open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Markus Kiesenebner

**Markus Kiesenebner** (født 1979) er en østerriksk fotballspiller som for tiden spiller for FC Pasching. I 2007 og 2008 spilte han for Lillestrøm Sportsklubb.

Kiesenebner begynte karrieren på et av hjembyens lag, FC Linz, og spilte deretter på LASK Linz når det to lagene i byen gikk sammen i en fusjon. Senere forflyttet han seg til Austria Wien når LASK Linz rykket ned i 2001. Der hadde han derimot problemer med å få etablert seg på laget. I 2002-03 sesongen og 2003-04 sesongen spilte han for SV Pasching. Der gjorde han det bra, og Austria Wien kjøpte han derfor tilbake i 2004.

Markus Kiesenebner har spilt tolv ganger for landslaget til Østerrike og debuterte i 2004. Han har scoret et mål for landslaget.

Han signerte 1. juni 2007 for Lillestrøm. Da han forlot Lillestrøm gikk han til SC Rheindorf Altach.

## Eksterne lenker
*
Ringerikssandstein

**Ringerikssandstein** eller **downtonsk sandstein** (også kalt *ringeriksheller* og *ringeriksskifer*) er en rødbrun og grågrønn sandsteinstype som er unik for landskapet på Ringerike i Buskerud. Den ble dannet ved avsetning av sand (bittesmå korn av det glassaktige, harde mineralet kvarts) i elvene f a den kaledonske fjellkjede, som begynte å reise seg gjennom nordvestre deler av Norge i silur (for cirka 444-416 millioner år siden).

Ringerikssandsteinen oppsto da landmassene som utgjør dagens Norge kolliderte med Grønland. På den tiden var disse landmassene dekket av et tilnærmet flatt korallhav. Resultatet ble tørt land og veldige fjellkjedefoldinger i vest.

Steinarten opptrer i opptil  tykke lag og er typisk for visse deler av landskapsområdet på Ringerike (som omfatter kommunene Hole og Ringerike), men typen finnes også i større mengder på Jeløya ved Moss og ved Holmestrand. Disse områdene inngår alle i Oslofeltet, der det også finnes slik sandstein i mindre mengder ved blant annet Kolsås og i Lierdalen. 

Ringerikssandstein har typisk bølgeslagsmerker og tørkesprekker. På Ringerike finnes det dessuten et tynt lag der det finnes fossiler, blant annet av sjøskorpioner og primitive fisker (skallhuder). Ellers er ikke fossiler vanlige i denne bergarten.

## Ringeriksheller
I tidligere tider ble det rundt Steinsfjordens østbredder brutt skiferheller av ringerikssandstein, som ble markedsført under navnet **ringeriksheller** og **ringeriksskifer**. Hellene, som gjerne har innslag av glimmer, er ganske tykke og har ofte tydelige bølgeslagsmerker. I borggården foran nordfløyen ved Akershus festning finner man blant annet innslag av disse hellene.

## Dynnasteinen
Flere runesteiner, blant annet den kjente Dynnasteinen som ble funnet i Gran på Hadeland, er gjort av ringerikssandstein. Den store steinen må ha blitt fraktet fra Ringerike til Hadeland, siden det ikke finnes ringerikssandstein på de kanter.

## Kjempesjøskorpionen
I 1910 fant professor Johan Kiær et unikt godt bevart fossil av en hittil ukjent art av kjempesjøskorpion i sandsteinlaget på Rudstangen ved Kroksund i Hole. 24 år senere ble arten beskrevet av den norske paleontologen og geologen Leif Størmer, som gav den det vitenskapelige navnet *[[Mixopterus kiaeri]]* til ære for Kiær.  har siden blitt verdsatt som ett av de flotteste fossilene verden har sett. Det er nå utstilt på Naturhistorisk Museum ved Universitetet i Oslo.

## Tilsvarende formasjoner
Old Red Sandstone i Storbritannia ble avsatt på omtrent samme tid (devontiden) og kan minne om den rødbrune ringerikssandsteinvarianten  i utseende.

## Se også
*Liste over bergarter
*Sandstein

## Referanser


## Kilder
* Geologisk Museum
Varmeprodusentenes Forening

**Varmeprodusentenes forening** er den norske interesseorganisasjonen for produsenter av ildsteder og omramminger. Foreningen ble opprettet oktober 2001 og har medlemsbedriftene: Granit-Kleber, Jøtul, Nibe, Nordpeis og Scan.

## Eksterne lenker
* Foreningens hjemmeside
.aero

**.aero** er et generisk toppnivådomene (gTLD) på internett.  Det var det første gTLD'et basert på en enkelt industri, og er reservert for luftfartsrelaterte virksomheter.

Domenet ble opprettet i 2002 og administreres av SITA. Et Dot Aero Council, hvor diverse organisasjoner innen flyindustrien har partnerstatus, ble opprettet av SITA for å motta innspill fra flytransportmiljøet i *.aero*-relaterte saker.

*.aero*-domenet er forbeholdt selskaper, organisasjoner, sammenslutninger, statlige enheter og enkeltpersoner innen luftfart og beslektet virksomhet.

To-bokstavkoder under *.aero* er reservert for flyselskaper i henhold til IATA flyselskapskoder, mens trebokstavskoder er reservert for lufthavner, i henhold til IATA-flyplasskoder.

Registreringer behandles via akkrediterte registrarer.  Før registrering sjekkes det om søkeren er berettiget til et *.aero*-domene.

*.aero*-domenet ble godkjent for en periode på 5-år, som utløp 17. desember 2006, som en del av et «proof of concept» for nye TLD'er.  SITA har søkt om fornyelse av denne avtalen. Søknaden er ikke avgjort ennå (juli-07).

## Eksterne lenker
* IANA .aero WHOIS info 
* Registreringsenhetens nettsted
* Liste over ''.aero'' akkrediterte registrarer
* Dot Aero Council
* SITA's forslag til fornyelse av avtalen med ICANN for ''.aero''
* Offentlige kommentarer til fornyelsen av ''.aero''-avtalen
Digitalt læreverk

**Digitalt læreverk** refererer oftest til nettsteder som skal brukes som elektroniske lærebøker. På 90-tallet var ofte digitale læremidler CD-rom-produksjoner, ettersom tilgang og båndbredde på internett på denne tiden ofte var begrenset.

I Norge var fylkeskommunene med å utvikling av elektroniske læreverk i forbindelse med prosjektet Nasjonal Digital Læringsarena der alle elever i videregående skole skal ta i bruk læremidler som kunne vil finnes i elektronisk utgaver. I løpet av skoleåret 2007-2008 tilbys gratis nettbaserte læremidler i fagene norsk vg1, naturfag vg1 samt helse- og sosialfag vg1.

## Lisenser
Publisering av digitale læreverk reguleres av åndsverkloven. Spesielt for digitale læreverk er det utarbeidet internasjonale avtaler som sammensluttes i Creative Commons.

## Referanser


## Litteratur
*Geir Haugsbakk: *Digital skole på sviktende grunn – om nye muligheter og dilemmaer*. Gyldendal 2010. 
*Sandvik, Margareth (2007) *Digitale læringsressursar for 1. klasse*  I: Sjong, Synnøve (red.)  *GLSM*
Alfa Romeo 8C Competizione

**Alfa Romeo 8C Competizione** er en sportsbil fra den italienske bilprodusenten Alfa Romeo, først vist på Frankfurt Motor Show i 2003.

Navnet "8C" er antall sylindre, og ble også brukt i 30-tallets Alfa Romeo 8C med Vittorio Janos rekke-åtter, mens  «Competizione» er en henvisning til Alfa Romeo 6C 2500 Competizione som deltok i Mille Miglia 1950.

**8C** (2007–10, 500 eks.) kom med  V8-motor på 4,7 liter og rundt 450 hk, basert på Ferraris *F136*-motor og understell som også satt i  og den ganske likense Ferrari California. Konsernet Fiat eide Alfa Romeo og Ferrari og Maserati, så det gjaldt å utnytte mulighetene til å kombinere for å spare penger. 8C var tegnet av tyske Wolfgang Egger (født 1963) ved fabrikkens eget tegnekontor *Centro Stile* i Milano, men (som den etterfølgende Alfa Romeo 4C) bygget ved Maseratis fabrikk i Modena lenger sør. **Spider** (2008–11, 500 eks.) var tegnet av *Carrozzeria Marazzi* og hadde tøytak.  Spesialutgaven **[[Alfa Romeo Disco Volante|Touring Disco Volante]]** ble bygget på en 8C av milanesiske Carrozzeria Touring, mens Bertone i 2008 laget BAT 11 basert på 8C.

8C ble den første nye Alfa solgt i USA siden de trakk seg derfra i 1995. Det ble solgt minst ett (1) eksemplar i Norge.

Fil:Alfa Romeo 8C Competizione 1Y7A6049.jpg
Fil:Alfa Romeo 8C Competizione coupe -Right Side -Tom Wolf Automotive Photography (cropped).jpg
Fil:Alfa Romeo 8C Spider (rear quarter).jpg|spider
Fil:2012 Geneva Motor Show - Disco Volante.jpg|Disco Volante
Fil:Alfa BAT 11.jpg|BAT 11


## Referanser
Internationale Automobil-Ausstellung

**Internationale Automobil-Ausstellung** (*Internasjonal bilutstilling*) eller *Frankfurt Motor Show* er verdens største bilutstilling, som fra 2021 arrangeres annenhvert år i München i Tyskland. Til 2019 ble den arrangert i  Frankfurt am Main.

IAA arrangeres av en forening bestående av tysk bilindustri (*VDA*). Fra 1992 har messen vært delt i to, med en utstilling for kommersielle kjøretøyer i Hannover i år med partall, og en utstilling for personbiler i Frankfurt am Main i år med oddetall. 

## Historie
* *1897*: Første mini-utstilling på et hotell i Berlin
* *1923*: Diesel-lastebiler vises for første gang
* *1921–1926*: Internasjonale utstillere nektes adgang, som et resultat av 1. verdenskrig
* *1939*: Kort tid før 2. verdenskrig blir *Volkswagen*, senere kjent som VW Boble vist første gang.
* *1950*: Første IAA etter krigen
* *1951*: IAA flyttes til Frankfurt
* *1965*: Den første japanske bilen vises 
* *1977*: Den første turboladede, masseproduserte modellen vises

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Polarmuseet

**Polarmuseet** er et museum i Tromsø som tar vare på og formidler historier knyttet til norsk fangst, arktisk vitenskap og polarekspedisjoner.  

Museet ble åpnet den 18. juni 1978, nøyaktig 50 år etter at Roald Amundsen dro ut på sin siste og skjebnesvangre ferd med flybåten Latham. Museet ligger i et av Tromsøs eldste hus fra tidlig 1800-tall, trebygningene som tidligere huset tollvesenets pakkhus og tollboder nær Skansen i Søndre Tollbodgate 11 Tromsø. Bygningene fra 1840-tallet er fredet av Riksantikvaren.  

Tromsø etablerte seg som porten til ishavet og Arktis fra ca 1850. Byen ble raskt en sentral base for polarekspedisjoner innen fangst, vitenskap og eventyr/turisme. Polarmuseet formidler historier knyttet til denne delen av Tromsø bys- og Arktis historie.

I 2013 satte CNN opp en liste over verdens 10 beste byer for en vinterferie, der Tromsø var med. CNN skrev: "Det er flere fascinerende museer, bl.a. Polarmuseet som gir et innblikk i tidligere arktiske ekspedisjoner.

## Permanente utstillinger
* **Nederlandsk fangst**, kulturminner og fangsthistorie fra de nederlandske fangstfolkene som ble lokket til å drive hvalfangst på Spitsbergen etter Willem Barentsz sin ferd i 1596. 
* **Arktisk overvintringsfangst** viser overvintringsfangst etter isbjørn og polarrev. Museet stiller ut en fangsthytte fra Svalbard, opprinnelig oppført på Krosspynten i Wijdefjorden i 1910. 
* **Plukkfangst**, Tromsø var i årtier et senter for selfangst i polarisområdene. 
* **Roald Amundsen**, fotos og klenodier fra Amundsens ekspedisjoner. 
* **Fritjof Nansen**, ekspedisjon mot Nordpolen med «Fram» i 1893 - 1896 er dokumentert gjennom bilder.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Polarmussets nettsider
* Tromsø Museum - Universitetsmuseets hjemmeside
Karen Roberts

**Karen Roberts** (født 1965) ble født og vokste opp i Colombo på Sri Lanka. Hun jobbet lenge innenfor reklame i Colombo og Dubai før hun startet sin karriere som forfatter. Hun flyttet senere til California i USA. Hun har gitt ut romanene *The Flower Boy* (Vintage) og *July* (ISBN 9780297646433, Weidenfeld & Nicholson). I begge romanene er handlingen lagt til Sri Lanka.

## Referanser
Droppfot

**Droppfot** er betegnelse på manglende evne til å bøye ankel og tær oppad dorsalfleksjon). Sykdomstilstander som kan medføre dette kan være av nevrologisk muskulær eller anatomisk, ofte med betydelig overlapning mellom de forskjellige tilstandene. 

## Kjennetegn
Droppfot er en meget sjelden tilstand som kjennetegnes ved en klappende gange på grunn av redusert eller bortfalt evne til dorsalfleksjon i ankelen (å bøye foten mot leggen). Personen vil kompensere for dette ved å løfte låret ekstra høyt når han går, som om man går opp en trapp. Personer med droppfot vil kunne ha problemer med å gå på hælene, bøye oppad i ankelen og gå med et normal hæl-tå mønster.

Pasienter med unormal oppfatning av signaler som stimulerer hudfølelsen (dysestesi) kan ha en liknende gangart, men har ikke droppfot. Den ekstreme smerten forårsaket av det minste trykk på føttene kan sammenlignes med å gå barføtt på glovarm sand.

## Patofysiologi
* Tilstander som rammer nervesystemet
** Amyotrofisk lateral sklerose (Lou Gehrigs sykdom)
** Lumbal radikulopati (L4 og L5 nerverøtter)
** Skiveprolaps
** Multippel sklerose
** Perifere nevropatier: Multifokal motor nevropati (droppfot kan være debutsymptomet), diabetes nevropati
** Nervus peroneus communis-parese
** Charcot-Marie-Tooths sykdom (atrofi av peroneusmuskulaturen)
** Progressive spinal muscular atrophy
** Poliomyelitt
** Spedalskhet
** Kompartment-syndrom
** Human monocytic ehrlichiosis (langtidseffekter)
** Kryoglobulinemi
** Guillain-Barré
** Bickerstaff hjernestammeencefalitt
* Tilstander som rammer muskulaturen
** Forskjellige former for muskeldystrofi (Duchenne muskeldystrofi, Facioscapulohumeral dystrofi, scapuloperoneal muskeldystrofi, Myoton dystrofi, desmin myopati, 
** Inclusion body myositis
* Medisin (bivirkninger)
** Vincristin (voksne er mer påvirket enn barn) (Adams and Victor)
** Auranofin
** Allopurinol (årsaksammenhengen er ikke sikkert vist)
** Glatiramer (uvanlig)
** Chymopapain (uvanlig)
** Thalidomid (uvanlig) 
* Toksiner
** nevropati av blyforgiftning (begynner vanligvis med hengende håndledd og fingre. Dropfot er mindre vanlig.)  (Adams and Victor)

## Behandling
Den grunnleggende tilstanden må om mulig behandles. Dersom et nukleusprolaps i ryggraden er årsaken til droppfot bør det vurderes om det bør opereres.

I noen tilfelle kan trening bedre tilstanden og funksjonen.

Det finnes flere typer skinner og ortoser som motvirker droppfot.

Det er forsøkt med nervestimulering av nervus peroneus. Dette har vært vellykket for noen MS- og hjerneslagpasienter.

## Se også
* Gangforstyrrelse
## Referanser

* Ropper AH, Brown RH (eds) Cerebrovascular Diseases in Adams and Victor's Principles of Neurology. 2005 McGraw-Hill, New York ISBN 0-07-141620-X
* Leg pain and numbness; what might these symptoms mean?
Fjellibelle

**Fjellibelle** [syn. *A.&nbsp;caerulea* og *A.&nbsp;borealis*] er en øyenstikker som tilhører familiegruppen  storlibeller, (Aeshnidae).

## Utbredelse
Fjellibelle er utbredt i Nord-Europa,  nordlige Asia, samt enkelte steder, i fjellet, lengre sør i Asia. Finnes i det meste av Sverige og i hele Finland. Mangler i Danmark og lengre sør i Europa. I hele Norge på egnede lokaliteter, men mangler lengst nordøst i Finnmark.

## Utseende
Storlibeller er en gruppe der det er vanskelig å skille artene fra hverandre. Det er bare små forskjeller i det ytre utseende.  

Kjønnene hos fjellibelleen er noe ulike. Hunnen er brunere enn hannen. Hannen synes litt mer lysblå i flukt, enn de andre hannene i gruppen storlibeller.

Vingene holdes i en rett vinkel ut fra kroppen i hvile. Vingespennet er mellom 76&nbsp;og 85&nbsp;&nbsp;millimeter.  

## Levevis
Nymfene lever i myrtjern og små dammer under alpin sone, i fjellet. De er funnet opp til omtrent 1&nbsp;000 moh, men arten kan også påtreffes i lavlandet, på egnede lokaliteter. Arten foretrekker flytende torvmose langs bredden, men stiller ikke så store krav. Den finnes ganske vanlig i myrområder, men mangler i kulturlandskapet. De voksne (imago) øyenstikkerne finnes vanligvis ikke langt fra stedet der de levde som nymfe, men kan også fly ganske langt. Ofte patruljerer de langs vann, myrer eller finnes sittende på lyse steiner i terrenget. 

Flygetiden er fra slutten av juni til midten av september.

Fjellibelle har ufullstendig forvandling, overgang fra nymfe til det voksne kjønnsmodne insektet går gradvis gjennom flere hudskift (nymfestadier). Nymfene lever i vann og ligner derfor lite på de voksne (imago), bortsett fra størrelsen. Når nymfen kommer til det siste hudskiftet finner den et strå eller noe, der den kan klatre opp over vannflaten. Her blir den hengende, mens huden revner på ryggsiden. Den nyklekte øyenstikkeren blir hengende på den gamle huden, eller like ved siden av, helt til den nye huden er noe herdet, og vingene har fått sin endelige form.

## Referanser




## Kilder
* Olsvik, Hans. 1996. *Øyenstikkere i Møre & Romsdal, VestNorge, status for atlasprosjektet pr. 1995* Nordisk Odonatologisk forum. Vol 2,  side 16
* Sahlén, Göran. 1996. *Sveriges Trollsländor.* Feltbiogerna. 165 sider. ISBN 91-85094-43-9

## Eksterne lenker
* 
* Fjellibelle – www.nhm.uio.no/norodo/  – Et norskspråklig nettsted om norske øyenstikkere.
Starrlibelle

* *[[Aeshna americana|A. americana]]* (Amerika)
* *[[Aeshna orientalis|A. orientalis]]* (Øst-Asia)

**Starrlibelle** er en øyenstikker som tilhører familiegruppen  storlibellerøyestikkere, (Aeshnidae).

## Utbredelse
Starrlibelle er utbredt i Europa og vestlige Asia. Finnes i Danmark, Sverige og Finland. I hele Norge, men mangler i fjellet (alpin sone), samt helt nordøst i Finnmark.

I østlige Asia og Nord-Afrika finnes noen underarter (varianter).

## Utseende
Storlibeller er en gruppe der det er vanskelig å skille artene fra hverandre. Det er bare små forskjeller i det ytre utseende.  

Kjønnene hos den vanlige øyenstikkeren er noe ulike. Hunnen er brunere enn hannen. Hannen er mer himmelblå, enn hunnen og har gule og svarte tegninger (mønster).  

Vingene holdes i en rett vinkel ut fra kroppen i hvile. Vingespennet er mellom 80&nbsp;og 100&nbsp;&nbsp;millimeter.  

## Levevis
Nymfene lever i næringsfattige små og større innsjøer, dammer eller myrtjern i lavlandet.  Arten  foretrekker torvmose langs bredden, men finnes også i dammer uten særlig vegetasjon.  Den er en av de vanligste øyenstikkerne i Norge. 

Eggene legges på vannplanter, både over og under vannlinjen.  Utviklingen tar 2-5 år, alt etter næringstilgang og leveområde (habitat).

De voksne (imago) øyenstikkerne finnes vanligvis ikke langt fra stedet der de levde som nymfe, men ofte tar de seg lengre flygeturer. De finnes ofte patruljerende langs skogsbilveier og kraftlinjegater eller andre naturlige steder langs skog. Arten kan også påtreffes ganske langt til fjells. 

Flygetiden er fra juni til  oktober.

Starrlibelle har ufullstendig forvandling, overgang fra nymfe til det voksne kjønnsmodne insektet går gradvis gjennom flere hudskift (nymfestadier). Nymfene lever i vann og ligner derfor lite på de voksne (imago), bortsett fra størrelsen. Når nymfen kommer til det siste hudskiftet finner den et strå eller noe, der den kan klatre opp over vannflaten. Her blir den hengende, mens huden revner på ryggsiden. Den nyklekte øyenstikkeren blir hengende på den gamle huden, eller like ved siden av, helt til den nye huden er noe herdet, og vingene har fått sin endelige form.

## Referanser




## Kilder
* Olsvik, Hans. 1996. *Øyenstikkere i Møre & Romsdal, VestNorge, status for atlasprosjektet pr. 1995* Nordisk Odonatologisk forum. Vol 2,  side 16
* Holmen, M. & H. Pedersen. 1995. *Odonata i Danmark, foreløbig status 1995*. Nordisk Odonatologisk forum. Vol 2,  side 4
* Sahlén, Göran. 1996. *Sveriges Trollsländor.* Feltbiogerna. 165 sider. ISBN 91-85094-43-9 

## Eksterne lenker
* 
* Starrlibelle – www.nhm.uio.no/norodo/  – Et norskspråklig nettsted om norske øyenstikkere.
Alfa Romeo P2

**Alfa Romeo P2** er en løpsbil fra den italienske bilprodusenten Alfa Romeo, som vant verdensmesterskapet i 1925. Bilen tok seieren i to av fire mesterskapsrunder i Europeiske Grand Prix med Antonio Ascari bak rattet samme år, og tok førsteplass i Italienske Grand Prix på Monza-banen, med Gastone Brilli-Peri bak rattet.

P2 ble introdusert av Alfa Romeo i 1924, og var den første modellen fra Alfas nye designer, Vittorio Jano, som nettopp hadde blitt hentet fra Fiat av Alfa-ansatte Enzo Ferrari etter at Nicola Romeo droppet P1 etter dens dårlige resultat på Monza Grand Prix i 1923. P2 var drevet av Alfas første rekkemotor med åtte sylindre og kompressor.

Kun to av de opprinnelige seks bilene eksisterer fortsatt. Den ene kan sees i Alfa Romeos museum i Arese, Italia, mens den andre står i Torinos bilmuseum.

## Referanser
Alfa Romeo P3

**Alfa Romeo P3**, **P3 Monoposto** eller **Tipo B** er en klassisk Grand Prix-racer fra den italienske bilprodusenten Alfa Romeo, designet av Vittorio Jano og en del av modellfamilien Alfa Romeo 8C. Modellen var basert på den tidligere Alfa Romeo P2. P3 var den første énseters løpsmodellen, og var utstyrt med en åttesylindret motor med kompressor.

P3 ble introdusert i juni 1932, halvveis gjennom den europeiske Grand Prix-sesongen, og vant sitt første løp med Tazio Nuvolari bak rattet. Modellen vant totalt seks løp det året, med enten Nuvolari eller Rudolf Caracciola bak rattet.

I 1933 fikk Alfa Corse, Alfa Romeos racingavdeling, økonomiske problemer, så bilene ble stuet bort. Enzo Ferrari startet sitt eget racingteam, Scuderia Ferrari, og kjørte Alfa Romeos tidligere Alfa Monza-modeller. Alfa holdt P3 tilbake, men i august 1933 fikk Scuderia Ferrari omsider tillatelse til å bruke bilene. Dermed vant P3 seks av de elleve siste løpene i 1933-sesongen.

Regelendringer før 1934-sesongen gjorde at bilen måtte ha et større karosseri, så for å oppveie dette ble motoren boret opp til 2,9 liter. Louis Chiron vant Frankrikes Grand Prix, og P3 vant 18 av totalt 35 Grand Prix-runder denne sesongen.

I 1935-sesongen var P3 simpelthen for dårlig i forhold til de overlegne tyske modellene i de første seks rundene av det europeiske mesterskapet, men Scuderia Ferrari og Nuvolari gav ikke opp. Motoren ble boret opp til 3,2 liter før Tyske Grand Prix på Nürburgring. Nuvolari punkterte tidlig i løpet, men etter en pitstop kjørte han seg oppover i feltet helt til han knivet med Manfred von Brauchitsch i Mercedes-Benz W25, før von Brauchitsch punkterte – og dermed lot Nuvolari vinne løpet foran 300&nbsp;000 måpende tyskere.

P3 vant 16 av totalt 39 Grand Prix-runder i 1935-sesongen.

## Kilder
*P3 hos Grand Prix History 
*The Golden Age av Leif Snellman
Wimbledon-turneringen 2005

**Wimbledon-turneringen 2005** ble spilt mellom 20. juni og 3. juli i London og er en Grand Slam-turnering i tennis på gress. Herrenes singlefinale ble vunnet av Roger Federer fra Sveits som vant sin tredje strake Wimbledonfinale, og amerikanske Venus Williams beseiret fjorårets vinnere Marija Sjarapova i damefinalen. Double-turneringen for herrer ble vunnet av Stephen Huss / Wesley Moodie og damedoublen ble vunnet av Cara Black fra Zimbabwe og Liezel Huber fra Sør-Afrika. Mary Pierce fra Frankrike vant sammen med Mahesh Bhupathi fra India mixeddouble. 

## Menn
### Kvartfinaler

### Semifinaler

### Finale

## Kvinner
### Kvartfinaler

### Semifinaler

### Finale

## Eksterne lenker
* ITF Menn , Kvinner
Wimbledon-turneringen 2004

**Wimbledon-turneringen 2004** ble spilt mellom 21. juni og 4. juli i London og var en Grand Slam-turnering i tennis på gress. Herrenes singlefinale ble vunnet av Roger Federer fra Sveits, som også vant året før, og russiske Marija Sjarapova vant dametittelen. Double-turneringen for herrer ble vunnet av det svensk / australske paret Jonas Björkman / Todd Woodbridge, som tok sin tredje strake Wimbledon-doubletittel. Double for damer ble vunnet av australske Rennae Stubbs og Cara Black fra Zimbabwe. Black vant også mixeddoublen sammen med sin bror, Wayne Black. 

## Menn
### Kvartfinaler

### Semifinaler

### Finale

## Kvinner
### Kvartfinaler

### Semifinaler

### Finale

## Eksterne lenker
* ITF Menn , Kvinner
Ormsetfoss kraftverk

**Ormsetfoss kraftverk** er et vannkraftverk i Steinkjer kommune i Trøndelag. 

Kraftverket utnytter et fall i Moldelva fra Ormsetvatnet til havnivå i Verrasundet..

Verket bruker Ormsetvatnet som reguleringsmagasin. Ormsetvatnet er oppdemmet av en fyllingsdam bestående av 100 000 m³ morenemasser. Magasinet reguleres mellom 388 og 375 moh.

Det overføres også vann fra Raudtindelva til Buavatnet. Herfra pumpes vann opp til Ormsetvannet. 
Buavatn pumpestasjon har 3 pumper på 2 MW, tilsammen 6 MW effekt.

Kraftverket har installert en francisturbin med ytelse på 40 MW. Midlere årsproduksjon er på 75 GWh.

Kraftverket er bygget i fjell. Det eies og driftes av Nord-Trøndelag Elektrisitetsverk og var ferdig utbygget i 1988.

## Referanser


## Kilder
* 
* NVE vannkraftdatabase
* NTE Vannkraft
Thomas Johansson

:*For fotballspilleren med samme navn, se [[Thomas Johansson (fotballspiller)]]*

**Thomas Johansson** (født 24. mars 1975 i Linköping) er en svensk  profesjonell tennisspiller.

Johansson ble profesjonell tennisspiller i 1994 og har vunnet 9 ATP-turneringer i single hvorav en Grand Slam. Han var som best nummer sju (2002) på rankingen over verdens beste singlespillere.

Sin eneste Grand Slam-tittel vant han i Australian Open i 2002, han beseiret russiske Marat Safin med 3-6, 6-4, 6-4, 7-6) i finalen. I 2005 kom han til semifinale i Wimbledon, han tapte den til Andy Roddick med 7-6, 2-6, 6-7, 6-7.

## Grand Slam-titler
*  **[[Australian Open]]:**
** Single herrer – 2002 (han beseiret Marat Safin med 3-6, 6-4, 6-4, 7-6 i finalen)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Grasshopper Club Zürich

**Grasshopper-Club Zürich** (forkortet **GCZ** eller **GC**) er et multiidrettslag fra byen Zürich i Sveits. Laget ble stiftet i 1886 som Zürichs første. Lagets farger, blått og hvitt, har vært beholdt siden oppstarten, og tar utgangspunkt i fargene i kantonen Zürich ligger i.

## Spillerstall
Oppdatert 28. november 2023.

### Utlånte spillere

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Manghit

**Manghit**-dynastiet var en mongolsk-usbekisk familie som hersket i Emiratet Bukhara fra år 1785 til 1920. Manghits makt i Khanate av Bukhara begynte å vokse tidlig på 1700-tallet, på grunn av emirens posisjon som *ataliq* hos khanen.  Familien kom til makten etter Nader Shahs død i 1747, og henrettelsen av herskeren Abulfayz Khan og hans unge sønn Abdalmumin av den ataliqske Muhammad Rahim Bi. Fra 1750-tallet til 1780-tallet regjerte Manghitene «bak lukkede dører», helt til emir Shah Murad erklærte seg selv som hersker ved å grunnlegge Emiratet Bukhara.  Dynastiets siste emir, Muhammed Alim Khan, ble jaget bort av Den røde armé i september 1920, og flyktet til Afghanistan.

## Liste over emirer av Manghit-dynastiet (1785-1920)
*Shah Murad Khan (1785 – 13. desember 1799)
*Haydar Tura Khan (13. desember 1799 – Januar 1826)
*Husayn Khan (Januar – Mars 1826)
*'Umar Khan (Mars – 22. mars 1826)
*Nasr Allah Bahadur Khan (22. mars 1826 – 21. september 1860)
*Muzaffar ad-Din Bahadur Khan (23. september 1860 – 12. november 1885)
*'Abd al-Ahad Khan (12. november 1885 – 3. januar 1911)
*Muhammed Alim Khan (3. januar 1911 – 30. august 1920)

## Referanser


## Eksterne lenker
* Historien til Khanate av Bukhara
Europavei 34

**Europavei 34** går mellom Zeebrugge i Belgia og Bad Oeynhausen i Tyskland. Veiens lengde er 489 km.

Trasé fastlagt av UNECE: Zeebrugge – Antwerpen – Eindhoven – Venlo – Oberhausen – Dortmund – Bad Oeynhausen

## Knutepunkter

}

|}

## Eksterne lenker
Lindstrøm & Prins Thomas

**Lindstrøm & Prins Thomas** er navnet på samarbeidet mellom de to norske DJ-ene Lindstrøm (Hans-Peter Lindstrøm) og Prins Thomas (Thomas Moen Hermansen). De spiller musikk i sjangeren electronica/house og har gitt ut tre album sammen samt et remiksalbum. 

Duoen startet samarbeidet med albumet *[[Lindstrøm & Prins Thomas (album)|Lindstrøm & Prins Thomas]]* fra 2005, et album de ble nominert til Alarmprisen 2006 i klassen klubb for. Deres andre album, *[[II (album)|II]]*, ble gitt ut i 2009 og ble nominert til Spellemannprisen 2009 i klassen elektronika. I 2020 ga de albumet *III*, deres tredje album sammen, og ble også for det nominert til Spellemannprisen i klassen elektronika. 

## Diskografi
* *[[Lindstrøm & Prins Thomas (album)|Lindstrøm & Prins Thomas]]* (2005)
* *[[Reinterpretations]]* (2007) remix av albumet *Lindstrøm & Prins Thomas*
* *[[II (album)|II]]* (2009)
* *III* (2020)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Europavei 31

**Europavei 31** går mellom Rotterdam i Nederland og Ludwigshafen i Tyskland. Veiens lengde er 538 km.

Trasé fastlagt av UNECE: Rotterdam – Gorinchem – Nijmegen – Goch – Krefeld – Köln – Koblenz -
Bingen – Ludwigshafen.

## Knutepunkter

}

|}

## Eksterne lenker
Matamata (skilpadde)

**Matamataen** er en skilpadde som regnes til familien halsvendere og er utbredt i det nordlige Sør-Amerika.

Mens de fleste skilpadder leter aktivt etter byttedyr, ligger matamataen og venter på bytter i grunt, gjørmete vann, med det bermekelsesverdige kundrete skallet som kamuflasje. Øynene på det trekantete hodet er små, men matamataen har store ytre trommehinner og følsomme hudfliker som sanser byttedyrenes bevegelser med. Den har også en snorkelaktig nese som gjør at den kan puste uten å måtte gå opp til overflaten. Hunnen legger opptil 28 egg om gangen.

## Utseende
* *Lengde: 30–45 cm*
* *Ynglemåte: Egg*
* *Levested: I vann*

## Eksterne lenker
* 
* Nettstedet Anmialdiversity: http://animaldiversity.ummz.umich.edu/accounts/Chelus_fimbriatus
Bønsnes

**Bønsnes** er ei grend i Hole kommune, Buskerud. Grenden kan sies å dekke den ytterste odden på Røyse, fra der landskapet på halvøya har sunket ned mot Tyrifjorden. Grenden er mest kjent for sin middelalderkirke, Bønsnes kirke. Ytterst på Bønsnestangen finnes også en kommunal badeplass. Landskapet er preget av jordbruksarealer, der korn- og grønnsakproduksjon er betydelig. Bebyggelsen består for det meste av gårdsbruk og privatboliger.

## Bønsnesgårdene
Det finnes også en gård med navnet Bønsnes, første gang nevnt i et diplom fra 1457. Gården ser ut til å være delt alt på den tiden, da den nevnes som *Nordre Bønsnes* (også kjent som *Lille Bønsnes*). En annen er *Østre Bønsnes* (også kjent som *Store Bønsnes*). Man har antatt at kirken og stedet er oppkalt etter den gamle storgården, som trolig er en urgård.

Professor Hjalmar Falk mente at den opprinnelige navneformen var Bønshusnes. Ordet «bønnehus» ble brukt av oslobispen i 1394 i en sak fra Eidskog. Sagnet fortalte at Olav den hellige hvilte der i 1029 på flukt fra landet. Derfor ble det satt opp et stort kors som var fjernet da bispen var der. Han ville ha et nytt kors reist, og «et bønnehus» like ved for pilegrimene. Dette skulle vedlikeholdes av inntektene fra pilegrimene.

## Olav den hellige
Kong Olav Haraldsson, som falt i slaget på Stiklestad i 1030, vokste etter tradisjonen opp hos sin stefar Sigurd Syr på Bønsnes. Han ble helgenkåret i Nidaros i 1031. St. Olavs skrin i Nidarosdomen var et viktig nordisk valfartssted i nær fem hundre år fram til reformasjonen i 1537.

## Se også
* Bønsnes kirke
* Frognøya
* Gomnes
* Leinestranda
* Onsakervika

## Referanser
Fylkesvei 6476

**Fylkesvei 6476** (**Fv6476**) går mellom Madsvågen og Uttian i Frøya.

Før Trøndelag fylke ble opprettet 1. januar 2018 hadde veien betegnelsen Fylkesvei 451 (Sør-Trøndelag).

## Kommuner og knutepunkter

## Eksterne lenker
* Vegvesenets vegkart 
* 

rveien|til
Big Mac-indeks

**Big Mac-indeksen**, på engelsk kalt *Big Mac Index*, er en uformell måte å måle kjøpekraftsparitet (*purchasing power parity*) (PPP) mellom to valutaer og gir en pekepinn på i hvilken grad valutamarkedene sørger for at varer koster det samme i forskjellige land. The Economist sier at den – *forsøker å gjøre valutavekslingsteori mer fordøyelig*.

Selv om indeksen forsøker å måle verdien av et produkt som er identisk i alle land der den serveres (en burger med brød og tilbehør), har den sine mangler: Den tar ikke hensyn til forskjeller i prisen for arbeidskraft og driftskostnader som kreves for å produsere Big Macs i forskjellige økonomier. (I land med høyere lønninger, vil prisen på en Big Mac være høyere.) Den tar heller ikke hensyn til hvordan McDonald's oppfattes sosialt: I noen land anses kjeden for å være en relativ luksus. Mens fattige amerikanere gjerne spiser hos McDonald's ofte, fordi det er mat de har råd til, kan kjedens produkter være så dyre i andre markeder at de fattige ikke har råd til dem.

## Oversikt
Big Mac-indeksen ble introdusert i *[[The Economist]]* i september 1986 av Pam Woodall som en humoristisk illustrasjon og har siden vært publisert årlig. Indeksen er opphavet til det engelske ordet **burgernomics**.

## Referanser


## Eksterne lenker
* The Big Mac Index index page  &mdash; inneholder Big Mac-indeks-data tilbake til 1997 (Economist.com-abonnement nødvendig for detaljer)
* The Hamburger Standard – BigMac Index Table
* Big Mac versus iTunes Aplia
* Global Investor Article on Big Mac Index - Diskuterer opprinnelse og viktighet for internasjonale investorer  - 9. februar 2007
Uttian

**Uttian** er en øy i Frøya kommune i Trøndelag. Folketallet ligger på vel 150. Øya har forbindelse til fast-Frøya med fylkesvei 451 og Uttibrua som ble åpnet i 1974. Brua kom som en følge av mange års befolkningsnedgang og hele øya var truet med avfolkning. Etter bruåpningen opplevde øya ny innflytting og næringsutvikling, blant annet innenfor fiskeoppdrett, selv om øya mistet skolen, postkontoret og dagligvareforretningen.

Øya er flat og har sparsomt med vegetasjon. Derfor er den utsatt for vind og vær. Vegetasjonen er hovedsakelig lyng og gress.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Uttian grendalag 
* Miljølære.no
Røsholmstranda

**Røsholmstranda** er en offentlig kommunal sandstrand med badeplass, beliggende i et friområde på **Røsholmen** nord i innsjøen Tyrifjorden, i Ringerike kommune, Buskerud. Veien som fører inn til friområdet fra fylkesvei 2858 (Busundveien) har samme navn – Røsholmstranda (fra 1978). Plassen har egen kafé med enkel bevertning i badesesongen, med åpningstider som kan være litt avhengig av været.

Området ligger fysisk lengst nord (innerst) i fjordarmen som kalles Nordfjorden, og selve stranden strekker seg fra Karlsrudtangen naturreservat, ved utløpet av Sogna i vest, til spissen av Averøya naturreservat, ved utløpet av Storelva i øst. De to naturreservatene har ramsarstatus og inngår i Tyrifjorden våtmarkssystem IBA.

Strandområdet er lett skrånende, romslig og består for det meste av fin sand med furuskog innerst, samt noe flaberg i et mindre område av stranden. Tyrifjorden er langgrunn i dette området, så badeforholdene passer ypperlig for barnefamilier. Ikke alle deler av den flere kilometer lange sandstranden er imidlertid like tilgjengelig og egnet for bading, både på grunn av naturreservatene i hver ende, beiterettigheter nær Averøya naturreservat, samt et fåtall hytter av eldre årgang mot Karlsrudtangen naturreservat.

Tilkomst til Røsholmstranda går via veien med samme navn, som tar av fra fylkesvei 2858 ved Snyta og ender ved snuplassen på Røsholmen, der det både parkeringsplass for biler og kommunalt sanitæranlegg. Røsholmen består av et gressbevokst kommunalt friområde på et platå cirka 12,5 meter over vannspeilet på Tyrifjorden. Platået har flere tilkomstmuligheter ned til strandområdet via bratte stier, hvorav én er noe slakere, asfaltert og har rekkverk, med tanke på bevegelseshemmede (herunder også rullestol- og rullatorbrukere).

Det er lov å campere på det kommunale friområdet på Røsholmen, i henhold til bestemmelsene i Friluftsloven (altså maksimalt i to døgn), men ikke nærmere enn 150 meter fra bebyggelsen i området. Vilkårene for å overnatte der er anvist på egen infotavle (engelsk, tysk og norsk) ved innkjørselen til området. Bobiler på overnattingsvisitt er anvist til et eget område. Ringerike og Hole Røde Kors (som har en 20 års leieavtale med Ringerike kommune om drift av området) administrerer organisert leie og lån av friområdet, som derfor kan være stengt for annen overnatting til tider. Det har blant annet vært tradisjon for å arrangere et større Amcar-treff der årlig, i forbindelse med en sommerlig weekend.

## Fotogalleri

Rosholmstranda_2.jpg|Røsholmstranda mot Averøya naturreservat og Finnemarka.
Rosholmstranda_3.jpg|Røsholmstranda mot Storfjorden og Vikersund.
Rosholmstranda_4.jpg|Røsholmstranda mot sør Tyristrand og Holleia.
Rosholmstranda_5.jpg|Røsholmstranda mot Karlsrudtangen naturreservat, Ask og Holleia.


Rosholmstranda_flaberg.jpg|Flabergene på Røsholmstranda.
Rosholmstranda_solnedgang.jpg|Solnedgang på Røsholmstranda.
Rosholmstranda_kafe.jpg|Kafébygget på Røsholmstranda, med sanitæranlegget.
Rosholmstranda_infotavle.jpg|Infotavla ved innkjøringen til Røsholmstranda.


## Referanser
Operasjon Løvsprett

***Operasjon Løvsprett*** er en norsk militærkomedie fra 1962. Filmen er i hovedsak innspilt på Lahaugmoen. Filmen var en publikumssuksess ettersom den solgte 1,6 millioner kinobilletter. Dette innebærer at filmen er norgeshistoriens nest bestselgende film. Filmen fikk også en oppfølger i 1964 som het Operasjon Sjøsprøyt.

Filmen er Norges tredje 35mm spillefilm i farger, hvor Ivo Caprino sin dukkefilm Musikk på loftet/En dukkedrøm fra 1950 var den første norske fargefilmen (laget med systemet Gevacolor) i kinoformatet 35mm. Etter denne laget Caprino også sin eneste spillefilm med mennesker og dukker "Ugler i Mosen" fra 1959 hvor denne også ble laget i farger.

Tempoet på ***Operasjon Løvsprett*** var også høyere enn tidligere, ettersom den hadde 1100 scener (mot det som var vanlig da, på rundt 400).

## Handling
En rekke svært forskjellige menn er innkalt til tre ukers repetisjonsøvelse på Haglemoen. Den ene like bemerkelsesverdig som den andre. Vi har den livsglade selgeren Goggen Rask (Rolf Just Nilsen), bilreparatøren Bottolph Johansen (Arve Opsahl) som går under navnet Drømmeren, og skipsrederen Rieber-Larsen jr. (Odd Borg). En uregjerlig gjeng som major Kampstrup (Tore Foss) har vanskelig for å holde orden på – og beholde i leiren idet de melder seg syke og vil bli tatt hånd om av sykepleierne Bitten (Anita Thallaug) og Florence (Sølvi Wang). De gjør sitt beste og kommer gjennom den store feltmanøveren, etter utallige forviklinger og komiske situasjoner.

Filmen ble utgitt på DVD 11. februar 2004.

## Sang
* «Brother Bill» (Tony Hatch-Per Gunnar Jensen) – fremført av Ray Adams

## Skuespillere
* Rolf Just Nilsen som Goggen Rask, selger og korporal
* Arve Opsahl som Bottolph Johansen, bil-repratør
* Odd Borg som Rieber-Larsen jr., skipsreder
* Arne Bendiksen som Kenny.
* Per Asplin som Lars Uppengen, gårdbruker
* Kari Sundby som Margot Uppengen, gårdbruker-kone
* Oddvar Sanne som Odd, menig romkamerat
* Erik Lassen som Sersjant Røyse
* Sølvi Wang som Oversøster Florence
* Anita Thallaug som Søster Bitten
* Unni Bernhoft som Molly.
* Kari Diesen som moren til Bottolph.
* Tore Foss som Major Kampstrup
* Carsten Byhring som Kaptein Bjerke.
* Arvid Nilssen som assistent.
* Leif Enger som Generalen.
* Rolf Sand som Løytnant Sem.
* Sverre Holm som Fenrik Viker.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Operasjon Løvsprett vignett (norsk film)
* NFI: Filmbutikken: Operasjon Løvsprett
Lodovico Antonio Luca Adorno

**Lodovico Antonio Luca Adorno** (kinesisk: 魯類斯, *Lu Leisi*; født 28. august 1655 i Genova i Italia, død 20. desember 1699 i Goa i India) var en katolsk kinamisjonær tilhørende jesuittordenen.

Han reiste ut fra Europa til Kina i april 1690, og virket i Ganzhou i Jiangxi. Etter en sykdomsperiode fikk han reise tilbake til Macao, og i 1694 kom han helt tilbake til Goa, der han virket som misjonær til sin død kort etter.  Nokså mange av de europeiske misjonærer slet med å tilpasse seg Kina helsemessig. Særlig på landet og i utkantstrøkene var de sanitære forhold dårlige; utilstrekkelige midler og dermed mangel på medisiner og feilernæring skapte problemer. Mange vestlige misjonærer ble syke; hele 51 døde før de var fylt femti år, som pater Adorno som bare ble 41 år.

## Referanser


## Litteratur
* Louis Pfister: *Notices biographiques et bibliographiques sur les jésuites de l'ancienne mission de Chine, 1552-1773*, vol. 2 (Nendeln: Kraus Reprint, 1971), 633-5.

## Se også
*Liste over kinamisjonærer tilhørende jesuittordenen
Nikolaus Fiva

**Nikolaus Fiva** eller *Xu Risheng*, *Zuoheng* (født 20. mars 1609 i Fribourg i Sveits, død 1640 i Hangzhou i Kina) var en katolsk kinamisjonær tilhørende jesuittordenen. 

Han var tysktalende sveitser. Han reiste ut fra Europa til Kina i april 1635, og ankom Kina i 1638. Hans misjonærvirke var i Nanjing og i Hangzhou. 

## Se også
* Liste over kinamisjonærer tilhørende jesuittordenen

## Litteratur
* Louis Pfister: *Notices biographiques et bibliographiques sur les jésuites de l'ancienne mission de Chine, 1552-1773*, Chang-hai, 1932-1934 (Nendeln: Kraus Reprint, 1971)
Leif Enger

**Leif Enger** (1900–1977) var en norsk skuespiller.

Enger medvirket i en rekke innspillinger for Radioteatret. Han var også en flittig brukt filmskuespiller, og medvirket i over 20 produksjoner. Blant de mest kjente filmene er *[[Operasjon Løvsprett]]*, *[[Sult (film)|Sult]]* og *[[Englandsfarere]]*.

## Filmografi
* 1970 – *[[Balladen om mestertyven Ole Høiland]]* – Herre i selskap 
*1969 – *[[Olsen-Banden operasjon Egon|Olsenbanden - Operasjon Egon]]* – Mistenkelig herre 
*1968 – *[[De ukjentes marked (film)|De ukjentes marked]]* – Laseth, uteligger 
* 1966 – *[[Sult (film)|Sult]]* (ikke kreditert) 
*1964 – *[[Nydelige nelliker]]* – Harry 
*1964 – *[[Klokker i måneskinn]]* – Kunsthandleren, 'Journalistens fortelling' 
*1962 – *[[Operasjon Løvsprett]]* – Generalen 
*1961 – *[[Oss atomforskere i mellom]]* 
*1960 – *[[Millionær for en aften]]* 
*1958 – *[[Bustenskjold]]* 
*1958 – *[[På tokt med Terna]]* 
*1957 – *[[Peter van Heeren]]* 
*1953 – *[[Peter Pan (1953)|Peter Pan]]* (amerikansk animasjonsfilm) – Georg Darling, indianerhøvdingen (norske stemmer)
*1952 – *Veslefrikk med fela* – Lensmannen
*1951 – *[[Alice i Eventyrland (1951)|Alice i Eventyrland]]*
*1951 – *[[Storfolk og småfolk]]* – en av tjenerne
*1948 – *[[Trollfossen (film)|Trollfossen]]* – Sjåføren 
*1946 – *[[Gøy og gammen|Bongo]]* – Kjempen Willy
*1946 – *[[Vi vil leve]]* 
* 1946 – *[[Englandsfarere]]* – Jacob Vollen 
* 1941 – *[[Den forsvundne pølsemaker]]* – ingeniør Barratt
*1941 – *[[Gullfjellet (film)|Gullfjellet]]* – Larsen 
* 1934 – *[[Op med hodet]]* – Skuespiller
*1933 – *[[Jeppe på bjerget (1933)|Jeppe på bjerget]]* – Musicus 
* 1923 – *[[[[Strandhugg paa Kavringen]]]]* –  Skurken

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Walter Ignazio de Monte

**Walter Ignazio de Monte** (opprinnelig **Sonnenberg**) eller *He Najue*, *Guxiu* (født 20. juli 1612 i Luzern i Sveits, død 30. juli 1680 i Fuzhou i Jiangxi i Kina) var en katolsk misjonær tilhørende jesuittordenen. 

Han var tysktalende sveitser. Han ankom Mexico i februar 1643 og Manila på Filippinene i august samme år. Der var virket han i mange år, og det var der han tok *de Monte* som nytt etternavn. I 1678 dro han sammen med patrene Irigoyen og Gayoso til Amoy i Kina – det var en dramatisk reise fordi han krysset grensen mellom maktområdene til Koxinga og mandsjuene. Senere dro han videre til misjonene i provinsen Jiangxi. 

## Se også
* Liste over kinamisjonærer tilhørende jesuittordenen

## Litteratur
* Louis Pfister: *Notices biographiques et bibliographiques sur les jésuites de l'ancienne mission de Chine, 1552-1773*, Chang-hai, 1932-1934 (Nendeln: Kraus Reprint, 1971)
Belgorod

**Belgorod** (russisk: Бе́лгород) er en by og administrativt senter i Belgorod oblast i Russland. Den ligger ved elva Donets, rundt 570&nbsp;km sør for Moskva og bare 40&nbsp;km nord for grensa til Ukraina. Innbyggertall: 337&nbsp;030 (folketelling 2002).

Navnet *Belgorod* er (i likhet med Beograd i Serbia) slavisk for «hvit by». Byen ligger i et område rikt på kalkstein. 

## Historie
Bosetningen blir første gang nevnt i 1237, da den ble jevnet med jorden av Batu Khans horder. I 1596 ble den grunnlagt på ny etter ordre fra Boris Godunov som et av mange fort som ble bygget for å forsvare Russlands sørgrenser mot Krimtatarene.

Etter at den russiske grensen ble flyttet lenger mot sør forfalt festningen, og byen ble lagt inn under Kursk. Peter den store besøkte den like før slaget ved Poltava, og et dragon-regiment ble stasjonert i byen frem til 1917.

Under slaget ved Kursk var landsbyen Prokhorovka i Belgorod oblast åsted for historiens største stridsvognslag den 12. juli 1943. Blant minnesmerkene over andre verdenskrig er Belgorod Diorama og en stor katedral i Prokhorovka.

Belgorod er det administrative, industrielle og kulturelle senter for Belgorod oblast, som ble opprettet i 1954. Blant byens høyere utdanningsinstitusjoner er *Belgorod Sjukhov statlige teknologiske universitet*, *Belgorod statlige universitet*, *Belgorod jordbruksakademi* og *Belgorod finansielle akademi*.

Belgorod lufthavn ligger 4&nbsp;km nord for byen.

## Kjente personer fra Belgorod
* Svetlana Khorkina (født 1979) &ndash; turner, dobbelt olympisk mester
* Aleksandr Belenov (født 1986) &ndash; fotballspiller
* Aleksej Sjved (født 1988) &ndash; basketballspiller

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Belgorod Sjukhov statlige teknologiske universitet
SOAP

**Simple Object Access Protocol** (**SOAP**) er en plattformuavhengig protokoll for utveksling av XML-baserte meldinger i datanettverk. SOAP danner grunnlaget for vevtjenester (elektroniske tjenester over verdensveven/«World Wide Web»). Vanligvis brukes HTTP- eller HTTPS-protokollen til å overføre meldingene. 

SOAP ble utviklet i 1998 av Dave Winer, Don Box, Bob Atkinson, og Mohsen Al-Ghosein med støtte fra Microsoft. Den første versjonen av SOAP ble publisert av W3C i desember 2001, og den nåværende versjonen (1.2) kom 24. juni 2003.

## Se også
* Representational state transfer (REST), alternativ arkitektur til SOAP
* gRPC, alternativ arkitektur til SOAP
French Open 1984

**French Open 1984** ble spilt mellom 28. mai og 10. juni på Roland Garros-stadion i Paris. French Open er en Grand Slam-turnering i tennis på grus. Ivan Lendl vant singleturneringen for herrer og Martina Navrátilová vant dametittelen, hun vant også damedoublen sammen med Pam Shriver. Doubletittelen i herreturneringen ble vunnet av det franske paret Henri Leconte og Yannick Noah. Anne Smith vant mixeddoublen sammen med Dick Stockton begge fra USA. 

## Menn
### Kvartfinaler

### Semifinaler

### Finale

## Kvinner
### Kvartfinaler

### Semifinaler

### Finale

## Eksterne lenker
* French Open PDF Menn, Kvinner
* ITF Menn , Kvinner
Herrens Veier

***Herrens Veier*** er den mest brukte sangboka i menigheten Brunstad Christian Church. Utgave nummer 8 utkom på norsk i 2007 og inneholder 472 sanger. Den åttende utgaven er utgitt på 15 forskjellige språk og er per 2022 planlagt utgitt på ytterligere ett språk. Til sangboken med sangtekstene hører også notebøker som er felles for alle språk, der melodiene er arrangert for instrumenter som er stemt i ulike tonearter.

Den første utgaven av *Herrens Veier* ble utgitt i 1914, og inneholdt 56 sanger. Sangbokas navn er hentet fra Bibelen, først og fremst fra Salme 138,5 der det heter: «Og de skal synge om Herrens veier for Herrens ære er stor». Til mange av sangene i sangboka er det brukt norske folkemelodier.

I 2021 lanserte Brunstad Christian Church appen SongTreasures, med sikte på å samle alle sangbøkene til trosamfunnet på ett sted. Brunstad Christian Church har også en sangbok som er beregnet spesielt på barn og unge og i familiesammenheng. Denne kalles for *[[Familiesangboka Mandelblomsten]]*.

## Omtale
Den amerikanske predikanten Lowell D. Streiker (født i 1939) har skrevet følgende om Brunstad Christian Churchs sangbøker i sin utgivelse *Levende tro: Sannheten om Smiths venner*:

## Sangbokens innhold (utvalg)

### Tilleggssanger

## Referanser
Brattingfoss kraftverk

**Brattingfoss kraftverk** er et vannkraftverk i Steinkjer kommune i Trøndelag. 

Kraftverket utnytter et fall i Støkkevedelva fra Holden til Follavatn. 

Holden er oppdemmet og magasinet reguleres mellom 302 og 292 moh. Dammen er fra slutten av 1930-tallet og blir rehabilitert i 2020.

Kraftverket har installert en francisturbin med ytelse på 11 MW. Midlere årsproduksjon er på 28 GWh.

Det er et kombinert kraft- og pumpeverk. Follavatn er et lite magasin, så i flomperioder pumpes vannet opp i det større magasinet Holden.

Vannet benyttes senere i Follafoss kraftverk.

Kraftverket eies og driftes av Nord-Trøndelag Elektrisitetsverk og var ferdig utbygget i 1955.

## Referanser


## Kilder
* 
* NVE vannkraftdatabase
* NTE Vannkraft