Klementin

**Klementin** er en sort innen småsitrusgruppen. Den er veldig lik appelsin i en liten utgave.

## Opprinnelse

Opprinnelsen til klementinen er omdiskutert. Moderne DNA-analyser kan tyde på at klementinen er en krysning av mandarin (*Citrus reticulata*) og  appelsin (*Citrus sinensis*). Appelsinen er i sin tur igjen en krysning av mandarin og pomelo (*Citrus maxima*).

En annen historie, som forsåvidt kan være forenlig med det ovenstående, er at trappistmunken Frère Clément (Clément Rodier), en fransk katolsk ordensbror med virke nær Oran i Fransk Algerie, og som var gartner ved et hjem for foreldreløse barn i Misserghin i perioden 1890–1902, var den som dyrket den første klementinen; uansett var han den som gjorde den kjent. Den franske botanikeren Louis Charles Trabut besøkte Rodier i 1902. Han mente klementinen var en krysning mellom mandarin og pomerans (*Citrus x aurantium*), og foreslo navnet *Clementine* etter Rodier. Trabut beskrev krysningen vitenskapelig i 1902.   

Muligens var frukten allerede kjent i Kina. Sitat fra James Saunt: *«Some authorities believe it is virtually identical to the variety known as the Canton mandarin widely grown in [[Guangxi]] and [[Guangdong]] Provinces in China»*. Men disse er sannsynligvis snarere distinkte mandarinhybrider, og genomisk analyse av klementinen har påvist at den er fromkommet ved en krysning mellom en søtappelsin (*Citrus × sinensis*) og den mediterreanske willowleafmandarin (*Citrus × deliciosa*), noe som er konsistent med at klementinen har et algerisk opphav.

Klementinen er en flattrykt frukt, med tynt oransjefarget skall. Den finnes i mange varianter av klementinen, men det er stort sett bare spesialister som klarer å se forskjell på disse, og alle sortene blir pakket og eksportert som klementiner.

De første variantene man fant i Spania heter Marisol og Oroval. Hovedsorten i Marokko har navnet Fina. Den var også den viktigste i Spania tidligere, hvor den har blitt erstattet av varianten Clemenules, som gir frukt med bedre størrelse.

## Bruksområde
Klementinen spises ofte uten noe tilbehør, og er svært populær rundt juletider. Den kan også presses til saft, den er fin i sauser og sorbeter, samt i fruktsalater og som pynt. Fordi klementinen er søt, er det ikke nødvendig å tilsette mye sukker når den brukes i matlaging.

## Oppbevaring
Den beste lagringstemperaturen for klementinen er 5–10 ℃.

## Næringsinnhold
Klementinen er rik på C-vitamin, men inneholder ikke like mye som f.eks. appelsiner. Klementinen inneholder også noe A-vitamin, folat og mineraler.

## Klementinen i Norge

### En populær frukt
Klementinen kom til Norge i 1963. Landet importerer ca. 20 000 tonn av sitrusfrukten, og det aller meste av dette rundt juletider. Nordmenn spiser ca. 5 kg per person i året av denne sitrusfrukten. Betegnelsen «mandarin» blir i dagligtale ofte brukt om både klementiner og mandariner.

### Klementinsesongen
Spanske, marokkanske, korsikanske og sørafrikanske produsenter har gjort det mulig å få klementiner året rundt. I Norge blir klementinene vanligvis kjøpt fra Spania og Marokko i perioden oktober–februar, men finnes også i handel resten av året.

### Forveksling med mandarinen
Det er fortsatt mange som feilaktig bruker betegnelsen mandarin, selv om den ekte mandarinen ble borte fra det norske markedet på 1990-tallet. En fjerdedel av nordmenn tror fortsatt de spiser mandarin, viste en undersøkelse i 2011.

* Klementinen er søtere enn mandarinen.
* Klementinen har, i motsetning til mandarinen, vanligvis ikke steiner.
* Klementinen er en krysning mellom mandarin og pomerans eller appelsin.
* Mandarinen er lettere å skrelle enn klementinen. Skallet er tykkere og sitter løsere.
* Mandarinen kommer opprinnelig fra det sørlige Kina, men har siden blitt spredd av mennesker.

## Steiner
Klementiner er dyrket frem til å ikke ha steiner. En sort fra Marokko heter «W. Murcott Afourer». Blomster fra slike trær trenger ikke bier til å pollinere dem. Tvert om er biene ikke ønsket, da de kan ta med seg pollen fra andre sitrusfrukter med steiner – som mandarin – og føre til at det blir steiner i klementinene. Men også uten bier kan stein forekomme i noen frukt. I California har dette ført til strid mellom birøkterne og klementindyrkerne; de sistnevnte ønsker en sone rundt sine trær hvor det ikke er lov til å sette opp bikuber. 

I nyere tid har man utsatt grener for ioniserende stråling, og deretter podet de bestrålte grenene på trær. Dette fører til at kromosomene blir rearrangert og fruktene blir sterile – det vil si at de dannes uten steiner, også med bier i nærheten. Denne metoden brukes i hele verden. I California prøver man å dyrke frem sorter med tre par kromosomer (triploid), istedenfor vanlige diploide planter, for å unngå steinene.

Flertallet av klementindyrkere definerer steinløse klementiner slik: Maksimal 15 frukt per 100 med steiner. Mange klementindyrkere synes det er for strengt.

## Se også
* Appelsin
* Mandarin
* Tangerin

## Referanser


## Eksterne lenker
*