open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Michael Franks (musiker)

:*For friidrettsutøveren med samme navn, se [[Michael Franks]].*

**Michael Franks** (født 18. september 1944 i La Jolla, California) er en amerikansk jazz-sanger og låtskriver. Han har gjort innspillinger sammen med artister som Patti Austin, Brenda Russell, Art Garfunkel og David Sanborn. Hans komposisjoner har blitt innspilt av The Manhattan Transfer, Patti LaBelle, Carmen McRae, Diana Krall og The Carpenters.

## Biografi
Michael Franks vokste opp i det sørlige California med sin foreldre Gerald og Betty og to yngre søstre. Foreldrene elsket swing og var tidlig inspirert av blant andre Peggy Lee, Nat King Cole, Ira Gershwin, Irving Berlin og Johnny Mercer. Fjorten år gammel kjøpte Michael sin første gitar, en japansk Marco Polo for 29.95$. Med i prisen fulgte 6 private musikktimer, som er den eneste musikkundervisning han noengang har fått.

På high school begynte Franks å synge folk-rock, akkompagnert av seg selv på gitar. Senere under studiene ble han begeistret over artister som Dave Brubeck, Patti Page, Stan Getz, Joao Gilberto, Antônio Carlos Jobim og Miles Davis. Han har aldri studert musikk, men har en bachelorgrad i litteraturvitenskap og en mastergrad fra University of Oregon. I løpet av denne tiden begynte han også å skrive låter.

Han gjorde innspillinger med Sonny Terry og Brownie McGhee og spilte inn en plate med tittelen *Michael Franks* før han skrev kontrakt med Warner Brothers Music i 1973. Siden da Franks har spilt inn mer enn 15 album. 

Den av hans utgivelser som er best kjent i Norge er nok *Popsicle Toes* som han har spilt inn sammen med Diana Krall.

## Diskografi
### Album
* 1973 – *Michael Franks* (Brut)
* 1975 – *Art of Tea* (Reprise)
* 1977 – *Sleeping Gypsy* (Warner Brothers)
* 1978 – *Burchfield Nines* (Warner Brothers)
* 1979 – *Tiger in the Rain* (Warner Brothers)
* 1980 – *One Bad Habit* (Warner Brothers)
* 1980 – *With Crossfire Live* (Warner Brothers)
* 1982 – *Objects of Desire* (Warner Brothers)
* 1983 – *Passionfruit* (Warner Brothers)
* 1983 – *Previously Unavailable* (DRG) – reissue of 1973's *Michael Franks* 
* 1985 – *Skin Dive* (Warner Brothers)
* 1987 – *The Camera Never Lies* (Warner Brothers)
* 1990 – *Blue Pacific* (Reprise)
* 1993 – *Dragonfly Summer* (Warner Brothers)
* 1995 – *Abandoned Garden* (Warner Brothers)
* 1999 – *Barefoot on the Beach* (Windham Hill)
* 2004 – *Watching The Snow* (Rhino)
* 2006 – *Rendezvous in Rio* (KOC)
* 2011 – *Time Together* (Shanachie)
* 2018 – *The Music in My Head* (Shanachie)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Ugli

**Ugli** er den styggeste frukten i sitrusfamilien, derav navnet, som henviser til det engelske ordet "ugly" (stygg). Krysningsfrukten kombinerer sødme med bitterhet, som en mellomting mellom grapefrukt og appelsin.  

## Opprinnelse
Ugli er en krysning mellom grapefrukt (eller pomelo ifølge enkelte kilder) og mandarin. 
Den ble oppdaget viltvoksende i Jamaica, hvor det hovedsakelig dyrkes i dag.

En ugli er litt mindre enn en grapefrukt og har færre frø. Den har grovt, ruglete, grønn-gult skall som er pakket løst rundt fruktkjøttet. Fruktkjøttet er guloransje, mykt og veldig saftig med frisk smak. Smaken heller mer mot mandarinens sødme enn mot grapefruktens bitterhet.
## Eksterne lenker
*
Kvelden før kvelden

***Kvelden før kvelden*** er et norsk underholdningsprogram som har blitt sendt hver lille julaften på NRK1 siden 1980. I programmet bruker det å være sang og musikk, julematlaging og gjester i studio. I tillegg blir den tradisjonelle sketsjen *[[Grevinnen og hovmesteren]]* sendt i løpet av sendingen, en sketsj som har blitt sendt på NRK hver lille julaften siden 1980. I 2002 og 2003 ble også Prøysenprisene utdelt under sendingen. Fra 1991 og frem til *Kvelden før kvelden* startet i 2002 ble *[[Da Capo!]]* sendt lille julaften. I 2011 ble programmet første gang sendt direkte.

Begrepet har blitt brukt om NRKs programtilbud lillejuleaften siden 1980-tallet.

## Programledere og kokker

## Seertall
*Kvelden før kvelden* har siden oppstarten i 2002 vært et av julens, og årets, mest sette fjernsynsprogrammer i Norge. I 2002 hadde programmet 1&nbsp;100&nbsp;000 seere, mens det i 2003 hadde 1&nbsp;220&nbsp;000 seere.

I 2007 ble programmet årets mest sette med 1&nbsp;350&nbsp;000 seere, mens programmet i 2008 hadde 1&nbsp;460&nbsp;000 seere, og hadde med det en økning på vel 100&nbsp;000 seere fra året før. Likevel ble programmet slått av finalen i Eurovision Song Contest 2008 som hadde 1&nbsp;553&nbsp;000 seere.

I 2009 hadde programmet 1&nbsp;288&nbsp;000 seere, noe som tilsvarer en markedsandel på 68,3 %. Programmet hadde flest seere under sketsjen *Grevinnen og hovmesteren*, som ble sett av 1&nbsp;450&nbsp;000 seere. I 2010 så 1&nbsp;363&nbsp;000 seere programmet. I 2011 så 1&nbsp;410&nbsp;000 seere programmet, noe som ga en markedsandel på 71&nbsp;%. I 2012 hadde programmet 1&nbsp;544&nbsp;000 seere, mens 1&nbsp;464&nbsp;000 seere fulgte *Kvelden før kvelden* i 2013. Også i 2013 var den mest populære delen av programmet sketsjen *Grevinnen og hovmesteren*, som i 2013 hadde 1&nbsp;759&nbsp;000 seere.

I 2024 så 975 000 hele programmet, noe som ga en markedsandel på nesten 80 %. På det meste var 1,7 millioner nordmenn innom  sendingen. Dette var første år siden oppstarten i 2002 at programmet ble sett av under én million i snitt. 

## År for år
### 2010
I 2010 var vinner av Melodi Grand Prix jr., Torstein, medhjelper til den tradisjonelle matlaginga. I tillegg sang han en sang. Arne & Carlos var i studio og strikket julekuler til juletreet, mens Henning Kvitnes, Silje Nergaard, Oslo Soul Children og brødrene Emil og Didrik Solli-Tangen sto for musikalske innslag. Andre gjester var utenriksminister Jonas Gahr Støre og russiskfødte Maria Amelie.

### 2011
I 2011 var brødrene Odd og Aasmund Nordstoga, Jo Nesbø, country-/visegruppa Narum og MGPjr-vinner Sval Rosenløw Eeg blant gjestene. I tillegg opptrådte Den norske Operaens barnekor.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Wielka Krokiew

**Wielka Krokiew** (norsk: *Store Krokiew*) **im. Stanisława Marusarza** er en hoppbakke ved byen Zakopane i Polen. Hoppbakken ligger på nordsiden av fjellet Krokiew (1378 moh.) i Tatrafjellene. Den er oppkalt etter den polske skihopperen Stanisław Marusarz. Wielka Krokiew har i dag K-punkt 125 meter (bakkestørrelse 140 meter).

Den første hoppbakken på stedet ble innviet 22. mars 1925. Senere er bakken blitt utbygd flere ganger. Wielka Krokiew har vært arena for skihopping under VM tre ganger, i 1929, 1939 og 1962, samt vinter-Universiaden i 2001. Verdenscuprenn i spesielt hopp ble første gang arrangert i Wielka Krokiew i 1980.

Hoppbakken har tilskuerkapasitet på ca. 40 000, og er med det et av Polens største idrettsanlegg. Under verdenscuprennet i 2002 var det over 50 000 tilskuere i bakken. I 2004 ble det lagt plastmatter i bakken, slik at den også kan brukes i sommerhalvåret. Siste større ombygging av bakken ble gjort i 2016, da tilløpet ble modernisert, og 2017, da unnarennet ble ombygd. Dermed ble bakkens størrelse endret fra K120 (HS134) til K125 (HS140).

Anerkjent bakkerekord (satt i verdenscupen) i Wielka Krokiew er 147 meter, satt av japanske Yukiya Satō under laghopp i verdenscupen 25. januar 2020. Norske Benjamin Østvold hoppet 150 meter under trening i kontinentalcupen 13. mars 2021.

6. juni 1997 holdt pave Johannes Paul II, på besøk i sitt hjemland Polen, en messe i Wielka Krokiew.

Ikke langt fra Wielka Krokiew ligger flere mindre hoppbakker: Średnia Krokiew (*Mellomste Krokiew*) (K85, HS94), Mała Krokiew (*Lille Krokiew*) (K65, HS72) og Maleńka Krokiew (*Minste Krokiew*) (K35, HS38), samt Adaś (K15).

## Anerkjente bakkerekorder

## Se også
* Spesialhopprenn i Zakopane

## Kilder/referanser
* Skisprungschanzen-Archiv: Zakopane (Wielka Krokiew)


## Eksterne lenker
*
Europavei 004

**Europavei 004** går mellom Kyzylorda i Kasakhstan og Bukhara i Usbekistan. Veiens lengde er rundt 700 km.

## Knutepunkter
}

|}

## Eksterne lenker
Lester

:*For volummålet, se [[Lest (skipsvolum)]]*
**Lester** er et norsk soulband startet i 2003. Fra starten brukte de navnet **Southpaw**, men endret det til Lester i mars 2008. Bandets medlemmer har blant annet erfaring fra band og artister som Bigbang, The National Bank, Marit Larsen og Salvatore.
Bandet ga ut sitt første album, *This Village* i april 2008 på Deaf Ear Records. For albumet ble de nominert til Spellemannprisen 2008 i klassen popgruppe.

## Medlemmer
* : vokal
* David Wallumrød: keyboard
* Nikolai Hængsle Eilertsen: gitar, bass
* Karim Sayed: slagverk

## Diskografi
* *[[This Village]]* (Deaf Ear Records, 28. april 2008)

## Eksterne lenker
* 
*  Lester på MySpace
Southpaw

**Southpaw** er et engelsk begrep som innen sport beskriver venstrehendthet, spesielt brukt innen boksing og baseball. Southpaw har flere betydninger:

*Southpaw (boksing) et begrep for å beskrive boksere som i sin utgangsstilling og bevegelser fortrinnsvis leder med høyresiden
*Maskoten til baseballaget Chicago White Sox
*En sang fra den japanske popgruppen Pink Lady
*En sang på Morriseys plate *Southpaw Grammar*
*Tidligere navn på den norske soulgruppen Lester
Europavei 011

**Europavei 011** går mellom Kokpek i Kasakhstan og Tyup i Kirgisistan. Veiens lengde er rundt 200 km.

## Knutepunkter
}

|}

## Eksterne lenker
Bert Trautmann

**Bernhard Carl «Bert» Trautmann** (født 22. oktober 1923 i Bremen, død 19. juli 2013 i La Llosa ved Valencia i Spania) var en tysk fotballspiller. Han er mest kjent for sin tid som målvakt for Manchester City FC fra 1949 til 1964. Han ble kåret til Football Writers' Association Footballer of the Year i 1956.

## Biografi
Trautmann tjenestegjorde i Luftwaffe som fallskjermjeger under annen verdenskrig og kjempet på østfronten i tre år og ble tildelt fem krigsfortjenestemedaljer, inkludert Jernkorset. Senere ble han overflyttet til vestfronten, hvor han ble tatt til fange av britiske styrker og sendt til en fangeleir i Ashton-in-Makerfield i Lancashire. Han ble løslatt i 1948 og slo seg ned i St Helens der han jobbet som bonde. Han var målvakt på det lokale laget *St Helens Town* da han ble oppdaget av Manchester City.

## Fotballkarriere
I oktober 1949 skrev han under profesjonell kontrakt med Manchester-klubben. Dette forårsaket protester og til og med en demonstrasjon der over 20 000 deltok. Han skulle gradvis få respekt av de aller fleste som protesterte. Han ble respektert av alle i 1956 da han med 15 minutter igjen å spille av FA-cupfinalen mellom Manchester City og Birmingham City FC kastet seg foran føttene på en Birmingham-spiller. Han ble tydelig skadet, men spilte videre og City vant 3–1. Under medaljeutdelingen kunne man se at Trautmann hadde en rar knekk på nakken. Røntgenbildene viste at nakken var brukket.

Han spilte totalt 545 kamper for Manchester City før han la opp i 1964. Han gjorde et lite forsøk på comeback i klubben *Wellington Town*, men det ble bare to kamper der. Senere har han vært trener i diverse klubber i England og Tyskland. Han ble utnevnt til offiser av Order of the British Empire (OBE) i 2004.

## Meritter
* FA Cup vinner: 1956  
* Football Writers' Association Footballer of the Year: 1956
* Medlem av English Football Hall of Fame.

## Referanser


## Litteratur
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Eksterne lenker
* 
* Trautmann-fondet 
* Bert Trautmann i et videoklipp fra FA-cupfinalen i 1956: BBC Motion Gallery
* English Football Hall of Fame profil
* Bert Trautmann i Målvaktmuseet
* Bert Trautmann profil på goalkeepinggreats.webs.com
UCI ProTour 2009

**UCI ProTour 2009** er den femte utgaven av UCI ProTour. Den inngår fra 2009 som en del av verdenskalenderen og har derfor begrenset selvstendig betydning. ProTour-lagene har rett og plikt til å stille i alle ProTour-ritt.

## Ritt

## Lag

## Se også
*UCI Verdenskalender 2009

## Eksterne lenker
*
Europavei 014

**Europavei 014** går mellom Uşaral og Dostyq i Kasakhstan. Veiens lengde er rundt 190 km.

## Knutepunkter
}

|}

## Eksterne lenker
Sonny Terry

**Sonny Terry** (født 24. oktober 1911 i Greensboro i Nord-Carolina, død 11. mars 1986 i Mineola i New York) var en blind blues-musiker. Han ble mest kjent for sin måte å spille blues munnspill som han gjerne brukte til å imitere både stemmer, dyrelyder og trafikkstøy med. I 1986 ble Terry valgt inn i Blues Hall of Fame.

## Karriere
Sonny lærte tidlig å spille munnspill av sin far som var gårdbruker. Gutten hadde imidlertid uheldbredelige skader på begge øynene, og allerede i 16-årsalderen ble han erklært blind, noe som gjorde umulig for å ham å arbeide som gårdbruker. Han hadde da ikke annet valg enn å prøve å tjene til livets opphold ved å spille musikk. Han begynte da å spille i Shelby i Nord-Carolina. Etter at faren døde begynte han å spille i blues-trio ledet av gitaristen Blind Boy Fuller. Da Fuller døde i 1941, startet Sonny et langvarig samarbeid med Brownie McGhee, og disse to gjorde en lang rekke innspillinger sammen. Oppmerksomheten rundt dem økte gradvis gjennom 50- og 60-tallet da det gikk en bølge av interesse for folkemusikk over USA, og de fikk også mange hvite tilhengere. De gjorde også innspillinger med folkemusikere som Styve Homnick, Woody Guthrie og Moses Asch med plateselskapet Folkways Records. 

I 1938 ble Sonny Terry invitert til å spille i Carnegie Hall under en konsert kalt *Fra Spirituals til Swing*, og senere samme året spilte han for Library of Congress. I 1940 gjorde Terry sin første kommersielle innspilling. Noen av hans mest berømte verk innbefatter *Old Jabo*, en sang om en mann bitt av en slange og *Lost John* hvor han demonstrerer sin fantastiske blåseteknikk og evne til å vri og vrenge på tonene. 

Sonny Terry har vært en viktig inspirasjonskilde til den norske munnspill-artisten Sigmund Groven.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Ulla Henningsen

**Ulla Henningsen** (født 7. mars 1951 i Kalundborg i Danmark) er en dansk skuespillerinne og sangerinne. Hun er mest kjent for rollen som Iben Skjold Hansen (senere gift Skjern) i TV-serien Matador.

Henningsen ble utdannet ved skuespillerskolen ved Aarhus Teater 1970–1973.

## Karriere
Hun har medvirket i flere musikaler bl.a. *[[No, no Nanette]]* i 1973 og *[[Cabaret]]* i 1976. 

### Teater
Hun var ansatt ved Aarhus Teater til 1977 og har siden hatt roller ved en lang rekke teatre, f. eks. Det Danske Teater og Café Teatret. 

Hun har medvirket i *[[Macbeth (skuespill)|Macbeth]]* og spilte rollen som Kathrine i *[[Troll kan temmes|Trold kan tæmmes]]* og som Alice i *[[Dødsdansen (skuespill)|Dødsdansen]]* i 2003 på Betty Nansen Teatret. Ved Betty Nansen Teatret spilte hun også i *[[Blodbrødre]]* i 1986 og i *[[Side By Side Sondheim]]* i 1989 på Rialto Teatret. Hun gjorde seg sterkt gjeldende i forestillingen *[[Mahagonny]]*.

Som revyskuespillerinne debuterte hun i 1972 i *[[Her bor de gale]]*. Sommeren 1978 var hun med i revyen *[[Mandefald]]* på Bristol Teatret og senere var hun i årene 1988 og 1990 med i Tivoli-Revyen og i 1996 i Cirkusrevyen.

### TV
Ulla Henningsen hadde rollen som Iben Skjold Hansen i TV-serien *Matador* og har medvirket i TV-serier som *[[Mor er major]]* og *[[Alle elsker Debbie]]* samt i revyserien *[[Ikk']]*. 

### Musikk
Siden begynnelsen av 1990-tallet har hun fra tid til annet sunget jazz ved innspilninger og vært på kortere turnéer med Nikolaj Hess (født 29. august 1967) som akkompagnatør. 

Den største suksessen fikk hun da hun viste sitt sangtalent i serien *[[Kald mig Liva]]*, hvor hun hadde hovedrollen som sangerinnen Liva Weel. 
Utover sangene fra *Kald mig Liva* har hun utgitt CD-er med jazzsanger. 

Den seneste CD-en har tittelen *[[Skønne Spildte Dage]]*. 

### Priser
* 2001 – Årets Reumert for beste kvinnelige birolle som Margret i *[[Woyzeck]]*.
* 1993 – Olaf Poulsens Mindelegat
* 1991 – Tagea Brandts Rejselegat
* 1980 – Henkel-Prisen

## Privat
Ulla Henningsen har siden 1996 vært sammen med musiker Uffe Markussen (født 19. september 1952).

## Filmografi

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Jesper Langberg

**Jesper Langberg** (1940–2019) var en dansk skuespiller.

Jesper Langberg var sønn av skuespilleren Sigurd Langberg og yngre bror av skuespilleren Ebbe Langberg.

Han hadde roller i TV-serier, på film og innen teater. Han er best kjent som Kristen Skjern i TV-serien *[[Matador (tv-serie)|Matador]]* og forskjellige roller i Olsenbanden-filmene.

## Priser
Langberg mottok Bodil-prisen for sine rolleprestasjoner to ganger, i 1968 og i 1993. I 2014 ble han tildelt en Æres-Bodil for sin lange filmkarriere, som omfattet over 40 danske filmer.

## Filmografi

* *[[Pigen og millionæren]]* (1965)
* *[[Flådens friske fyre]]* (1965)
* *[[Een pige og 39 sømænd]]* (1965)
* *[[Jensen længe leve]]* (1965)
* *[[Tre små piger]]* (1966)
* *[[Nu stiger den]]* (1966)
* *[[Naboerne]]* (1966)
* *[[Soyas tagsten]]* (1966)
* *[[Søskende (film)|Søskende]]* (1966)
* *[[Mig og min lillebror]]* (1967)
* *[[Det er ikke appelsiner - det er heste]]* (1967)
* *[[Far laver sovsen]]* (1967)
* *[[Mig og min lillebror og storsmuglerne]]* (1968)
* *[[I den grønne skov]]* (1968)
* *[[Det er så synd for farmand]]* (1968)
* *[[Sådan er de alle]]* (1968)
* *[[Midt i en jazztid]]* (1969)
* *[[Mig og min lillebror og Bølle]]* (1969)
* *[[Amour (1970)|Amour]]* (1970)
* *[[Rend mig i revolutionen]]* (1970)
* *[[I morgen, min elskede]]* (1971)
* *[[Man sku' være noget ved musikken]]* (1972)
* *[[Olsen-bandens store kup]]* (1972)
* *[[Olsen-banden går amok]]* (1973)
* *[[Robin Hood (film, 1973)|Robin Hood]]* (1974, Dansk stemme)
* *[[Julefrokosten]]* (1976)
* *[[Firmaskovturen]]* (1978)
* *[[Attentat (film)|Attentat]]* (1980)
* *[[Felix]]* (1982)
* *[[Kidnapning]]* (1982)
* *[[Tre engle og fem løver (film)|Tre engle og fem løver]]* (1982)
* *[[Pengene eller livet]]* (1982)
* *[[Når engle elsker]]* (1985)
* *[[Peter von Scholten (film)|Peter von Scholten]]* (1987)
* *[[Det forsømte forår (film)|Det forsømte forår]]* (1993)
* *[[Sekten]]* (1997)
* *[[Olsen-bandens sidste stik]]* (1998)
* *[[Besat]]* (1999)
* *[[Flyvende farmor]]* (2001)
* *[[Olsenbanden junior]]* (2001)
* *[[Kongekabale]]* (2004)
* *[[Sommer (serie)|Sommer]]* (2007)

## Priser (utvalg)
* 1985 – Olaf Poulsens Mindelegat

## Referanser

 


## Eksterne lenker
*
Bobby Collins

**Robert «Bobby» Young Collins** (født 16. februar 1931 i Govanhill i Glasgow i Skottland, død 13. januar 2014 i Yorkshire) var en skotsk fotballspiller og trener, mest kjent for sin tid som spiller for Celtic, Everton og Leeds. Han ble kåret til Football Writers' Association Footballer of the Year i 1965.

Til tross for sin lave høyde, 160&nbsp;cm, var Collins en sterk og hardtarbeidende midtbanespiller som startet karrieren hos Celtic som 17-åring, og ble der i ti år. Med Celtic vant han den skotske FA-cupen i 1951, i tillegg til «the Double» i 1954. Han fikk sin første landskamp for  i 1950, og spilte totalt 31 landskamper og scoret ti mål.

I 1958 ble han kjøpt opp av Everton der han spilte i fire år, før Leeds ved manager Don Revie kjøpte han i 1962. Han ble straks lagkaptein, noe han var fram til 1966 da et forferdelig lårbrudd i en Messebycupkamp mot Torino satte stopper for hans videre karriere som fotballspiller. Han gjorde et forsøk på å komme tilbake etter bruddet, men skaden og alderen sa sitt.

Han gjorde sporadiske forsøk på å komme tilbake i andre klubber, blant annet i Bury, Greenock Morton og Oldham.  *Shamrock Rovers* fikk se det siste av han som spiller da han skrev under kontrakt i november 1973 og spilte totalt 13 kamper for klubben.

Collins prøvde seg som manager i klubbene Huddersfield Town, Hull City og Barnsley. Han var en tid også trener i Australia og i perioder hjalp han til i trenerstaben til Leeds.

## Referanser

## Eksterne lenker
*
Sport i Kristiansund

**[[Kristiansund]]** har flere klubber og foreninger innenfor idretten, sentralt står Idrettslaget Braatt fra 1916. Klubben er en av norges fremste innen bryting sendte blant annet Karl Pedersen og brødrene Arne og Robert Gaupseth til Sommer-OL i mellomkrigstiden. og . Kristiansund har også en lang tradisjon for svømming med flere rene svømmeklubber og svømmeaktiviteter i idrettslag som driver organisert svømming i Atlanterhavsbadet.

Den  lokale fotbalklubben Clausenengen Fotballklubb har fosteret flere talenter som Ole Gunnar Solskjær, Arild Stavrum og Øyvind Leonhardsen som senere har havnet i utlandet.

Kommunen har ellers en rekke idrettsarenaer og breddeidrettsklubber.

## Idrettslag, foreninger og klubber

* Kristiansunds Turnforening
* Idrettslaget Braatt 
* Clausenengen Fotballklubb  
* Clausenengen Håndball
* Fosna Innebandyklubb
* Dahle IL  
* Frei Fotballklubb  
* Goma IL  
* Kristiansund Atletklubb 
* Kristiansund Badmintonklubb  
* Kristiansund Ballklubb  
* Kristiansund Fotballklubb
* Kristiansund Håndballklubb  
* Kristiansund ju Jitsuklubb  
* Kristiansund Karateklubb  
* Kristiansund og Omegn Golfklubb 
* Kristiansund Shotokan Karateklubb  
* Kristiansund Svømme- og Livredningsklubb  
* Kristiansund Taekwon-Do klubb  
* Kristiansund Volleyballklubb  
* Kristiansunds Turnforening  
* IL Nordlandet  
* IL Norodd

## Idrettsanlegg
De sentrale idrettsanlegg i Kristiansund ligger på Gomalandet. Her ligger Atlanten stadion og Atlanterhavsbadet, tidligere Kristiansund svømmehall, som er fornyet og endret til badeland. 

 
* Atlanten stadion  
* Atlanterhavsbadet  
* Braatthallen  
* Dahle kunstgresspark  
* Dahlehallen  
* Freihallen  
* Gomabanen 
* Gressbanen  
* Idrettsplassen  
* Kristiansund idrettshall  
* Nordea Kunstisbane
* Nordlandet kunstgressbane  
* Nordvesthall1
* Omsundet kunstgressbane
* Rensvik Kunstgressbane
Eikekroneordenen

**Eikekroneordenen** (fransk: *Ordre de la couronne de Chêne*) er en orden som utdeles i Luxembourg. Den ble innstiftet 29. desember 1841 av Vilhelm II, konge av Nederland og storhertug av Luxembourg. Ordenen var inntil 1890 felles for de to land. Ved oppløsningen av personalunionen fulgte *Eikekroneordenen* den mannlige linjen til Luxembourg. I dag tildeles *Eikekroneordenen* borgere av Luxembourg og andre land for sivile eller militære fortjenester, samt for fremragende kunstnerisk virke. *Eikekroneordenen* er Luxembourgs tredje fornemste orden og rangerer etter Den nassauske husorden av den gylne løve og Adolf av Nassaus sivile og militære fortjenstorden, men foran Fortjenstordenen. Storhertugen er ordenens stormester.

## Inndeling
Ved innstiftelsen hadde *Eikekroneordenen* fire grader. En femte grad ble tilføyd i 1858. Ordenens fem grader er:
*  Storkors
*  Storoffiser
*  Kommandør
*  Offiser
*  Ridder

En medalje i tre valører, forgylt, sølv og bronse, er tilknyttet *Eikekroneordenen*.

## Insignier
Ordenstegnet for *Eikekroneordenen* består av et hvitemaljert kors med armer som smalner inn mot korsmidten. Midtmedaljongen er grønnemaljert og bærer den kronede bokstaven «W», for ordenens innstifter, i gull. Den er omgitt av en sirkel i gull. Ordenstegnet er det samme for alle grader, men i ulik størrelse. Offisergradens ordenstegn har i tillegg eikeblader i korsvinklene. Ordensstjernen for storoffiserer  består av et malteserkors i sølv. Den bærer midtmedaljongen fra ordenstegnet i midten. Midtmedaljongen er omgitt av et rød bord der Huset Nassaus motto «Je maintiendrai» er innskrevet. Utenfor borden er det en krans av eikeblader i gull og grønn emalje. Dette skal representere eikekronen. Ordensstjernen for storkors er i sølv og har åtte tagger. Den er har samme midtmotiv som ordensstjernen for storoffiserer. Ordensbåndet er gul-oransje med tre grønne striper.

## Tildeling
*Eikekroneordenen* kan tildeles for både sivil og militær innsats, og i særdeleshet for kulturell eller kunstnerisk virksomhet. Ordenen tildeles av storhertugen etter anbefaling av statsministeren. I særlige tilfeller kan ordenen tildeles utlendinger. Overrekkelse av *Eikekroneordenen* til luxembourgske borgere skjer vanligvis på nasjonaldagen. 

## Norske innehavere
*Eikekroneordenen* er også tildelt nordmenn. Blant dem som har blitt utnevnt til ordenen er Tollef Bredal, Erik Colban og Rolf Andersen.

## Kilder
*  «Luxembourg» i Guy Stair Sainty og Rafal Heydel-Mankoo: *World Orders of Knighthood and Merit*, andre bind, Buckingham: Burke's Peerage, 2006, s. 1327–1331.
*  Poul Ohm Hieronymussen og Jørgen Lundø: *Europæiske ordner i farver*, København: Politikens forlag, 1966.
* Honorary distinctions of the Grand Duchy of Luxembourg, Information and Press Service of the Luxembourg Government.
Brownie McGhee

**Walter Brown («Brownie») McGhee** (født 30. november 1915 i Knoxville, Tennessee, død 16. februar 1996) var en amerikansk sanger og gitarist innenfor sjangrene blues og amerikansk folkemusikk. Han er mest kjent for sitt samarbeid med munnspill-artisten Sonny Terry. I 1997 ble McGhee posthumt valgt inn i Blues Hall of Fame.

## Diskografi
* *Traditional Blues – Vol. 1* (Folkways Records, 1951)
* *Get on Board: Negro Folksongs by the Folkmasters* (Folkways, 1952)
* *Brownie McGhee Blues* (Folkways, 1955)
* *Washboard Band – Country Dance Music* (Folkways, 1956)
* *Folk Songs of Sonny Terry and Brownie McGhee* (Roulette, 1958)
* *Blues with Big Bill Broonzy, Sonny Terry and Brownie McGhee* (Folkways, 1959)
* *Brownie McGhee Sings the Blues* (Folkways, 1959)
* *Traditional Blues – Vol. 2* (Folkways, 1960)
* *Preachin' the Blues* (Folkways, 1968)
* *Brownie McGhee and Sonny Terry Sing* (Smithsonian Folkways, 1990)
* *The Folkways Years, 1945-1959* (Smithsonian Folkways, 1991)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Soussjef

**Soussjef** er en lederstilling som har rang like under toppsjefen, og tilsvarer **nestleder**. De aller fleste i Norge som har soussjef-tittelen er ansatt i hotell- og restaurantbransjen og er nestleder en restaurantvirksomhet, og er underlagt kjøkkensjefen. Her har soussjefen ofte personalansvar på vegne av kjøkkensjef og kan være stedfortreder for denne. I engelsktalende land og Sverige er en **sous-chef** nestleder i en serveringsbedrift. På svensk og andre språk betyr ordet assisterende kjøkkensjef, idet *chef* er det styrende substantivet. Denne bruken finnes også innen hotellfag på norsk.

I finansnærlingen kan tittelen tilsvare en viseadministrerende direktør eller assisterende direktør. Det er enkelte banker eller forsikringsselskap. 

Ordet satt sammen av det franske *sous*, «under eller nedenunder», og «sjef», betyr assisterende sjef, nestleder, visedirektør og så videre. Tittelen har vært mye benyttet innen bank og finans, men det brukes også andre steder. En tilsvarende tittel er *[[viseadministerende direktør]]*.

## Noen kjente sousjefer
*Carl-Erik Grimstad – tidligere soussjef ved Det kongelige slott
*Sjur Lindebrække – senere banksjef
*Søren Hald Møller – soussjef i Grønlands hjemmestyre

## Referanser
Tone mapping

**Tone Mapping** er en teknikk brukt i bildebehandling og datagrafikk for å oversette et sett med farger til et annet. Typisk benyttes dette til etterbehandling av HDR-fotografier, der formålet er å komprimere et stort dynamisk fargeområde til et mer begrenset fargeområde som kan vises på en skjerm eller utskrift. Tone mapping og HDR er teknikker som kan anvendes på kontrastfulle motiver - motiver med mye lys og dype skygger i samme utsnitt.
Jimmy Adamson

**James Adamson** (født 4. april 1929 i Ashington i Wansbeck, død 8. november 2011), var en engelsk tidligere fotballspiller og trener. Han var mest kjent for sin tid som spiller for Burnley. Han ble kåret til Football Writers' Association Footballer of the Year i 1962.

Adamson startet karrieren hos Burnley i januar 1947 etter en tid som amatørspiller på det lokale laget *Ashington*. Han måtte avtjene verneplikten så derfor debuterte han ikke før i februar 1951. Han ble ligamester med Burnley i 1959-60, og var lagkaptein for Burnley da de tapte FA-cupfinalen i 1962. Adamson var regnet som en teknisk god og kreativ midtbanespiller. Han spilte 426 ligakamper for Burnley. 

Han la opp som aktiv spiller i 1964 og fikk tilbud om å ta over som landslagstrener for , men takket nei. Han hadde vært en del av trenerstaben til England under VM i fotball 1962 og ble derfor regnet som skikket til å ta jobben. Men den stillingen fikk i stedet Alf Ramsey. 

I februar 1970 tok han over som manager for Burnley, en jobb han hadde fram til januar 1976. I mai samme år fikk han trener-jobben i den nederlandske klubben Sparta Rotterdam, men der ble han bare i en måned. Så i november 1976 takket han ja til å bli manager for Sunderland og ble der til november 1978 da han tok over Leeds etter at Jock Stein forlot klubben. Han var i Leeds til oktober 1980. 

## Referanser


## Eksterne lenker
* clarets-mad.co.uk
* Burnleys offisielle hjemmeside
* Statistikk som manager for Leeds på WAFLL.com
Europavei 003

**Europavei 003** går mellom Utjkuduk i Usbekistan og Gaudan i Turkmenistan. Veiens lengde er rundt 1000 km.

## Knutepunkter
}

|}

## Eksterne lenker
Europavei 013

**Europavei 013** går mellom Saryosek og Koktal i Kasakhstan. Veiens lengde er rundt 180 km.

## Knutepunkter
}

|}

## Eksterne lenker
Idrettsgallaen 2009

**[[Idrettsgallaen]] 2009** var en seremoni for å hedre de største idrettsnavnene og beste prestasjonene samt andre som hadde gjort en stor innsats for norsk idrett i 2008. Gallaen ble arrangert i Hamar OL-Amfi den 10. januar 2009 og hadde en hovedjury bestående av Jarle Aambø (juryleder), Karen-Marie Ellefsen, Jan-Erik Aalbu, Kjetil André Aamodt, Hege Riise, Arnfinn Vik og Hanne Haugland. 

## Årets navn

### Kategorier, prisvinnere og nominerte
Christian Meyer (skihopper)

**Christian Meyer** (født 1977) er en norsk tidligere skihopper som konkurrerte for Selbu IL/Trønderhopp. Han er nåværende trener for det norske kvinnelandslaget.

## Karriere
Meyer debuterte i verdenscupen sesongen 1996/1997 med en 28.- og en 30.-plass i de to rennene han fikk delta i den sesongen. I sesongen 1998/1999 fikk han derimot med seg 22 verdenscuprenn. Hans beste individuelle plassering var en 6.-plass i Zakopane 16. januar 1999, og han endte på 31.-plass i verdenscupen med 168 poeng den sesongen. Han vant konkurransen i kontinentalcupen i Vikersund 14. mars 1997. 

I årene 2002&ndash;2004 deltok Meyer i kontinentalcupen, men uten store resultater.

Hans personlige beste distanse er 166,5 meter.

1999 i 2003 ble Meyer nasjonal mester med laget.

Meyer har vært trener i Trønderhopp, og overtok som hovedtrener for det norske kvinnelandslaget i 2011, etter Frode Håre. Våren 2024 øsnket det norske herrelandslaget i hopp at Meyer skulle etterfølge Alexander Stöckl som deres trener.

## Privatliv
Meyer er også musiker. Han er gift med Elisabeth Hilmo, de er foreldre til to sønner. Familien bor i Malvik.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Syd Owen

**Sydney William Owen** (født 28. februar 1922 i Birmingham, død januar 1999), var en engelsk fotballspiller og trener. Han er mest kjent for sin tid som spiller for Luton. Han ble kåret til Football Writers' Association Footballer of the Year i 1959.

Owen spilte totalt 388 kamper for Luton, og spilte FA-cupfinale med laget i 1959 som de tapte. Senere var han også manager for Luton. Han ble et høyt verdsatt medlem av Don Revies trenerstab i Leeds, og var senere også en viktig trener i Manchester United.

Han spilte tre landskamper for , blant annet 1-7 tapet mot  i Budapest den 23. mai 1954. Syd Owen skal ha sagt: «Det var som å spille mot utenomjordiske vesener».

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Østerrike under Sommer-OL 1904

**Østerrike under Sommer-OL 1904**. To sportsutøvere fra Østerrike, begge menn, deltok i to sporter under Sommer-OL 1904 i St. Louis. Østerrike kom på åttendeplass med en gull-, en sølv- og en bronsemedalje.  

## Medaljer

## Medaljevinnerne
Bård Aasen Lødemel

**Bård Aasen Lødemel** (født 14. mai 1976), kjent under pseudonymet **Skatebård** og **Sirkel Sag** er en norsk bonde, kjent som DJ, produsent og musiker innen elektronisk musikk fra Ørsta. Han er kjent som soloartist og som medlem av rap-gruppen Side Brok. 

Han ga ut sin første album, *Skateboarding was a Crime (In 1989)*, i 2002 og har gitt ut totalt tre soloalbum. For albumet *Cosmos* ble han nominert til Spellemannprisen 2008 i klassen elektronika.

## Diskografi
* *Skateboarding was a Crime (In 1989)* (Tellektro, 2002)
* *Midnight Magic* (Digitalo Enterprises, 2006)
* *Cosmos* (Digitalo Enterprises, 2008)
* *CDIII* (Balsa Wood, 2015)
* *Ørsta rådhus* (EP, 2016)
**I alle dager* (Singel, 2018)
**Breitt* (EP, 2019)

## Eksterne lenker
* Skatebård på MySpace
Zork

**Zork** er en serie eventyrspill som ble laget mellom 1980 og 1997.

## Spillene i serien
### Første ''Zork''-trilogi
* *[[Zork I|Zork I: The Great Underground Empire]]* (1980, Infocom)
* *[[Zork II|Zork II: The Wizard of Frobozz]]* (1981, Infocom)
* *[[Zork III|Zork III: The Dungeon Master]]* (1982, Infocom)

### ''Enchanter''-trilogien
* *[[Enchanter]]* (1983, Infocom)
* *[[Sorcerer (videospill)|Sorcerer]]* (1984, Infocom)
* *[[Spellbreaker]]* (1985, Infocom)

### Foregår et sted i ''Zork''-universet
* *[[Wishbringer]]: The Magick Stone of Dreams* (1985, Infocom)

### ''Zork Quest''-serien
* *[[Zork Quest: Assault on Egreth Castle]]* (1988, Infocom, interaktivt tegneseriehefte)
* *[[Zork Quest: The Crystal of Doom]]* (1989, Infocom, interaktivt tegneseriehefte)

### ''Zork Anthology''
*Zork Anthology* består av den første trilogien og følgende to spill:
* *[[Beyond Zork]]: The Coconut of Quendor* (1987, Infocom)
* *[[Zork Zero]]: The Revenge of Megaboz* (1988, Infocom, tekst med noe grafikk)

Etter et opphold på seks år ble følgende eventyrspill produsert. Med disse spillene gikk produsentene bort fra å bare bruke grafikk.
* *[[Return to Zork]]* (1993, Infocom/Activision)
* *[[Zork Nemesis]]: The Forbidden Lands* (1996, Activision)
* *[[Zork Grand Inquisitor]]* (1997, Activision)
* ** (1997, skrevet av Michael Berlyn og Marc Blank (fra Infocom) og utgitt av Activision for å reklamere for utgivelsen av *Zork Grand Inquisitor*)

*Enchanter*-trilogien og *Wishbringer* har en uvanlig posisjon innen *Zork*-universet. *Enchanter* ble opprinnelig utviklet som *Zork IV*, men Infocom besluttet å gi det ut som et separat spill og det ble det første i en ny trilogi. I hver trilogi er det følelse av at de foregår etter hverandre. For eksempel er det antatt at spillerens figur i *Zork III* har opplevd hendelsene i *Zork I* og *Zork II*. Hendelser i *Enchanter* blir også referert til i *Sorcerer* og *Spellbreaker*, men hovedpersonen i *Enchanter* er ikke antatt å være den samme som i den tidligere *Zork*-trilogien. I *Enchanter* møter faktisk hovedpersonen på hovedpersonen fra *Zork*, som hjelper ham med å løse et problem i spillet. Selv om *Wishbringer* aldri ble offisielt lenket til resten av *Zork*-spillene blir det antatt at det foregår i samme univers på grunn av at magi, betegnelser og navn er delt med de andre *Zork*-spillene.

## Eksterne lenker
* Infocom-IF.org – historie om selskapet
*  The History Of Zork – artikkel som spillserien hos Gamasutra
Per Martinsen

**Per Asbjørn Martinsen** (født 31. juli 1966) er en norsk musiker fra Tromsø som opererer under artistnavnet **Mental Overdrive** i sjangeren elektronika/techno. Han er også del av duoen Frost sammen med sin kone Aggie Peterson.

Han har vært aktiv i det norske musikk-miljøet siden tidlig på 80-tallet. Hans første utgivelse som Mental Overdrive var singelen *12000 AD* fra 1990. Fem år senere kom hans første album, *Plugged*, under samme navn. Som Mental Overdrive har han gitt ut og en rekke album, EP-er og singler, og han har samarbeidet med blant andre Nils Petter Molvær og Anneli Drecker på utgivelsene. Han vant Spellemannprisen 2014 i klassen elektronika/dancemusikk for albumet *Everything is Connected*. Han var i tillegg nominert for albumet *Cycls* i samme klasse samme år og har også vært nominert til Spellemannprisen for albumene *Ad Absurdum* (1999), *You Are Being Manipulated* (2008) og *Epilogue* (2017) og til Alarmprisen 2005 i klassen årets electronicaalbum for *083*.

Med albumet *[[Melodica]]* i 2002 påbegynte Martinsen et samarbeid med Aggie Peterson som del av duoen Frost. 

Martinsen har også vært medlem av duoen Illumination sammen med Nicholas Sillitoe.

## Diskografi
**Mental Overdrive** 
* *Plugged* (1995)
* *Unplugged* (1996)
* *Ad Absurdum* (1999)
* *083* (2004)
* *The Phuture That Never Happened* (2005)
* *You Are Being Manipulated* (2008)
* *Cycls* (2013)
* *Everything is Connected* (2014)
* *Epilogue* (2017)

## Referanser


## Eksterne lenker
* Mental Overdrive på MySpace
* Biografi fra Norsk pop- og rockleksikon
Bill Slater

**William John «Bill» Slater** (også kjent som **W.J. Slater**) (1927–2018) var en britisk fotballspiller, kjent for sin tid hos Wolverhampton Wanderers FC. Han ble kåret til Football Writers' Association Footballer of the Year i 1960.

Slater startet karrieren som amatør-spiller for Blackpool FC 16 år gammel i 1944. Han spilte i FA-cupfinalen i 1951 der Blackpool tapte mot Newcastle United FC, og ble dermed den siste amatør-spilleren som har spilt FA-cupfinale. Han har også klubbrekorden for raskest scoret mål for Blackpool. Målet kom etter elleve sekunder i en kamp mot Stoke City FC den 10. desember 1949, nøyaktig tre måneder etter debut-kampen.

I desember 1951 ble han profesjonell da han gikk til Brentford FC hvor han spilte 30 kamper før han i august 1952 ble kjøpt opp av Wolverhampton. Han ble her i elleve år, og ble ligamester tre ganger, og vant FA-cupen én gang. Han spilte tolv landskamper for , inkludert fire kamper under VM i fotball 1958 i Sverige. 

I 1982 ble Slater hedret med utnevnelse til offiser av Order of the British Empire for bidrag innen fotballen, og i 1998 ble han forfremmet til kommandør av samme orden. 

## Meritter
**[[Wolverhampton Wanderers F.C.|Wolverhampton Wanderers]]**

* Ligamester: 1953-54, 1957-58 og 1958-59 
* FA Cup vinner: 1960
* Football Writers' Association Footballer of the Year: 1960

## Referanser


## Kilder
* Slaters profil på Neil Browns statistikkside
* Profil på the FAs offisielle nettsted
* 

## Eksterne lenker
* 
* Golden Oldies på Wolves offisielle nettsted
Håvard Lie

**Håvard Lie** (født 1975) er en norsk tidligere skihopper som konkurrerte for Byåsen IL.

Lie debuterte i verdenscupen sesongen 1995/1996 i et renn på Lillehammer 3. desember 1995. Totalt deltok han i 32 verdenscuprenn og hans beste individuelle plassering var en 4.-plass fra Falun 13. mars 1997. Det var også hans beste sesong i verdenscupen hvor han totalt endte på 28.-plass med 160 verdenscuppoeng.

De påfølgende sesongene ble ikke like oppløftende for Lie i verdenscupen, og fra 2001/2002-sesongen og frem til 2003/2004 deltok han i Kontinentalcupen, kun med enkelte opptredener i verdenscupen uten å ta verdenscuppoeng.

Lie er i dag trener i Trønderhopp.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Tom Aage Aarnes

**Tom Aage Aarnes** (født 1977) er en norsk tidligere skihopper som representerte Eidsvold Idrætsforening.

Aarnes debuterte i verdenscupen 17. januar 1998 i Zakopane. Hans eneste verdenscuppoeng er fra Lillehammer samme år der han ble nr. 23 i den store bakken. Han var den første skihopper som hoppet over 200 meter på norsk jord, da han hoppet 204 meter i skiflygningsbakken i Vikersund i februar 2000.

I 2002 ble Aarnes utestengt fra all idrett i 2 år etter å ha testet positivt på amfetamin ved en dopingkontroll i forbindelse et skirenn på plast i september 2001.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Benue

:*For den nigerianske delstaten, se [[Benue (delstat)]].*

**Benue** (fransk: *la Bénoué*) er den største sideelva til Niger. Elva er rundt 1&nbsp;400&nbsp;km lang, herav drøye 1&nbsp;000&nbsp;km i Nigeria. Elva er seilbar over nesten hele sin lengde i sommermånedene. Den er følgelig en viktig transportvei i de områdene den renner gjennom. I Nigeria renner øvre del gjennom delstaten Taraba, og nedre del gjennom Benue. Området er ofte herjet av malaria.

Benue-elva har utspring på Adamawaplatået i det nordlige Kamerun fra grensetraktene mot Tsjad i øst, og renner derfra i nordvestlig retning, gjennom den 308 meter lange Lagdo-demningen (84 MW, reservoar 586&nbsp;km²), via byen Garoua og over grensa til Nigeria sør for Mandarafjellene. Deretter renner den vest- og sørvestover gjennom de nabobyene Yola og Jimeta, deretter Numan, Ibi og Makurdi, før den munner ut i Niger ved Lokoja, 150&nbsp;km sør for hovedstaden Abuja.

## Vannkraft
Benue-vassdraget har et betydelig potensial for vannkraft. Foreløpig er Lagdo-demningen bygget ut i Kamerun, mens Nigeria har vurdert større utbygginger med løfter om kinesisk finansiering. De gjennomførte og planlagte vannkraftprosjektene omfatter:
*Lagdo-demningen – 84 MW – Kameruns største vannkraftprosjekt utenom vassdraget Sanaga. Bygget ut med kinesisk bistand, drives idag av det amerikanske energiselskapet AES.
* Mambila-demningen - 3.900 MW - Nigerias største vannkraftprosjekt «Nimengbeila» på Benues sideelv Donga, som har fått løfter om kinesisk finansiering. Prosjektet ble koblet til bygging av oljeraffinerier med totalt 28 milliarder US$ i potensiell kinesisk kapital.

## Sideelver
Sideelvene fra hhv øst og vest er omtrent jevnstore, og mange av dem av drøye 200&nbsp;km lengde. Den øverste sideelva er Mayo Kébbi, som i flomperioder har forbindelse med elva Logone – en del av Tsjadsjøens dreneringssystem. Sideelva renner gjennom Tsjad og Kamerun hvor den møter Benue ved byen Garoua. Ovenfor dette stedet demmes Benue opp med Lagdo-demningen.

Neste større (høyre) sideelv er Gongola, som er om lag 400&nbsp;km lang. Den starter i de sentral-nigerianske fjellene i delstaten Bauchi øst for byen Jos, og munner ut i Benue-elva ved byen Numan.

Andre høyre sideelver er Pai, Wase, Ankwe og Okwa, mens venstre sideelver er Taraba og Donga i Taraba-staten, og Katsina i Benue-staten. Disse venstre sideelvene kommer fra Adamawaplatået i inntil 2&nbsp;000 meters høyde, og har potensial for vannkraft.

## Referanser
Tommy Egeberg

**Tommy Egeberg** (født 7. desember 1981 i Oslo) er en norsk tidligere skihopper som konkurrerte for Vikersund IF.

Egeberg har deltatt i to verdenscuprenn. Han ble nr. 48 i Holmenkollen 4. mars 2004 og nr. 46 på Lillehammer 11. mars 2005. Utover dette har han deltatt i en rekke renn i Kontinentalcupen.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Afrikamesterskapet i fotball for kvinner 2000

Afrikamesterskapet i fotball for kvinner 2000 var det fjerde afrikamesterskap arrangert av CAF. Det ble arrangert mellom den 11. og 25. november 2000 i Sør-Afrika. Vertslandet kom til finalen for andre gang, og møtte igjen Nigeria. Nigeria ledet finalen med 1-0 da Stella Mbachu scoret for Nigeria i det 72. minutt. Fansen var overbevist om at det var offside, og startet bråk. Minuttet senere ble opptøyene så sterke at kampen ble avbrutt og Nigeria tildelt seieren. 

## Kvalifisering
Kvalifiseringen besto av en utslagingsrunde i hjemme- og bortekamp. Vinnerne kvalifiserte seg til Afrikamesterskapet. Før kvalifiseringsrunden måtte imidlertid Reunion og Kenya spille en forkvalifisering om å spille i kvalifiseringen:

* 1 Reunion vant ved walk over etter at Kenya trakk seg. Reunions flagg er uoffisielt, og derfor brukes det franske.

### Kvalifiseringsrunde
Første kamp 21. og 22. september, returkamp 11. til 13. oktober.

* 2 Uganda vant på walk over etter at Kongo-Kinsasha trakk seg.
* 3 Kamerun vant på walk over etter at Gabon trakk seg etter første kamp.
* 4 Ghana vant på walk over etter at Sierra Leone trakk seg.

 Nigeria ble kvalifisert som tittelforsvarer. 
 Sør-Afrika ble kvalifisert som vert.

## Sluttspill

### Gruppe A

### Gruppe B

## Finalespill

### Semifinaler

### Bronsefinale

### Finale

5 etter 72 minutters spil, da kampen ble avbrutt

## Eksterne lenker
* Tabeller og resultater ved RSSSF.com
Union (mengdelære)

En **union** eller en **foreningsmengde** av to mengder A og B er i mengdelære mengden av alle elementer som ligger i minst en av A og B. Unionen skrives som A ∪ B. 

Egenskaper til operasjoner på mengder, inkludert union, studeres i mengdealgebra.  

## Formell definisjon

Unionen av to mengder A og B er definert ved

:A \cup B = \lbrace x | x \in A \text{ eller } x \in B \rbrace.

I et Venn-diagram er unionene lik summen av arealet til hver av de to mengdene.  

Symbolet \cup for union ble introdusert av Giuseppe Peano i 1888, da han var redd for at tidligere bruk av plusstegn kunne skape forvirring.

Definisjonen kan generaliseres til et vilkårlig antall mengder:

:\cup_{a \in A} E_a = \lbrace x | x \in E_a  \text{ for alle } a \in A \rbrace 

Her er A en *indeksmengde*. Uttrykket *endelig union* brukes når indeksmengden er en endelig mengde, og dette betyr ikke at unionen er en endelig mengde.

## Eksempler
* {a, b, c, d} ∪ {c, d, e} = {a, b, c, d, e}
* {x | x er et partall} ∪ {x | x er et oddetall} = {x | x er et heltall}
* {x | x er et menneske} ∪ {x | x er norsk statsborger} = {x | x er et menneske}

En mengde kan generelt ikke ha dupliserte element, og som vist i det første eksempelet, listes felles element *c* og *d* bare *en* gang i unionen.  
I det siste eksempelet er alle elementene i den andre mengden inneholdt i den første.

## Algebraiske egenskaper

La A, B og C være vilkårlige mengder. Da gjelder en rekke algebraiske egenskaper for union-operasjoner.

Unionen mellom mengder er en assosiativ operasjon, det vil si at parenteser kan plasseres fritt:

:A \cup (B \cup C) = (A \cup B) \cup C = A \cup B \cap C.

En union er også kommutativ:

:A \cup B = B \cup A.

Unionen er idempotent, slik at

:A \cup A = A.

En union med den tomme mengden har ingen effekt:

:A \cap \varnothing = A.
De to operasjonene snitt og union oppfyller distributive lover:

:\begin{align}
A \cap (B \cup C) = (A \cap B) \cup (A \cap C) \\
A \cup (B \cap C) = (A \cup B) \cap (A \cup C)
\end{align}

Dersom Aog B er delmengder i en grunnmengde M, så kan en definere komplementet A^c som alle elementer i M
som ikke er med i A. Da gjelder

:\begin{align}
(A \cap B)^c =  A^c \cup B^c \\
(A \cup B)^c =  A^c \cap B^c
\end{align}

Her er A \cap B snittet mellom de to mengdene.  Beviset for disse to satsene bygger på De Morgans lover.

## Referanser
Geir Skari

**Geir Skari** (født 1970) er en norsk tidligere langrennsløper. Han representerte Lensbygda Sportsklubb i sin aktive karriere.

Skari har to starter i verdenscupen og oppnådde ett verdenscuppoeng gjennom sin 30.-plass på 5-mila i Holmenkollen i 1993.

Han fikk sølv på stafetten under Norgesmesterskapet på ski 1992.

Han er gift med langrennsløperen Bente Skari (født Martinsen) og bosatt i Nittedal.

## Eksterne lenker
*
Frankrike under Sommer-OL 1904

**Frankrike under Sommer-OL 1904**. Én mannlig sportsutøvere fra Frankrike deltok i friidrett under Sommer-OL 1904 i St. Louis. Albert Coray, den eneste franske utøveren, vant to sølvmedaljer. Han var med på det blandede laget som kom på andreplass på 4 miles lagløp. Han vant også sølv i maraton men var lenge av IOK registrert som amerikaner i maratonløpet. Dette ble endret i IOKs medaljedatabase i 2021, slik at Coray nå er ført opp som deltaker og medaljevinner for Frankrike.

## Medaljer

## Medaljevinnerne

* Coray ble i lang tid av IOK registrert som fransk i 4 miles lagløp og som amerikansk i maraton, noe som ble endret i 2021. *Chicago Athletic Association* som kom på andreplass i 4 miles lagløp besto av fire amerikanske løpere og Coray fra Frankrike og inngår da i statistikken til blandede lag under Sommer-OL 1904 (ZZX).

## Referanser

 
## Eksterne lenker
* Resultater og profilside  på sports-reference.com
Europavei 006

**Europavei 006** går mellom Ayni i Tadsjikistan og Kokand i Usbekistan. Veiens lengde er rundt 250 km.

Trasé fastlagt av UNECE: Ayni - Kokand.

## Knutepunkter
}

|}

## Eksterne lenker
Norges herrelandslag i innebandy

**Norges herrelandslag i innebandy** er en samling av de beste mannlige innebandyspillerne fra Norge.

## Verdensmesterskap
Norge har vært med i alle verdensmesterskap og fikk en bronsemedalje i VM 1996, og ellers kommet blant de ti beste nasjonene i verden. De dårligste plasseringene var i 2006 og 2008.

## Eksterne lenker
* Norges Innebandyforbund
Europavei 007

**Europavei 007** går mellom Tasjkent i Usbekistan og Irkesjtam i Kirgisistan. Veiens lengde er rundt 600 km.

## Knutepunkter
}

|}

## Eksterne lenker