open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Oppkuven-Smeddalen naturreservat

**Oppkuven-Smeddalen naturreservat** (4 105 dekar, lite påvirket grenselokalitet for subalpin barskog) ble opprettet 23. juni 1995 og ligger i Krokskogen, i Ringerike kommune. Oppkuven (704 moh.) er en av Oslomarkas høyeste topper, med vid utsikt i ulike himmelretninger. Toppartiet er småkupert med koller, myrdrag og småvann. Smeddalen skjærer inn i Oppkuven-massivet som en trang sprekkedal fra øst-nordøst. Skogbildet domineres av storvokst, gammel gran.

Området utgjør et vakkert og egenartet skoglandskap i Oslomarka. De botaniske verneverdiene er meget høye i Markasammenheng. Området inneholder sannsynligvis det mest urskognære skogbildet i hele Marka.

Den såkalte Gamla på Oppkuven er et av Norges eldste levende grantrær, antatt å være hele 458 år gammel (2003). Treet er nå dødt og antas å ha vært det siden cirka 2012. Da den ble oppdaget i 1994 ble treet antatt å være Nordens eldste gran (Rolstad et al. 1996), men så fant M. Niklasson og T. Zielonka ei eldre gran i Vilhelmina i Nord-Sverige som antas å være hele 587 år. I Rollag finnes det dessuten er par grantrær  som også er eldre, den såkalte *Minneskleivgrana* (ca. 479 år) og *Dyrenatten-grana* (ca. 473 år). På Oppkuven finner man også *Smaltjernsgrana* (ca. 425 år) og *Gjelleråsen-grana* (ca. 411 år).

## Se også
* Naturvernområder i Ringerike

## Referanser
Giovanni IV Colonna

**Giovanni IV Colonna** (født 1456, død 26. september 1508) var en av Den katolske kirkes kardinaler.

Han ble kreert kardinal i mai 1480 av pave Sixtus IV, i en alder av 24 år.

Han var tilknyttet Den romerske kurie under pave Sixtus IV, pave Innocens VIII, pave Alexander VI, pave Pius III og pave Julius II. Sixtus fengslet ham to år etter kardinalsutnevnelsen i Castel Sant'Angelo da en feide begynte mellom paven og Colonnaslekten. Først etter et drøyt år ble han løslatt. Da Alexander VI begynte å utrydde de romerske baronene unnslapp han, og vendte først tilbake til Roma etter Alexanders død.

## Referanser


## Eksterne lenker
*  Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Madeleine Cederström

**Julie Madeleine «Madde» Cederström** (født 1963) er en svensk-norsk journalist og radioprogramleder. Hun var ansatt i P4 i 14 år og har siden 2008 vært ansatt i NRK. 

Cederström begynte i nærradio i Oslo i 1986. Fra 1987 til 1992 var hun programleder for Radio 1 i Oslo. Fra 1992 til 1994 arbeidet hun i ulike TV-programmer, blant annet *[[Alarmen går]]* på TV3 og som reporter for *[[Rapport (TV-program)|Rapport]]* på SVT. Hun var ansatt i P4 fra 1994 til 2007, da hun ble bedt om å slutte etter det radiokanalen mente var kontroversielle uttalelser. 

Mellom 2008 og 2022 arbeidet hun i Lillehammer for NRK Innlandet. Fra 2022 arbeider hun for NRK P1+ og NRK P1 på NRK Tyholt i Trondheim. På P1+ har hun er program som heter *Madde spiller svensk*. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Karl Gustav-krigene

**Karl Gustav-krigene** var en serie kriger mellom Danmark-Norge og Sverige mellom 1657 og 1660, samt mellom Sverige og Polen og Russland omtrent på samme tiden.

Ved freden i Westfalen fikk Sverige deler av tysk område, noe som gjorde at svenskene lettere kunne angripe Danmark sørfra. Etter freden gikk de inn i Polen, som gjorde at Russland og Preussen ble bekymret og gikk inn i et anti-svensk forbund sammen med Danmark. Schleswig-Holstein var delt mellom den danske kongen og hertugen av Gottorp, og hertugen fikk støtte fra svenskene i rivaliseringen med den danske kongen.

I 1657 angrep danskene landene til hertugen, noe som fikk Karl X Gustav til å trekke seg ut av Polen og inn i Danmark. Jylland ble besatt, og på grunn av en kald vinter kunne svenskene gå over isen til Sjælland. Frederik III kapitulerte, og ved freden i Roskilde i mars 1658 måtte kongen avstå de danske landskapene Skåne, Halland, Blekinge og Bornholm, og de norske Båhuslen, Trøndelag, Nordmøre og Romsdal.

Svenskene trakk seg først ut, men ombestemte seg, og angrep København i juli 1658. De klarte aldri å innta byen, og i 1659 kom nederlandske krigsskip med våpen og forsyninger og tok samtidig kontrollen over Øresund. I 1660 trengte Polen og Sachsen svenskene ut av Jylland. Ved freden i København fikk Danmark-Norge tilbake Bornholm, Trøndelag, Nordmøre og Romsdal. Etter krigene ble Sverige stormakten i Norden.

Karl Gustav-krigene kan deles inn i følgende faser/parallelle kriger:

*Karl X Gustavs polske krig 1655-1660
*Karl X Gustavs russiske krig 1656-1661
*Karl X Gustavs første danske krig 1657-1658
*Karl X Gustavs andre danske krig 1658-1660

## Se også
* Krabbefeiden
* Freden i Roskilde
* Bjelkefeiden
* Freden i København

## Eksterne lenker
* Om Karl Gustav-krigene , fra nettstedet danmarkshistorien.dk (dansk)
Giovanni Carlo Bandi

**Giovanni Carlo Bandi** (født 17. juli 1709 i Cesena i Italia, død 23. mars 1784 Imola) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var biskop av Imola 1752–1784.

Han ble kreert til kardinal in pectore i mai 1775 under sin nevø pave Pius VIs annet konsistorium, publisert i september samme år, med *[[Santa Maria del Popolo]]* som tittelkirke.
## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:

* Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
* Pave Benedikt XIII (1649-1740) *1675
* Kardinal Carlo Alberto Guidobono Cavalchini (1683-1774) *1728
* Kardinal *Giovanni Carlo Bandi* (1709-1784) *1744
## Referanser


## Eksterne lenker
* The Cardinals of the Holy Roman Church
Bernardino de Vecchi

**Bernardino de Vecchi** (født 28. juni 1699 i Siena i Italia, død 24. desember 1775 Roma) var en av den av den katolske kirkes kardinaler. Han var tilknyttet Den romerske kurie.

Han ble kreert til kardinal i april 1775 under pave Pius VIs første konsistorium.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Leonardo Antonelli

**Leonardo Antonelli** (født 6. november 1730 i Senigallia i Italia, død 23. januar 1811 Senigallia) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var tilknyttet Den romerske kurie, blant annet som prefekt for Kongregasjonen for troens utbredelse og for Indekskongregasjonen.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Leonardo Antonelli kom fra adelsfamilien Antonelli; Antonelli-grevene var grever av Pergola og patrisiere av Gubbio og av Ostra. Leonardo var nevø av kardinal Nicolò Maria Antonelli (kreert 1759).

### Tidlig virke
Under den første del av hans lange tjeneste i det pavelige dsiplomati innehadde han en rekke embeder. Han var kannik i Peterskirken, prefekt for arkivene i Engelsborgen, sekretæt for kardinalskollegiet og assessor ved Det hellige officium.

### Kardinal
Han ble kreert til kardinal den 24. april 1775 under pave Pius VIs første konsistorium. Han ble senere dekan for kardinalskollegiet og utnevnt til erkebiskop av Ostia-Velletri.

For at ikke katolske gudstjenester i Frankrike skulle opphøre, støttet han sivilkonstitusjonen for kleresiet i 1790. Han fulgte pave Pius VII til Paris og Napoleons kroning i 1804. I 1809 ble han forvist fra Roma av de franske makthavere, og han tok tilflukt først i Spoleto og deretter i Senigallia. 

Han deltok ved konklavet 1799&ndash;1800 som valgte kardinal Chiaramonti til pave Pius VI, og ledsaget denne pave til Paris i 1804 dit han var nødsaget å komme for å keiserkrone Napoleon Bonaparte.

Franskmennene utviste ham fra Roma i 1808, og han dro da til Spoleto og deretter til Senigallia. Der døde ham, og etterlot seg stipendier til Propagandakongregasjonens støtte av tolv armenske prestestudenter ved Collegio Urbano.

Han var en av de første kardinaler som tok til orde for den almene gjenopprettelse av jesuittordenen; det ble imidlertid ikke virkeliggjort før i 1814, etter hans død.
## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
* Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
* Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
* Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
* Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
* Kardinal Giovanni Francesco Albani (1720-1802) 1760
* Kardinal *Leonardo Antonelli* (1730-1811) 1794

## Referanser


## Eksterne lenker
* The Cardinals of the Holy Roman Church
Ptolemaios XI Aleksander

**Ptolemaios XI Aleksander II**  (gresk: Πτολεμαῖος Ἀλέξανδρος; født ca. 105 f.Kr. - død 80 f.Kr.) var et medlem ptolemeerdynastiet som hersket i ptolemeiske Egypt i noen få dager i 80 f.Kr.

## Bakgrunn
Han var sønn av den lite populære Ptolemaios X Aleksander og en ukjent kvinne. Han ble født en gang rundt 105 f.Kr. og rundt 103 f.Kr. sendte hans far Ptolemaios X Aleksander ham som spedbarn til Kos i Egeerhavet, antagelig for trygg bevaring og oppfostring. Han vokste opp i utlandet, men i greske omgivelser. Blant annet synes han å ha tilbrakt tenårene i greske Pontos ved Svartehavet, men deretter havnet han i borgerkrigene i Syria, inntil han havnet i leiren til den romerske hærføreren Lucius Cornelius Sulla som tok ham med til Roma.

## Situasjonen i Egypt
Egypt hadde vært slitt i en opprivende dynastisk borgerkrig de siste tiårene mellom to brødre, Ptolemaios IX Lathyros og den yngre Ptolemaios X Aleksander. I år 88 f.Kr. var misnøyen så stor i Alexandria at byborgerne forviste Ptolemaios X Aleksander, og da kom hans bror Lathyros på tronen igjen for tredje og siste gang. Aleksander døde i et slag på Kypros samme år, mens Lathyros styrte fram til 81 f.Kr. da han døde. Da han ikke hadde legitime mannlige arvinger ble det hans datter Kleopatra Berenike III som ble regent.

## Roma blander seg inn
I Roma var Lucius Cornelius Sulla i 81 f.Kr. blitt utnevnt til diktator (uten tidsbegrensning i embetet) av senatet, og hadde total kontroll over byen. Imidlertid ønsket Sulla en pro-romersk nikkedukke på den egyptiske tronen, og sendte den unge Ptolemaios Aleksander tilbake til Egypt han hadde forlatt som spedbarn. Sulla la fram Ptolemaios X Aleksanders testamente som rettferdiggjøring og krevde at unge Aleksander skulle gifte seg med sin eldre kusine Kleopatra Berenike. Det var lite populært, aller mest hos Kleopatra Berenike.

## Nitten dager
Ekteskapet varte i nitten dager. Kleopatra Berenike var lite interessert å gi fra seg makt til en guttunge, den makt som hun hadde vendt seg til etter tyve år. Etter noen uker fant den unge Aleksander situasjonen så uholdbar at han fikk dronningen myrdet. Antagelig mente han at han Roma i ryggen for udåden, men da han feilberegnet seg. Befolkningen i Alexandria, som noen år tidligere hadde jaget hans far ut av byen, gikk til opprør, stormet palasset og trakk Aleksander med seg og ved det store gymnasion drepte de ham. 

Denne hendelsen ble emne for en opera i tre akter, *[[Berenice (opera)|Berenice, Regina di Egitto]]*, av Georg Friedrich Händel som første gang framført i Covent Garden Theatre i London den 18. mai 1737. 

Egypt sto uten en opplagt kandidat til tronen ved begges død. Ptolemaios XII Auletes var en uekte sønn av Ptolemaios IX Lathyros og en ukjent kvinne. Han ble dratt fram og gitt tronen samme år.

## Referanser


## Litteratur
*  Green, Peter (1969): *Alexander to Actium*, University of California Press, ISBN 0-520-05611-6, s. 553-554

## Eksterne lenker
* «Ptolemy XI Alexander», *Livius.org*
* «Ptolemy XI Alexander II», oppslag i historisk kildebok av Mahlon H. Smith
Skirvedalen

**Skirvedalen**, **Skirvdalen** eller **Skjervedalen** er en dal og en populær turistdestinasjon/hytteområde nordøst i Tinn kommune i Telemark fylke. Den høyeste toppen i området er Skirveggin på 1381 m.o.h., som inngår i fjellpartiet Lufsjåtangen som utgjør den sydøstligste delen av Hardangervidda. DNT-hyttene Lufsjå og Daggrø ligger i nærområdet. Dalen ligger øst for Rivsfjell og vest for Vegglifjell. Elva Skirva renner gjennom hele dalen. Midt i dalen, øst for det høyeste punktet på Rivsfjell, ligger Skirvedalen naturreservat, som er et stykke norsk urskog.

## Referanser
Begnavassdraget

**Begnavassdraget** dekker et nedbørsareal på 4&nbsp;851&nbsp;km² og har en høydeforskjell på ca. 1&nbsp;850&nbsp;m. Vassdraget er en del av Drammensvassdraget og hovedelva Begna er 213&nbsp;km lang.

Begna renner i sørlig retning fra Filefjell, gjennom Valdres og innsjøene Vangsmjøsi, Slidrefjorden, Strondafjorden og Aurdalsfjorden, ned Begnadalen til Nes i Ådal og innsjøen Sperillen. I sørenden av Sperillen dannes Ådalselva som renner ned mot Hønefoss, der elva renner sammen med Randselva like under Hønefossen og danner Storelva.

Storelva drenerer til Tyrifjorden. Ved utløpet av Tyrifjorden, ved Vikersund, dannes Drammenselva, som er primærelva i Drammensvassdraget. Denne drenerer til Drammensfjorden.

## Kraftverk i Begnavassdraget
### Innlandet
* Bagn kraftverk
* Eid kraftverk
* Eidsfoss kraftverk (Innlandet)
* Faslefoss kraftverk
* Fossheimfoss kraftverk
* Kalvedalen kraftverk
***[[Kvitvella Elektricitetsverk]]**
* Lomen kraftverk
* Ylja kraftverk
* Åbjøra kraftverk

### Buskerud
* Hensfoss kraftverk
* Begna kraftverk
* Hofsfoss kraftverk
* Hønefoss kraftverk

## Se også
* Drammensvassdraget
* Begna
* Ådalselva
* Sperillen
* Foreningen til Bægnavassdragets Regulering

## Referanser


## Eksterne lenker
* Foreningen til Bægnavassdragets Regulering
Borregaard

**Borregaard** er et norsk industrikonsern og allmennaksjeselskap med hovedkontor i Sarpsborg. Konsernet var en del av Orkla frem til børsnoteringen i oktober 2012. Omsetningen i 2023 var på 5,43 milliarder kroner, selskapet hadde 945 ansatte og ledes av Per A. Sørlie. 

Borregaard produserer biokjemikalier fra tømmer, inkludert lignin, spesialcellulose, vanillin, bioetanol og mikrofibrillær cellulose til bruk i ulike industrier. 

Borregaard har salgskontorer og produksjonsenheter i 16 land i Europa, Amerika, Asia og Afrika. 

## Historie
The Kellner Partington Paper Pulp Co. Ltd. ble etablert i Manchester 17. mai 1889. Selskapet kjøpte opp Borregaard Hovedgård i Sarpsborg som eide attraktive tomter like ved Sarpefossen. Byggingen av cellulose- og papirfabrikker på Borregaards eiendommer startet raskt etterpå. Den første cellulosefabrikken sto ferdig i 1891. De tidligste årene var preget av sterk utbygging og i de neste ti årene ble det bygget papirfabrikk, karbidfabrikk og et vannkraftverk. Allerede i 1909 var Borregaard landets største industriarbeidsplass.

I 1918 ble selskapet kjøpt tilbake på norske hender av Aktieselskapet Borregaard for 100 millioner kroner. Hjemkjøpet ble betegnet som en stor nasjonal begivenhet der Skogeierforbundet spilte en sentral rolle. Hjalmar Wessel ble første generaldirektør i selskapet.

Borregaard kjøpte Denofa-Lilleborg i 1959 og Stabburet i 1975.

I 1986 ble Borregaard fusjonert med Orkla.

I oktober 2011 ble det kjent at Orkla ville fisjonere ut Borregaard fra sitt konsern, men man var usikre på om bedriften ville havne på børsen eller bli kjøpt opp av nye eiere. Våren 2012 byttet bedriften (med unntak av kraftverket) navn fra Borregaard Industries Limited til Borregaard AS. Grunnen til at kraftverket beholdt sitt gamle navn var at Orkla ville beholde kraftverket. Vannkraftverket ble nemlig bygget før hjemfallsretten trådte i kraft og konsernet kan dermed beholde det til evig tid.
18. oktober 2012 ble Borregaard skilt ut av Orkla og notert på børsen, og har nå blitt "mindre" med tanke på diverse eierskap bedriften hadde før fusjonen med Orkla.

### Legionellasaken
8. juni 2005 ble det bekreftet at en legionærsyke-epidemi, forårsaket av Legionella-bakterien, hadde sin smittekilde fra en scrubber ved det aerobe renseanlegget ved Borregaards fabrikkanlegg i Sarpsborg. Denne epidemien rammet minst 56 personer, hvorav ti døde. 

I juli 2008 var det igjen mistanke om en legionella-smittekilde ved Borregaard.

### Generaldirektører
• Tom Erik Foss-Jacobsen (2025-)
* Per A. Sørlie (1999–2025)
* Egil M. Ullebø (1987–1999)
* Oddmund Sørhuus (1978–1985)
* Rein Henriksen (1960–1978)
* Arne Meidell (1933–1960)
* Hjalmar Wessel (1918–1933)

## Fabrikkanlegget i Sarpsborg
### Produkter
Borregaards fabrikkanlegg i Sarpsborg produserer bl.a.:

*Cellulose og spesialcellulose
*Lignin
*Vanillin
*Etanol
*Mikrofibrillær cellulose
*Ulike finkjemikalier
*Natronlut
*Saltsyre

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Eudoksos

**Eudoksos** eller **Evdoksos** er et gresk navn som kan vise til:
*Eudoksos fra Knidos, (ca. 408-347 f.Kr.), gresk astronom og matematiker.
*Eudoksos fra Kyzikos, (2. årh. f.Kr.), gresk sjøfarer og oppdagelsesreisende.
Liste over stortingsrepresentanter 1993–1997

**Liste over stortingsrepresentanter 1993–1997** omfatter alle som ble valgt til stortingsrepresentanter for perioden 1993 til 1997, og deres fast møtende vararepresentanter. 

Stortingsvalget 1993 endte med at de 165 representantplassene ble fordelt med 67 til Arbeiderpartiet,
32 til Senterpartiet, 28 til Høyre,
13 til Sosialistisk Venstreparti, 13 til Kristelig Folkeparti,
10 til Fremskrittspartiet, 
1 til  Venstre, og 
1 til Rød Valgallianse (Erling Folkvord som RVs første, eneste og siste representant).

De 8 utjevningsmandatene gikk til Akershus (2), Buskerud (1), Oslo (2), Rogaland (1) og Telemark (2).

Etter valget fortsatte Gro Harlem Brundtlands tredje regjering. Da Brundtland gikk av, ble den avløst av en ny Ap-regjering, Thorbjørn Jaglands regjering, 25. oktober 1996. Kirsti Kolle Grøndahl  var stortingspresident denne perioden.

## Aust-Agder

 
## Vest-Agder

## Akershus

2 utjevningsmandater.

## Buskerud

1 utjevningsmandat.

## Finnmark

## Hedmark

## Hordaland

## Møre og Romsdal

## Nordland

## Oppland

## Oslo

2 utjevningsmandater.

## Rogaland

1 utjevningsmandat.

## Sogn og Fjordane

## Telemark

2 utjevningsmandater.

## Troms

## Nord-Trøndelag

## Sør-Trøndelag

## Vestfold

## Østfold

 
## Referanser
Deutsch-Hannoversche Partei

**Deutsch-Hannoversche Partei** (DHP) var et konservativt-føderalistisk småparti i Preussen og Tyskland. Partiet som eksisterte fra 1869 til 1933, hadde sin største oppslutning på begynnelsen av 1920-årene, men oppnådde aldri mer enn ca. én prosent av velgermassen.

## Historie
Det ble grunnlagt i 1869 som protest mot den prøyssiske anneksjonen av kongeriket Hannover. Dets mål var en restaurasjon av det welfiske dynasti i Hannover, og det ble derfor også kalt **Welfenpartei** (Welferpartiet). 

Partiet hadde sitt høydepunkt på landsplan ved valgene i 1920 og i mai 1924, da det ved begge anledningen oppnådde 1,1 % av stemmene og fem medlemmer av Riksdagen.

Etter 1918 gikk partiet inn for at Hannover skulle bli selvstendig fra Preussen og få status som en egen tysk forbundsstat. I 1933 oppløste partiet seg selv, for å komme et forbud i forkjøpet.

Partiet ble grunnlagt igjen som *Niedersächsische Landespartei* i 1945, og omdøpt Deutsche Partei i 1947.

I 1953 grunnla en dissidentfraksjon i Deutsche Partei et nytt parti under det gamle navnet, Deutsch-Hannoversche Partei. Det ble ingen større suksess, og dette partiet gikk inn igjen i Deutsche Partei i 1962.

## Referanser
Fellesprogrammet

**Fellesprogrammet** var en felles politisk plattform som opprinnelig ble lansert av de fire største politiske partiene ved andre verdenskrigs slutt, Arbeiderpartiet (DNA), Høyre (H), Venstre (V) og Bondepartiet (Senterpartiet) (B). Programmet fikk senere støtte av de to andre partiene, Norges Kommunistiske Parti (NKP) og Kristelig Folkeparti (KrF).

Programmet ble lansert ved Stortingsvalget i 1945 ved siden av de eksisterende partiprogrammene. Ideen kom fra Hjemmefronten og viste at noe hadde skjedd i det norske samfunnet under krigen. Felles motstand mot en ytre fiende hadde redusert de indre motsetningene som preget norsk politikk og samfunn før krigens utbrudd. Ingen andre europeiske land kunne vise til et tilsvarende felles politisk program.

Det avgjørende initiativet til fellesprogrammet kom fra fagforeningsmann og tidligere redaktør av Bergens Arbeiderblad, Gunnar Ousland. Det siste krigsåret samlet han redaktørkollegene Herman Smitt Ingebretsen (H), Chr. A. R. Christensen (V) og Hans Holten (B) til forhandlinger. Han fikk støtte fra Hjemmefrontens ledelse, som var med på å utarbeide kompromissene som naturlig nok måtte inngå i programmet.

*Fellesprogrammet* var en visjon (riktignok vag) med en fremtidsrettet profil. Programmet la rammene for gjenreisningen, men også for fremtidig vekst, retten til arbeid, og sosial og geografisk utjevning. Staten skulle ta ansvaret for å skape økonomisk vekst i samarbeid med næringslivet, for å bedre folkets levestandard, bekjempe arbeidsledighet, oppnå en sosial trygghet for folket og utjevne levekårene. Måten dette skulle gjøres på politisk var å samle de ulike kreftene som virket, de politiske, religiøse og sosiale, og redusere motsetningene. Tross vyene bar programmet preg av at det politiske tyngdepunktet lå til venstre i politikken. De tre største borgerlige partiene var da også noe skeptiske til ideen om et slikt program, fordi en fryktet at en skulle komme til å miste velgere, men partiene valgte til slutt å støtte programmet fordi en ventet at alternativet var verre. Blant annet var Høyres C.J. Hambro svært delt i synet på programmet.

Ved Stortingsvalget høsten 1945 var Fellesprogrammet en bærende gren, og forpliktet i realiteten alle partiene til å jobbe for programmets målsetning i mange år framover.

## Litteratur
* 

## Kilder
* Fellesprogrammet, Store norske leksikon
Hannibalfeiden

**Hannibalfeiden** er den norske betegnelsen på en krig mellom Danmark-Norge og Sverige i årene 1643–1645. Betegnelsen viser til den norske stattholderen Hannibal Sehested. I Sverige kalles krigen **Torstensonska kriget**, etter den svenske feltherren Lennart Torstenson; i Danmark kalles krigen **Torstenssonfejden**. På engelsk brukes betegnelsen «the **Torstensson War**».

Hannibal Sehested var kong Christian IVs svigersønn, og var den som hadde organisert den nyopprettede norske hæren.

## Krigsforløpet
Svenskene sto med store styrker i Tyskland på grunn av tredveårskrigen, og Christian IV blandet seg inn ved å intrigere mot svenskene. Det svenske riksrådet bestemte seg for å gjennomføre et overraskelsesangrep på Danmark 12. desember 1643. Den svenske general Torstensson gikk inn i Jylland fra Nord-Tyskland. En annen styrke angrep Sjælland fra Pommern, mens en tredje styrke, på 11&nbsp;000 mann, angrep Skåne.

I 1644 sendte Christian IV en sjøstyrke mot Kiel, og mistet øyet sitt i sjøslaget i juli. Samme år inntok svenskene Helsingborg, Lund og Landskrona. De angrep ikke Malmö, på grunn av den sterke festningen der.

I Norge fikk stattholder Hannibal Sehested tillatelse til å bygge ut hæren. På rekordtid organiserte og trente han opp en hel hær. Han delte distriktene opp i legder, som pliktet å stille soldat med utstyr. I løpet av kort tid var hæren på 10&nbsp;000, hvorav 8&nbsp;000 var bondesoldater. Sehesteds oppgave var å lette på presset på Danmark, ved å angripe svenskene i Dalsland og Värmland, pluss Göteborg. Det ble med noen korte raid, før svenskene gikk inn i det da norske området Bohuslän på slutten av krigen. Der beleiret de Båhus festning og brente Konghelle.

Krigen endte med seier til Sverige.

## Skotter i Hannibalfeiden
Både på svensk og dansk-norsk side deltok svært mange skotter i krigshandlingene som leiesoldater.

## Krigens konsekvenser
Ved freden i Brömsebro mistet Danmark-Norge øyene Gotland og Øsel, samt Jämtland og Härjedalen. To annekssokn under Elverum prestegjeld, Idre og Särna var kommet på svenske hender i 1644, men ble glemt i fredstraktaten. Først ved en særskilt avtale i 1751 ble disse områdene i Dalarna formelt svenske.

## Se også
*Liste over svensk-danske kriger
*Slaget ved Bysjøen

## Referanser


## Litteratur

* «Danmark og omverdenen, 1523-1660», fra danmarkshistorien.dk

## Eksterne lenker
*
Kuno von Westarp

Greve **Kuno von Westarp** (født 1864, død 1945) var en tysk konservativ politiker.

Fra 1913 til 1918 var Westarp formann for det konservative partiet i Riksdagen. I 1918 hørte han til grunnleggerne av Deutschnationale Volkspartei (DNVP). Fordi hans planer om et kandidatur for Heinrich Brüning ikke oppnådde støtte i partiet, og fordi den antirepublikanske fløyen under Alfred Hugenberg i stadig større grad vekket hans mishag, trådte han ut av partiet. I 1930 deltok han i grunnleggelsen av Konservative Volkspartei (KVP), som han satt i Riksdagen for frem til 1932. Westarp var medlem av Riksdagen mellom 1908&ndash;1918 og 1920&ndash;1932.

## Referanser


## Litteratur
* Kuno Graf von Westarp: «Konservative Politik im Übergang vom Kaiserreich zur Weimarer Republik. Bearb. von Friedrich Freiherr Hiller von Gaertringen unter Mitwirkung von Karl J. Mayer und Reinhold Weber». I: *Quellen zur Geschichte des Parlamentarismus und der politischen Parteien*, Dritte Reihe, Bd. 10. Düsseldorf: Droste Verlag 2001. 647 Seiten. ISBN 3-7700-5239-0.

## Eksterne lenker
* Bilde
Vuk Drašković

**Vuk Drašković** (født 1946) er en serbisk politiker, i 2006 utenriksminister i Serbia og Montenegro. Han studerte jus ved Universitetet i Beograd.

Ved nyvalget i Serbia  11. mai 2008 vant Alliansen *For et europeisk Serbia* en uventet seier med 38,7 prosent av stemmene, og vant 17 nye mandater i parlamentet. Denne alliansen omfattet partiet til dagens president Boris Tadić og partiet *Srpski Pokret Obnove*, ledet av Vuk Drašković.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Zagrosfjellene

**Zagrosfjellene** (på kurdisk: زنجیرەچیای زاگرۆس) er en fjellkjede i Iran, Irak og sørøst i Tyrkia. Den er  kilometer lang og strekker seg fra Hormuz-stredet, sørvest i Iran, og nordvestover til det sørøstlige Tyrkia gjennom Nord-Irak.

Fjellene er delt inn i mange parallelle underkjeder (opp til 10 eller 250 kilometer) og har samme alder og sammensetning som Alpene. Irans største oljefelt ligger ved foten av fjellene. Det høyeste punktet i fjellkjeden er Zard Kuh ( moh). De sørlige fjellkjedene i Fars-provinsen har lavere høyder (opp til  moh) og noen sandsteiner har mange fossiler. Fossile snegler på to kilo kan finnes i høyder på  moh. Disse områdene var del av havbunnen for 50 millioner år siden.

Navnet «zagros» kommer muligens fra det greske «zagreus» som betyr stormfull.

Kuhrudfjellene er en parallell fjellkjede rundt 300 km i øst. Området mellom disse fjellkjedene er tett befolket. Dalene er ganske høye med et temperert klima, og elvene som flyter inn i saltsjøer skaper et godt miljø for landbruk og handel.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
McDonald’s

**McDonald’s Corporation** er en amerikansk hurtigmatkjede som primært selger hamburgere, fritert kylling, pommes frites og kullsyreholdige drikker. I de senere år har også salater og frukt kommet inn på menyen.

## Etablering
Selskapet ble stiftet 15. mai 1940, da brødrene Richard og Maurice McDonald åpnet en hamburgerrestaurant i California, USA, mens McDonald selv regner stiftelsen til 1955, da den første franchise-restauranten åpnet, til tross for at dette var selskapets niende restaurant.

## Utbredelse
Per 2009 hadde McDonald’s-kjeden serveringssteder i over 119 land, og daglig ble 58 millioner gjester servert. Hovedkvarteret er i Chicago, USA.

## Norge

### Historikk
Det første McDonald's-utsalget ble åpnet 18. november 1983 i Nedre Slottsgate i Oslo av Theo Holm, som etablerte foretaket McDonald's Norge AS og drev selskapet i 25 år, frem til han døde i 2008.

I 2014 hadde McDonald's Norge AS totalt 1,5 milliarder i årlig omsetning, eksklusiv MVA.

Den største restauranten til McDonald's i Norge ligger (per 2017) i Rådal i Bergen. Per 2021 hadde filialen i Rådal over 100 ansatte, ladestasjon for elbiler, og to felt ved snakkeboksen for henting av hamburgere.

Per 2024 hadde kjeden 85 restauranter i Norge, disse er eid av McDonald's Norge AS (juridisk navn: Food folk norge as).

### Bildegalleri

McDonalds Arendal.jpg|McDonald's-restaurant i Arendal. 
McDonalds Bergen Norway 2009 1.JPG|McDonald's i Bergen.
McDonald's resturant på Tiller i Trondheim (2).JPG|McDonald's på Tiller i Trondheim, ferdigstilt i 2007.
Architektura mcDonalds ubt.jpeg|McDonald's i Kristiansand.


## Se også
* Hurtigmat
* Big Mac
* Big Tasty
* Quarter Pounder
* McCafé
* McGriddles
* McRib
* Ronald McDonald Hus

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  McDonald’s offisielle norske nettsider
*  Ronald McDonald-barnefond
Dairy Queen

**Dairy Queen** (forkortet **DQ**) er en amerikansk kjede av hurtigmatrestauranter grunnlagt i 1940. Kjeden består av 5&nbsp;900 restauranter i 22 land.

## Referanser

## Eksterne lenker
*
Taco Bell

**Taco Bell** er en amerikansk kjede av hurtigmatrestauranter som er en gren av Yum! Brands, Inc.. Restauranten oppstod som en pølsebu startet av Glen Bell i 1946. Bell eksperimenterte en tid med alternative retter, og i tiden 1954–1955 åpnet han tre Taco-Tía-boder. Senere solgte han foretakene til sine partnere, og åpnet den første Taco Bell-restauranten i 1962. I 1978 solgte Bell hurtigmatkjeden sin til PepsiCo.

Taco Bell har en meny basert på meksikansk mattradisjon, men tilpasset hurtigmatindustrien og den amerikanske gane (også kalt Tex-Mex).

Hovedkvarteret ligger i Irvine, California.

Tidlig i 1990-årene forandret Taco Bells meny grunnet spørsmål om hvordan det som på menyen var merket «Lite» var merket i henhold til næringsinnhold. Det ble sagt at terminologien *lite* var vag, eller muligens villedende. Mange av artiklene på menyen ble fjernet fullstendig, blant annet «Taco Lite», en fritert hvetetortilla med kjøtt, rømme, salat, ost og tomat. Noen artikler ble forandret slik at næringsinnholdet ble endret, for eksempel ble sorte oliven fjernet fra ingrediensene, i et forsøk på å redusere natriuminnhold.

1. april 1996  kjøpte Taco Bell en helsides annonse i *[[The New York Times]]* for å annonsere at de hadde kjøpt Liberty Bell i et forsøk på å «redusere landets gjeld». De påsto også å ha forandret navnet på bjella til «the Taco Liberty Bell». Tusenvis av personer som ikke skjønte aprilspøken protesterte.

I 1998 introduserte Taco Bell «The Taco Bell chihuahua», som hadde hovedrollen i de veldig populære «Yo quiero Taco Bell»-reklamene. På spansk betyr *yo quiero* «jeg vil ha» (eller «jeg elsker»). Den lille hundens ekte navn var «Dinky».

Ifølge Taco Bells hjemmeside er det over  restauranter i 48 amerikanske stater. I tillegg er det over 280 restauranter i Canada, Guam, Aruba, Den dominikanske republikk, Chile, Costa Rica, Guatemala, Puerto Rico, Ecuador, Asia og Europa.

I Europa er Taco Bell per juni 2021 etablert i Finland, Nederland, Storbritannia, Kypros, Spania og Portugal, men har ikke etablert seg i Norge. Tidligere har den vært etablert i blant annet Polen og Island.

## Annen informasjon
I den futuristiske hollywoodfilmen *[[Demolition Man]]*, er det mange referanser til at Taco Bell er den eneste overlevende restaurantkjeden som overlevde «the franchise wars» (forretningskjedekrigen).  Det er flere kategorier av Taco Bell-restauranter, men «*all restauants are Taco Bell*».

Tidlig i 1994 byttet Taco Bell ut sin kjente regnbuelogo til fordel for en enklere rosa/lilla logo.

## Mat

Flickr stevendepolo 3427412201--Taco Bell tacos.jpg
Naked Burrito Bowl at Taco Bell in Iso Omena.jpg
Taco-Bell-menu-items-01.jpg
TacoBell-FiestaPotatoes.jpg


## Referanser


## Eksterne lenker
*
Wendy’s

**Wendy’s** er en amerikansk kjede av hurtigmatrestauranter. Den første restauranten åpnet 15. november 1969. Pr. 2011 er Wendy’s den nest største hamburgerkjeden i USA.

I en reklamekampanje som ble lansert i januar 1984 ble uttrykket Where is the beef? (Hvor er kjøttet?) populært.

## Mat

Burgerandwine.jpg
Value menu hamburgers.jpg
Grilled Chicken Sandwich at Wendys.jpg
2018-02-22 23 29 25 A large chocolate Frosty from the Wendy's in Chantilly, Fairfax County, Virginia.jpg


## Referanser


## Eksterne lenker
*
KFC

**KFC**, opprinnelig en forkortelse for **Kentucky Fried Chicken**, er en amerikansk hurtigmatkjede. KFC ble grunnlagt i 1952 i Louisville i Kentucky av Harland David Sanders, også kalt «Colonel Sanders». Kentucky Fried Chicken var en av USAs første gatekjøkkenkjeder og har blitt en av landets største. Restaurantene, som drives som franchiseforretninger, er i dag verdensomspennende.

Harland D. Sanders overtok i 1930 en bensinstasjon utenfor North Corbin. Restaurantdriften utviklet seg etter hvert og i 1937 åpnet han et eget bygg med 142 plasser. Etter en trafikkomlegging i 1956 som førte til bortfall av kunder, solgte Sanders den populære veikroa som han drev. Han begynte isteden å reise til andre restaurantbedrifter i landet og ga fra seg oppskriften på frityrstekte kyllinger mot provisjon av salget. Han solgte seg ut av kjeden i 1964, men fikk fortsatt deler av inntektene fra virksomheten.

KFC selger først og fremst frityrstekte og grillede kyllingprodukter, men også wraps, salater, sandwicher, potetmos med brunsaus, maiskolbe, annet tilbehør og desserter. Utenfor USA kan KFC i tillegg tilby oksekjøtt i form av hamburgere og kebab, frityrstekte reker, poutine, svinekjøtt som spareribs samt regionale retter; skjønt ikke alle de tingene i samme land.

KFC er per oktober 2022 etablert i alle europeiske land unntatt Norge og diverse lilleputtstater.

## Bilder

KFC Double Down "Sandwich".jpg
KFC's "P 99 Fill-Up Box".jpg
KFC Keihan Moriguchi station.jpg|KFC-restauranten på en jernbanestasjon i Moriguchi i Japan 2005. Logoen viser grunnleggeren og reklamefiguren Colonel Sanders.
|KFC-restaurant i Fujairah i De forente arabiske emirater 2008.
Kfc chicken potato.jpg|Frityrsteikt kylling med pommes frites, et typisk måltid på KFC.


## Eksterne lenker
*
Arby’s

**Arby's** er en amerikansk kjede av hurtigmatrestauranter, kjent for sine sandwicher med roast beef og diverse varianter av sideretter med poteter. Kjeden ble etablert i 1964 og har en mer voksen målgruppe i forhold til mange andre hurtigmatkjeder, som McDonald's og Burger King.

## Mat

Arbys beef fries sauce 2.JPG
Fast food 01 ebru.jpg
Arby's turkey bacon sub.jpg


## Referanser
Subway (restaurant)

**Subway** er en amerikansk kjede av hurtigmatrestauranter som hovedsakelig selger sandwicher og salater. Den ble grunnlagt i 1965 og har vært en av de raskest voksende kjedene i verden, med rundt 100 nye restauranter årlig omkring 2010. Pr. september 2012 består kjeden, ifølge deres hjemmeside, av over 37&nbsp;792 restauranter over hele verden, hvorav 32 ligger i Norge.

## Mat

Subwaysandwich.jpg
Subway Pizza Sub, Hong Kong.JPG
Cold Cut Sub.JPG
Large soda from Subway, new logo, rear.jpg


## Eksterne lenker
*  
* Subway Norge
Sjømannsskolen

**Sjømannsskolen** er en fireetasjers bygning som ble oppført for Oslo Sjømannsskole i 1917. Selv om skolen forlot bygningen i 1989 nyttes fortsatt navnet for det borglignende bygget som ligger i Kongsveien 30 i Ekebergskråninga like over Grønlia i Oslo. 

Skolen huset en tid Handelshøyskolen BI. Fra 2005 overtok eiendomsselskapet Avantor, og Norsk Akademi for Naturmedisin flyttet inn i skolen samme år. I 2012 holdt *Lyceum – Akademi for Integrert Medisin* til i lokalene. I 2011 begynte en totalrenovasjon av byggets indre strukturer, og fra 2013 har den offentlige videregående skolen Kongshavn videregående skole tatt over bygget.

## Oslo Sjømannskole
Christiania Sjømannsskole ble opprettet i 1845 og holdt til flere steder i byens sentrum de første årene. I 1913 var det arkitektkonkurranse for nybygg, og denne ble vunnet av Andreas Bjercke og Georg Eliassen med utkastet «Brede Seil». I 1917 stod det nye bygget av tegl ferdig, delvis kledd med huggen iddefjordsgranitt. De fire lave hjørnetårnene forsterker bygningens borgaktige utseende. Mot vest har første etasje bueganger. I etasjen over er det lagt en observasjonsaltan for navigasjonsopplæring i hele bygningens lengde. Hovedinngangen er midt på sørfasaden. Bygget ble tildelt Houens fonds diplom i 1923. 

Første etasje inneholdt opprinnelig stuertskole, foredragssal og vaktmesterbolig. I andre etasje var det klasserom, alle med adgang til balkong (korridorene vender mot borggården). I tredje etasje var blant annet radioavdeling og administrasjon. På toppen var skolens modellavdeling, bibliotek og lesesal, samt kompasskorreksjonsavdelingen og bestyrerboligen.

Innenfor hovedinngangen er det freskomalerier av Per Krohg med motiver fra dyrekretsen. Fra Sjømannsskolen er det utsikt til Nesodden, Bærum og mye av de sentrale og vestlige delene av Oslo. Eiendommen ligger på gnr. 235 og bnr. 89 (tidl. bnr. 9). Adressen var tidligere Karlsborgveien 4, men veien har siden fått navnet Kongsveien, og bygget, nummer 30.

Foran bygningen står skulpturen *Helhesten* av Gunnar Utsond, oppsatt i 1921. Skulpturen kom da fra jubileumsutstillingen på Frogner. 

På sjømannsskolens tomt like ovenfor bygget finnes Oslos eldste kulturminne. Det er veideristninger som skal være rundt 6000 år gamle. I området er også funnet noen av Oslos eldste spor etter bosettinger.

Oslo Sjømannsskole nedla virksomheten i bygningen i 1989. 

## Handelshøyskolen BI
Oslo Handelshøyskole, senere Handelshøyskolen BI, hadde sitt Senter for lederutdanning i bygget frem til flyttingen til Nydalen i 2005. 

## Referanser



## Eksterne lenker
* 
* 
* Bilder av bygningen
Oslo Havn

**Oslo Havn KF**, forkortet **HAV**, er et kommunalt foretak i Oslo kommune. Foretaket var inntil 8. juni 2004 kjent som Oslo havnevesen (OHV). Foretaket ledes av et valgt havnestyre og en ansatt havnedirektør.

Oslo Havn KFs hovedformål er å sørge for en rasjonell havnedrift ved å tilrettelegge for en effektiv og miljøvennlig sjøtransport. Ved siden av selve havnedriften er Oslo Havn KFs oppgave å holde oppsyn med trafikken i havnedistriktet, og å forvalte havnens eiendommer og innretninger på en økonomisk og miljømessig måte. Oslo Havn, med datterselskapet HAV Eiendom, forvalter havneområdet i henhold til havne- og farvannsloven og kommuneloven.

## Historie
Oslo Havn ble grunnlagt ved en kongelig forordning av 16. september 1735 der det ble bestemt at det skulle opprettes en «havnekommission». Oslo havn er således en av Norges aller eldste, fortsatt eksisterende virksomheter. Havnekommisjonen ble pålagt å føre tilsyn med havner og uthavner i byens tolldistrikt. Arbeidet i den første tid bestod hovedsakelig av kontroll med dybdeforhold, mudringsarbeider og fortøyningsinnretninger.

## Havnestyret
Oslo Havns øverste myndighet er havnestyret, som er sammensatt av representanter fra Oslo kommune, havnens kommersielle brukere, Oslo Havns ansatte, staten, og nærliggende brukerfylker. Dagens havnestyre ble utnevnt 2020, og ledes av Marthe Scharning Lund. Hun erstattet Roger Schjerva.

Ingvar M. Mathisen er havnedirektør i Oslo, en stilling han overtok etter Anne Sigrid Hamran. Før det var Per Mauritz Hanssen havnedirektør.

## Se også
* Fjordbyen, om Oslos havneområder

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Oslo kommune om Oslo Havn
INF-avtalen

**INF-avtalen** (engelsk navn: *Intermediate-Range Nuclear Forces Treaty*) var en nedrustningsavtale mellom USA og Sovjetunionen underskrevet 8. desember 1987 av Ronald Reagan og Mikhail Gorbatsjov. Avtalen hadde i hovedsak følgende klausuler:
:*Eliminering av alle landbaserte atommissiler av mellomdistansetypen
:*Overvåkning av atomeksplosjoner
:*Løfter om nedskjæringer av strategiske våpen

Av de våpen som ble bestemt destruert ved avtalen, var RT-21M (NATO-betegnelse SS-20) og de amerikanske missilene BGM-109 Tomahawk og Pershing II.

INF-avtalen ble i 1991 etterfulgt av den første Start-avtalen (*Strategic Arms Reduction Treaty*), også kalt Start I, der antallet langtrekkende atomvåpen ble redusert ytterligere.

USA trakk seg fra INF-avtalen 2. august 2019 med anklage om at Russland hadde brutt avtalen.

## Referanser
Orontes

**Orontes** (arabisk: نهر العاصي – *Nahr al-ʿAsi*) er en viktig elv i Midtøsten. 

Den er 571 km lang, kommer fra området nord for Baalbek i Libanon, fortsetter nordover til traktene ved Homs (Hims) i Syria, renner nordover forbi Hama, snur vestover og munner ut i Middelhavet 20&nbsp;km sørvest for Antakya i Tyrkia. 

I miocen og pliocen hadde området som i dag er Orontes' nedslagsfelt avrenning til Eufrat. Tektoniske prosesser i forbindelse med dødehavsriften snudde fallet i tidlig pleistocen så dagens Orontes bestod av tre uavhengige elver med hvert sitt utløp i Middelhavet. Vulkanutbrudd i pleistocen adskilte Orontes fra kystelvene, og for 6000 år siden førte erosjon i elvedalene til at de tre elvene ble samlet til én. Fiskene i Orontes er nært beslektet med dem i Eufrat og Tigris, men noen nye arter er oppstått etter adskillelsen.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Sjernarøy

**Sjernarøy** er en øygruppe nord i Boknafjorden og en tidligere selvstendig kommune i Rogaland fylke, opprinnelig del av Hinderaa formannskapsdistrikt.

## Historie
Sjernarøy ble egen kommune da Hinderaa kommune ble delt 1. januar 1868. Sjernarøy hadde ved opprettelsen 922 innbyggere.

1. januar 1965 ble Sjernarøy slått sammen med Fisterøyene i Fister, en del av Jelsa og Finnøy kommune til den nye Finnøy kommune. Sjernarøy hadde ved sammenslåingen 819 innbyggere.

## Beliggenhet
Bjergøyna er den største av de sju øyene og er forbundet til Aubø med bru. Fra Aubø er det bru over til Eriksholmen, videre til Kyrkjøy, Tjul, Nord-Talgje og Helgøy. Nord-Hidle er den eneste av Sjernarøys syv øyer uten broforbindelse.

## Annet
Blant personer som kommer fra Sjernarøy kan nevnes forfatteren Alfred Hauge og politikeren og teologiprofessoren Berge Furre.

## Se også
* Sjernarøyene

## Eksterne lenker
* Sjernarøy - Store norske leksikon
* Sjernarøyane - Store norske leksikon 
* Sjernarøy kirke 
* Natur og kultur på Sjernarøy
Sannidal

**Sannidal** er en tidligere kommune i Kragerø i Telemark, opprettet i 1837 som Sandøkedal formannskapsdistrikt.

1. januar 1882 ble Sannidal delt da Skåtøy ble skilt ut som egen kommune. Etter fradelingen hadde Sannidal 2&nbsp;186 innbyggere.

1. januar 1960 ble Sannidal slått sammen med Skåtøy og Kragerø til den nye Kragerø kommune. Sannidal hadde ved sammenslåingen 2&nbsp;604 innbyggere.

## Se også
* Kil, tettsted i Sannidal
* Sannidal kirke

## Eksterne lenker
* 
* Sannidal historielag
Compiere

**Compiere** er et programvaresystem for ERP (*enterprise resource planning*) beregnet for små og mellomstore bedrifter. Compiere er basert på åpen kildekode og leveres av selskapet Compiere Inc.

## Eksterne lenker

* 
* Compiere på Sourceforge
Grønknuten naturreservat

**Grønknuten naturreservat** () består av et høyereliggende barskogområde med urørt preg og ble opprettet 9. juli 1993 og endret ved kgl.res. 14. februar 2014 med hjemmel i lov 19. juni 2009 nr. 100 om forvaltning av naturens mangfold (naturmangfoldloven) § 34, jf. § 37 og § 62. Fremmet av Klima- og miljødepartementet. Naturreservatet ligger i Holleia, på grensen mellom Modum og Ringerike kommuner i Buskerud. Forvaltningsmyndighet er Fylkesmannen i Buskerud.

## Beskrivelse og formål
Grønknuten naturreservat er delt mellom Ringerike og Modum kommuner. Reservatet ligger i området rundt Grønknuten, Rudskollen, Spillhaugkollen og de høyeste toppene i de nordlige høyereliggende delene av Holleia, som oftest kalt Høg-Holleia. Dette er et stykke sør for Sokna i Ringerike og øst for Hamremoen i Krødsherad kommune. Den nordlige delen (som er noe større enn den sørlige) ligger i Ringerike, mens den søndre delen ligger i Modum.

Store deler av toppområdene er tildels rike og nesten helt grandominerte. I de rikere partiene finnes småbregnegranskog, med innslag av storbregnegranskog i nord- og østhellinger. I sydskråninger og sol&shy;eksponerte steder forekommer en del lågurtgranskog. Forøvrig forekommer også blåbærgranskog. I Stakemyrdalen finnes kompakt og tildels grov granskog med høgstaudegranskog som dominerende type. Reservatet omhandler dessuten en del myrområder.

Formålet med fredningen er å bevare et stort, høyereliggende barskogområde med et urørt preg. Området har et variert naturgrunnlag med variasjon i naturtyper, økosystemer og arter, og til å være et høyereliggende barskogområde utgjør relativt rik barskog en stor del av arealet. Dette gir området særlig betydning for biologiske mangfold. Det er en målsetting å beholde verneverdiene i mest mulig urørt tilstand, og eventuelt videreutvikle dem.

## Vann og tjern
Innenfor verneområdet ligger det en rekke småvann og tjern, som her listes i alfabetisk rekkefølge. Flere av dem har godt fiske. Ørret og abbor er vanlig, men det er også røye i noen av vannene. Fisk på  er ikke uvanlig, det finnes ørret der på  og mer. Tyristrand Jeger- og Fiskerforening disponerer fisket i samtlige vann, og de setter ut kultivert fisk i noen av dem.

* Bergsvatnet, Store
* Bergsvatnet, Vesle
* Damtjern, Nedre
* Damtjern, Øvre
* Gampedalstjern
* Kroktjern
* Kvigetjern, Nedre
* Kvigetjern, Øvre
* Sandumsetertjerna
* Sautjern
* Stortjern
* Svarttjern
* Volltjern
* Østertjern

## Topper
Høg-Holleia inneholder de høyeste toppene på Holleia. Under er de mest kjente listet i alfabetisk rekkefølge.
* Grønknuten (681 moh.)
* Rudskollen (712 moh.)
* Spillhaugkollen (703 moh.)

## Se også
* Naturvernområder i Ringerike
* Grønknutkoia (DNT Ringerike)

## Referanser




## Kilder
* Fylkesmannen i Buskerud

## Eksterne lenker
* Grønknuten naturreservat (faktaplakat)
*
Gullerudtjern naturreservat

**Gullerudtjern naturreservat** (257 daa) ble fastsatt ved kgl.res. 13. desember 2002 med hjemmel i lov av 19. juni 1970 nr. 63 om naturvern § 8, jf. § 10, § 21, § 22 og § 23. Fremmet av Miljøverndepartementet. Naturreservatet ligger i Gullerudmarka, cirka  sør for Hønefoss, i Ringerike kommune, Buskerud.

Formålet med fredningen er å bevare et skogområde som økosystem med alt naturlig plante- og dyreliv, samt tilhørende kransalgesjø (**Gullerudtjern**). Av spesielle kvaliteter kan nevnes at dette er et kalkskogområde med en svært rik flora av sjeldne og truede marklevende mykorrhiza-sopp. Det vokser blant annet knotblom i sørvestenden av tjernet. Det er funnet 29 rødlistede arter i området, og flere har en begrenset forekomst i Norge og i Europa for øvrig.

Like sørøst for naturreservat ligger også Ultvedttjern naturreservat, som er fullstendig omgitt (beskyttet) av Ultvedt landskapsvernområde.

## Se også
* Naturvernområder i Ringerike

## Referanser




## Kilder
* Fylkesmannen i Buskerud
Hurum-/Burudåsen naturreservat

**Hurum-/Burudåsen naturreservat** (406 daa) bevarer et tverrsnitt av kalkfuruskogutformingene og ble opprettet 9. juli 1993 og danner en markert nord-sør gående kalkrygg (cuesta) øst for Steinssletta og ligger i Ringerike og Hole kommuner i Buskerud.

Åsen er dominert av en forholdsvis urterik kalkfuruskog med gjennomgående betydelig moseinnslag. Det finnes fragmenter av kalktørrenger. Burudåsen har et av de mest velutviklede partier med lavdominert kalkfuruskog på Ringerike, spesielt ytterst på åsryggen i sørvest. Området har geologisk og geomorfologisk interesse og utgjør et av de mest karakteristiske landskapselementene (questa) på Ringerike.

## Se også
* Naturvernområder i Ringerike

## Referanser




## Kilder
* Fylkesmannen i Buskerud
Karlsrudtangen naturreservat

**Karlsrudtangen naturreservat** (cirka 900 daa, hvorav cirka 650 daa vannareal) er et naturreservat i Ringerike kommune i Buskerud. Naturreservatet ligger i  Nordfjordens (Tyrifjorden) nordlige del, ved Sognas utløp (ferskvannsdelta). Naturreservatet har status som ramsarområde og inngår i Tyrifjorden våtmarkssystem IBA. Området er spesielt betydningsfullt for vadende trekkfugler og andre våtmarksfugler.

Reservatet ble opprettet 28. juni 1985 for å bevare et rikt våtmarksområde, som er del av et større våtmarkssystem (Nordre Tyrifjorden våtmarkssystem). Ramsarområde fra 1996. Forvaltningsplanen ble vedtatt 28. mai 1997.

Innsjøområdet er svært langgrunt. Vegetasjonen består av strandeng med gras, starr og elvesnelle, samt partier med krattvegetasjon. På utsiden går strandenga gradvis over i sand/mudderbunn med frodig vannplantevegetasjon. Har særlig betydning som trekkrasteplass for våtmarksfugl. 61 våtmarksarter er påvist.

## Se også
* Naturvernområder i Ringerike

## Referanser




## Kilder
*