Andrew Mountbatten-Windsor

**Andrew Mountbatten-Windsor** (født **[[prins]] Andrew Albert Christian Edward av Storbritannia og Nord-Irland**; 1960) er medlem av den britiske kongefamilien. Han er det tredje barnet og den andre sønnen til dronning Elizabeth II av Storbritannia og prins Philip, hertug av Edinburgh. Han er nummer åtte i arvefølgen til den britiske tronen.

Det britiske kongelige hushold kunngjorde i november 1978 at Andrew skulle begynne å tjenestegjøre i Royal Navy året etter. I desember samme år gjennomgikk han forskjellige tester og undersøkelser ved Aircrew Selection Centre, ved London Biggin Hill lufthavn, sammen med ytterligere tester og intervjuer ved HMS Daedalus, og intervjuer ved Admiralty Interview Board. I løpet av mars og april 1979 var prinsen innskrevet ved Royal Naval College Flight, for å få opplæring som pilot. Den 1. september 1979 ble Andrew innrullert ved Britannia Royal Naval College i Dartmouth. Han har militær utdannelse fra den britiske marinen, og deltok under Falklandskrigen i 1982 om bord på HMS «Invincible».

Falklandsøyene var et britisk oversjøisk territorium, som Argentina ønsket kontroll over. De invaderte øyene den 2. april 1982, noe som førte til Falklandskrigen. HMS «Invincible» var et av de to britiske operative hangarskipene som var tilgjengelige på den tiden. Mot slutten av konflikten vendte «Invincible» og Andrew tilbake til Portsmouth. Mot slutten av 1983 ble han overført til RNAS Portland, og fikk blant annet opplæring til å fly Westland Lynx. Den 1. februar 1984 ble han forfremmet til rang som løytnant. Andrew tjenestegjorde om bord på HMS Brazen som pilot frem til 1986. Han ble forfremmet den 19. februar 2010, på sin 50-årsdag, til kontreadmiral. Fem år senere ble han forfremmet til viseadmiral.

23. juli 1986 giftet han seg med Sarah Ferguson i Westminster Abbey i London. De ble separert i 1992, og skilt i 1996. Sammen fikk de to døtre: prinsesse Beatrice (født 8. august 1988) og prinsesse Eugenie (født 23. mars 1990).

Andrew ble i 1988 tildelt storkors av St. Olavs Orden. I februar 2026 bekreftet hoffet at Andrew hadde returnert ordenen og at han dermed ikke lenger står oppført som innehaver av storkorset.

I en beslutning datert 30. oktober 2025 og offentliggjort 1. desember 2025 fratok kong Charles to ordener som var tildelt Andrew: Hosebåndsordenen og storkorsridder av Royal Victorian Order.

20. november 2019 valgte han å trekke seg fra offisielle oppdrag i «overskuelig fremtid» etter flere negative reaksjoner som følge av et TV-intervju for BBC *Newsnight* som ble sendt 16. november 2019. Intervjuet omhandlet i hovedsak beskyldninger mot ham for seksuelle overgrep og hans forbindelser til den domfelte seksualforbryteren Jeffrey Epstein. 

I januar 2022 kjempet han mot et søksmål fra Virginia Giuffre som hevdet at Andrew begikk seksuelle overgrep mot henne ved tre anledninger i 2001 da hun var 17 år gammel; dette hevder hun var tilrettelagt av Jeffrey Epstein og Ghislaine Maxwell. 13. januar 2022 ville han ikke lenger bære tittelen Hans Kongelige Høyhet. Alle hans kongelige oppdrag ble gitt til andre medlemmer av kongefamilien. I en uttalelse fra dronningens hjemmeside stod det: «Etter avtale og med godkjenning av dronningen, har hertugen av Yorks kongelige og militære ærestitler blitt returnert til dronningen. Hertugen vil fortsatt ikke gjøre offentlige opptredener og forsvarer seg i saken som en privat borger.»

Biografiforfatter og kongehistoriker Andrew Lownie hevdet i 2025, i en podcast av avisen Daily Mail, at Andrew en gang fikk 40 prostituerte sendt til sitt femstjerners hotell i løpet av fire dager under en reise til Bangkok.

I 2025 ble han fratatt prinsetittelen og sine adelige titler. Han mistet imidlertid ikke sin plass i arverekken, noe som ville krevd en lovendring.

19. februar 2026 ble han pågrepet av britisk politi, grunnet etterforskning for tjenesteforsømmelse i form av deling av sensitiv informasjon med Epstein. Dette skal, i følge de omfattende Epstein-dokumentene og etterforskningen, ha skjedd da Mountbatten-Windsor var handelsrepresentant for Storbritannia i perioden 2010–2011.
## Stamtavle

## Fotnoter

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*