open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Marians Pahars

**Marians Pahars** (født 5. august 1976) er en latvisk tidligere fotballspiller. Han er imidlertid mest kjent for tiden han spilte i den engelske klubben Southampton i perioden fra 1999 til 2006. Han har også spilt på det  fra 1996 til 2007, og deltok blant annet i den latviske troppen under EM i fotball 2004.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Billy Howerdel

**Billy Howerdel** (født 18. mai 1970 i New Jersey, USA) er grunnleggeren, gitarist, bassist, låtskriver og produsent for bandet A Perfect Circle. 

Før han startet A Perfect Circle jobbet han som gitartekniker for The Smashing Pumpkins, Faith No More, Nine Inch Nails, David Bowie, Guns N' Roses, Fishbone pluss en rekke andre band og artister.

Howerdel jobbet som roadie og *Pro Tools* tekniker for bandet Tool under innspillingen og turneen av albumet *Ænema*, hvor han da jobbet med vokalist Maynard James Keenan (som Howerdel allerede hadde møtt tilbake i 1992). Det var i denne perioden Howerdel lot Maynard James Keenan få lytte til noen av hans egne låter, som da resulterte i at Keenan tilbød seg å synge på sangene til Howerdel. Det var egentlig en kvinnelig vokalist Howerdel ønsket til sangene sine, men takket etterhvert ja til tilbudet Keenan hadde gitt ham.

I 1999 ble A Perfect Circle dannet av Howerdel og Maynard James Keenan. De startet innspillingen av sitt første album, *Mer de Noms*, samme år. Howerdel og Keenan spilte inn det meste av materialet til *Mer de Noms* i en garasje i Los Angeles, det var kun trommer som ble spilt inn i et profesjonelt studio.

Det er år siden A Perfect Circle utga sitt siste album, *eMOTIVe*, og Keenan har i intervjuer med det franske bladet *Rock Hard* sagt at: «A Perfect Circle har ikke bare et avbrudd, men er ferdige».

## Eksterne lenker
* 
* 
*
VM i friidrett 1995 – Maraton menn

Dette er de offisielle resultatene for øvelsen **Maraton herrer** ved **[[VM i friidrett 1995]]** som ble avholdt i Göteborg, Sverige lørdag den 12. august.  

Norge var representert av Terje Næss som ble nummer 19.

## Resultater

## Kilder
* Resultater
Michael Hicks Beach, 1. jarl St Aldwyn

**Michael Edward Hicks Beach, 1st Jarl St Aldwyn** (født 23. oktober 1837, død 30. april 1916), kjent som **Sir Michael Hicks Beach, Bt** fra 1854 til 1906 og som **The Viscount St Aldwyn** fra 1906 to 1915, var en britisk statsmann og politiker. Han var også leder for det konservative partiet i Storbritannia.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Hans Johanson Rise

**Hans Johanson Rise** var byfogd og gullsmed i Stavanger. Han er mest kjent for å ha laget signeten som dannet grunnlaget for Stavangers byvåpen. Det viser en avkuttet vinranke med tre blader og slyngtråder. Det har teksten SIGILLVM CIVITAT STAVANG – seglet til byen Stavanger. Det er trolig laget i 1591 eller noen år tidligere. Første gang vi vet at det er brukt i 1591.

Han var byfogd i Stavanger i 1590&ndash;1591. Han var trolig død i 1603.

Han er kjent for en rekke sølvarbeider.

## Kilder
* Lexow Hans Hendrich: Byseglet, Stavanger Aftenblad 30. august 1975
* Kvitrud Arne: Personer, familier og slekter i og i tilknytning til Stavanger i perioden 1400-1599, Stavanger, 2004
Astrid Roe

**Astrid Roe** (født 1949) er en norsk forsker. Hun har ledet Enhet for kvantiative utdanningsanalyser (EKVA) ved Universitetet i Oslo. 

Hun var tidligere rektor ved Einar Granum Kunstfagskole i perioden 1993-1996. Siden 1998 har Roe arbeidet med lesedelen i PISAundersøkelsene, og har forsket på lesevaner og lesekompetanse til norske elever særlig studert norske elevers lesekompetanse og lesevaner. Hennes studier har resultert i boken «Lesedidaktikk – etter den første leseopplæringen», som kom ut i 2008. 

Roe har bakgrunn som lærer og skoleleder i både grunnskole og i videregående skole. Roe debuterte som forfatter med norskboka «Muntlig norsk» i 1999. Senere har hun også medforfattet på bøkene som presenterer resultatene fra PISAundersøkelsene, «Rett spor eller ville veier?» fra 2004, «Tid for tunge løft» fra 2007, .

## Bibliografi i utvalg
* 2008: *Lesedidaktikk – etter den første leseopplæringen.* Universitetsforlaget, Oslo. ISBN 9788215009698
* 2007: *Tid for tunge løft – Norske elevers kompetanse i naturfag, lesing og matematikk i PISA 2006.* Medforfattere: Marit Kjærnsli, Svein Lie og Rolf Vegar Olsen. Universitetsforlaget, Oslo. ISBN 9788215011462
* 2004: *Rett spor eller ville veier? – Norske elevers kompetanse i naturfag, lesing og matematikk i PISA 2003.* Medforfattere: Marit Kjærnsli, Svein Lie, Rolf Vegar Olsen og Are Turmo. Universitetsforlaget, Oslo. ISBN 8215006035
* 1999: *Muntlig norsk.* Medforfatter: Frøydis Hertzberg. Universitetsforlaget, Oslo. ISBN 9788251838962

## Eksterne lenker
Svein Woje

**Svein Woje** (1942–2019), var en norsk teolog, norsklektor og skjønnlitterær forfatter. I sine romaner for voksne var han opptatt av å gi et nytt perspektiv på outsiderne i kirkens tradisjon. Dette gjorde han bl.a gjennom romanene om Judas Iskariot.  

I romanen om Maria Magdalena utfordret han ikke bare de tradisjonelle forestillingene om forholdet mellom Jesus og Maria, men også kvinnenes rolle i Jesusbevegelsen. Ut fra nyere skriftfunn fortalte Svein Woje en annerledes historie om Jesus.  
Woje har også utgitt tre diktsamlinger og en rekke bøker for barn og ungdom. Han har hatt mange produksjoner i Barnetimen for de minste: *Andungen Valdemand, Forden Fridtjof, Propellsnilene, Frode kommode, Frode kommode danser igjen, Jesus og den vesle kamelen, Verdens minste pappa* og* Tenkesteinen*. 

*Siste Reis* er en samling dikt han skrev de to siste årene han levde. De viser Sveins møte med de mørke tankene om møtet med slutten, men også lyset og kjærligheten han hadde og delte med alle han kom i kontakt med.  

## Bibliografi
;Dikt
* *Picnic i Getsemane* 1975. Cappelen
* *Tårnsvaler*. 1978. Luther
* *Hei Gud! Jordbærstrå fra paradishagen*. 1979. Gyldendal
* *Siste Reis* 2020. Borglund Forlag

;Barnebøker
* *Nurken og vennene hans*.  1977. Luther
* *Frode kommode*. Damm
* *Verdens minste pappa*. 1999. Gyldendal
* *Propellsnilene*. 2001. Gyldendal

;Ungdomsbøker
* *Ei luke mot Aqarius*. 1992. Gyldendal
* *Den magiske hånd*. 1994. Cappelen
* *Brev fra en engel*. 1996. Gyldendal
* *Sagaøya*. 2007 ( Gyldendal)

;Romaner
* *Nattens evangelium*. 1998. Gyldendal
* *Alexandria*. 1999. Gyldendal
* *Maria Magdalena og himmeltreet*.  2005. Borglund forlag
* *Bildene som skulle brennes.* 2015. Borglund forlag

;Sakprosa
* *[[Thomasevangeliet]]* 2000. Redaktør og utgiver. Borglund forlag. Også som lydbok
* *Jesus døde ikke på korset. Urevangeliet Q*. 2003.  Borglund forlag

;CD-produksjoner: 
* 1994. Tekstbidrag til *Trolltakter*.  

## Eksterne lenker
* Borglund.no, privat hjemmeside og eget forlag
*Presentasjon av Svein Woje i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider
Olaf Poulsen

**Olaf Poulsen** (1920–2008) var en norsk idrettsleder. Allerede som tenåring ble han valgt inn i styret i skøytegruppa i Oslo Idrettslag. I 1966 ble han medlem av styret Norges Skøyteforbund, han ble president i forbundet i 1969 og var president frem til 1973. I 1971 ble han styremedlem i  Det internasjonale skøyteforbundet, og der overtok han som president fra 1980, han virket som president helt frem til 1994. Han var også medlem av Den internasjonale olympiske komitéen fra 1992 til 1994. Han ble tildelt høyeste utmerkelse både i Norges Skøyteforbund (gullmerket) og i Det internasjonale skøyteforbundet (Honorary President).

## Eksterne lenker
* 
* Minneord om Olaf Poulsen på Norges Skøyteforbunds hjemmesider 
* ISU Comm. 1533 – Death of Mr. Olaf Poulsen
* www.nrk.no om Olaf Poulsen
Min Dag I Dag

**Min Dag I Dag** er et prosjekt i Norske Kvinners Sanitetsforening, N.K.S. 

Frem til 2008 var dette organisert som en egen stiftelse under navnet *Min Store Dag*. I 2008 ble stiftelsen oppløst. Stiftelsen ble opprettet av Ingrid Stange. Hun leder nå styringsgruppen for prosjektet. Cecilia Skavlan er prosjektleder. Logo for *Min Dag I Dag* er en firkløver, som henspiller på N.K.S. sin trekløver-logo og samtidig på et lykkekløver. *Min Dag I Dag* har som mål å skape store opplevelser for barn som har det vanskelig over tid.

## Eksterne lenker
* Nettsider
Trond Ivarson

**Trond Ivarson** var fogd, skipshøvedsmann og herre over Utstein kloster.  

## Fogden
Trond Ivarson møter vi som erkebiskopens fogd i Jemtland fra 1529 til 1534. I løpet av sommeren 1534 skiftet Trond Ivarson arbeidsgiver. Han blir Vincens Lunges medarbeider og flyttet til Bergen. 5. februar 1536 var Trond Ivarson igjen fogd  i Jemteland. Det kan være at dette dokumentet er feildatert. En annen forklaring ligger i at Vincent Lunge ble drept i januar 1536. Trond Ivarson mistet da sin arbeidsgiver, og kan igjen ha fått seg en stilling hos erkebiskopen. 18. mai 1537 var Trond Ivarson med og inntok Steinvikholmen festning fra erkebiskopen.

## Utstein kloster
24. august 1537 fikk Trond Ivarson Utstein kloster som forlening, mot å underholde munkene på klosteret. I 1539 angrep Christoffer Trondsen og hans ledsagere Utstein kloster. De tok fra Trond Ivarson alt han eide. De hadde også angrepet Stavanger bispegård ved pinsetider. Fra 1554 er Trond Ivarson omtalt som væpner – adelsmann.

## Skipshøvedsmannen
I 1557 var han fogd på Vardøhus. Han ble bidro da blant annet til å finne spioner som kunne sendes til Russland, hvor de skulle finne ut hva engelskmennene gjorde. I 1558 var Trond Ivarson høvedsmann for fem skip, som  skulle finne sjørøvere. Høsten 1558 sank et av kongens skip  med fem klokker fra Stavanger domkirke ved øya Håstein. Det var et rikt skip, som var bygd i Spania. Det er antatt at Trond Ivarson var med på dette skipet og druknet her. 

Etter sagnet sank båten på Klokkeskjær utenfor Håstein. På 1960- og 70-tallet fant man sju kanoner og skipsankeret mellom Klokkeskjær og Håstein.

## Familie
Trond Ivarson var gift med Sirit Dalesdatter. I 1559 flyttet hus fra Utstein og til Skagen 28 i Stavanger. Hun var trolig død i 1560. I tillegg til huset i Stavanger hadde de også et hus i Bergen. I en slektstavle fra 1500-tallet er Trond Ivarson ført som gift med Elisabet Torgersdatter. Dette må i så fall ha vært før Trond giftet seg med Sirit Dalesdatter.
VM i friidrett 1995 – Spydkast kvinner

Dette er de offisielle resultatene for øvelsen **Spydkast kvinner** ved **[[VM i friidrett 1995]]** som ble avholdt i Göteborg, Sverige den 6. august og 8. august med 31 deltagere.  

Norge var ikke representert i øvelsen.

## Resultater
### Kvalifisering
#### Gruppe A

#### Gruppe B

### Finalen

## Kilder
* Results
Edgar Burgess

**Edgar Richard Burgess** (1891–1952) var en britisk roer som deltok i OL 1912 i Stockholm.

Burgess ble olympisk mester i roing under OL 1912 i Stockholm. Han vant åtter sammen med Sidney Swann, Leslie Wormwald, Ewart Horsfall, James Angus Gillan, Arthur Garton,  Alister Kirby, Philip Fleming og Henry Wells (styrmann). Mannskapet på den seirende åtteren representerte *Leander Club*. I finalen møtte de en annen britisk båt med mannskap fra roklubben *New College*. Totalt deltok elleve båter fra åtte nasjoner og konkurransen ble avholdt i perioden 17 til 19. juli 1912.

## OL-medaljer
*  1912  Stockholm - **Gull** i roing, åtter  Storbritannia

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Solheimsbakke

**Solheimsbakke** er navnet på gårdsnummer 33 i Gaular kommune, Sogn og Fjordane. Gården ligger på nordsiden av Haukedalsvatnet og er den nordøstligste gården i kommunen. Den ligger innklemt mellom gården Solheim sin inn- og utmark, og det kan spørres hvorfor den har blitt utskilt som egen gård.

## Historisk
I matrikkelen fra 1667 står gården nevnt som *Solheim ødejord*, dette viser at gården har vært bosatt i høymellomalderen. Etter svartedauden og frem til 1660-tallet har gården sannsynlig blitt brukt som tilleggsjord til Solheim. 
Driften ved gården ble avviklet i 1970.

## Referanser
Bruneis riksvåpen

**Bruneis riksvåpen** har en framtredende plass i Bruneis flagg. Det ble første gang antatt 1932 og fikk sin nåværende utforming 29. august 1959. Våpenet har fem symbolske elementer i rødt: Flagget øverst, over den kongelige paraplyen, over to sammensatte vinger, to oppadløftede hender, og en oppadvendt halvmåne. På halvmånen er nasjonaldevisen skrevet i gull på arabisk: "Alltid til tjeneste under Guds veiledning". Nederst et rødt banner med gull arabisk skrift: "Brunei Darussalam", fredslandet Brunei.

Vingene symboliserer beskyttelse ved rettferdighet og fred. Halvmånen er et symbol for islam, statsreligionen. Hendene symboliserer regjeringens plikt til å beskytte befolkningen.

## Historisk utvikling

Fil:Emblem of Brunei (1932-1950).svg|Bruneis emblem 1932-1950
Fil:Emblem of Brunei (1950-1959).svg|Bruneis emblem 1950-1959


## Referanser
Borgarøya

**Borgarøya**, også kalt **lille Hatløya** er et gammelt handelssted som ligger i skjærgården ved Ulsteinvik, og er det eldste handelsstedet i Ulstein. Navnet kommer av at det har vært «borgere» her siden tidlig på 1600-tallet. Dette var folk som hadde løst «borgerbrev» og hadde rett til å reise langs kysten og drive handel. Stedet lå sentralt langs den gamle skipsruten mellom Bergen og Trondheim. Handelsmenn fra Bergen hadde varelager på øya og drev byttehandel av fisk og landbruksprodukt. På det meste var det 17 ulike bygninger her, og det var fast handel fram til 1880-årene da Ulsteinvik ble handelssenter. Fra 1860 var Hatløya, Borgarøya og Håkonsholmen egen skolekrets. Hovedhuset er fra 1700-tallet. Siden 1983 har Ulstein kommune forvaltet stedet etter at staten kjøpte øya med forkjøpsrett. I dag er Borgarøya et utfartssted og om sommeren har i perioder vært kafédrift på stedet.

## Referanser
Verdensrankingen i snooker 2008/2009

**Verdensrankingen i snooker 2008/2009** viser hvordan de 73 beste snookerspillerne i verden for sesongen 2008/2009 er rangert. 

Poengene er basert på spillernes prestasjoner de to foregående sesongene, altså sesongene 2006/2007 og 2007/2008.
 
## Rangeringen
Tork av deg fliret

***Tork av deg fliret*** er det femte musikkalbumet av sangeren og artisten Tønes utgitt i 2008.

## Sporliste
# «Velkommen heim» 2:59
# «Sidde i bilen» 3:22
# «Seminarblues» 3:33
# «Bjørnar Vigeland» 3:06
# «Arme riddara» 3:17
# «Gode senge» 4:36
# «Fjør i hatten» 2:29
# «Gris» 1:52
# «Yatzy» 2:34
# «Hellas» 4:15
# «Ilag» 3:07
# «Follt av blomma» 2:34
# «Littegrann» 3:55
# «Glede meg» 3:04
Solheim i Viksdalen

**Solheim** er en gård i Sunnfjord kommune, Vestland, den har gårdsnummer 34. Gården ligger på en høyde på nordvestsiden av Haukedalsvatnet. Den grenser mot gårdene Mosstad og Mosstadhaug i sør og vest og Hetle i nord.

Gården er inndelt i følgende bruk
* Bruk 1
* Bruk 2, delt fra bruk 1 i 1859
* Bruk 3, plassen *Pøyla* (først kalt *Pina*), delt fra bruk 1 i 1838
* Bruk 4, *Hinagarden* 
* Bruk 6
* Bruk 11, delt fra bruk 4 i 1957

## Historisk
* Solheim ble i 1490 etterlyst blant gårdene som lå under Munkeliv kloster. På denne tiden lå gården øde og eieren fikk ikke inntekter på den. Dette kan regnes som et sikkert tegn på at gården eksisterte før svartedauden. I 1553 er gården fortsatt ikke bosatt, men er underbruk til Vallestad.

## Annet
* Gårdsnavnet kommer av at gården har sol over horisonten hele året. 
* Geografisk lokasjon: 

## Litteratur
* Timberlid, Jan Anders (1998): *Bygdebok for Gaular Band IV, Gardar og folk. Viksdalen Sokn (s.397-415)*, Oslo. ISBN 82-994538-2-8
Hengeving

**Hengeving** (latin: *Phegopteris connectilis*) er en art bregner innenfor hengevingslekten i hengevingfamilien. 

Hengeving er en 10-50 cm høy, opprett bregne, som kjennes lett på at det nederste paret av primærfliker på bladplaten henger tydelig ned i forhold til de andre, derav navnet. Bladplaten totalt sett er ujevnt og svakt hvithåret, og under har bladnerven smale skjell. 

Bladet er dobbelt fliket, og på sekundærflikens underside sitter to rekker av brunaktige sporehushoper (sori), omtrent midt mellom flikkanten og midtnerven.

Jordstengelen er tynn og krypende og har både skjelldekke og behåring. Bladene er enkeltstående på opprette stengler, og bladstilken er ofte langt lengre enn bladplaten. Bladskaftet er brunt eller brunrødt nederst, og har hvitt hårdekke oppover på grønn stilk. 

Hengeving vokser i hele Norge, opp til  moh. på Hardangervidda og  moh. i Jotunheimen. Ellers vokser den i absolutt hele Skandinavia med Finland og Danmark, samt nordvest og nord på Island og ellers noe spredt i sør. Den finnes også på Færøyene.

## Eksterne lenker
* 
* Hengeving fra Kristin Viganders virtuelle flora.
Amédée Thubé

**Amédée Thubé** (født 8. desember 1884, død 29. januar 1941) var en fransk seiler som deltok under OL 1912 i Stockholm.

Thubé ble olympisk mester med den franske båten *Mac Miche* som vant 6-metersklassen foran den danske båten *Nurdug II*. Mannskapet på båten besto av Amédée Thubé, Gaston Thubé og Jacques Thubé. *Nurdug II* vant den første seilasen 20. juli foran *Mac Miche* og den 21. juli vant *Mac Miche* foran *Nurdug II*. I skilleracet som ble avholdt 22. juli, seiret den franske båten. Seks båter fra fem nasjoner deltok i 6-metersklassen.

## OL-medaljer
*  1912  Stockholm -  **Gull** i seiling, klasse 6 meter  Frankrike

## Referanser


## Eksterne lenker
*
VM i friidrett 1999 – Maraton menn

Dette er de offisielle resultatene for øvelsen **Maraton herrer** ved **[[VM i friidrett 1999]]** som ble avholdt i Sevilla, Spania lørdag den 28. august.  

Norge var ikke representert i øvelsen.

## Resultater

## Kilder
*Resultater på todor66.com
Filip Ericsson

**Filip Ericsson** (født 25. mai 1882, død 25. desember 1951) var en svensk seiler som deltok i OL 1912 i Stockholm. 
 
Ericsson ble olympisk mester med den svenske båten *Kitty* som vant 10-metersklassen. Mannskapet besto av Ericsson, Harald Wallin, Harry Rosenswärd, Carl Hellström, Herman Nyberg, Paul Isberg, Erik Wallerius og Humbert Lunden. Det var fire båter i 10-metersklassen, to svenske, en finsk og en russisk. *Kitty* vant begge seilasene som ble avviklet 20. og 21. juli utenfor kysten ved Nynäshamn. Sammenlagt kom den finske båten *Nina* på andreplass og den russiske *Gallia II* tok bronse.

## OL-medaljer
*  1912  Stockholm -  **Gull** i seiling, klasse 10 meter  Sverige

## Eksterne lenker
*
Bodil Hjelmeset

**Bodil Hjelmeset** (født 1978) er en norsk tidligere friidrettsutøver (spydkast). Hun representerte Fjellhug/Vereide IL i de aldersbestemte klassene, og er i dag medlem av Gloppen Friidrettslag.

## Bakgrunn
Hun vokste opp på gården Hjelmeset ved Sandane lufthavn, mot vest i kommunen på nordsida av Gloppefjorden, nær Anda. Hun er yngst av fire søsken i en aktiv idrettsfamilie, der alle har drevet med friidrett, men ingen på så høyt nivå som Bodil. Hun er søskenbarn på begge sider av verdensmester i langrenn, Odd-Bjørn Hjelmeset, og hans bror langrennstreneren Roar Hjelmeset. Bodil Hjelmeset føyer seg inn i rekken av gode kastutøvere fra Gloppen kommune. Hun gikk idrettsfag ved Firda vidaregåande skule, og med tilretteleggingen hun fikk der, tok hun steget opp i norgestoppen.

Hjelmeset har siden tatt utdannelse som førskolelærer og arbeider i barnehage.

## Idrettskarriere
Hjelmeset var lenge allsidig, og har kombinert friidrettssatsingen med håndballspill for Gloppen Håndballklubb (GHK). Tidlig viste hun å ha en god kastarm for spyd. Hun tok sin første NM-medalje for seniorer med bronse i 2000. Hun fulgte deretter opp med fem påfølgende andreplasser i NM fra 2001 til 2005. Hennes personlige rekord i spydkast er 51,96 meter satt under et stevne i Kuortane, Finland 17. juni 2001. Resultatet gjør henne til Norges 23. beste spydkaster gjennom tidene (per januar 2023).

### NM-medaljer

## Se også
* Liste over kjente elever ved Firda videregående skole

## Referanser
Beringia

**Beringia** defineres som land- og havområdene mellom elvene Lena i Russland og Mackenzie i Canada. Det strekker seg nordover til Tsjuktsjerhavet og sørover til sørspissen av Kamtsjatkahalvøya. Området omfatter Tsjuktsjerhavet, Beringhavet, Beringstredet, Tsjuktsjer- og Kamtsjatkahalvøyene i Russland, samt Alaska i USA og Yukon i Canada.

I de store istidene i pleistocen har mye vann blitt bundet opp i innlandsis, og det globale havnivået har sunket med 100–135 m. I disse periodene har det oppstått en landforbindelse mellom Asia og Nord-Amerika, **Beringlandbrua**. Man tror at de første menneskene som bosatte seg i Amerika ankom denne veien. Landbrua var på det meste rundt 1600 km brei, og lå der hvor Beringstredet ligger i dag, altså mellom dagens Alaska og Sibir.

Beringia ble navngitt og avgrenset av den svenske botanikeren Eric Hultén i 1937.

Landbrua var dekka av mammutsteppe med et rikt dyreliv, som ullhåret mammut, hest, saigaantilope, steppebison, rein og moskusfe. I løpet av istida var Beringia, som det meste av Sibir og nordlige og nordøstlige Kina, ikke isdekket. Selv om klimaet var kaldt, var det for lite nedbør til å danne et varig snødekke som kunne utvikle seg til isbreer.

Landbruer mellom Asia og Nord-Amerika har også oppstått flere ganger før i dette området helt tilbake til sein kritt for 70 millioner år siden. Planter og dyr er blitt utvekslet mellom verdensdelene både her og via landbruer over Nord-Atlanteren. Landbruer over Beringstredet er årsaken til at mange planter har en disjunkt utbredelse i vestlige Nord-Amerika og Øst-Asia, for eksempel *[[Douglasgranslekten|Pseudotsuga]]* og *[[Skunkkala|Lysichiton]]*.

## Referanser
Tina Fey

**Elizabeth Stamatina «Tina» Fey** (født 1970) er amerikansk skuespillerinne, manusforfatter og komiker. Hun er blitt hedret med Emmy Award, Golden Globe Award og Screen Actors Guild Award for sitt arbeid. Høsten 2008 fikk hun oppmerksomhet også på grunn av sine Sarah Palin-parodier i amerikanske massemedier.

Ellers er hun blitt kjent fra sitt arbeid med og i TV-serien  *[[30 Rock]]*, en situasjonskomedie løst basert på hennes erfaringer på *[[Saturday Night Live]]*.

I 2015 hadde komiserien *[[Unbreakable Kimmy Schmidt]]* premiere på Netflix. Serien var skrevet og produsert av Tina Fey og Robert Carlock, og i sesong 2 spilte Tina Fey også hovedpersonen Kimmy Schmidts psykiater Andrea Bayden.

## Filmografi
* A Haunting in Venice (2023)
* Sjel (2020)
* Whiskey Tango Foxtrot (2016)
*  (2013)
* Megahjerne (2010)
* Date Night (2010)
* Baby Mama (2008)
* Ponyo på klippen ved havet (2008)
* The Hot Chick (2002)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Dietrich Nikolaus Winkel

**Dietrich Nikolaus Winkel** (født 1777, død 1826) var en hollandsk oppfinner av metronomen. 

Han patenterte ikke sin ide, og dermed ble oppfinnelsen i 1816 stjålet av Johann Nepomuk Mälzel. Derfor får Mälzel ofte ukorrekt æren for å ha oppfunnet metronomen.

## Referanser
Zherong

**Zherong** (kinesisk: 柘荣县; pinyin: *Zhèróng Xiàn*) er et fylke i provinsen Fujian i Folkerepublikken Kina. Det ligger i byprefekturet Ningde.

Befolkningen var  i 1999.

## Kommunikasjoner
Kinas riksvei 104 løper gjennom fylket. Den begynner i Beijing, løper sørover via Dezhou og så til Jinan, Xuzhou, Nanjing, Hangzhou, Wenzhou og ender i Fuzhou.

## Referanser
Zhouning

**Zhouning** (kinesisk: 周宁县; pinyin: *Zhōuníng Xiàn*) er et fylke i provinsen Fujian i Folkerepublikken Kina. Det ligger i byprefekturet Ningde.

Befolkningen var på  innbyggere i 1999.

En hovedattraksjon i fylket er Jiulongjifallene. I fylket ligger også Zhouning-demningen i elva Muyangxi.

## Referanser


## Eksterne lenker
*  Hjemmeside
Fuliang

**Fuliang** (kinesisk: 浮梁县; pinyin: *Fúliáng Xiàn*) er et fylke i provinsen Jiangxi i Folkerepublikken Kina. Det ligger i byprefekturet Jingdezhen.

Befolkningen var på  innbyggere i 1999.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Hjemmeside
Liancheng

**Liancheng** (kinesisk: 连城县; pinyin: *Liánchéng Xiàn*) er et fylke i provinsen Fujian i Folkerepublikken Kina. Det ligger i byprefekturet Longyan.

Befolkningen var på  innbyggere i 1999.

## Administrative enheter
**Storkommune:**
* Lianfeng;  
**Kommuner:**
* Beituan (北团镇), Gutian (姑田镇), Pengkou (朋口镇), Yingxi (营溪镇), Xinquan (新泉镇), Miaoqian (庙前镇).

## Samferdsel
Den viktige jernbanelinjen Jingjiubanen har stoppested her på sin ferd fra Beijing vestbanestasjon til Kowloon i Hongkong. Denne linjen løper gjennom blant annet Hengshui, Heze, Shangqiu, Xinzhou, Jiujiang, Nanchang, Heyuan, Huizhou og Shenzhen.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Liancheng fylke 
* Liancheng Sibao diaoban yinshua jidi 
* Sibao
Kjell O. Kran

**Kjell Olav Kran** (født 10. august 1937 i Oslo) er en norsk siviløkonom, næringlivsleder og tidligere president i Norges Idrettsforbund. 

Han ble utdannet *[[Lic. Oec.]]* ved Universitetet i St. Gallen i Sveits i 1963. Kran var administrerende direktør i ABC Bank 1987–1996 og styreleder i Statoil 1996–1999. Han har også vært konsernsjef i Sparebanken NOR og viseadministrerende direktør i Norcem. Kran var president i Norges Idrettsforbund og Olympiske Komité i perioden 1999–2004. Han gikk i 2004 av som idrettspresident etter at det ble klart at det bokførte underskuddet for 2003 var på 35,9 millioner kroner. Karl-Arne Johannessen overtok stillingen etter Kran. 

I 1995 fikk Kran utmerkelsen «årets leder» av tidsskriftet *[[Økonomisk Rapport]]*.

Kran har vært aktiv håndballspiller i norsk og sveitsisk serie. Han har vunnet flere junior-NM-titler i tennis, og har spilt ungdomslandskamper i bandy. Han var i ti år formann i Golia Tennisklubb, og har vært oppmann for både tennis og bandy i Bestum IF. Under Vinter-OL 1994 var han medlem av en ressursgruppe.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Lotharingia

**Lotharingia** (latin: *Lotharii regnum*) var et kongedømme i Vest-Europa i tidlig middelalder som etterfulgte det karolingske rike. Det besto av dagens Nederland, Belgia, Luxembourg, Nordrhein-Westfalen (Tyskland), Rheinland-Pfalz (Tyskland), Saarland (Tyskland), og Lorraine (Frankrike). Det har navn etter Lothar II som fikk de midtre delene av Frankerriket og deler av Italia etter sin far, Ludvig I. Da faren Lothar døde i 855 ble hans rike delt mellom hans sønner. Dette kunstferdige riket eksisterte fra 855 og til begynnelsen av 900-tallet.

Lotharingia ble skapt ut av den tredelte delingen i 855 fra kongeriket Mellomfrankerriket,, som i seg selv var dannet av en tredeling av det karolingske rike ved traktaten i Verdun i 843. De to andre rikene var Østfrankerriket og Vestfrankerriket, og konflikter mellom disse to over Lotharingia hadde sin bakgrunn at disse var de gamle frankiske hjemlandene til Austrasia, og besittelsen av dem hadde stor prestisje. Ettersom Lotharingia manglet en enkel historisk eller etnisk identitet, var samtiden usikre på hva de skulle kalle det. Det ble derfor *regnum quondam Lotharii* eller *Lotharii regnum* («kongedømmet [til] Lothars»). Det har gitt navn til det moderne nederlandske navnet på provinsen Lotharingen. Det franske navnet for Lorraine er avledet fra det latinske betegnelsen.

## Referanser
Ove Kvavik

**Ove Kvavik** (født 1985 i Kristiansand) er en norsk fotograf og billedkunstner.

Han deltok på Høstutstillingen 2018. Han har vært med i *The Rest of Now*, en del av Manifesta 7, og på Tegnebiennale 2008, med arbeidet *Erasing institution* som viser fasaden av Kunstnernes Hus (hvor utstillingen fant sted) i form av en blyanttegning, som de besøkende ble invitert til å viske ut.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Guillaume François Antoine, marquis de L’Hôpital

**Guillaume François Antoine, marquis de L'Hôpital** (født 1661 i Paris, død 2. februar 1704 i Paris) var en fransk matematiker. Han er best kjent for regelen som er oppkalt etter ham, angående grenseverdien til en brøk hvor telleren og nevneren begge går mot null eller uendelig, til tross for at regelen egentlig ble oppdaget av Bernoulli.

L’Hôpital planla først en militær karriere, men dårlig syn førte til at han skiftet til matematikk. Han løste brachistochroneproblemet, uavhengig av andre samtidige matematikere som Newton. 

Han er også forfatter av den første europeiske boken om differensial- og integralregning, *[[l'Analyse des Infiniment Petits pour l'Intelligence des Lignes Courbes]]*. Boken ble publisert i 1696. I 1694 hadde L’Hôpital inngått en avtale med Johann Bernoulli: For 300 franc i året skulle Bernoulli fortelle L’Hôpital om sine matematiske oppdagelser, som L’Hôpital beskrev i boken sin. 

I 1704, etter L’Hôpitals død, avslørte Bernoulli avtalen, og hevdet at det var han som hadde funnet mange av resultatene i L’Hôpitals bok. I 1922 ble det funnet tekster som ga støtte til Bernoulli. L’Hôpital publiserte boken anonymt, og Bernoulli ble kreditert i innledningen.

Image:L'Hospital - Analyse des infiniment petits pour l'intelligence des lignes courbes, 1715 - 1425244.jpg|*Analyse des infiniment petits pour l'intelligence des lignes courbes*
Image:L'Hospital - Traité analytique des sections coniques et de leur usage pour la resolution des equations dans les problemes tant déterminez qu'indéterminez, 1720 - BEIC 1358532.jpg|*Traité analytique*


## Se også
*L'Hôpitals regel

## Referanser
Statsforvalteren i Møre og Romsdal

**Statsforvalteren i Møre og Romsdal** er et norsk statlig embete, som utfører statsforvalterens oppgaver overfor kommunene i Møre og Romsdal. 

Embetet ble etablert i 1671, da Romsdal og Nordmøre amt ble opprettet. Embetet skiftet navn 1.1.2021 fra *Fylkesmannen i Møre og Romsdal* til *Statsforvalteren i Møre og Romsdal.* Statsforvalteren har sete i Molde.

Statsforvalteren skal bidra til at Stortingets og Regjeringens retningslinjer blir fulgt opp. Dette skjer ved at statsforvalteren utfører forvaltningsoppgaver på vegne av departementene, og ved at statsforvalteren overvåker kommunenes virksomhet og er klageinstans for mange typer kommunale vedtak. 

## Liste over embetsinnehavere

## Referanser


## Eksterne lenker
* World statesmen, worldstatesmen.org
* Fylkesmannboka, regjeringen.no
* ''Dansk biografisk leksikon, tillige omfattende Norge for Tidsrummet 1537-1814'', runeberg.org
* https://www.fylkesmannen.no/More-og-Romsdal/
Wuping

**Wuping** (kinesisk: 武平县; pinyin: *Wǔpíng Xiàn*) er et fylke i provinsen Fujian i Folkerepublikken Kina. Det ligger i byprefekturet Longyan.

Befolkningen var på  innbyggere i 1999.

## Administrative enheter
**Storkommuner (镇, ''zhen''):**
* Pingchuan, Taoxi (桃溪), Zhongbao (中堡), Shifang (十方), Zhongshan (中山), Yanqian (岩前); 
**Kommuner (乡, ''xiang''):**
*Xiangdian (湘店), Dahe (大禾), Yongping(永平), Dongliu (东留), Wan'an (万安), Wudong (武东), Chengxiang (城厢), Minzhu (民主), Xiaba (下坝), Zhongchi (中赤), Xiangdong (象洞).

## Referanser


## Eksterne lenker
* Infoside
Shunchang

**Shunchang** (kinesisk: 顺昌县; pinyin: *Shùnchāng Xiàn*) er et fylke i provinsen Fujian i Folkerepublikken Kina. Det ligger i byprefekturet Nanping.

Befolkningen var på  innbyggere i 1999.

Her tales minspråket shaojiang.

## Kulturminner
Baoshantempelets hovedhall (宝山寺大殿, *Baoshan si dadian*) ble i 2001 tilføyd på listen over kulturminner i Folkerepublikken Kina.

## Samferdsel
Kinas riksvei 316 løper gjennom området. Den fører fra Fuzhou i Fujian via Nanchang i Jiangxi og Wuhan i Hubei til Lanzhou i Gansu. 

## Referanser


## Eksterne lenker
* Hjemmeside 
* Baoshan si dadian
Bill MacCormick

**Bill MacCormick** (født 1950 i London) er en britisk politiker for The Liberal Democrats og er kjent som tidligere trommeslager og bassist som medlem av bandene Quiet Sun (med blant andre Phil Manzanera og broren Ian MacDonald), Matching Mole (med bl.a. Robert Wyatt), 801 (med bl.a. Manzanara, Brian Eno) og Random Hold. MacCormick har i sin musikalske karriere også arbeidet som studiomusiker for Phil Manzanera, Robert Wyatt, Brian Eno og Gary Windo.

## Biografi
MacCormick begynte sin musikalske karriere i ungdomstiden i et studio sammen med Soft Machine og Robert Wyatt, som var en barndomsvenn fra oppveksten. I 1968 startet han i et skoleband kalt *Pooh & The Ostrich Feathers* sammen med Phil Manzanera (gitar), Charles Hayward (trommer), Dave Jarrett (keyboards) og Gary Windo (saksofon). Dette bandet skiftet etter hvert navn til Quiet Sun, og MacCormick gikk fra å synge til også å spille bassgitar på turneer. Her ble han gjenoppdaget av Robert Wyatt, som tilbød han jobben som bassist i det nystartede bandet Matching Mole sammen med Phil Miller (gitar) og Dave Sinclair (keyboards) i 1971.

Etter å ha gitt ut to studioalbum og turnert i Europa og spesielt Frankrike med Matching Mole, ble bandet oppløst i oktober 1972. Etter dette prøvespilte han for Gong, men på grunn av språkproblemer ble det ikke noe mer. En ny besetning bestående av Robert Wyatt, Bill MacCormick, keyboardisten Francis Monkman (fra Curved Air) og Gary Windo var igang med å spille inn et nytt studioalbum i et gjenopplivet Matching Mole til våren 1973, men dette ble kansellert da Wyatt falt ut av et vindu under en fest og ble paralysert fra livet, slik at han ikke lenger kunne bidra på trommer.

Etter denne perioden holdt MacCormick seg borte fra musikkbransjen, og involverte seg så i politikk ved at han meldte seg inn i The Liberal Democrats i desember 1973 og deltok i valget i 1974. Samme år ble han kontaktet av Phil Manzanara med en forespørsel om å bidra på hans soloutgivelse *Diamond Head* samtidig som de spilte inn et album med Quiet Sun. I de følgende tre–fire årene arbeidet MacCormick tett med Manzanera og spilte på hans fire første soloutgivelser, samt innspillinger med hans band 801 sammen med Eno, Monkman og Simon Phillips. I samme periode var han også studiomusiker på Wyatts utgivelse *Ruth Is Stranger Than Richard* (1975) og arbeidet som journalist for musikkmagasinet NME. 

I 1977 ble han medlem av Random Hold sammen med David Rhodes (gitar), David Ferguson (keyboards) og Simon Ainley (vokaler og gitar). Dette bandet gav ut to utgivelser i perioden 1979–1980, før han etter en uoverensstemmelse med Ferguson sluttet i bandet og siden gikk over til lokalpolitikken i London på fulltid.

## Eksterne lenker
* 
* Allmusic.com – Biografien til Bill MacCormick
* Calyx.club.fr – Biografien til Bill MacCormick
Quiet Sun

**Quiet Sun** er et tidligere band innenfor progressiv rock og jazz-fusion, med undersjangeren Canterbury. Bandet ble stiftet i 1970 og bestod av Phil Manzanera (gitar), Bill MacCormick (bass), Dave Jarrett (keyboards) og Charles Hayward (trommer). Bandet spilte og turnerte sammen til 1972 før det ble oppløst, men ble gjenopplivet og hadde en innspillingsperiode våren 1975 hvor de gav ut sin første og eneste studioutgivelse.

Bandet ble opprettet som et skoleband ved Dulwich College i Southwark, London under navnet *Pooh and the Ostrich Feather* i 1968, men skiftet navn til Quiet Sun i 1970. Bandet integrerte jazzelementer og keyboards inn i musikken på samme måte som Soft Machine, men skilte seg likevel ut på grunn av Mazaneras energiske gitarspill, som varierte veldig fra Soft Machine som ikke hadde med gitar på sine utgivelser før de gav ut *[[Bundles]]* i 1975.

Quiet Sun ble oppløst i 1972, etter at Manzanera dro til Roxy Music, MacCormick til Matching Mole, Hayward til This Heat mens Jarrett forlot musikkarrieren og begynte å undervise matematikk. På våren 1975 kontaktet Manzanera bandmedlemmene under innspilling av hans soloutgivelse *Diamond Head*, med forespørsel om å samle sammen Quiet Sun igjen for å spille inn et studioalbum med tidligere materiale på samme tid. Denne utgivelsen, kalt *[[Mainstream (album)|Mainstream]]*, hadde med Brian Eno på tangenter og fikk god kritikk av musikkmagasinet New Musical Express som månedens album.

## Diskografi
* 1975 – *[[Mainstream (album)|Mainstream]]*
* 2000 – *Manzanera Archives: Rare One*

## Eksterne lenker
* 
* Progarchives.com – Quiet Sun – Biografi og diskografi.
Oppvigleri

**Oppvigleri** er det juridiske begrepet som brukes når en person prøver å oppmuntre andre til å utøve vold mot en overordnet person. Det kan også bety at noen nekter å være lydig mot en foresatt, og at man ikke følger en befaling i tjenesteanliggende saker.

Etter den militære straffeloven er straffen for oppvigleri fengsel inntil seks år. Hvis oppvigleriet skjer i krigstid er straffen inntil 15 års fengsel.

## Se også
* Oppviglerparagrafen

## Referanser


## Eksterne lenker
*
801 (band)

**801** er et tidligere engelsk progrockband som ble dannet i 1976 for tre konserter. Bandmedlemmene var Phil Manzanera fra Roxy Music på gitar, Brian Eno, også det tidligere Roxy Music, på tangenter og vokal, Bill MacCormick fra Quiet Sun og Matching Mole på bass og vokal, Francis Monkman fra Curved Air på tangenter, Simon Phillips på trommer og Lloyd Watson på slide-gitar og vokal.

I 1976 ble Roxy Music oppløst for en periode, og 801 kom sammen for et kortvarig prosjekt på om lag tre uker før deres første konsert. Navnet på bandet ble tatt fra sangen *«The True Wheel»* av Brian Eno på albumet hans *[[Taking Tiger Mountain (By Strategy)]]* fra 1974. Refrenget på denne sangen er *«We are the 801, we are the central shaft»*. 801, eller «**E**ight **N**ought **O**ne», danner også et akrostikon av navnet Eno.

801 spilte tre kritikerroste konserter i Norfolk, på Reading Festival og en siste konsert den 3. september 1976 i London. Den siste konserten ble spelt inn for et konsertalbum kalt *801 Live*. Sangene bestod hovedsakelig av sanger fra soloutgivelser av Manzanera, Eno og Quiet Sun, samt en omarrangert versjon av Beatleslåta «Tomorrow Never Knows» og The Kinks' «You Really Got Me».

Albumet *801 Live* ble gitt ut midt under punkrock-revolusjonen i Storbritannia og solgte derfor ikke markant der, men ellers erfarte bandet et positivt salg ellers. Utgivelsen fikk særs positiv kritikk, både for framføringen og for den banebrytende lydkvaliteten. Liveinnspelingen var banebrytende fordi det var første gangen alle mikrofoner, forsterkerer og instrumenter ble ført direkte inn i miksepulten istedenfor at lyden ble fanget opp av mikrofoner plassert foran høyttalerne i lokalet. 

I 1977 forsøkte bandet på å følge opp suksessen med *801 Live*, og spilte inn albumet *Listen Now* med musikeren Tim Finn fra Split Enz, men uten Lloyd Watson. Etter at albumet kom ut kom 801 sammen igjen for å promotere det nye albumet med en liten turné. Denne konserten fra Manchester University ble utgitt under navnet *801 Manchester* i 2001.

## Diskografi
* 1976 – *[[801 Live]]*
* 1977 – *[[Listen Now]]*
* 2000 – *[[Live at Manchester University]]*

## Eksterne lenker
* 
* Allmusic.com – 801 – Bandprofil med biografi og diskografi.
* Progarchives.com – 801 – Biografi og diskografi.
Pavel Jozef Šafárik

**Pavel Jozef Šafárik** (*Safáry* / *Schaffáry*/ *Schafary*/ *Saf(f)arik* / *Šafarík*/ *Szafarzik*, tsjekkisk  **Pavel Josef Šafařík**, moderne slovakisk  *Pavol Jozef Šafárik*) (født 13. mai 1795 i Kobeliarovo (Kisfeketepatak), Kongeriket Ungarn, død 26. juni 1861 i Praha, Kongeriket Böhmen) var en slovakisk filolog, dikter og en av de første som studerte slaverne;  litteraturhistoriker, historiker og etnografiker. Han skrev de fleste av sine tekster på tsjekkisk eller tysk.

## Referanser
Habeas corpus

**Habeas corpus** (latin for «du [skal] ha kroppen») er et juridisk prinsipp som går ut på at enhver person som er fengslet eller på annen måte frihetsberøvet, har rett til innen en fast tidsramme å bli stilt for en domstol. Prinsippet er viktig for å hindre vilkårlig frihetsberøvelse, og står sentralt i enhver moderne rettsstat.

## Begrepets opprinnelse i England

Begrepet *habeas corpus* er mest kjent fra England, og spesielt fra den britiske loven *Habeas Corpus Act* av 1679, som representerte en formalisering og styrking av prinsippet. Siden middelalderen har imidlertid begrepet blitt brukt i ulike stevnelser (*writ*). Den mest kjente, *habeas corpus ad subjiciendum*, en befaling om å bringe personen (*corpus*, kroppen) for retten (*subjiciendum*, underleggelse), skal ifølge Blackstone ha blitt brukt siden 1305. Andre stevnelser med lignende innhold har blitt benyttet enda tidligere, og *habeas corpus*-prinsippet finnes igjen i Magna Charta (1215).

## Prinsippet i Norge og andre land

Begrepet *habeas corpus* brukes ikke i norsk lovtekst, men selve prinsippet finnes nedfelt både i Grunnloven § 94 annet ledd, og i artikkel 5 nr. 4 i Den europeiske menneskerettskonvensjon.

Videre finnes prinsippet i straffeprosessloven av 22. mai 1981 § 183, som sier at den som er pågrepet som mistenkt for en straffbar handling, snarest mulig og senest den tredje dagen etter pågripelsen skal fremstilles for tingretten på det sted der fremstilling mest hensiktsmessig kan skje. Tingretten skal veilede siktede om hva siktelsen og fengslingsbegjæringen innebærer, og avgjøre om vedkommende skal undergis varetektsfengsling eller ikke.

## Referanser
Hillevågsvatnet

**Hillevågsvatnet** også kjent som *Hillevågsvann* eller *Hillevågsvannet* i Stavanger er en stor bukt i Gandsfjorden ved Hillevågen. Åpningen mot fjorden er gjennom et smalt sund,  Hillevågsstrømmen. Stavanger by har vokst mellom begge sider av et søkk som går tvers gjennom terrenget med brattheng og bakker opp fra bunnen. I forlengelsen av Boknafjorden og Byfjorden skjærer Vågen seg inn i søkket fra nordvest og danner et naturlig sentrum, mens Hillevågsvatnet trenger seg inn fra Gandsfjorden gjennom Strømmen i sørøst. Breiavatnet ligger mellom disse fjordtungene.

## Historie
Hillevågsvatnet har i fra de tidligste tider vært en lun og god havn. På 1800-tallet var det et badehus på vestsiden. 
I 1880-årene kom det vei fra sentrum ut hit, Strømsbrua over Hillevågsvatnet ble bygget for å få en lettere forbindelse mellom sentrum, Våland og Storhaug. Den ble åpnet av kong Olav V i 1960.

I mange år var imidlertid vatnet skjemmet med store utslipp av kloakk. Dette er det nå slutt på, og Hillevågsvatnet er videre utbygd som kommunens største båthavn. Forurensingen kan ha kommet fra boliger, lett industri, småbåthavnen, NSBs godsterminal på Paradis og en nå nedlagt importhavn for fossile brensler, kjent som kullkaien.

## Stedsnavn
Det gamle gardsnavnet på vestsiden av Hillevågsvatnet var Lagård, og hovedgaten på denne siden heter Lagårdsveien. I skråningen mot Hillevågsvatnet var det i tillegg en rekke lokale stedsnavn som ikke lengre er i bruk, som Sommerlyst, Granli, Eilertsminde, Norddalen, Østrelid, Strandheim, Soltun og Lindalshillevåg.

På østsiden finner en nesten innerst Paradis. På 1840-tallet var Paradis avgrenset omtrent ved krysset Birkelandsgate og Saudagata - Saudagata - Vikedalsgata - på skrå opp til Admiral Cruys gate - på skrå ned til Hillevågsvatnet - Paradisveien - og på skrå opp til Lyder Sagensgate - Birkelandsgata.

I dag brukes også navnet Paradis også det utfylte området mellom Lagård gravlund og Strømsbrua.

Mellom Paradis og Strømsbroa lå på østsida av Hillevågsvatnet Rosenlund og Vestvigen. På utsiden av broa lå Strømvik.

## Referanser
Yongtai

**Yongtai** (kinesisk: 永泰县; pinyin: *Yǒngtài Xiàn*) er et fylke i provinsen Fujian i Folkerepublikken Kina. Det ligger i byprefekturet Fuzhou.

Befolkningen var på  innbyggere i 1999.

Språket fuzhouhua tales i området.

## Kulturminner
Det taoistiske Mingshanshi-stedet (*Mingshanshi*, 名山室)  ble i 2006 oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.

## Referanser


## Eksterne lenker
*  Hjemmeside 
* Mingshanshi
* Interview with a Tiger Master
Paradis (Stavanger)

**Paradis** er et område i Stavanger kommune, nær sentrum. Paradis ligger i bydelene Våland og Storhaug i Stavanger, i søkket ved Hillevågsvatnet. Området ble første gang nevnt med dette navnet i 1686. Paradis hørte til Hetland herred, og ble en del av Stavanger ved byutvidelsen i 1866.

## Paradis på Storhaug
På 1840-tallet var Paradis avgrenset omtrent ved krysset Birkelandsgate og Saudagata - Saudagata - Vikedalsgata - på skrå opp til Admiral Cruys gate - på skrå ned til Hillevågsvatnet - Paradisveien - og på skrå opp til Lyder Sagensgate - Birkelandsgata.

Paradis var en del av Hetland prestegård, og før det en del av ødegården Eikanes under Hetland. Området var ikke dyrket på 1600-tallet, men leid ut til Lagård som beite. Det ble betalt en årlig leieavgift på to pund korn

Paradis ble festet i 1825 til Iver Svendson Oftedal i hans levetid. I 1837 ble Paradis omgjort til et arvefeste. I 1847 brant bygningene på Paradis ned. Paradis ble delt da fru Tausan skilte ut en del av eiendommen til klokkeren før 1867.  Fra 1870-tallet ble området stykket opp i mindre tomter til et boligstrøk.

I Paradis var det en naturlig kilde som ble kalt Paradiskilden. Husmennene på plassen Storhaug fikk hente vann her.

## Paradis på Lagård

Paradis på Lagård framgår første gang i bykartet fra 1855. Paradis er skrevet inn der den sørlige delen av Lagård gravlund er nå. I et tilsvarende kart for 1864, er navnet flyttet til østsiden av Hillevågsvatnet. Det er mulig at det skal forstås som en retting av det eldre kartet. Navnet brukes nå om det utfylte området på vestsiden av Hillevågsvatnet - fra Lagård gravlund til Strømsbrua.

Det gamle gardsnavnet vest for Hillevågsvatnet var Lagård, og hovedgaten på denne siden heter Lagårdsveien. I skråningen mot Hillevågsvatnet var det i tillegg en rekke lokale stedsnavn som ikke lengre er i bruk, som Sommerlyst, Granli, Eilertsminde, Norddalen, Østrelid, Strandheim, Soltun og Lindalshillevåg.

Både Paradissvingen og Paradisveien går mellom Storhaug og Våland bydeler. Broa over Lagård gravlund kalles Paradisbroa.

Fra og med 2007, da Stavanger godsterminal ble flyttet til den nye godsterminalen på Ganddal, begynte Paradis-navnet å bli brukt også om området langs vestsiden av Hillevågsvannet - ikke minst etter at Jærbanens nye stasjon fikk navnet Paradis holdeplass.

Da godsterminalen ble flyttet til Ganddal, planla Rom Eiendom en omfattende byutvikling langs Hillevågsvannet, fra den nye Paradis holdeplass på dobbeltsporet mot Sandnes til Lagård gravlund. Aker Solutions hadde besluttet å samle sin virksomhet i Stavanger-området i Paradis. Arealet i Paradis skulle frigjøres for byutvikling etter at godsterminalen flyttet, og eiendommen som skulle frigjøres hadde totalt 100 dekar inklusive parker, grøntområder, strandpromenade og ny veitilknytning. Planene ble ikke noe av, fordi Jernbaneverket, som eier ikke ville flytte driftsbanegården, og det ikke ble funnet en alternativ beliggenhet.

## Referanser