen og innføring av dollar i 1967. I forbindelse med reformen ble betegnelsen på den nye pengeenheten diskutert, med *kiwi* og *zeal* som alternativer til dollar, som til slutt ble valgt.

Den tredje seddelserien fikk dronning Elizabeth II som motiv på framsiden, mens baksiden var prydet av planter og fugler. Det ble utgitt sedler med pålydende 1, 2, 5, 10, 20 og 100 dollar. Firmaet De La Rue i London trykket de nyzealandske dollarsedlene.

### Fjerde seddelserie

I 1979 ble det utlyst anbudskonkurranse om trykking av en ny seddelserie. Et nyzealandsk firma, Bradbury Wilkinson and Company med et nybygd seddeltrykkeri i Whangarei, vant anbudet. Til den fjerde serien, der utgivelsen begynte i 1981, ble portrettet av dronningen fornyet, mens plante- og fuglemotivene fra reversen ble beholdt. En ny 50-dollarseddel ble utgitt i 1983.

### Femte seddelserie
I 1991 begynte utgivelsen av den femte seddelserien. Sedlene fikk da helt ny utforming. Forsiden av 5-dollarseddelen fikk portrett av tindebestigeren Edmund Hillary, mens suffragisten Kate Sheppard pryden 10-dollarseddelen. Et portrett av dronning Elizabeth II var fortsatt å finne på 20-dollarsedelen. 50-dollarseddelen fikk portrett av maoripolitikeren Āpirana Ngata og 100-dollarseddelen et portrett av nobelprisvinneren i kjemi Ernest Rutherford. Reversen på sedlene fikk motiv fra nyzealandsk natur, med fugler, planter og landskap. Fuglenes navn er skrevet på maori.

### Sjette seddelserie
I 1999 gikk New Zealand over til polymersedler. Bortsett fra nye sikkerhetsdetaljer var motivene i sjette serie de samme som i den foregående.

### Sjuende seddelserie
Utgivelsen av den sjuende seddelserie begynte i oktober 2015, da det kom nye utgaver av 5- og 10-dollarsedlene. 20-, 50- og 100-dollarsedlene ble utstedt i mai 2016. Persongalleriet og hovedmotivene ellers er i hovedsak de samme i denne serien, som i de to foregående seddelseriene, men med større tall for å angi verdi og klarere fargekontraster. I tillegg ble det lagt til elementer for å styrke sedlenes maoriske identitet, blant annet slik at landets navn på maori, Aotearoa, kom med. Også sentralbankens navn på maori ble tatt med. Utformingen av sedlene ble oppgradert med nye sikkerhetsdetaljer for å det vanskeligere å forfalske sedlene. Seddelserien ble presentert som «Brighter Money». Sedlene fra den sjette serien fortsatte i sirkulasjon.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Sedler fra New Zealand (på tysk) (på engelsk) (på fransk)
Glyserol

**Glyserol** (også kjent som **glycerin**, **propantriol** eller **propan-1,2,3-triol** (IUPAC-nomenklatur)) er en hygroskopisk væske, det betyr at den absorberer vann fra lufta. Den har en sterk søt smak og er en fargeløs tyktflytende væske. Det brukes som løsningsmiddel i kosmetikkproduksjon, søtningsmidler, såper, sukkertøy, antifrys, antibiotika og i medisin. 
Glyserol er 0,6 ganger så søtt som sukker. Glyserol er blandbar med alkohol og vann, så den er egentlig en sukkeralkohol. Den er veldig effektiv på kaffe-, te- og vinflekker. Brukes også til tørking av blomster, og myking av gummilister og brukes ofte i røykvæske (blandet med vann). Når glyserol bindes sammen med tre fettsyrer dannes det fett (triglyserider), som blant annet finnes i vegetabilske og animalske oljer. Glyserol kan også lages syntetisk. Den er svært holdbar og gjærer ikke.
Denne væsken er ufarlig.

## Historie
Den er oppdaget av svensken Carl Wilhelm Scheele i 1779.
Han kalte det glycerol, etter det greske ordet *glukos* (*γλυκός*), som betyr *søt*.
I 1847 ble glyserol først brukt i industri, da Ascanio Sobrero lagde glyserolnitrat (nitroglyserin) med dette stoffet.

## Struktur
Den kjemiske formelen for **glyserol** er 
(CH2OH.CHOH.CH2OH) eller (C3H5(OH)3). Det vil si at Glyserol er en alkohol med 3 hydroksylgrupper, en såkalt treverdig alkohol. 

:Smeltepunkt: 18,2 °C
:Kokepunkt: 290°C

## Referanser
Terpentin

**Terpentin** er en gjennomsiktig, tregtflytende og sterkt luktende væske som fås ved å destillere harpiks fra furutrær. Den består av terpener, da spesielt som bisykliske monoterpener.

Terpentin blir benyttet som et løsningsmiddel for oljemaling og lakk, og som råmateriale i kjemisk industri. Stoffet er også løsningsmiddel for voks i polisher, vannfast sement, rengjøringsmiddel, desinfeksjonsmiddel, gummi, tekstiler og mer.
## Historie
Ordet *terpentin* kommer fra Gresk *terebinthine* (via tysk og latin) og var navnet på treet som terpentinet opprinnelig kom fra ved destillasjon av harpiks.

Terpentin har blitt anvendt medisinsk i uminnelige tider.

Tidlig på 1900-tallet ble terpentin brukt som lampeolje som en billig erstatning for hvalolje. Mest brukt utendørs på grunn av den sterke lukten.

## Produksjon

En av de tidligste kildene til terpentin var terpentintreet *Pistacia terebinthus*, et tre som vokser i middelhavsregionen.

Terpentin fås ved destillasjon av harpiks fra diverse furuarter: strandfuru (*Pinus pinaster*), aleppofuru (*Pinus halepensis*), sumpfuru (*Pinus palustris*), virakfuru (*Pinus taeda*), gullfuru (*Pinus ponderosa*) med flere.

Når man bruker furutrær i produksjon av kjemisk papirmasse med sulfatprosessen, får man terpentin som biprodukt. Dette blir ofte brent på bruket for energiproduksjon.

## Anvendelser
Det er to industrielle hovedanvendelser av terpentin: løsemiddel og kilde til råvarer for organisk syntese. Som løsemiddel har det blitt erstattet av billigere mineraloljebaserte løsemidler.

* Terpentin har meget gode tørkeegenskaper og er derfor mye brukt til malings- og lakkeringsfortynner. I løpet av en tre timers malingsøkt har 80&ndash;90% av terpentinen fordampet. Den benyttes også til å fortynne andre produkter til rett viskositet og til å vaske malingsutstyr. 
* I parfymeindustrien har terpentin blitt anvend som utgangspunkt for syntese av diverse luktstoffer.
*Pinener som kamfer, linalool, terpinol og geraniol blir vanligvis lagt fra terpentin.
* Kolofonium fås som destillasjonsrest ved destillasjon av harpiks. Det består av en blanding di- og triterpener. Det anvendes til å smøre fiolinbuer og som råvare i kjemisk industri.
* Terpentil anvendes også som lukttilsetting i rengjørings- og sanitærprodukter, da det har en «antiseptisk lukt».

### Medisinsk eliksir
Terpentin har blitt anvendt blant annet til sårbehandling, behandling av lus, og som inhaleringsmiddel mot nese- og halsproblemer. Terpentin finnes fortsatt i diverse produkter som anvendes i naturmedisin.

Selv om innvortes bruk er uvanlig i dag, ble terpentin tidligere (smaksatt med søtstoffer) anvendt mot parasitter som f. eks. bendelorm og på grunn av sin antatt antiseptiske og vanndrivende egenskaper som en generell vidunderkur.

## Farer
Terpentin er et organisk løsemiddel og gir mange av de samme skader som andre løsemidler. Dampen kan irritere hud og øyne, skade lungene og åndedrettsystemet i tillegg til sentralnervesystemet. Det kan forårsake nyresvikt ved inntak. Terpentin er også ekstremt brannfarlig.

## Referanser
Knut Jørgen Røed Ødegaard

**Knut Jørgen Røed Ødegaard** (født 1966) er en norsk astrofysiker og formidler av populærvitenskap. Han har tidligere operert som formidlingsansvarlig ved Institutt for teoretisk astrofysikk ved Universitetet i Oslo og har vært daglig leder for virksomheten ved Solobservatoriet på Harestua.

## Liv og virke
Ødegaard har stått sentralt i planleggingen og gjennomføringen av en rekke astronomirelaterte arrangementer de senere årene, slik som arrangementene i forbindelse med Venuspassasjen i 2004 og solformørkelsen i 2003. Han hjalp også til med prosjektledelsen for Astrofestivalen i 2001. Ødegaard har vært en viktig medvirkende i barne- og ungdomsprogrammet Newton på NRK1. Med sitt engasjement og brede kunnskapsfelt har han vært med på å øke interessen for astronomi og realfag i Norge. Han virker også som forfatter og oversetter, og ledet en periode radioprogrammet *Hurum og Ødegaard* i Kanal 24 sammen med paleontologen Jørn Hurum. I 2004 mottok han prisen *Årets kommunikator* av Norsk kommunikasjonsforening  for sin omfattende innsats for formidling av vitenskap i massemediene. Fra 2003 til 2008 var han leder av Norsk Astronomisk Selskap.

Ødegaard har også hatt en gjesteopptreden i en sketsj som seg selv med komikergruppen Tre brødre som ikke er brødre i 2006 for NRK.

Ødegaard er gift med science fiction-forfatter og vitenskapsformidler Anne Mette Sannes. Sammen holder de foredrag, astroshow, skriver artikler, formidler astronomi i media og jobber aktivt med meteorittleting og krysspeiling av observerte meteorittfall. De ledet også utenlandssendingen under Venus-passasjen i Tromsø i 2012.

Han har oppgitt at han tidlig interesserte seg for en rekke vitenskaper før han til slutt endte med å studere astronomi.  Ødegaard tror det eksisterer intelligent utenomjordisk liv; rundt år 2000 uttalte han at han mente at innen år 2025 ville menneskeheten sannsynligvis ha konstatert at det finnes «avansert liv» andre steder enn på jorden.

## Bibliografi

### Som eneforfatter
* 2005: *Solsystemet*, Damm forlag
* 2005: *På vei til Mars og Saturn*, Mangschou forlag
* 2006: *Bang!*, Cappelen
* 2007: *Bang!*, Aller Forlag

### Utgivelser sammen med Anne Mette Sannes
* 2009: *Universet* (DVD), Sannes & Ødegaards Univers
* 2010: *Himmelbegivenheter i Norge* (hefte), Sannes & Ødegaards Univers
* 2010: *Himmelbegivenheter i Norge* (DVD), Sannes & Ødegaards Univers
* 2011: *Vårt magiske univers* (DVD og Blu-ray), Sannes & Ødegaards Univers
* Science fiction-trilogien *Ad Astra:*
** 2012: *Apollomannen*, Sannes & Ødegaards Univers
** 2013: *Proxima Centauri*, Sannes & Ødegaards Univers
** 2015: *Terra Nova*, Sannes & Ødegaards Univers

## Referanser


## Eksterne lenker
* Formidlingsnettstedet ''astroevents.no'', driftet av Anne Mette Sannes og Knut Jørgen Røed Ødegaard
Knivskjelodden

**Knivskjelodden** (71°&thinsp;11’&thinsp;08”&nbsp;N) er en halvøy like vestnordvest for Nordkapplatået på Magerøya i Nordkapp kommune. Odden er Norges og Europas nordligste punkt når man regner med alle tilhørende skjær og øyer, og ligger  meter lenger nord enn Nordkapplatået (71°&thinsp;10’&thinsp;21”&nbsp;N). Etter som den ligger på ei øy er Europas nordligste fastlandspunkt Kinnarodden. 

Det går en merket tursti fra Nordkappveien (E69, 7 km sør for Nordkapplatået) til Knivskjelodden. Turen tar omtrent 2,5 time.

## Se også
* Oversikt over norske geografiske ytterpunkter

## Eksterne lenker
* Dropp dyre Nordkapp – nyt Nordishavet gratis (Aftenposten)
Rettssikkerhet

**Rettssikkerhet** er en karakteristikk som særlig brukes om garanterte begrensninger for statens maktutøvelse overfor sine egne borgere. Rettssikkerhet innebærer blant annet at den offentlige makt blir utøvd med hjemmel i lov og at det finnes konstitusjonelle garantier som setter grenser for statens maktbruk. Et viktig moment er at ingen kan fengsles uten lovlig grunn og at inngripende lover ikke skal gis tilbakevirkende kraft.

Det er også en side ved rettssikkerheten at det skal være mulig å få prøvd saken sin for en domstol, og anke til en overordnet domstol eller, i forvaltningssak, til et overordnet organ. Kostnadene for de uten fri rettshjelp, setter imidlertid begrensinger, for hvem som realiteten dekkes av ordningen.

De såkalte *[[habeas corpus]]*-bestemmelsene er avgjørende for rettssikkerheten. Disse bestemmelsenes formål er å sikre borgerne mot vilkårlig fengsling. De fastsetter at den som fengsles mistenkt for straffbare forhold, har rett til å kreve saken vurdert av en domstol, som innen kort tid må avgjøre om den fengslede skal løslates eller ikke. Dette prinsippet er innarbeidet i de fleste europeiske lands lovgivning.

I folkeretten er bestemmelser som skal vareta rettssikkerheten nedfelt i Den europeiske menneskerettskonvensjon av 1950, og i FNs konvensjon om sivile og politiske rettigheter av 1966. Bestemmelser i den nasjonale lovgivning er gjerne basert på, eller søkt brakt i overensstemmelse med, bestemmelsene i disse og andre menneskerettskonvensjoner.

## Se også
* Legalitetsprinsippet
* In dubio pro reo
* Borgerfriheter
* Rettsstat
* Liberalt demokrati

## Referanser