Verdens naturvernunion

**Verdens naturvernunion** – **International Union for Conservation of Nature and Natural Resources** (**IUCN**) er en internasjonal organisasjon som har som formål å bevare natur og biologisk mangfold. IUCN ble grunnlagt i 1948, og har i dag 93 stater, 151 statlige forvaltningsorganer og mer enn 1200 ikke-statlige organisasjoner som medlemmer. Organisasjonen har hovedkvarter i Gland i Sveits.

## Formål
IUCNs formål er å påvirke, oppmuntre og hjelpe samfunn over hele verden til å bevare helheten og det biologiske mangfoldet i naturen, og å sikre at all bruk av naturressurser skjer på en økologisk bærekraftig måte.

## Organisasjonen
IUCN organiserer både stater, statlige forvaltningsorganer og ikke-statlige organisasjoner. Organisasjonen ledes av et råd med 30 valgte representanter for de 8 regionene som er definert globalt av IUCN (region Vest-Europa har 293 medlemmer). Rådet velges på IUCNs generalforsamling – Verdens miljøforvaltningskongress (World Conservation Congress). Kongressen holdes hvert fjerde år. 

IUCN sysselsetter mer enn 1000 personer i 40 ulike land – de fleste ved sekretariatet i Gland. Generalsekretær er (2022) Bruno Oberle. 

## Fagkommisjonene
IUCN har seks fagkommisjoner som kartlegger jordas tilstand på sitt felt og forsyner medlemmene med kunnskap og gir råd om miljøspørsmål.

* Species Survival Commission (SSC) gir råd om tekniske sider ved bevaring av biologisk mangfold, og mobiliserer til handling for å bevare arter som er truet av utryddelse. Den utgir IUCNs rødliste over truede arter.
* World Commission on Protected Areas (WCPA) fremmer opprettelsen av og god forvaltning av et verdensomspennende nett av representative verneområder.
* Commission on Environmental Law (CEL) arbeider med internasjonal miljølovgivning, og hjelper stater med å utvikle et godt nasjonalt lovverk på miljøområdet.
* Commission on Education and Communication (CEC) arbeider med å styrke og utdanne nøkkelpersonell for kommunikasjon og undervisning om miljøspørsmål.
* Commission on Environmental, Economic and Social Policy (CEESP) bidrar med ekspertise om økonomiske og sosiale faktorer som påvirker jordas biologiske mangfold.
* Commission on Ecosystem Management (CEM) bidrar med ekspertise om helhetlig forvaltning av natur- og kulturlandskaper

## Kategorier for verneområder
World Commission on Protected Areas definerer følgende kategorier av verneområder:

***Ia – Strict Nature Reserve**
:Et land- eller sjøområde med særmerkte eller representative økosystemer eller spesielle geologiske eller fysiske forhold, primært tilgjengelige for forskning eller miljøovervåking.

***Ib – Wilderness Area**
:Et stort, urørt eller lite påvirket land- eller sjøområde som har bevart sin opprinnelige karakter, uten permanent bosetning av betydning, som forvaltes på en måte som bevarer områdets naturtilstand.

***II – National Park**
:Et naturområde som er ment å 
#bevare ett eller flere økosystemer for nåværende og kommende generasjoner
#gi muligheter for undervisning og vitenskapelig utforskning, rekreasjon og friluftsliv innen miljømessig og kulturelt akseptable rammer.

***III – Natural Monument**
:Et område med ett eller flere spesifikke natur- eller kulturelementer som er spesielt sjeldne, spesielt representative eller av spesiell estetisk eller kulturell verdi.

***IV – Habitat/Species Management Area**
:Et land- eller sjøområde som krever aktiv innsats og forvaltning for å sikre bevaring av habitater eller spesielle arters krav til leveområde.

***V – Protected Landscape/Seascape**
Et område der samspillet mellom naturforhold og befolkning over tid har frambrakt et kulturlandskap med spesielle estetiske, økologiske eller kulturelle verdier, ofte med stort artsmangfold. 

***VI – Managed Resource Protected Area**
Et område med overveiende upåvirkede naturlige systemer som forvaltes slik at naturverdier ikke går tapt, samtidig som en tillater en bærekraftig næringsutøvelse for å dekke behovene i berørte lokalsamfunn.

## Se også
* IUCNs rødliste

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Miljøstatus i Norge: Truede arter Besøkt 26. september 2014