open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Avenue Kléber

**Avenue Kléber** er en gate i 16. arrondissement in Paris. Den 1.135 meter lange og 36 meter brede gaten løper fra Place Charles de Gaulle med Triumfbuen til Place du Trocadéro.

## Historie

Gaten er oppkalt etter general Jean-Baptiste Kléber (1753–1800), som Napoléon Bonaparte (1769–1821) innsatte som øverskommanderende i Egypt og som ble myrdet i Kairo den 14. juni 1800. Før gaten fikk dette navn (med virkning fra 16. august 1879), het den **Avenue du Roi de Rome**. Dette navnet siktet til Napoleon II (1811–1832), som kort tid etter fødselen fikk tittelen *konge av Roma* gitt av sin far.

### Hotel Majestic
Den russiske samler Alexandre Basilewsky lot i 1861 bygge et hus på det som nå er avenyens husnummer 19; det ble kalt *Hôtel Basilewski*. Etter avsettelsen av den spanske dronning Isabella II (1830–1904) i september 1868, flyktet denne til Frankrike og overtok huset, som så ble kalt *Palais de Castille*. Den 25. juni 1870 frasa hun seg offisielt tronen til fordel for sin sønn Alfons XII (1857–1885), som kunne bestige tronen etter at Spania gjenopprettet monarkinet i 1875. Så vendte Isabella tilbake til Spania og bodde dels der og dels i Paris, der hun døde 9. april 1904.

Huset ble revet to år etter (1906), og så bygde man *Hôtel Majestic* (Hotel Majestic); en luksusresidens som nå har adresse til *[[Rue Dumont d'Urville]]*. Under den tyske okkupassjon av Paris (1940–1944) var dette hovedkvarteret for militærkommandanten for Frankrike (MBF) og hans sentrale medarbeidere og styringsorganer. MBF bygget en høy bunker ved siden av; denne ble fjernet etter annen verdenskrig.

Etter krigen var Hôtel Majestic fra 16. september 1946 UNESCOs hovedkvarter. Det ble flyttet sensommeren 1958 til nytt hovedsete på Place de Fontenoy. Fra 1958 til 1960 ble bygningen ombygd på oppdrag av det franske utenriksministerium av den franske arkitekt Jacques Carlu til internasjonalt konferansesentrum.

Det ble solgt i april 2008 og ble atter luksushotell; det åpnet i august 2014 som Hotel The Peninsula Paris.

### Hotel Raphael
På husnummer 17 ligger *Hotel Raphael*, et snnrt luksushotell som har fått mange internasjonale utmerkelser.

Her bodde mot slutten av 1950-årene hollywoodsjernene Marlon Brando og Montgomery Clift under innspillingen av filmen *[[The Young Lions]]*, og dessuten paret Roberto Rossellini og Ingrid Bergman og den franske skuespillerinne Leslie Caron.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Plan de Roussel

**Plan de Roussel** (originaltittel: *Paris, ses fauxbourgs et ses environs où se trouve le détail des villages, châteaux, grands chemins pavez et autres, des hauteurs, bois, vignes, terres et prez, levez géométriquement*. [Paris, dens forsteder og omgivelser detaljert med landsbyer, slott, store brolagte og andre gater, skoger, vinberg]) er et kart over Paris og omgivelser fra ca 1730.

Det omfatter ni sider av en størrelse på 57 x 38&nbsp;cm. Den kongelige ingeniør Roussel (død 1733) var ansvarlig for kartplanen og den navngivende.

Det graverte kartet er bemerkelsesverdig på grunn av sin nøyaktighet og skjønnhet, Det er innrettet etter  meridianer. I 1738 utkom et nytt opplag med kart på to sider.

## Referanser


## Litteratur
* Alfred Bonnardot: *Dissertations archéologiques sur les anciennes enceintes de Paris*, Dumoulin, 1852 S. 14/15 Online

## Eksterne lenker
* 
* Le plan de Roussel i Gallica
ZoneCD

**ZoneCD** er en tidligere Linuxdistribusjon og LiveDistro som var basert på Knoppix, og dermed indirekte på Debian. Distribusjonen inneholdt en del pre-konfigurert programvare for å skape en Wi-Fi-gateway.

Versjon 0.5 ble lansert 27. oktober 2004.  Siste versjon var 0.6 og ble lansert 5. mars 2005.

## Eksterne lenker
* Zone CD ved DistroWatch
Rue de la Pompe

**Rue de la Pompe** er en gate i 16. arrondissement i Paris. Den er en av de lengste i arrondissement, og krysser Avenue Victor-Hugo og avenue Henri-Martin.

## Historikk
Gaten har sitt vann etter punpen som forsynte Chateau de la Muette med vann. Den vises på Plan de Roussel, et kart over Paris fra 1730. Avsnittet mellom Avenue Foch og rue Pergolèse fikk navnet rue Duret i 1868. Begynnelsen av avenue Jules-Janin er ved 12, rue de la Pompe.
Avenue Jules Janin

**Avenue Jules Janin** er en 150 meter lang og 7 meter bred avstengt privatgate og eksklusiv boligadresse i det 16. arrondissement i Paris. Den begynner ved hus nr 12 i Rue de la Pompe og ender ved hus nr 32 av samme gate.

## Historie
Gaten ble åpnet i 1884 og er oppkalt etter forfatteren og kritikeren Jules Janin (1804–1874), som bodde fra 1856 og til sin død på sitt landhus under nr 11 i Rue de la Pompe tett ved.

## Adresser
På husnumrene 10–12 er *Villa Jules Janin*.

På husnummer 20 har den eksklusive parisiske hotellkjede *Les Hôtels de Paris* sitt hovedsete.

På nummer 22 bodde dramatikeren Henry Kistemaeckers (1872–1938).

## Referanser


## Eksterne lenker
*
AFI’s 100 Years…100 Stars

**AFI's 100 Years…100 Stars** er en liste over de 50 viktigste «filmlegendene» i USA; med 25 mannlige og 25 kvinnlige skuespillere. Listen er basert på en avstemning i regi av American Film Institute (AFI) i 1999, og det var tilsammen 500 nominerte filmskuespillere. 

Listen ble presentert 16. juni 1999 i et tv-show på CBS. Shirley Temple var programleder, mens 50 av datidens skuespillere presenterte de femti utkårede. TV-sendingen ble nominert til to Primetime Emmy Awards for kameraklipp og musikk, og den ble utgitt på DVD i august 2000.

For listen definerer AFI en «amerikansk filmlegende» som en skuespiller eller en skuespillergruppe med en betydelig tilstedeværelse i amerikanske spillefilmer. Skuespillerens filmdebut skal ha vært før 1950, men noen skuespillere som ble aktive etter 1950, ble vurdert, så lenge deres død markerte et punktum for filmarbeidet. Humphrey Bogart og Katharine Hepburn ligger øverst på henholdsvis listen over de mannlige og kvinnelige filmlegendene. Kun Sophia Loren av skuespillerne på listen lever i dag (per januar 2023).

## Liste

## Medvirkende skuespillere
50 av dagens skuespillere presenterte de femti utkårede. Disse var:

* Kevin Bacon
* Alec Baldwin
* Jacqueline Bisset
* Ernest Borgnine
* James Caan
* Jim Carrey
* Chevy Chase
* Cher
* Kevin Costner
* Billy Crystal
* Claire Danes
* Geena Davis
* Laura Dern
* Matt Dillon
* Richard Dreyfuss
* Clint Eastwood
* Mia Farrow
* Bridget Fonda
* Peter Fonda
* Morgan Freeman
* Teri Garr
* Whoopi Goldberg
* Jeff Goldblum
* Woody Harrelson
* Richard Harris
* Goldie Hawn
* Gregory Hines
* Dustin Hoffman
* Angelina Jolie
* Michael Keaton
* Martin Landau
* Jessica Lange
* Shirley MacLaine
* Marsha Mason
* Marlee Matlin
* Mike Myers
* Edward Norton
* Edward James Olmos
* Miss Piggy
* Lynn Redgrave
* Julia Roberts
* Gena Rowlands
* Kevin Spacey
* Sylvester Stallone
* Rod Steiger
* Sharon Stone
* Billy Bob Thornton
* Lily Tomlin
* Emily Watson
* James Woods

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Place du Tertre

**Place du Tertre** er et kjent kunstnersted i Paris i Frankrike. Plassen ligger på Montmartre i det 18. arrondissement ca. 200 m vest for kirken Sacré Coeur og tett ved på kabelbanen Funiculaire de Montmartre.

Bebyggelsen rundt plassen stammer for det meste fra 1700-tallet.

Plassen er velkjent for de mange cafeer og restauranter og for de tallrike landskaps- og karikatur- og portrettkunstnere som arbeider der. Tillatelsen etil å stå på plassen og male er konsesjonsbundet, det er rift om plassene. Place du Tertre er et minne om den gang tidlig på 1900-tallet  Montmartre var kunstens høyborg med kjente malere. Blant de kunstnere som har hatt sin gange her er Maurice Utrillo, Pierre-Auguste Renoir, Henri de Toulouse-Lautrec, Pablo Picasso og Salvador Dali.

## Billedgalleri

Fil:Paris Montmartre Place du Tertre dsc07247.jpg|Place du Tertre
Fil:France-Paris Painter.jpg|Portrettmaler på plassen
Fil:PlacedeTertre.JPG|Place du Tertre en tidlig morgen.


## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*Virtuell tur 360 grader: Brug musen til å se rundt på plassen
Abraham Kibiwott

**Abraham Kibiwott** (født 1996) er en kenyansk langdistanseløper, som særlig konkurrerer på 3000 og 5000 meter, samt 3000 meter hinder. Hans fremste meritt til nå er bronse på 3000 meter hinder ved Afrikamesterskapet i friidrett 2016.

## Idrettskarriere
;2014
Beyo kom på 4.-plass på 3000 meter hinder ved Afrikamesterskapet i friidrett 2014, mindre enn et sekund bak Ezekiel Kemboi som tok bronsen. 

Ved Verdenscupen i friidrett 2014 representerte han Afrika, og kom også her på 4.-plass. Her satte han ny personlig rekord med tiden 8:25,45.

;2015
Kibiwott vant 3000 meter hinder ved Kenyas uttakningskonkurranse for juniorafrikamesterskapet i friidrett 2015, foran Vincent Kipyegon og Nicholas Bett. Kibiwott løp her på 8:38,7. Han ble dermed med ved juniorafrikamesterskapet 2015 i Addis Abeba, og vant der 3000 meter hinder med tiden 8:47,43. Han deltok ved det kenyanske uttakningsstevnet for VM i friidrett, og kom der på 13.-plass med tiden 8:44,36.

I juli deltok han ved Diamond League-stevnet i London (Sainsbury's Anniversary Games), der han kom på 8.-plass med 8:22,10. 

;2016
Han deltok i flere Diamond League-stevner i 2016. I Doha kom han på 3.-plass, som ga 4 poeng i Diamond League, og i Birmingham løp han 3000 meter, og kom der på 9.-plass. Ved IAAF World Challenge-stevnet i Beijing kom han på 2.-plass, bak Ezekiel Kemboi. Den 28. mai ble han kenyansk mester på 3000 meter hinder, med en sluttid på 8:20,5 (håndholdt tidtaking). 

Ved Afrikamesterskapet i friidrett 2016 i juni fikk han bronse på 3000 meter hinder, bak de to etiopiske løperne Chala Beyo og Tolosa Nurgi. 

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Profil hos All-Athletics 
*  Profil hos Diamond League
Dvergtettegras

**Dvergtettegras** (*Pinguicula villosa*) er en svært liten plante i tettegrasslekta. Denne arten finnes på fattige myrer i fjellstrøk i deler av Norge, men er trolig ikke vanlig. Plantene er imidlertid så små at de lett oversees. Arten ligner sin mer kjente og utbredte slektning tettegras, men er betydelig mindre.

## Utseende
Dvergtettegras er en svært liten (3–7&nbsp;cm høy), flerårig plante med en bladrosett av gulgrønne blader og en enkelt, bladløs stengel med en blomst. Blomsterstengelen har lange kjertelhår. Blomsten er ensymmetrisk, lys blåfiolett og 6–10&nbsp;mm lang. Plantas frukt er en kapsel med ett rom og mange frø. Plantas bladrosett kan være mer eller mindre begravd i mosetuene de vokser i, noe som gjør planta enda vanskeligere å få øye på.

## Økologi og utbredelse
Plantene finnes på torvmosetuer, mest på nedbørsmyr i fjellområder. Arten har en nordøstlig utbredelse i Norge; fra Åmot og Sør-Aurdal til Sunndal og Meråker og nordover ganske spredt. Plantene finnes til 1100 moh i Dovre kommune. Artens globale utbredelse er fjellområder og arktiske/polare strøk rundt polen på den nordlige halvkule (sirkumpolar).

## Referanser




## Eksterne lenker
St Hugh’s College

**St Hugh's College** et ett av kollegiene ved University of Oxford i England, oppkalt etter St. Hugh, biskop av Lincoln. Det ligger på en stor landeiendom nord for Oxfords sentrum.

Det ble grunnlagt i 1886 som et kollegium for kvinner. De første mannlige studenter ble opptatt hundre år etter, i 1986. Det er et attraktivt kollegium blant annet på grunn av sine store og behagelige hageanlegg.

## Noen tidligere studenter

Theresa_May_-_Home_Secretary_and_minister_for_women_and_equality.jpg|Theresa May
NickyH&SJan10.jpg|Nicky Morgan
Remise_du_Prix_Sakharov_%C3%A0_Aung_San_Suu_Kyi_Strasbourg_22_octobre_2013-18.jpg|Aung San Suu Kyi
Amal Clooney in 2018.jpg|Amal Clooney
zuckermann.jpg|Ghil'ad Zuckermann


## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*Homepage
Viktar Dasjuk

**Viktar Nitsjyparavitsj Dasjuk** (belarusisk: Віктар Нічыпаравіч Дашук, russisk: Виктор Никифорович Дашук; født 16. september 1938) er en belarusisk dokumentarfilmskaper. Han er vinner av den sovjetiske statsprisen (1985), og har vunnet noen andre priser i Sovjetunionen for sine verk.

## Filmografi (utvalg)
Viktar Dasjuk har vært med på å produsere over 80 filmer. Et utvalg av filmene inkluderer:
* *Dom* (1970)
* *Bezumstvu khrabrykh* (1970)
* *Davnym-davno okontsjen boj* (1970)
* *Kukusjka kukovala…* (1972)
* *Biografija poloneza lja minor* (1973)
* *Ja iz ognennoj derevni* (1975—1978)
* *Prosjtsjanije* (1980)
* *[[U vojny ne zjenskoje litso (film)|U vojny ne zjenskoje litso]]* (1980—1984)
* *Truba* (1981)
* *Devjanosto sjestaja osenj* (1981)
* *Vasil Bykov. Voskhozjdenije* (1984)
* *Dvoje na ostrove sljoz* (1987)
* *Tsjurbanov i drugije* (1989)
* *Fors-mazjor* (1990)
* *Vitebskoje delo* (1989)
* *Sladkij jad ljubvi* (1995, kh/f)
* *Mezjdu Satanoj i Bogom* (1997)
* *Notsj dlinnykh nozjej* (1998)
* *Reportazj iz kletki dlja krolikov* (2000)
* *Dekameron po-belorusski* (2003)
* *Magnum misteria* (2004)
* *Soldat Vasilij Bykov* (2005)
* *Zjensjtsjina legkogo povedenija po imeni Femida* (2007)
* *Strastj* (2009)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Filippa Pierrou

**Filippa Maria Pierrou** (født *Filippa Maria Nilsson* 10. januar 1967 i Råsunda i Solna kommun) er en svensk filmregissør og manusforfatter.
  
## Filmografi
; Regi
* 1995 - *Radioskugga* (TV-serie)
* 1999 - *Sjätte dagen* (TV-film)
* 2000 – *[[Moltas Swingsters]]* 
* 2002 - *Familjen* (TV-serie)
* 2006 – *[[Pretty Nasty]]*

; Manus
* 2002 - *Familjen* (TV-serie)
* 2006 – *[[Pretty Nasty]]*

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Maren Uthaug

**Maren Uthaug** (født 1972) er en norsk forfatter, stripetegner og blogger fra Kautokeino. Hun flyttet i 1980 til Danmark og er bosatt i København. Debutromanen *Og sådan blev det* handler også om en samejente som flytter til Danmark, men er ikke selvbiografisk. Hun har gitt ut flere satiriske tegneseriebøker om samisk kultur og tegner stripen *Ting jeg gjorde* til *[[Politiken]]*. I 2018 mottok hun DR Romanprisen for *Hvor der er fugle*.

## Bibliografi
* *Det er gøy å være same* – tegneseriestriper, bokmål, ČálliidLágádus 2010
** *Ságer somá leat sápmelažžan* – tegneseriestriper, nordsamisk utgave, ČálliidLágádus 2010
* *Same Shit* – tegneseriestriper, bokmål, ČálliidLágádus 2011
** *Ságeris ságat* – tegneseriestriper, nordsamisk utgave, ČálliidLágádus 2011
* *Mens vi venter på solen* – tegneseriestriper, bokmål, ČálliidLágádus 2012
** *Dan botta go vuordit beaivváža* – tegneseriestriper, nordsamisk utgave, ČálliidLágádus 2012
** *Madi bæjvátjav vuordatjip* – tegneseriestriper, lulesamisk utgave, ČálliidLágádus 2013
** *Dan bodten goh biejjiem vuerte* – tegneseriestriper, sørsamisk utgave, ČálliidLágádus 2013
* *Og sådan blev det* – roman, dansk, Lindhardt og Ringhof 2013
** *Sånn ble det* – roman, bokmålutgave, Bastion 2014
** *Nu dat lei* – roman, nordsamisk utgave, CálliidLágádus 2016 
* *Den lyse side* – tegneseriestriper, dansk, Lindhardt og Ringhof 2014
* *Det var en gang en same* – tegneserie, bokmål, ČálliidLágádus 2015
** *Lei oktii muhtin sápmelas* – tegneserie, nordsamisk utgave, ČálliidLágádus 2015
** *Aktii lij muhtem sábme* – tegneserie, lulesamisk utgave, ČálliidLágádus 2016
** *Ikth lij saametje* – tegneserie, sørsamisk utgave, ČálliidLágádus 2017
* *Hvor der er fugle* – roman, dansk, Lindhardt og Ringhof 2017
** *Der det finst fuglar* – roman, nynorsk utgave, Samlaget 2020
* *Sådan overlever du livet* – humoristisk ungdomsbok, dansk, Gyldendal 2018
* *En lykkelig slutning* – roman, dansk, Lindhardt og Ringhof 2019
** *Ein lykkeleg slutt* – roman, nynorsk utgave, Samlaget 2021
* *Kjærlighet : Striper på høykant 1* – tegneseriestriper, bokmål, Strand forlag 2021
* *Livet: Striper på høykant 2* – tegneseriestriper, bokmål, Strand forlag 2021
* *[[11 %]]* – roman, dansk, Lindhardt og Ringhof 2022
** *11 %* – roman, nynorsk utgave, Samlaget 2023
* *Mødre: Striper på høykant 3* – tegneseriestriper, bokmål, Strand forlag 2023
* *Mor og barn: Striper på høykant 4* – tegneseriestriper, bokmål, Strand forlag 2024
* *88 %* – roman, dansk, Lindhardt og Ringhof 2024
** *88 %* – roman, nynorsk utgave, Samlaget 2025

## Referanser
Afrikamesterskapet i terrengløp

**Afrikamesterskapet i terrengløp** er et regionalt mesterskap i terrengløp for utøvere fra Afrika. Arrangør er Det afrikanske friidrettsforbundet (Confederation of African Athletics, CAA).

## Historie
Mesterskapet ble første gang arrangert i 1985 i Nairobi i Kenya, og de fleste medaljevinnerne var fra vertslandet. Da IAAF annonserte at Verdensmesterskapet i terrengløp skulle endres til å arrangeres annethvert år relanserte CAA Afrikamesterskapet i terrengløp, fra året 2011.

## Mesterskap

## Vinnere
### Senior

### Junior

## Referanser


## Eksterne lenker
* Det afrikanske friidrettsforbundet
Ungfrúin góða og húsið

***Ungfrúin góða og húsið*** er en islandsk dramafilm fra 1999 i regi av Guðný Halldórsdóttir. Hun skrev også manuset. Det bygger på hennes far Halldór Laxness' novelle med samme navn, som ble utgitt i samlingen *Fótatak manna: sjö þættir* i 1933. Hovedrollene spilles av Tinna Gunnlaugsdóttir og Ragnhildur Gísladóttir.

Filmen var Islands kandidat til kategorien Oscar for beste fremmedspråklige film under Den 72. Oscar-utdelingen, men ble ikke nominert.

## Handling
Den islandske prestedatteren Rannveig har dessverre blitt gravid i København. Søsteren Thurid vil til enhver pris bevare en moralsk respektabel fasade. På hennes initiativ later familien som om at en fiktiv dansk vitenskapsmann er det ufødte barnets far og at han er på vei til Island for å gifte sig med Rannveig. I siste øyeblikk proklamerer Thurid tårevått at den vordende brudgommen dessverre døde umiddelbart før avreisen fra København. Skjebnens ironi vil det slik at den gifte Thurid reiser til København og blir besvangret av den samme mannen som gjorde Rannveig gravid.

## Rolleliste (i utvalg)
* Ragnhildur Gísladóttir - Rannveig
* Tinna Gunnlaugsdóttir - Thurid, Rannveigs storesøster
* Egill Ólafsson - Bjørn, Rannveigs svoger
* Rúrik Haraldsson - Rannveigs far, prest og kjøpmann
* Agneta Ekmanner - Rannveigs mor	
* Bjørn Floberg - Viggo Kristensen, skuespiller
* Ghita Nørby - Fru Kristensen
* Reine Brynolfsson - Hans, landsbyidiot

## Mottakelse
Under følger litt av den mottakelsen som filmen fikk i Danmark:

Kim Skotte i *[[Politiken]]* skrev at tidsbildet og personinstruksjonen rommet mange gode momenter, men at billedkomposisjonen og klippingen var blitt så bastant at de absolutt overlot intet til fantasien.

Ebbe Iversen i *[[Berlingske Tidende]]* mente at historien tidvis var nær ved å bli kvalt i sin melankolske høytidelighet, men at den hadde harme og brodd som en kvass utlevering av en skremmende kvinne som vil gjøre hva som helst for å forsvare sin sosiale posisjon.

Per Calum i *[[Jyllands-Posten]]* påpekte at det ikke var tilstrekkelig skarphet i personkarakteristikken på samme måte som at det var sidehistorier som ikke var belyst og forklart på akseptabelt vis.

Morten Piil i *[[Information]]* hevdet at det var en uhyre jevnt spilt, møysommelig fortalt litterær filmatisering preget av internordisk språkforvirring og alminnelig idéforlatthet.

Ronald Lindkvist i *B.T* var positiv og skrev at filmens manuskript stilte enorme krav til skuespillerne og at det var overveldende å se hvordan skuespillere og instruktør i skjønt samarbeid fikk maksimalt ut av selv de minste små detaljene.

Jesper Vestergaard på nettstedet CinemaZone.dk syntes at Halldórsdóttir anvendte potensialet optimalt og ofte trakk karakterenes humoristiske sider fram, slik at det av og til nesten nærmet seg det satiriske.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Sivert Bragstad (ordfører Inderøy)

**Sivert Pedersen Bragstad** (født 27. desember 1815, død 6. august 1871) var gårdbruker på Bragstad i Inderøy kommune og ordfører i Inderøy kommune 1862–1863.

Han var varaordfører 1860–61, 1864–67 og 1870–71. Sammen med blant andre Ole Richter, Herman Løchen, Lorents D. Muus og Peter Hægstad var han initiativtaker til Inderøy Sparebank i 1863, og han ble medlem av det første styret da banken kom i drift i 1864. Han satt i styret for Inderøy Branntrygdelag fra 1858.

Han giftet seg i 1848 med Margrete Kristiansdatter Volan (1829–1909): de fikk 8 sønner og 2 døtre. Sivert døde forholdsvis tidlig. Eldstesønnen Peder flyttet til Vist i Sparbu, og Elisæus (1853–1922) som skulle ta over garden Bragstad var bare 17 da faren døde. Margrete drev derfor Bragstad i noen år, samtidig som hun drev Volan, som hun hadde arvet etter foreldrene. Sivert Bragstad holdt i to perioder privat huslærer for barna sine.

Han hadde tre sønner, en svigersønn og en sønnesønn som også ble ordførere. I 1875–76 drev Hans Konrad Foosnæs sin folkehøgskole på gården Bragstad, og det var da Foosnæs ble kjent med Siverts datter Marie, som han giftet seg med i 1877. Siverts sønn Johannes Bragstad kan også ha fått inspirasjon til sin egen folkehøgskolevirksomhet etter Foosnæs' besøk. 

## Referanser
TV-film

**TV-film** er en filmtype produsert for TV. Slike filmer har vanligvis mange likhetstrekk med ordinære kinofilmer og noen få, slik som amerikansk ''Dagen etter'' (1983), har også blitt vist på kino i enkelte land. En del av dem har også blitt lansert på video. TV-filmer produseres i stor skala i USA, men er mer sjelden i Norge.

Det kan i noen tilfeller være litt uklare grenser mellom hva som er TV-film og hva som er TV-serie. For eksempel er produksjonene med den amerikanske detektiven Columbo av enkelte definert som enkeltstående TV-filmer. Dette siden lengden er forskjellig fra episode til episode og den tilsvarer vanligvis lengden til en ordinær spillefilm. Det ble også produsert forskjellige antall «episoder» for hver sesong.

Mer teaterlignede produksjoner slik som Fjernsynsteater kan også være et eksempel på TV-filmer som avviker en del fra den ordinære spillefilmen. Denne typen TV-film har vært mest vanlig i Norge.

Eksempel på kjente TV-filmer kan være *[[Terror bak rattet]]* (1971), *[[Casino Royale (1954)|Casino Royale]]* (1954), *[[Dagen etter]]* (1983), *[[Den brennende sengen]]* (1984), *[[Ivanhoe (1982)|Ivanhoe]]* (1982), *[[Vi hade i alla fall tur med vädret]]* (1980) og *[[Marsjen]]* (1990).
Julian Ryerson

**Julian Ryerson** (født 1997) er en norsk fotballspiller som spiller for den tyske klubben Borussia Dortmund.

## Karriere
### Viking
Julian Ryerson kom til Viking fra Lyngdal Idrettslag sommeren 2013. Ryerson fikk sin debut i Tippeligaen mot IK Start 24. juli 2015 på Sør Arena i Kristiansand. Ryerson erstattet Suleiman Abdullahi etter 90 minutter, i en kamp Viking vant 3–0. Ryerson scoret sitt første mål for klubben i en 2–2 kamp mot Lillestrøm Sportsklubb 28. august 2016. Viking ledet 2–1 til det gjensto 8 minutter av kampen, men et mål av Marius Lundemo sørget for poengdeling. Ryerson spilte totalt 18 kamper i Tippeligaen for klubben gjennom 2016-sesongen, derav 12 fra start. I april 2017 ble det kjent at Ryerson og Viking hadde blitt enige om en kontraktforlengelse med varighet ut 2018-sesongen.

### Union Berlin
Den 31. juli 2018 ble det kjent at Ryerson hadde undertegnet en kontrakt med Union Berlin til 30. juni 2021.

### Landslagskarriere
Ryerson har en rekke kamper for aldersbestemte landslag. Han debuterte for Norges U18-landslag mot Russland på NTC Senec arena i Slovakia 20. april 2015. Debuten på U21-landslaget kom i en kamp mot Portugal på Estadio Antonio Coimbra da Mota arena 24. mars 2017. Ryerson ble byttet inn for Erlend Dahl Reitan etter 46 minutter i en kamp som endte 3–1 til hjemmelaget.

Den 16. november 2020 ble han tatt ut i sin første landslagstropp for  mot . Han ble tatt ut i landslagstroppen etter den opprinnelige troppen ble satt i karantene.

Den 18. november 2020 fikk han sin første landskamp for  mot .

## Annet
Ryerson er fetter av fotballspilleren Mathias Rasmussen og nevø av tidligere Mandalskameratene-spiller Roger Rasmussen.

I Lyngdal spilte han aldersbestemt fotball til han meldte overgang til Viking som 15-åring. Både Ryerson og fetter Rasmussen spilte for Lyngdals talentfulle 1996-lag, deriblant sammen med tidligere Jerv-spiller Jakob Ertzeid Toft og Arendal-spiller Adi Markovic.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Mahatma Jyotiba Phule Mandai

**Mahatma Jyotiba Phule Mandai** (marathi: महात्मा ज्योतिबा फुले मंडई), tidligere **Crawford Marked** marathi: क्रॉफर्ड मार्केट), er et marked i Sør-Mumbai.

Markedet var tidligere oppkalt etter Arthur Crawford. Det ble senere oppkalt etter Mahatma Jotirao Phule. Markedet ligger på motsatt side av Mumbai-politiets hovedkvarter, like nord for Chhatrapati Shivaji Terminus jernbanestasjon. Markedet er for det meste stengt på søndager.

## Arkitektur
Markedet ble tegnet av den britiske arkitekten William Emerson.

## Referanser


## Kilder
* *137-År Eldre*; Tid News Network, *[[The Times of India|Times of India]]* (Mumbai edition); 2006-03-25; pg-2
Ferjesambandet Flåm–Gudvangen

**Flåm–Gudvangen** er et ferjesamband som starter i Flåm og følger Aurlandsfjorden og Nærøyfjorden til Gudvangen. Strekningen har ingen nytteverdi i dag men brukes utelukkende for sighseeing med turister.

Strekningen startet opp i 1968 og frem til Gudvangatunnelen og Flenjatunnelen åpnet i 1991 tok fergene på strekningen også med seg biler og annen passasjer- og veitransport.

## Referanser


## Kilder
*
Louis-quinze

**Louis-quinze** er en kunst- og interiørstil som knyttes til tiden fra ca. 1730 til 1755 i Frankrike. Navnet knytter an til kong Ludvig XV og hans regjeringstid, likeledes som æraene under hans forgjenger Ludvig XIV og etterfølger Ludvig XVI gjerne kalles *[[Louis-quatorze]]* og *[[Louis-seize]]*.

Som stilretning karakteriseres den ved at den bryter med de strenge barokkformer som var utpregende for «Solkongen»s tid, henimot rokokkoens lettere og intimere former. I motsetning til *Louis-quatorze*-periodens allesteds nærværende marmorflater trådte nå edle tresorter og lyse veggflater i forgrunnen. Typisk for *Louis-quinze* er bruken av filigran-forgylte rankemotiver.

## Møbelkunst
Periodens franske møbler kom den gang typisk i to utførelser, for sommer og for vinter, og var rikt ornamentert, elegant og utformet for å passe med resten av hjemmets dekor. *Orientalia*&mdash;temaer fra Det fjerne østen&mdash;og det fabelaktige (inspirert av fabler) var viktige for de tematiske uttrykk, og eksotiske tresorter og steinsettinger ble tatt i bruk for å forsterke dette.

Blant de *[[ébéniste]]*r som arbeidet under Ludvig XV var Jean-François Oeben, Roger Vandercruse Lacroix, Gilles Joubert, Antoine Gaudreau og Martin Carlin.

## Billedkunst
Blant de mest fremtredende *Louis-quinze*-malere var Juste-Aurèle Meissonier, François Boucher, Jean-Baptiste Huet, Jean-Baptiste Le Prince, Pierre Migeon, og familien van Loo: Jean-Baptiste van Loo, Louis Michel van Loo, Charles-Amédée-Philippe van Loo og Charles André van Loo. Madame de Pompadour, kongens maitresse, var en av kunstnernes viktigste begunstigere i denne perioden.

## Eksterne lenker
* 
* Louis-quinze i ''Kunstlexikon'' - P.W. Hartmann
Tyskland under EM i friidrett 2014

**[[Tyskland]]** deltok med 93 utøvere under EM i friidrett 2014 som ble arrangert 12.&ndash;17. august 2014 i Zürich. 

## Medaljevinnere

## Resultater
Følgende deltok for Tyskland i mesterskapet:

; Menn 
; Bane og landeveisøvelser

;Tekniske øvelser

;Mangekamp – Tikamp

;Kvinner
; Bane- og landeveisøvelser

;Tekniske øvelser

;Mangekamp – Sjukamp

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Plakatsøyle

En **plakatsøyle** er en kolonne eller søyle i det offentlige rom som brukes til å sette plakater på. Plakatsøylen ble først virkeliggjort i 1854 på forslag fra tyskeren Ernst Litfaß fra Berlin, og derfor kjent på tysk som ***Litfaßsäule***. I Frankrike ble innretningene kalt ***Colonne Morris***, etter trykkeren Daniel Morris som fikk den relevante reklamekonsesjon i 1868.

## Opprinnelse
Tanken om plakatsøyler ble utviklet som et mottiltak om den omseggripende plakatreklamering og graffiti i Berlin. Ernst Litfaß (Litfass) foreslo at man skulle bygge slike søyler over hele byen. Så kunne folk feste sin oppslag på dem. Etter flere års saksbehandling gav den 5. desember 1854 Berlins politisjef Karl Ludwig von Hinkeldey til slutt Litfaß tillatelse til å sette opp det man kalte **Annoncier-Säulen**. Litfaß hadde enerett i gyen for oppsettelsen av søylene til 1865.

## Litteratur
* Steffen Damm: *Ernst Litfaß und sein Erbe. Eine Kulturgeschichte der Litfaßsäule*. Borstelmann & Siebenhaar, Berlin 2005, ISBN 3-936962-22-7.
* Volker Ilgen: *Am Anfang war die Werbung. Illustrierte Reklamegeschichte*. Primus-Verlag, Darmstadt 2006, ISBN 3-89678-284-3.
* Sabine Reichwein: * Die Litfaßsäule. Die 125jährige Geschichte eines Straßenmöbels aus Berlin*. Presse- und Informationsamt, Berlin 1980, (*Berliner Forum* Jg. 1980, Heft 5, ).
* Peter Payer: * Die Säulen des Herrn Litfaß*. In: Peter Payer: * Blick auf Wien. Kulturhistorische Spaziergänge*. Czernin Verlag, Wien 2007, ISBN 978-3-7076-0228-9.
* Manfred Orlick: *Werbekönig von Berlin*. In *Ossietzky*, 19. Jg., Heft 3 / 2016, 30. Januar 2016, S. 106/107.

## Eksterne lenker
*
Asbjørn Randen

**Asbjørn Randen** (født 3. desember 1973 i Lørenskog) er en norsk tidligere styrkeløfter, som konkurrerte for Oslo Styrkeløftklubb.

Nasjonalt har Randen blant annet vunnet gull i NM i styrkeløft fem år på rad i perioden 2003–2009. I perioden 2006–2009 mottok han også kongepokalen, for å ha vært den beste løfteren i NM uavhengig av vektklasse. Internasjonalt har han blant annet blitt europamester i styrkeløft i 2007, etter å ha løfter tilsammen 1010 kg under styrkeløft-EM i Polen. Under styrkeløft-VM i Stavanger i 2006 ble Randen den første nordmannen til å løfte over 1000 kg sammenlagt, da han løftet 1007,5 kg.

## Nasjonale resultater og meritter

### NM i styrkeløft

### Junior-NM i styrkeløft

### Lag-NM i styrkeløft

## Internasjonale resultater og meritter

### Nordisk mesterskap i styrkeløft

### EM i styrkeløft

### VM i styrkeløft

## Referanser
Baku City Circuit

**Baku City Circuit** (aserbajdsjansk: *Bakı Şəhər Halqası*) er en racerbane i Baku, Aserbajdsjan. Den ble første gang brukt til Formel 1-løpet Europas Grand Prix 2016 og dets supportklasser.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Hammametbukten

**Hammametbukten** (tunisisk arabisk: خليج الحمامات) er en bred bukt i det nordøstre Tunisia. Den ligger sør for halvøyen Cap Bon. På motsatt side av Cap Bon-halvøya er Tunisbukten. Mot sør ligger Gabèsbukten.

Byen Hammamet ligger inntil buktens nordvestre side, og er en viktig ferieby. Buktens fine sandstrende og de mange hoteller sørger for en kontinuerlig strøm av tirister. De andre større byer ved Hammametbukten er Sousse, Monastir og Nabeul; noe mindre er Hergla og Chott Meriem.
Jørn Høyset

**Jørn Henning Høyset** (født 1979) er en norsk tidligere styrkeløfter, som konkurrerte for Florø TIF og Odin SK. Han er tre ganger norgesmester i styrkeløft, og i 2004 vant han kongepokalen for å ha vært NMs beste løfter uavhengig av vektklasse.

## Resultater og meritter i styrkeløft

### NM i styrkeløft

### Junior-NM i styrkeløft

## Referanser
Kvitåfossen

**Kvitåfossen** er en foss i Hægebostad kommune i Agder. Den er en del av elva Kvitåna som kommer fra Fiskelandsvatnet og som etter hvert ender opp i Lygna som renner ut i Lyngdalsfjorden.

## Se også
*Liste over norske fosser

## Referanser


## Litteratur
* 

## Eksterne lenker
*
Gare de Lyon

**Paris-Gare de Lyon** er en jernbanegård i det sentrale Paris. Herifra går høyhastighetstog (TGV) til blant annet Lyon, og annen togtrafikk til destinasjoner sørøst for den franske hovedstaden.

Selve banegården er en av byens turistattraksjoner.

## Historie
Det ble først anlagt jernbaneststasjon på stedet i 1847 og en større en i 1855. Den nåværende stasjonsbygningen ble bygd i perioden 1895–1902 med Marius Toudoire som arkitekt og jernbaneselskapet Compagnie Paris-Lyon-Méditerranée (PLM) som byggherre. Byggverkets rikt forsirede fasade har en bredde på ca 100&nbsp;meter, og klokketårnet som er integrert i den er 64&nbsp;meter høyt. Da den var ferdig hadde stasjonen 13 perronger.

Stasjonen ble ombygd i tiden 1962–1972.

## Litteratur
* Karen Bowie (utg.): *Les grandes gares parisiennes au XIXe siècle*. Paris 1984, ISBN 2-905118-01-6 
* Pauline Prevost-Marcilhacy: *Le décor du Buffet de la Gare de Lyon*. I: Karen Bowie (utg.), *Les grandes gares parisiennes au XIXe siècle*, Paris 1984, ISBN 2-905118-01-6, s. 144-158.
* NN: *Paris. Die schönsten Restaurants*. DuMont Verlag Köln 1994, ISBN 3-7701-3300-5 (s. 227-235).
* Stefan Vockrodt: *Das Tor zum Mittelmeer. Der Gare de Lyon - Keimzelle des Schnellverkehrs*. I: Eisenbahnen in Paris = Eisenbahngeschichte Spezial 2 (2015). ISBN 978-3-937189-94-9, s. 30-32.

## Eksterne lenker
* 
* SNCF
* 
*Restaurant Le Train Bleu (en, fr)
Tor Herman Omland

**Tor Herman Omland** (født 1977) er en norsk styrkeløfter, som konkurrerer for Sandnes Atletklubb. Han har tidligere konkurrert for Stavanger SK og Karmøy SK.

## Nasjonale resultater og meritter

### NM i styrkeløft

### Junior-NM i styrkeløft

## Referanser
Nansenparken

**Nansenparken** er en 200 dekar stor park for rekreasjon på Fornebu i Bærum, innviet 2. september 2008.

Navnet kommer av at polarhelten Fridtjof Nansen bodde like ved, og hans sønn Odd Nansen var arkitekten som tegnet Fornebu lufthavn (1939–98).

Bærum kommune valgte i 1998 idéutkastet til finske Pekka Helin/Tuomo Siitonen (etablert 1979), mens norske Lindheim & Bjørbekk var arkitektene bak landskapet, bygget fra 2004 under ledelse av Norconsult. Midt i parken ble det anlagt en stor dam. Ved inngangen ligger Café Odonata.

Parken kostet 100 millioner å bygge. Pengene kom fra salget av Fornebu lufthavn, som ble lagt ned ti år tidligere.

Det var Heidi Grande Røys som åpnet parken. I 2010 ble parken nominert til den spanske landskapsprisen Rosa Barba European Landscape Prize. Året etter (i 2011) ble det avduket en statue av Nansen og i 2013 fikk parken Bærum kommunes arkitekturpris. Den ble kåret til Årets grønne park i 2013 av Norske anleggsgartnere, miljø- og landskapsentreprenører (NAML). I 2016 ble det meldt at mye av parken råtner.

## Referanser
Storbritannias Grand Prix 2016

**Storbritannias Grand Prix 2016** (offisielt navn: *2016 Formula 1 British Grand Prix*) var et Formel 1-løp som ble arrangert 10. juli 2016 på Silverstone Circuit i Northamptonshire og Buckinghamshire, England. Det var det tiende løpet i 2016-sesongen. Løpet ble vunnet av Mercedes-føreren Lewis Hamilton, som startet fra pole position. Dette var Hamiltons fjerde seier for sesongen. På andreplass kom Red Bulls Max Verstappen, mens Hamiltons teamkollega Nico Rosberg tok tredjeplassen. Rosberg kom i mål på andreplass, men ble etter løpet ilagt en tidsstraff på 10 sekunder for ulovlig radiokommunikasjon med teamet.

## Klassifisering
### Kvalifisering

### Løpet

**Noter til tabellene:**
*  - Sebastian Vettel fikk en gridstraff på fem plasser for et ikke-planlagt bytte av girkasse.
*  - Marcus Ericsson deltok ikke i kvalifiseringen grunnet en kraftig krasj i tredje treningsomgang. Han ble senere gitt tillatelse av løpsledelsen til å starte løpet.
*  - Nico Rosberg kom opprinnelig i mål på andreplass, men ble etter løpet ilagt en tidsstraff på 10 sekunder for å ha mottatt ulovlig assistanse via radiokommunikasjon med teamet. Tidsstraffen flyttet han ned til tredjeplass, bak Max Verstappen.
*  - Sebastian Vettel fikk en tidsstraff på fem sekunder for å ha presset Felipe Massa av banen.
*  - Kevin Magnussen brøt løpet, men ble klassifisert ettersom han hadde fullført over 90% av løpsdistansen.

## Stillingen i mesterskapene etter løpet

**Førermesterskapet**

**Konstruktørmesterskapet**

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Max Kommerell

**Max Kommerell** (født 25. februar 1902 i Münsingen i Württemberg, død 25. juli 1944 i Marburg) var en tysk litteraturhistoriker.

## Liv
Kommerell studerte germanistikk under Friedrich Gundolf ved Universitetet i Heidelberg og under Friedrich Wolters ved Universitetet i Marburg. I studietiden sluttet han seg til dikteren Stefan Georges krets, og var fra 1924 til 1928 Georges sekretær. Etter utgivelsen av Wolters' hagiografi forlot han George-kretsen. I 1930 ble han privatdosent ved Universitetet i Frankfurt. Senere underviste han også ved Universitetet i Bonn og Universitetet i Köln.

I 1938 ble Kommerell professor i germansk filologi ved Universitetet i Frankfurt. Fra 1941 til sin død etter to års sykdom var han professor i tysk filologi ved Universitetet i Marburg. 

Han ble medlem av NSDAP i 1941 og hadde forut for dette vært medlem av SA.

I første ekteskap var Kommerell gift med Eva Otto, datter av den klassiske filologen Walter F. Otto. I andre ekteskap var han gift med Erika Franck.

Kommerell døde av kreft i 1944, 42 år gammel.

## Verk
Kommerell skrev et skuespill, *Die Gefangenen* («Fangene») som ble forbudt av Reichskulturkammer. Diktsamlingen *Mit gleichsam chinesischen Pinsel* ble trykt i 1944, men opplaget ble ødelagt i et bombeangrep, slik at boken først kunne utgis i 1946 hos forleggeren Vittorio Klostermann.

Hovedområdene for Kommerells forskning var barokken, Weimarklassisismen og romantikken. Han skrev om Calderon, Hölderlin, Jean Paul, Goethe Schiller og Hofmannsthal, og oversatte Michelangelo og Calderon. Han hadde vitenskapelig kontakt med teologen Rudolf Bultmann, filosofene Martin Heidegger og Hans-Georg Gadamer og indologen Heinrich Zimmer.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Tranehals

**Tranehals** (*Erodium cicutarium*) er den eneste arten som finnes i Norge i tranehalsslekta. Det finnes ca. 60 arter i verden i denne slekta. Tranehals ligner mye på storkenebb-arter, men skiller seg bl.a. på at kronbladene ikke er innskårne i toppen og at blomsten kun har fem fertile pollenbærere.

## Utseende
Tranehals er en ettårig plante med knebøyd, ofte liggende stengel som normalt er mellom 5 og 40 cm. Bladene er finna og har fint oppdelte småblad. Blomstene er rødfiolette og sitter i skjermer. Som andre tranehalser har blomsten fem fertile pollenbærere og fem sterile (staminodier). Fruktemnet består av fem sammenvokste fruktblad og danner den karakteristiske frukten som har gitt slekta navn; griffelen danner i frukt en lang nebb- eller halslignende struktur. I motsetning til hos storkenebb kastes ikke frøene ut, men frukta spaltes i fem ved modning og de fem delene med hvert sitt frø spres hver for seg. Den lange tråden fra "nebbet"/"halsen" krøller seg sammen i en spiral. Denne spiralen reagerer på luftfuktighet slik at den strekker seg ut eller ruller seg sammen i takt med skifter i luftfuktighet. Fordi spiralen er bestatt med mange stive, bakoverretta hår vil delfrukta bore seg ned i bakken slik at frøet kommer ned i jorda.

## Levested
Tranehals opptrer i Norge først og fremst som åkerugras og er vanligst i sørøst. Arten er mindre vanlig i kyststrøk, i Trøndelag og i Nord-Norge, men er funnet helt nord til Porsanger. Arten er trolig ikke opprinnelig i Norge og kommer sannsynligvis fra middelhavsområdet, men arten er nå en kosmopolitt.

## Galleri

Fil:Erodium cicutarium MHNT.jpg|alt=bilde viser egenartede spiralformede delfrukter|Delfrukter

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Husmorfilmen høsten 1964

***Husmorfilmen høsten 1964*** er en norsk husmorfilm fra 1964. Regien er ved Jan Erik Düring.

## I rollene

* Arve Opsahl
* Anne-Lise Tangstad
* Inger Marie Andersen
* Unni Bernhoft
* Aud Schønemann
* Einar Vaage
* Arvid Nilssen
* Dan Fosse
* Henny Skjønberg
* Wilfred Breistrand
* Wenche Myhre
* Knut Risan

## Eksterne lenker
*
Rue Cassette

**Rue Cassette** er en gate i 6. arrondissement i Paris. Den løper mellom rue de Rennes (ved place Mireille-et-Jacques-Renouvin) til rue de Vaugirard. Institut Catholique de Paris ligger langs et betydelig strekk av gaten, og bidrar til at området har et stort innslag av studenter, fremfor alt teologi-, filosofi- og jus-studenter. 

Hôtel Cassel lå her og var viktig på 1500-tallet; derfor het gaten opprinnelig *Ruelle de Cassel*, *Rue de Cassel*, og så *Grant rue de Cassel*. Navnet ble forvansket mot slutten av 1500-tallet slik at det nå er blitt *Cassette*. 

## Litteratur
* *Dictionnaire historique des rues de Paris*, Jacques Hillairet, éditions de Minuit, p.281
Simplikios

**Simplikios** fra Kilikia (ca 480/490 – etter 550) var en gresk filosof fra seinantikken.

Simplikios skrev intelligente og lærde kommentarer til Aristoteles ut fra en nyplatonsk synsvinkel, og regnes som en av de siste nyplatonikerne og en av de siste store førkristne filosofene.

Simplikios var disippel av Ammonios Hermeiou og Damaskios. Ifølge Agathias var Simplikios blant de førkristne filosofene som ble forfulgt av keiser Justinian tidlig på 500-tallet, og en tid søkte han tilflukt ved det persiske hoffet.

Som vanlig var innen den framherskende seinantikke nyplatonske retningen, holdt Simplikios Aristoteles for å være en platoniker, og han bestrebet seg på å harmonisere platonsk og aristotelisk lære. Dette innebar at han forsvarte den klassiske filosofitradisjonen og nyplatonikernes religiøse verdensbilde mot kritikken fra de kristne. Han diskuterte universets beskaffenhet, undersøkte definisjonen av begrepet materie, behandlet tidsbegrepet og gav seg i kast med ondskapens opprinnelse. I kommentarer til stoikeren Epiktets innføring i etikk, «Håndbok», stilte han opp grunngitte prinsipper om hva som fra hans synsvinkel var riktig handlemåte. I den forbindelse la han stor vekt på menneskets evne til selv å bestemme sin livsførsel, og forsvarte derfor den frie vilje.

Simplikios' kommentarer fikk stor innvirkning i seinmiddelalderen. Han hadde tilgang til en mengde materiale som nå er tapt, så moderne eksperter på antikken regner skriftene hans som verdifulle kilder til kunnskapen om tidlig gresk filosofihistorie, særlig om førsokratisk tid. På grunn av sin etterrettelighet og grundighet i omgangen med tidligere tiders tankeretninger, gjennomtenkte analyser og vel avveide standpunkter, regnes han som en av de mest betydelige lærde i sin tid.

## Referanser og noter


## Kilder
* 

## Eksterne lenker
* 
* Christian Wildberg: «Simplicius (fl. first half 6th century AD)», *[[Routledge Encyclopedia of Philosophy]]*, 
* Gerald Bechtle: Omtale av Rainer Thiel: ''Simplikios und das Ende der neuplatonischen Schule in Athen'', Stuttgart:  Franz Steiner, 1999.  s. 59. ISSN 0002-2977.  Bryn Mawr Classical Review, 19. april 2000
* «Simplicius», *School of Mathematics and Statistics, University of St Andrews*, Skottland
* Utdrag av Taylors oversettelse av Aristoteles ''Physics'' med  Simplikos' ''Commentary'' 
* Simplicius, ''Commentary on the Enchiridion of Epictetus'', oversatt av George Stanhope, 1722
* J.J. O'Connor og E.F. Robertson: Simplikios kommentarer til ''Kategorier'' (gresk; scan av førsteutgaven, Venezia 1499)
Regjeringen i Moskva

**Regjeringen i Moskva** (russisk: Правительство Москвы) er den høyeste utøvende organ for stat myndighet i Moskva. Regjeringen i Moskva ledes av den høyeste tjenestemann byen Moskva, det vil si ordføreren i Moskva.

Medlemmene av regjeringen i Moskva er ordføreren i Moskva, stedfortredende ordførere i Moskvas regjeringen og dens statsråder. Regjeringen i Moskva utsteder ordre som er signert av ordføreren i Moskva. Regjeringen i Moskva har juridisk myndighet. Struktur og funksjon av regjeringen i Moskva er etablert etter loven i Moskva, som ble vedtatt av Moskvas byduma.

## Eksterne lenker
*
Minister for uttreden fra EU

**Minister for uttreden fra EU** (formelt *Secretary of State for Exiting the European Union*) var en ministerpost i Storbritannias regjering, opprettet av statsminister Theresa May som en del av hennes regjering i juli 2016. Ministeren hadde ansvar for å forhandle frem en avtale mellom Storbritannia og Den europeiske union (EU) om uttrekning fra unionen i kjølvannet av folkeavstemningen 23. juni 2016. Ministeren var sjef for Department for Exiting the European Union.

David Davis ble utnevnt til minister for uttrekning fra EU den 13. juli 2016, men trakk seg i likhet med utenriksminister Boris Johnson fra sin stilling, idet han mente at regjeringens strategi ikke var tilstrekkelig radikal.

Davis ble erstattet av Dominic Raab 9. juli 2018.

Stephen Barclay overtok ministeriet 16. november 2018. 

## Liste over ministre for uttreden fra EU

## Referanser
Rue de Vaugirard

**Rue de Vaugirard** er den lengste gaten i Paris innenfor bymurene og en av de lengste innen hele byen. Den er 4,.3&nbsp;km lang. Den fører fra Luxembourghagen i Latinerkvarteret gjennom de 6., 7. og 15. arrondissementer til Porte de Versailles.

Navnet «Vaugirard» kommer fra en gammelfransk substantiv-og-genitiv-konstruksjon «val Girard» = «Girards dal» (latin: *vallis Girardi*), etter en *[[Abbé]] Girard*, som i egenskap av abbed for Abbaye de Saint-Germain-des-Prés kontrollerte marken veien går over.

Veien er kjent fra 1400-tallet, og førte fra Filip IIs bymurer mot landsbyen Vaugirard. Har hadde det lenge før vært en romervei.

## Billedgalleri

File:Centre-medical-de-l'institute-pasteur.jpg|Pasteurinstituttets medisinske senter
File:Ministry-of-Agriculture-and-Fishing.jpg|Landbruks- og fiskeriministeriet, Direction Générale de l'Alimentation
File:Pantheon-Assas University - Vaugirard.jpg|Del av Panthéon-Assas-universitetet.
Våpen og militært utstyr

**Våpen og militært utstyr** (spansk: **Armas y pertrechos de guerra**) er et maleri fra det 17. århundre av den flamske barokkmaler Pieter Boel (1622 -1674).

## Motiv
En hund er avbildet ved en sokkel i et landskap sammen med krigsutstyr- og bytte. Her ses forskjellige musikkinstrumenter som et horn, en kornett og en tromme med et heraldisk våpen. Krigsbytte er representert ved pregede, forgylte skåler og fat samt porselen. Av våpen ses kanoner, sverd, hellebard, skjold, pistoler og rustning.  

Komposisjonen er inspirert av den samtidige flamske maler Jan Fyt (1611-1661), som også var Boels læremester og hvis verk av og til blandes sammen med.

## Proveniens
Bildet har sitt opphav i de kongelige, spanske samlinger, hvor det har hengt hos Elisabeth Farnese i Palacio de La Granja de San Ildefonso, Segovia. På slutten av 1700-tallet var det i Palacio de Aranjuez, Madrid og i 1848 kom det til Museo del Prado i samme by.

## Referanser
Barn leker soldater

**Barn leker soldater** (spansk: **Muchachos jugando a soldados**) er et maleri fra 1779 av den spanske maleren Francisco Goya. 

## Motiv
Bildet viser to stående gutter med løftede geværer og militærluer, den ene med ryggen til. En tredje ligger ned på siden spillende på en tamburin – et instrument som ofte ses i Goyas verker –  mens en fjerde leker med en modell av et kirketårn. I forgrunnen ses en trapp og i bakgrunnen rekkverk og trær. 

Barndom var et av de emner som opptok Goya mest. I flere av hans verker representerer barn forskjellige typer som soldater, majos, små aristokrater og andre. Den stående gutten i midtens livlige og barnslige stolthet, gjør dette bildet til en av Goyas fineste barndomsskildringer. Den løse penselføring, de utviskede konturene samt lyset peker frem mot impresjonismen.  

## Proveniens
Bildet, som skulle henge over en dør, er en av flere skildringer tiltenkt som gobelin til soveværelset til fyrsten og fyrstinnen av Asturias – den senere Karl IV og hans hustru Maria Luisa av Parma – i El Pardo utenfor Madrid. Det ble levert til *Real Fábrica de Tapices de Santa Bárbara* i Madrid 6. januar 1779 og var mellom 1856–57 overført til det kongelige palass i Madrid. Ved kongelig ordre kom det til Prado i 1870.   

## Referanser


## Eksterne lenker
* ''Muchachos jugando a soldados'', Fundación Goya en Aragón
Boulevard de Sébastopol

**Boulevard de Sébastopol** er en parisisk boulevard, som danner grensen mellom det 1. og det 4. arrondissement og langs sitt videre forløp dessuten det 2. fra de 3. arrondissement. 

Gaten er 1332 meter lang og 30 meter, begynner ved Place du Châtelet, og slutter ved Boulevard Saint-Denis hvor dens fortsettelse heter Boulevard de Strasbourg. Den krysser viktige gater som Rue de Rivoli (ved dette gatekrysset ble i 1922 de første trefargede trafikklysene i Paris oppsatt), Rue Étienne Marcel / Rue aux Ours, Rue de Turbigo og Rue Réaumur. Den skiller også Le Marais fra Les Halles.

Boulevard de Sébastopol var ett av de første byplanmessige gjennombruddene som Baron Haussmann lot gjennomgøre. Bouleveardene er et av de viktigste elementene i den store nord-sør-aksen so gjennomskjærer det sentrale Paris, og erstatter dermed fremfor alt Rue Saint-Denis noen meter vestenfor og  Rue Saint-Martin noen meter østenfor.

Gaten var ferdig i 1854, og het til å begynne med **Boulevard du Centre**. Få dager atter at Napoleon III styrker den 8. september 1855 seiret i  Sevastopols havn under Krimkrigen fikk gaten sitt nye navn.

Noen år førte Boulevard de Sébastopol over Île de la Cité til Rive Gauche og sluttet i Rue de Cujas. Avsnittet på vestbredden av Seinen fikk i 1867 imidlertid navnet Boulevard Saint-Michel.

## Eksterne lenker
*