Gabriel-Marie Garrone

**Gabriel-Marie Garrone** (født 12. oktober 1901 i Aix-le-Bains i departementet Savoie i Frankrike, død 15. januar 1994 i Roma) var en av Den katolske kirkes kardinaler; han virket som erkebiskop i Frankrike og deretter som prefekt for Pavestolens kongregasjon for seminarer og universiteter.

## Biografi
### Utdannelse
Gabriel-Marie Garrone fikk sin høyere utdannelse ved Det pavelige universitet Gregoriana og Det pavelige franske seminar i Roma.

### Prest
I 1925 ble han presteviet. Frem til 1939 hadde han akademiske og pastorale stillinger i Chambéry erkebispedømme.

Han var kaptein i reserven i *97e RIA* og ble mobilisert i 1939 ved utbruddet av andre verdenskrig. Han ble tatt til fange av de invaderende tyskere og satt i tysk krigsfangenskap. Etter løslatelsen ved krigens slutt ble han rektor ved presteseminaret i Chambéry, en stilling han hadde til 1947.

### Biskop
Pave Pius XII utnevnte ham i 1947 til titularerkebiskop av Lemno, og koadjutor-biskop med etterfølgelsesrett i Toulouse erkebispedømme. Den 24. juni 1947 ble han bispeviet av koadjutorerkebiskop Emile Maurice Guerry av Cambrai; medkonsekratorene var biskop Frédéric Duc av bispedømmet Saint-Jean-de-Maurienne og hjelpebiskop  Alfred Ancel av Lyon. Han ble erkebiskop av Toulouse i 1956.

### Den romerske kurie
Etter å ha deltatt på Andre Vatikankonsil (1962&ndash;1965) ble han i 1968 pro-prefekt for Kongregasjonen for seminarer og universiteter. Fra denne posten hadde han innflytelse på det postkonsiliære reformarbeidet angjeldende prestekandidatenes studieordninger.

**Kardinal:** Pave Paul VI kreerte ham ved konsistoriet juni 1967 til kardinalprest, med Santa Sabina som titularkirke. Han ble prefekt for kongregasjonen, som samtidig skiftet navn til Kongregasjonen for katolsk utdannelse.

Garrone deltok på konklavet august 1978 og konklavet oktober 1978, som valgte henholdsvis pave Johannes Paul I og pave Johannes Paul II. Han mistet sin stemmerett ved pavevalg i 1981.

I mai 1982 ble han president for Det pavelige råd for kulturen, en stilling han satt i til 1988.

Han døde 15. januar 1994 i Roma, og ble først gravlagt på kirkegården Campo Verano, inntil hans gravmonument i den franske nasjonalkirken San Luigi dei Francesi stod ferdig.

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:

* Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
* Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
* Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
* Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
* Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
* Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
* Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
* Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
* Biskop Eugène-Charles-Joseph de Mazenod (1782-1861) *1832
* Kardinal Joseph Hippolyte Guibert (1802-1886) *1842
* Kardinal François-Marie-Benjamin Richard de la Vergne (1819-1908) *1872
* Erkebiskop François-Joseph-Edwin Bonnefoy (1836-1920) *1896
* Biskop Jean Baptiste Étienne Honoré Penon (1850-1929) *1911
* Biskop Alexandre Caillot (1861-1957) *1917
* Erkebiskop Emile Maurice Guerry (1891-1969) *1940
* Kardinal *Gabriel-Marie Garrone*

## Verker
* *L'action catholique, son histoire, sa doctrine, son panorama, son destin*, Fayard, 1958.
* *Pourquoi prier ?*, Privat, 1962.
* *Concile œcuménique Vatican II. Documents conciliaires*, Le Centurion, 1965.
* *Le Concile : orientations*, Les Éditions Ouvrières, 1966.
* *Que faut-il croire ?*, Desclée 1967.
* *Ce que croyait Thérèse de Lisieux*, Mame, 1968.
* *Ce que croyait Pascal*, Mame, 1969.
* *Qu'est-ce que Dieu ?*, 2° éd., Desclée, 1969.
* *L'Église : 1965-1972*, Le Centurion, 1972.
* *La Foi*, Le Centurion, 1973.
* *Aller jusqu'à Dieu*, Le Centurion, 1975.
* *Les prêtres*, Éditions Universitaires, 1975.
* *Marie, hier et aujourd'hui*, Le Centurion, 1977.
* *Ce que croyait Anne-Marie Javouhey*, Mame, 1979.
* *Je suis le chemin, la clé de la morale chrétienne*, Le Centurion, 1981.

## Referanser


## Litteratur
* «Gabriel-Marie Garrone», i *Internationales Biographisches Archiv* 14/1994 av 28. mars 1994, i Munzinger-Archiv

## Eksterne lenker
* Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church