open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Rødehavet

**Rødehavet** (arabisk: *البحر الأحمر*, *al-Baḥr al-Aḥmar*; hebraisk: *ים סוף*, *Yam Suf*; latin: *Mare erythraeum*; tigrinsk: ቀይሕ ባሕሪ *Qeyḥ bāḥrī*; somali: *Badda cas*) er et middelhav som skiller to kontinenter fra hverandre, Afrika i vest fra den arabiske halvøy i Asia. Rødehavet er  langt og på sitt bredeste . På det dypeste er det , og gjennomsnittsdybden er cirka 560 meter. Det har en flate på rundt 438 000 km².

I nord danner Rødehavet to store bukter, Suezbukten i vest og Akababukten i øst, og mellom dem ligger Sinaihalvøya som grenser mot havet. Det er også omfattende grunne områder, kjent for sitt rike maritime liv og korallrev med mange forskjellige, fargerike fisker og dyreliv. Det finnes over  forskjellige arter av fisk i Rødehavet. Det er tilholdssted for over 1 000 arter virvelløse dyr og over 200 arter myke og harde koraller. Det er verdens mest nordlige tropiske hav. Temperaturen på overflaten av Rødehavet kan komme opp i over 30° C.

Rødehavet er en bruddsone mellom to plater i jordskorpen som utvider seg med ca. 1 cm pr. år. Havet har forbindelse til Indiahavet gjennom Bab el-Mandeb-stredet. På grunn av den store fordampningen som kan kom opp i over 200 cm hvert år, har Rødehavet en meget høyt innhold av salt. Etter åpningen av Suezkanalen ble Rødehavet en viktig samferdselsvei for både handelsskip og andre båter. Rødehavet har kyst mot Somalia, Djibouti, Eritrea, Sudan og Egypt i vest, og Jemen, Saudi-Arabia, Jordan og Israel i øst.

## Navnet
Rødehavet er kjent i bibelsk kontekst for fortellingen om hvordan israelittene krysset havet ved at Moses skilte det og de gikk trygt over. Det er beskrevet i *[[Andre Mosebok]]* og kalt for «Sivsjø-underet». Navnet «Rødehavet» ble fremmet i den tidlige greske oversettelsen av Den hebraiske Bibelen som kalles *[[Septuaginta]]*, omtrentlig på 200-tallet f.Kr. I denne versjonen er hebraiske ים סוף, *Yam Suph*, bokstavelig «Sivsjø», oversatt som Ερυθρὰ Θάλασσα, *Erythra Thalassa*, «Rødehavet». Den direkte oversettelsen fra gresk til latin er *Mare Erythraeum* som refererer til den nordvestlige delen av Indiahavet. Det er også betegnelsen for en mørk region på planeten Mars. Rødehavet er et av fire hav som har navn etter farge. De andre er Svartehavet, Kvitsjøen, og Gulehavet.

Navnet på Rødehavet kan ha sin årsak i de sesongmessige oppblomstringen av de rødfargede ''Trichodesmium erythraeum'', en art alger, nær vannets overflate. En teori fremmet av moderne forskere er at «rødt» viser til retningen sør, akkurat som Svartehavet kan referere til nord. Grunnlaget for denne teorien er at en del asiatiske språk benytter fargeord for å referere til himmelretninger.

## Bilder

Red Sea topographic map-en.jpg|Kart
red_sea_stony_beach_taba_egypt.jpg|Rødehavskysten ved Taba i Egypt
Anthia goldfish.JPG|Fisk og korallrev i Rødehavet


## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Red Sea Coral Reefs
* Red Sea Photography
Brahma

:*For hønserasen, se [[Brahma (hønserase)]].*

**Brahma** er skaperguden i hinduismen. Hans kone er Sarasvati. Han avbildes ofte med fire ansikter. I tilbedelsen spiller han en underordnet rolle, og det er bare noen få templer som er viet til ham. Hans guddommelige krefter kalles Brahman. Det betyr "verdenssjelen". Brahma står bak gudene Shiva og Vishnu. Brahma er visdommens gud. Brahma har fire ansikter, men du kan bare se tre av dem på en gang. De fire ansiktene viser de fire himmelretningene. Brahma blir også vist med fire armer.

I motsetning til Shiva og Vishnu består ikke Brahma fra verdens undergang. Når en ny verden skal skapes, spirer en lotus ut av Vishnus navle, og i denne lotus sitter en ny Brahma som har fått oppgaven i og skape en ny verden,
og alt som skal være i den. Det er nok grunnen til at hinduene tilber Brahma. Ett av de få templer for Brahma ligger i Pushkar i Rajasthan. Brahma hersker over de 4 himmelretningene. Brahma er universets skaper og visdommens gud.

Han er gift med Sarasvati, gudinne  for kunst, musikk og litteratur. Hun blir vanligvis framstilt med  ei bok i en hånd og en vina (et  strengeinstrument) i en annen.

Brahma har i noen tradisjoner en annen hustru som heter Gayatri, som representerer oppgående velsignelse og livgivende kraft.
Sarasvati

**Sarasvati** (सरस्वती) er ei av de fremste og mest populære  gudinnene innen hinduismen. Hun er det kvinnelige motstykket til skaperguden Brahma, og framstilles gjerne som hans kone.  

Sammen med Parvati og Kali utgjør hun de trefoldige gudinnene *[[tridevi]]*.

Sarasvati avbildes med en sitar eller vina. Hun ledsages gjerne av en svane eller en påfugl og sitter ved bredden av en flod, som gjerne forbindes med den mytiske floden som bærer hennes navn, den hellige flod **Sarasvati** som ved å forenes med Jumna og Ganges ved Prayagraj (Allahabad) blir Triveni. 

Sarasvati er noens mor og dermed den hinduiske tradisjons høyeste beskytter. Hun er dessuten beskytter for all kunst og kultur, visdom og litteratur, og påkalles derfor ofte av skoleelever, forfattere og kunstnere. Hennes avbildninger finnes gjerne  ved kinoer, konsertsaler, biblioteker og utdanningsinstitusjoner.
Regina (Saskatchewan)

**Regina** er hovedstaden i den canadiske provinsen Saskatchewan og den nest største i provinsen etter Saskatoon. Byen hadde om lag 193&nbsp;000&nbsp;innbyggere (2011).

Regina ble grunnlagt i 1882 under byggingen av Den transcanadiske jernbanen. Stedet ble opprinnelig kjent som «Pile of Bones» (Beinhaugen) på grunn av det store antallet bøffelskjeletter som lå i nærheten av byen, navnet ble senere endret til Regina for å ære den britiske dronningen Victoria.

I dag har byen et variert næringsliv, der olje-, naturgass- og stålrørindustri, telekommunikasjon og finnans er viktige næringer.

Den kjente skuespilleren Leslie Nielsen, og den kanadisk-amerikansk programmerer Dave Plummer, var født i Regina.

## Referanser

## Eksterne lenker
*
Canadian Pacific Railway

**Canadian Pacific Railway** er en jernbane som går Canada fra øst til vest. Den er transkontinental, det vil si at den går hele veien fra Atlanterhavet til Stillehavet. 

Nå til dags frakter den bare gods og benytter et jernbanenett som strekker seg fra Montréal i øst til Vancouver i vest. Dessuten opererer de også i enkelte av de nordlige byene i USA, for eksempel Minneapolis, Chicago og New York City.

Selskapets ble grunnlagt i 1881 og har hovedkvarter ligger i Calgary i Alberta.

14. april 2023 fusjonerte Canadian Pacific med Kansas City Southern Railway og dannet Canadian Pacific Kansas City Limited (CPKC) med hovedkontor i Calgary, Canada.
## Referanser


## Eksterne lenker
*
Partei des Demokratischen Sozialismus

**Partei des Demokratischen Sozialismus** (Partiet for Demokratisk Sosialisme, **PDS**) var et politisk parti i Tyskland. Det ble grunnlagt i 1990, og ble regnet som arvtageren til kommunistpartiet SED.

## Opprettelse
Det gamle statsbærende partiet i DDR, SED, skiftet navn til SED-PDS i desember 1989. Fra 4. februar het partiet bare PDS. PDS så seg selv i en historisk kontinuitet der partiet via KPD, VKPD, USPD, Spartakusbund, SPD, SDAP, ADAV førte røttene tilbake til den første tyske arbeiderbevegelse. 

Partiet tok imidlertid avstand fra SED og forbrytelsene begått under DDR-regimet, de ekskluderte fremtredende representanter for det gamle regimet og personer dømt for landssvik og forbrytelser begått under den kalde krigen. Partiet ble derfor ofte beskrevet som venstre-sosialdemokratisk.

Partiet hadde et populistisk preg, og oppnådde i den senere tiden en viss størrelse på meningsmålingene ved å angripe den sosialdemokratiske regjeringens reformering av velferdsstaten. Partiet var spådd å bli størst ved delstatsvalget i Brandenburg høsten 2004, men ble forbigått av sosialdemokratene. I det vestlige Tyskland var imidlertid partiet av ubetydelig størrelse (0-2%).

De var representert i det tyske parlamentet siden 1990 med fraksjonsstyrke fordi de hadde alltid 5% stemmer eller 3 direktmandater. PDS representerte én gang alderspresidenten med partiløs forfatter Stefan Heym.
Ved valgene i 2002 kom partiet under sperregrensen og hadde bare to direktevalgte representanter i det føderale parlamentet (av totalt 603). Forholdsvis blir det norske Kystpartiet nesten dobbelt så stort i Stortinget.

I 2005 ble partiet omdannet til Die Linkspartei ved å inngå et forbund med WASG.

## Partiledere

*1990–1993: Gregor Gysi
*1993–2000: Dr.Prof. Lothar Bisky
*2000–2003: Gabi Zimmer
*2003–2005: Dr.Prof. Lothar Bisky

## Litteratur
*Michael Brie / Rudolf Woderich (Hrsg.): *Die PDS im Parteiensystem*. Berlin, Dietz Verlag, 2000, ISBN 3-320-02014-5

## Eksterne lenker
* www.sozialisten.de
* Partiprogram
* Diskusjonsforum på pds-online.de
* «Die PDS hat sich vom Stalinismus der SED unwiderruflich befreit» - erklæring fra partiledelsen i anledning 40-årsdagen for bygningen av Berlinmuren
Brengun

**Brengun** er et britisk lett maskingevær som var standard i den britiske hæren under andre verdenskrig. Den erstattet det gamle maskingeværet Lewisgun fra første verdenskrig i 1935. Navnet er en anglifisering av det tyske navnet på byen Brno (som tyskerne kaller «Brünn»), ettersom engelskmenn flest vil finne det vanskelig å uttale Brno. Geværet ble laget i våpensmiene i Royal Small Arms Factory i Enfield basert på et tsjekkisk design, som opprinnelig het ZB vz 26 før det ble oppdatert til ZB vz 30, som deretter ble grunnlaget for ZB vz 33 og Bren.gun.

Geværet benytter samme ammunisjon som den britiske standard armériflen Lee-Enfield (kaliber .303 British – 7,7 mm). Ulempene med våpenet var at skuddtakten var mye lavere enn sitt tyske motstykke, og den kunne bare benytte magasiner og ikke beltemating. Brengun ble vanligvis benyttet med et 30-skudds magasin som i praksis var ladet med 28 skudd for å forhindre forkiling. Det fantes også et 100-skudds tallerkenmagasin beregnet for bruk mot fly, tilsvarende Lewis maskingevær. Vekten var en annen ulempe, og derfor ble ofte Brengun demontert og vekten fordelt mellom to soldater under lange forflytninger til fots.

På tross av disse ulempene var Brengun et meget populært våpen blant de britiske soldatene, som anså det som et effektivt og pålitelig våpen. Geværet var også i bruk blant norske hjemmestyrker og i den norske hæren under og etter andre verdenskrig, frem til man tok i bruk amerikanske våpen på begynnelsen av 1950-tallet.

Etter at de britiske militære styrkene tok i bruk L1A1 i 7,62x51, ble Brengun omkamret til 7,62x51 og omdøpt til L4. De britiske styrkene fortsatte å bruke L4 frem til 1980- eller 1990-tallet; etter den tid ble Brengun helt erstattet av beltematede FN MAG. Det våpenet blir også brukt i det norske forsvaret, på Leopard 2-stridsvogner kjøpt inn fra Nederland.

## Se også
* Liste over maskingeværer

## Eksterne lenker
*
Holger Apfel

**Holger Apfel** (født 1970 i Hildesheim) var fra 2011 til 2013 leder for det nasjonalistiske tyske partiet NPD, og fra 2004 til 2014 medlem av den saksiske landdagen. Han overtok ledervervet for partiet etter Udo Voigts avgang i 2011.

Allerede i skoletiden kom han i kontakt med partiet, gjennom *Studentenbund Schlesien*. Som utdannet forlagshandler ble han i 1996 forlagssjef og sjefredaktør for partiorganet Deutsche Stimme. Til 1999 var han formann for ungdomsorganisasjonen Junge Nationaldemokraten (JN), og ved delstatsvalgene i Sachsen i 2004 var han partiets toppkandidat.

## Referanser
Udo Voigt

**Udo Voigt** (1952–2025) var en tysk politiker, medlem av Europaparlamentet, statsviter og tidligere Luftwaffe-offiser. Han var leder for det høyreorienterte tyske partiet NPD. Partiet og Voigt selv regnes som nynazistisk. Voigt har omtalt Adolf Hitler som en stor statsmann.

Udo Voigt ble medlem av NPD i 1968. I 1984 ble han medlem av presidiet i det bayerske NPD-laget. Han ble medlem av sentralstyret i 1986, og i 1992 leder for NPD i Bayern. I 1996 ble han valgt som Günter Deckerts etterfølger som partiformann.

Ved borgermestervalget i Saarbrücken den 5. september 2004 fikk han 3,9 %. I 2014 ble han valgt inn som medlem av Europaparlamentet.

Han døde 16. juli 2025 etter kort tids sykdom.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Sverre Jervell

**Sverre Jervell** (født 1943) er en norsk tidligere diplomat og sikkerhetspolitisk forsker.

Han er utdannet ved Norges handelshøyskole, Europa-colleget i Brugge og Harvard University. Sverre Jervell var i en rekke år en nær medarbeider av Thorvald Stoltenberg og deltok i arbeidet med Stoltenbergs rapport om nordisk utenriks- og sikkerhetspolitisk samarbeid. Han har vært ministerråd ved den norske ambassaden i Berlin, og var i 2002–2003 gjesteforsker ved Norsk utenrikspolitisk institutt (NUPI). Han er medlem av rådet i Norsk-Tysk Selskap og utgav boken *Nordmenn i Berlin* i 2007 (Skyline forlag).

Sverre Jervell er far til den norske forfatteren Ellen Emmerentze Jervell. 
## Referanser
Superhelt

**Superhelt** (fra engelsk *superhero*) er en vanlig heroisk fiktiv figur, som besitter et spesielt talent, overnaturlige fenomener eller overmenneskelige krefter (superkrefter) utover vanlige menneskers. r De er ofte forkledd for å skjule identiteten sin, og som passer til heltens rolle; vanligvis bruker kreftene sine til å hjelpe verden til å bli et bedre sted, eller dedikerer seg til å beskytte publikum og bekjempe kriminalitet. En superhelt har ofte én eller flere fiender (superskurker), som enten kjemper aktivt mot helten, eller som helten av en eller grunn må stoppe for at ikke superskurken skal skade noen andre.

Superhelten, av begge kjønn, å finne i tegneserier, spesielt amerikanske og diverse filmer (ofte basert på tegneseriene). Superheltfiksjon er den litterære sjangeren som er sentrert om slike figurer, særlig siden 1930-tallet, i amerikanske tegneserier (og senere i Hollywood-filmer, TV-serier og videospill), så vel som i japanske medier (herunder kamishibai, tokusatsu, manga], anime og videospill).

Typisk kan superhelten ha kommet i kontakt med eller bli utsatt for ett farlig stoff eller stråling (ofte radioaktivt), som kan resultere i at helten muterer og dermed får en form for superkrefter. Dette gjelder helter som for eksempel Spider-Man, Hulk og gruppen kalt Fantastic Four. Andre superhelter har medfødte krefter, som f.eks heltene i X-Men, som på grunn av sine overmenneskelige evner blir kalt for mutanter. Figurer som kommer fra en annen planet enn jorden kan besitte  medfødte superkrefter. Et eksempel på dette kan være Supermann.

En annen omdiskutert gruppe superhelter igjen har ikke superkrefter i det hele tatt, men stoler derimot på kløkt, talent og teknologi. Eksempler på dette kan være Wonder Woman, Captain America, The Flash, Batman eller Iron Man.

Selv om det er et tydelig skille mellom superhelter, som er gode, og superskurker, som er superheltenes onde motpart, finnes det noen såkalte «helter» som befinner seg mellom disse ytterpunktene. Dette kan være skikkelser med evner som befinner seg på grensen mellom god og ond. Disse kalles antihelter og ofte kjemper disse på sin egen side, fremfor å velge mellom godt og ondt. Mangler av dem mangler én eller flere egenskaper som en tradisjonell helt ofte har. Et eksempel på en slik antihelt er mutanten Deadpool.

## Referanser


## Litteratur
* Augé, Etienne F.; Fitzgerald, Barry F. (2024): *Superheroes: A scientist and a historian debate the biggest movie genre of today*, Bot Uitgevers.
* Dahl, Tor Edvin (1977): *Tegneseriene, verdens mest populære lesestoff, Tiden Norsk Forlag, s. 101-107.
* Irwin, William, red. (2011): *Superheroes: The Best of Philosophy and Pop Culture'', Wiley.

## Eksterne lenker
*
Scott Adams

**Scott Adams** (1957–2026) var en amerikansk tegneserieskaper som stod bak tegneserien *[[Dilbert]]* og forfatteren bak flere firmakommentarer, sosiale satirer og eksperimentelle filosofibøker.

*Dilbert* har vært publisert i 2000 aviser.

## Bakgrunn og utdannelse
Han ble født i Windham i New York, og fikk bachelor-grad i økonomi ved Hartwick College i 1979. Han studerte også økonomi og bedriftsledelse ved Haas School of Business ved Universitetet i California. Han jobbet tett sammen med telekommunikasjons&shy;ingeniører ved Crocker National Bank i San Francisco mellom 1979 og 1986, og ved Pacific Bell mellom 1986 og juni 1995. Det er disse inspirasjonen til de forskjellige personene i *Dilbert* er hentet fra.

## ''Dilbert'' og andre utgivelser
Adams er mest kjent for sine striper og hefter i tegneserien *Dilbert*, om og med den fiktive dataingeniøren med samme navn som serien, som han både tegnet og skrev tekstene til. *Dilbert*-stripene kjennetegnes av harsellering med udugelighet på arbeidsplassen, der et fast figurgalleri representerer ulike stereotyper, som den late, den selvhøytidelige eller den generelt udugelige kollegaen.

Adams utga også noen bøker om arbeidslivet, i den samme sarkastiske tonen, illustrert av ham selv.

## Næringslivsaktør
Han etablerte foretaket Scott Adams Foods, Inc., og lanserte produktene Dilberito og Protein Chef, uten særlig suksess. Også kafeen Stacey's, som han var medeier i, ble et mislykket foretagende.

## Politikk
Under presidentvalgkampen i 2016 skiftet Adams standpunkt, og gikk fra å støtte Hillary Clinton til å anbefale Donald Trump. Trump-tilhengernes parole *Jobs, not mobs* (#Jobsnotmobs), ser ut til å ha vunnet popularitet da Adams foreslo den som valgkampmotto i en tweet 12. oktober 2018.

I februar 2023 kom han med uttalelser som ble oppfattet som utilslørt rasisme. Dette førte til at en rekke aviser sluttet å kjøpe og publisere *Dilbert*-stripene.

## Medlemskap
Adams var medlem av International Academy of Digital Arts and Sciences.

## Bibliografi
* 1996: *The Dilbert Principle*
* 1996: *Dogbert's Top Secret Management Handbook*
* 1997: *The Dilbert Future*
* 1998: *The Joy of Work*
* 2001: *God's Debris*
* 2002: *Dilbert and the Way of the Weasel*

## Priser (utvalg)
* 1997: Reuben Award

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*  *[http://www.dilbert.com/ Dilbert]* 
*  Dilberitoen – Scott Adams mat
*  Hans restaurant 
*
Scott Adams (andre betydninger)

**Scott Adams** kan referere til:
* Scott Adams (spilldesigner) (født 1952), amerikansk spilldesigner
* Scott Adams (1957–2026), amerikansk tegneserieskaper
* Scott Adams (amerikansk fotball) (1966–2013), amerikansk fotballspiller
* Scott Adams (skiløper) (født 1971), australsk paralympisk skiløper
Adams

Personer med **Adams** som etternavn:
*John Adams (1735–1826), USAs andre president, fra 1797 til 1801
*John Quincy Adams (1767–1848), USAs president fra 1825 til 1829
*Douglas Adams (1952–2001), engelsk forfatter bak *Haikerens Guide til Galaksen*
*Scott Adams (1957), amerikansk tegneserieskaper og forfatter
*Bryan Adams (f. 1959), canadisk musiker
*Scott Adams, spilldesigner
Fredrik Bull-Hansen

**Fredrik Vilhelm Bull-Hansen** (1927–2018) var en norsk offiser (general i Hæren) og forsvarssjef fra 1984 til 1987. 

## Bakgrunn og karriere
Bull-Hansen  ble født i Solum (nå Skien) og vokste opp på Frogner i Skien hvor hans far var lærer ved Frogner landbruksskole. Han ble utdannet ved Befalsskolen for Feltartilleriet (1947), Krigsskolen (1951), Hærens stabsskole (1959), British Army Staff College (1964) og NATO Defence College (1976). I året 1967-1968 arbeidet han som stipendiat ved Norsk utenrikspolitisk institutt (NUPI). Bull-Hansen tjenestegjorde i Tysklandsbrigaden 1951–1952 og i FN-styrken UNEF I 1956–57. Han var forsvarsattaché i Finland 1970– 1973 og sjef for Hærens stabsskole 1973–1975. 

Fra 1977 til 1979 var Bull-Hansen som oberst I (brigader) sjef for den militære etterretningstjenesten. Deretter var han generalmajor og kommandør for landstridskreftene i Nord-Norge fra 1979 til 1981. Fra 1981 til 1984 etablerte og ledet Bull-Hansen de multinasjonale styrkene på Sinaihalvøya, Multinational Force and Observers (MFO). Deretter var han forsvarssjef til han gikk av med pensjon i 1987.

## Offentlig engasjement
Både som etterretningssjef og senere som forsvarssjef, førte Bull-Hansen en åpen diskusjon om forsvars- og sikkerhetsspørsmål, både overfor allmennheten og forsvarsmiljøene. Som forsvarssjef utredet og påpekte han den løpende underfinansieringen av det norske forsvaret i forhold til målene satt i Forsvarskommisjonen av 1974. Dette brakte ham i konflikt med forsvarsminister Johan Jørgen Holst, og diskusjonen som fulgte sto om forsvarssjefens rett til å gå offentlig ut med fagmilitære vurderinger som kunne være i strid med departementets politiske linje. Striden endte i Stortinget, som slo fast at forsvarssjefen hadde rett og plikt til å uttale seg også offentlig om sitt ansvarsområde.

## Annen virksomhet
Etter sin avgang som forsvarssjef i 1987 var Bull-Hansen aktiv i bedriftsstyrer, organisasjoner og råd. Han var også aktiv som kommentator i media og uttalt seg om internasjonale konfliktårsaker og konfliktløsninger, som omfatter blant annet forholdene mellom Øst og Vest, på Balkan og i Midtøsten.

Bull-Hansen var president i Norsk-Tysk Selskap (Deutsch-Norwegische Gesellschaft) fra 1992 til 2001. Han var medlem av Det Norske Akademi for Språk og Litteratur fra 1996. 

## Utmerkelser

I 1984 ble han utnevnt til kommandør med stjerne av St. Olavs Orden. Blant hans andre ordener er storkorset av Finlands hvite roses orden, storkorset av Nordstjerneordenen, stort fortjenstkors med stjerne av Forbundsrepublikken Tysklands fortjenstorden og kommandør av Legion of Merit (USA).

## Familie
Fredrik Bull-Hansen var far til skribenten Haakon Bull-Hansen og arkitekten Øystein Bull-Hansen.

## Se også
* Bull (slekt)

## Referanser


## Eksterne lenker
* Fredrik Bull-Hansen - Store norske leksikon
* Fredrik Bull-Hansen - Norsk biografisk leksikon
*  *Die Familie Hansen zu Timmerholm* Digital utgave fra Nasjonalbiblioteket
New Orleans

**New Orleans** er den største byen i den amerikanske delstaten Louisiana. Byen ble grunnlagt av franskmenn i 1718 under navnet *Nouvelle-Orleans* og er i dag en populær turistdestinasjon, kjent for sin løsslupne atmosfære og rike kulturliv og særegne mattradisjoner.

Med beliggenhet ved Mississippi-elvens utløp i Mexico-gulfen, har New Orleans gjennom tre århundrer vært et viktig knutepunkt for handel og kulturutveksling mellom forskjellige folkeslag. Utøvelsen av afrikanske musikalske tradisjoner rundt det sentrale torget Congo Square i den idag historiske bydelen French Quarter, samt oppblomstringen av musikalske klubber i prostitusjonsstrøket Storyville, gjør at New Orleans ofte regnes som arnestedet for musikksjangeren jazz.  

Byen er dessuten kjent for å ta vare på kulturelle og spirituelle overlevninger fra karibiske innvandrere, slik som voodoo-dyrkelse, og mat- og språktradisjoner fra franske immigranter som flyttet til sumpområdene vest for New Orleans etter å ha blitt drevet ut fra Nova Scotia av britene på 1800-tallet – de såkalte Cajuns. I nyere tid har forfatteren Anne Rice popularisert New Orleans som verdens vampyr-hovedstad.

Hvert år arrangeres det store karnevalet Mardi Gras, en begivenhet folk fra hele verden kommer for å få med seg. I tillegg til turismen sysselsetter oljeindustrien mange mennesker i New Orleans, som ligger geografisk nært store utvinningsfelter for olje og gass i Mexico-gulfen.

## Historie
29. august 2005 ble New Orleans rammet av Orkanen Katrina. Diket som omringer byen brast og store områder av byen ble lagt under vann, som førte til store materielle ødeleggelser og flere dødsfall.

## Kjente personer
* Louis Armstrong
* Lil Wayne
* Fats Domino
* Phil Anselmo
* Mahalia Jackson

## Galleri

GlockSousafonMG2003Cont.jpg|Mardi Gras-karnevalet
Elaborate ironwork galleries on the corner of Royal and St. Peter streets New Orleans.jpg|Det franske kvarteret
Rue Bourbon street.jpg|Bourbon Street


## Referanser


## Eksterne lenker
*
Helen Clark

**Helen Elizabeth Clark** (født 26. februar 1950) var statsminister på New Zealand mellom 1999 og 2008. Hun var fra 2008 til 2017 (administrator) for FNs utviklingsprogram.

Clark var leder av det newzealandske arbeiderpartiet. Hun var New Zealands andre kvinnelige statsminister, og den første som besatte posten etter først å ha vunnet et valg.

I 2009 ble Clark utnevnt til medlem av New Zealand-ordenen, New Zealands fornemste orden. 

## Referanser


## Litteratur
* Brian Edwards: *Helen: Portrait of A Prime Minister*: Auckland: Exisle Publishing: 2001: ISBN 0-908988-20-6

## Eksterne lenker
*  New Zealands statsminister
*  New Zealand Labour Party
*
San Diego

**San Diego** er den åttende største byen i USA og den nest største i delstaten California. Byen ligger ved stillehavskysten i det sørvestlige hjørnet av USA, helt inntil den meksikanske grensen. San Diego er kjent for sitt milde klima og sin lange forbindelse med den amerikanske marinen. Byen er hjemmehavn til mange av marinens skip, deriblant en del av hangarskipene. Hangarskipet USS «Midway» ligger nå i havn i San Diego som et museum. 

## Historie
Området rundt San Diego har vært bebodd i mer enn 10&nbsp;000 år av Kumeyaay-folket. Den første europeeren i området var portugiseren Juan Rodríguez Cabrillo. I 1542 gjorde han krav på området og ga det navnet San Miguel. Seksti år senere, i 1602, seilte Sebastián Vizcaíno med sitt flaggskip «San Diego» langsmed kysten av California for å kartlegge området. Han ga området som nå er Mission Bay navn etter den katolske Sankt Didacus av Alcalá, bedre kjent fra spansk som San Diego de Alacá, og fransiskaneren Junípero Serra etablerte en misjonsstasjon med navnet Mission San Diego de Alcalá.

I 1821 ble Mexico frigjort fra Spania, og San Diego ble en del av den tidligere meksikanske staten Alta California, men som følge av den meksikansk-amerikanske krigen (1846–1848) ble området overgitt til USA.

## Geografi

Nord for downtown San Diego finner man langs kysten områder som Ocean Beach, Misson Beach, Pacific Beach og La Jolla. Dette er populære ferieområder og noen av de mer luksuriøse områdene i San Diego. I La Jolla finner man også University of California, San Diego (UCSD).

Litt lenger inn i landet for La Jolla ligger Miramar militære flyplass. Den er mest kjent for de fleste som flybasen i filmen *[[Top Gun]]*.

### Klima
Klimaet i San Diego er svært gjestmildt, med en tørr og mild vinter. I gjennomsnitt har byen 201 dager i året med temperatur over 21&nbsp;℃, og 23–33 cm nedbør årlig.

## Kultur og severdigheter
San Diego er kjent for sin store dyrepark San Diego Zoo og fiskeakrobatikk i Sea World. San Diego er i stor grad preget av meksikansk kultur.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Basel

**Basel** (italiensk Basilea og fransk Bâle) er hovedstaden i (og utgjør mesteparten av) den sveitsiske kantonen Basel-Stadt. Byen ligger nordvest i Sveits, ved grensene til Frankrike og Tyskland, og ved Rhinens bredder. Med sine nærmere  innbyggere innenfor bygrensen og  i forstedene rundt, er Basel den tredje største byen i Sveits.

Samferdselsforholdene er gode, med blant annet et jernbanenett som forgrener seg til Frankrike, Tyskland og det øvrige Sveits. Stasjonen i Basel er et av Europas viktigste jernbaneknutepunkt. Industrien er viktig for Basel, byen er kjent for sin legemiddel- og kjemiindustri, som for eksempel Hoffmann-La Roche, Novartis og Sandoz.

Ellers kan det nevnes at Basel, sin beliggenhet til tross, er en viktig sjøfartsby, der flere rederier har sine kontorer. Forbindelsen til havet ved hjelp av Rhinen betyr mye for byen. Elven renner gjennom byen og deler den i to, noe som har gitt Basel tilnavnet «byen med broene».

Videre er Basel òg kjent som en viktig kulturby, der mange kulturfestivaler, arrangementer og konserter avvikles. I tillegg til dette er Basel en internasjonal utdannings- og forskningsby.

Navnet Basel var også betegnelsen på en historisk kanton, men denne ble i 1833 delt i Basel-Landschaft og Basel-Stadt.

## Sport
Den verdensberømte tennisspilleren Roger Federer kommer fra Basel. Fotballspilleren Granit Xhaka som spiller for Arsenal FC kommer også fra Basel. Det kan òg nevnes at fotballaget FC Basel, som holder til i St. Jakob Park, er fra den sveitsiske byen.

## Vennskapsbyer

* Rotterdam
* Shanghai

## Se også
* Basel-konvensjonen
* Art Basel
* Trikken i Basel

## Referanser

 
## Eksterne lenker
*
Verona

**Verona** er en by i regionen Veneto i Italia med 257&nbsp;749 innbyggere per februar 2021. Byen er kjent som stedet der William Shakespeares *[[Romeo og Julie]]* utspiller seg, og sitt store romerske amfiteater kalt Arena di Verona, som er over 50 år eldre enn Colosseum i Roma. Arenaen hadde plass til  tilskuere. Amfiteaterets ytterdel ble i middelalderen revet ned og brukt som materiale til andre bygninger rundt om Verona.

Den gamle veronesiske, rosafargete marmoren er brukt mye i hele Veneto. Titter man nøye etter når man går i sentrum, kan man finne fossiler av store sneglehus der.

Sentrum ligger omkring to piazzaer: Piazza delle Erbe og Piazza Bra, som Arena ligger i.

Gamlebyen og sentrum av den moderne byen befinner seg innenfor en buktning i Adige-elva noe sør for Gardasjøen.

Verona skal ha blitt grunnlagt av etruskerne, men det første belegg for byens eksistens er fra 300-tallet f.Kr. Den ble raskt et viktig politisk og økonomisk senter i romertiden.

I 1239 ble byen flomrammet, og deretter ble den gjenoppbygd. Den nådde høydepunktet av sin politiske innflytelse på 1300-tallet, da den var maktsentret for della Scala-familien (også kjent som *scaligeriene*).

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Aruba

**Aruba** er en selvstyrende øystat i Karibia og utgjør sammen med Nederland, Curaçao og Sint Maarten Kongeriket Nederlandene. Aruba ligger like utenfor kysten av Venezuela, og ble kolonisert av nederlenderne i 1636. Fram til 1986 var øya en del av De nederlandske Antiller. Større deler av Arubas økonomi baserer seg på turisme, særlig turister fra USA. I tillegg er oljeraffinerier viktige for landets økonomi. Ved siden av nederlandsk er papiamento landets offisielle språk, som snakkes av store deler av befolkningen. Papiamento er et kreolspråk, basert på spansk, portugisisk, nederlandsk, engelsk, fransk og flere afrikanske språk. De fleste innbyggerne er katolikker.

Øyas hovedstad er Oranjestad, med  innbyggere.

Øya har vært under nederlandsk styre siden 1636. Den var en del av De nederlandske Antiller fra 1954 og har siden 1986 hatt autonomi.

## Demografi
Ved folketellingen i 2010 hadde landet en befolkning på .

### Språk
Ved folketellingen i 2010 talte 68,3 % av innbyggerne vanligvis papiamento. 13,5 snakket spansk, 7 % engelsk, 6 % nederlandsk og 1,4 % kinesisk.

### Religion

Befolkningen tilhører for det meste kristendommen. I folketellingen i 2010 oppga 75,3 % av befolkningen at de var katolikker. 2,7 % var protestanter og 1,7 % Jehovas vitner. 11,7 % oppga å tilhøre andre trossamfunn, mens 5,5 % ikke tilhørte noen religion.

## Økonomi

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Norne

:*For olje- og gassfeltet, se [[Nornefeltet]]*

**Norne** er en type gudinne i den norrøne mytologien som bestemmer skjebnen til menneskene og æsene. Nornene er til stede når et barn blir født og bestemmer skjebnen til barnet. Deres jobb er å spinne, måle og klippe livstråder (skjebnetråder) for menneskene.

Nornene blir ofte nevnt i skaldekvad og gudekvad, og ifølge Edda finnes det norner av både alve-, åsa- og dvergeætt. 

Skjebnegudinner som nornene finnes også i gresk (moirer) og romersk mytologi (parcerne), noe som gjør det vanskelig å fastsette opphavet til nornene.

## Urd, Verdande og Skuld

De tre herskernornene heter Urd (representerer fortid), Verdande (nåtid) og Skuld (fremtid). De er søstre og tett forbundet med hverandre gjennom skjebnetråden, på samme måte som nettopp fortid, nåtid og fremtid. Herskernornene holder til ved Urds brønn ved verdenstreet Yggdrasil. Fosmark og Moe skriver i *Guder, volver og sjamaner: en sammenlignende reise i gresk, norrøn og samisk mytologi*:  "Ved Urdarbrønn sitter de og øser vann og aur over verdenstreets rot, så det ikke skal tørke inn. (...) Nornene holder, bokstavelig talt, skjebnen i sine hender. For det er nornene som på håndtein spinner skjebnen, ikke bare for menneskene, men også for æsene."Urd og Verdande (av det norrøne verbet *verða*, «bli») gir folk lykkelige skjebner, mens den yngste av dem, Skuld (av *skulu*, «skulle»), ofte krummer skjebnetrådene de to andre har spunnet, til mer tragiske endelikt. Det er også Skuld som bestemmer hvor lang tråden skal være.

## Se også
* Nornen, navn på flere skip og båter i kystvakten
* Nornefeltet, olje- og gassfelt utenfor Helgeland
* Tåtten om Norne-Gjest, en eventyrsaga

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Oppslagsordet «Nornor» i ''Nordisk familjebok '' fra 1913 (på svensk)
Regent

**Regent** (fra latin *regens*, genitiv *regentis*) er en fungerende hersker. I et monarki regjerer vanligvis regenten mens monarken er fraværende, uskikket eller mindreårig. 

I Norge er kronprinsen regent mens kongen er utenlands eller syk. Kronprins Olav var kronprinsregent fra 1955 til kong Haakon VIIs død i 1957.  Kronprins Haakon var kronprinsregent i kong Haralds sykdoms- og rekonvalesensperiode i 2003&ndash;2004, og holdt således også nyttårstalen det året.

I Finland og Ungarn fungerte militære offiserer som regenter når monarken var fraværende. Da forbindelsene mellom Danmark og Island ble brutt som følge av andre verdenskrig, ble en regent (riksforstander) oppnevnt i 1941 av Alltinget for å ivareta monarkens fullmakter på Island. Ordningen varte til landet ble republikk i 1944.

I San Marino, som er en selvstendig republikk totalt omringet av Italia, er forfatningen slik at to såkalte «kapteinregenter» (italiensk *Capitani Reggenti*) sammen alltid utgjør landets statsledere. Disse er ingen egentlige regenter, men to sam-presidenter med en valgperiode på seks måneder om gangen. En variant er i monarkiet i Liechtenstein, der en kompetent monark kan velge å tildele regentskap til sin eldre arving, og overlate majoriteten av deres ansvar for å forberede arvingen for framtidig arv.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Kronprins

:*for den norske filmen fra 1979, se [[Kronprinsen (film)]]*
**Kronprins** er i Norge, Danmark og Sverige tittelen til en prins som står først i arverekkefølgen til kongetronen. Den kvinnelige tilsvarende tittelen er **kronprinsesse**, og denne tittelen brukes også av kronprinsens ektefelle.

I andre europeiske monarkier brukes ikke tittelen kronprins, men tronarvingen gis en egen tittel:

## Se også

* Monark
* Monarki
* Tronfølgeloven

## Referanser
Nordisk familjebok

***Nordisk familjebok*** er et klassisk svensk oppslagsverk. Første opplag kom ut i 20 bind i årene 1876&ndash;1899. Andre opplag blir kallet *ugleopplaget* eller på svensk *Uggleupplagan*. Bokryggen på flere av bindene er dekorert med en ugle. Andre opplag kom ut i 38 bind fra 1904 til 1926. Det blir sett på som det mest komplette svenske oppslagsverket (encyklopedi).

Tredje opplag (20 + 3 bind) ble utgitt mellom 1923 og 1937, og var en sterk konsentrering av leksikonmaterialet. I 1942 overtok *Svensk uppslagsbok AB* (det senere *Förlagshuset norden AB*, rettene til Nordisk familjebok og gav i årene 1951 til 1957 ut det fjerde opplaget i 22 bind.

## Utgaver
* 1. utgave, 20 bind, 1876–1899
** 
* 2. utgave, 38 bind, 1904–1926
* 3. utgave, 23 bind, 1923–1937
* 4. utgave, 22 bind, 1951-1957
* 5. utgave, 2 bind, 1993-1993

## Eksterne lenker
* 
*  Nordisk familjebok på Project Runeberg
Skaugum

**Skaugum** (fra gammelt av *Skogheim*) er en gammel storgård og et delområde i Asker kommune. Gården benyttes som residens av kronprinsparet. Skaugum ligger under Skaugumsåsen og nær Semsvannet, som er populære friluftsområder. 

## Skaugum gård

Gårdens historie går tilbake til middelalderen. Opprinnelig hørte gården til Mariakirken i Oslo og Nonneseter kloster, men gården har skiftet eier flere ganger. I 1909 kjøpte minister Fritz Wedel Jarlsberg gården. 

I 1929 overdro minister Fritz Wedel Jarlsberg gården for kr.  til daværende kronprins Olav da han giftet seg med prinsesse Märtha av Sverige; verditaksten på eiendommen var på det tidspunkt kr. . Konsesjon for kronprins Olav ble gitt ved kongelig resolusjon av 11. oktober 1929.

Gården og de tilhørende områdene er kongefamiliens private eiendom, i motsetning til for eksempel Det kongelige slott og Oscarshall, som er i statens eie. Hovedbygningen brant ned i mai 1930. Den nye hovedbygningen ble tegnet av arkitekt Arnstein Arneberg og sto ferdig i 1932.

Skaugum var under den andre verdenskrig bolig for rikskommissær Josef Terboven og SS-sjef Wilhelm Redieß. Like før kapitulasjonen trådte i kraft ved midnatt 8. mai 1945 sprengte Terboven seg i luften i sin bunker på gården. Redieß skjøt seg selv tidligere på dagen.

Olav V ble konge i 1957, men valgte å bli boende på Skaugum fram til 1968, da han i forbindelse med bryllupet mellom daværende kronprins Harald og Sonja Haraldsen ga gården videre til dem i bryllupsgave. Tradisjonen med å bruke Skaugum som residens for kronprinsparet og deres barn fortsatte, og det er nå kronprins Haakon og kronprinsesse Mette-Marit som bor der. Prinsesse Ingrid Alexandra, prins Sverre Magnus og deres halvbror Marius Borg Høiby er alle oppvokst på Skaugum.

Siden 1946 har barnetoget i Asker 17. mai gått innom gårdsplassen foran hovedhuset, med kronprinsfamilien som tilskuere på trappen. Stedet er ellers ikke åpent for besøkende.

Eiendommen, som tradisjonelt ble drevet som gårdsbruk med dyr, har i alt 480 dekar dyrket mark og 500 dekar skog. I 2010 besluttet kronprinsparet å legge ned melkeproduksjonen, og 24. juli 2010 ble besetningen på omkring 110 kyr og ungdyr auksjonert bort. Kronprinsen er selv ansvarlig for vedlikeholdskostnader. Til eiendommen, i tillegg til hovedhuset og driftsbygninger, hører det til flere mindre bolighus som leies ut, ofte til ansatte på gården. Kronprinsessens eldste sønn Marius har de siste årene bodd i et av disse husene. Hans Majestet Kongens Garde står for vaktholdet på Skaugum. 

Tidligere lå den populær hoppbakken Fjelkenbakken ved Skaugum.

## Kontroverser
I 2024 fikk Skaugum stor omtale i forbindelse med Marius Borg Høiby-saken, der det ble avdekket ville fester med kriminelle på eiendommen, som Høiby og vennene omtalte som «Skaugumfestivalen».

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Kongehuset.no om Skaugum
*  Standard for delområde- og grunnkretsinndeling – Delområde- og grunnkretsinndeling 2020
Akuttmedisin

**Akuttmedisin** er en del av den medisinske behandlingskjeden.

Selve akuttbegrepet peker i første rekke på en plutselig og oftest uventet oppstått tilstand. Begrepet omhandler ingen angivelse i forhold til hvor alvorlig tilstanden er. Akuttmedisin er forsøkt definert av flere instanser, blant annet under den nasjonale ekspertkonferansen *Akuttmedisinsk beredskap ved lokalsykehus* som ga følgende definisjon:

Med akutte somatiske tilstander menes tilstander hvor det kreves uoppholdelig diagnostikk og eventuell terapi for å:

* Gjenopprette og/eller vedlikeholde de vitale funksjoner som respirasjon og sirkulasjon.
* Forhindre og/eller begrense funksjonsnedsettelse som følge av skade eller sykdom.
* Gi adekvat smertebehandling ved svære smertetilstander.

Begrepet uoppholdelig tolkes her som en bestemt tidsramme fra noen minutter til en eller flere timer, men samtidig er dette tilstander som ikke kan vente til neste dag.  

## Se også
* HLR
* Prehospitale tjenester
* Førstehjelp

## Eksterne lenker
* Norsk Resucitasjonsråd
* Akuttjournalen 
* Helsebiblioteket
* Scandinavian Journal of Trauma, Resuscitation and Emergency Medicine (SJTREM)
Harstad/Narvik lufthavn, Evenes

**Harstad-Narvik lufthavn, Evenes** (nordsamisk: **Hárstták-Áhkanjárga, Evenášši**) er en stamruteflyplass i Evenes kommune i Nordland. Noen av innflygingslysene i nordenden av rullebanen ligger i Tjeldsund kommune i Troms. Flyplassen ligger 44&nbsp;km unna Harstad, og 57&nbsp;km unna Narvik. Flyplassen har ca. 922&nbsp;000 passasjerer årlig.

14. juni 2012 bestemte Stortinget at Evenes skal være fremskutt operasjonsbase (QRA) for F-35 kampfly. Helse Nord besluttet den 25. september 2013 at ambulansehelikopter for Midtre Hålogaland skulle plasseres på Evenes, med oppstart i 2015.

15. november 2016 vedtok Stortinget at nye maritime patruljefly skal stasjoneres på Evenes flystasjon, når Andøya flystasjon legges ned.

## Historikk
Det ble etablert flyvninger med sjøfly, til Harstad og Narvik i 1935 (ikke om vinteren). Bardufoss ble etablert som lufthavn for Narvik, Harstad og Sør-Troms-regionene i 1956. Men det var tre timer med bil til Narvik og fem timer til Harstad (inkl ferge).

I 1960-årene ble det forslått bygging av to kortbaneflyplasser, én på Kvæfjordeidet ved Harstad, samt en på Vidrek eller Elvgårdsmoen ved Narvik. Men forslaget ble nedstemt i 1968 av harstadværingene, som ikke ville gi slipp på en stamruteflyplass på Evenes.

Flyplassen på Evenes ble åpnet 30. juni i 1973, delvis med penger fra Forsvaret.

Narvikværingene valgte likevel å bygge en kortbaneflyplass på Framnes på grunn av den lange kjøretiden til Evenes. Narvik lufthavn, Framnes ble ferdigstilt i 1972, og var i drift frem til 2017.

### Navnestriden
Det har tidligere vært en viss diskusjon om det offisielle navnet på flyplassen. Det har også skjedd misforståelser og forveksling med Narvik lufthavn, Framnes, da denne var i drift.

Avinor mente at dagens navn var riktig, siden Harstad og Narvik er de nærmeste byene som flyplassen betjener i regionen.

Ifølge internasjonale regler skal flyplasser ha navnet til nærmeste store by. *Harstad lufthavn, Evenes* ble først brukt da Evenes fikk nytt navn for noen år siden, og da Framnes lufthavn ved Narvik hadde egen flytrafikk.

Det kom store protester fra Narvik der man mente at *Narvik* også burde være med i flyplassnavnet. Narvik på sin side hadde allerede Narvik lufthavn, Framnes som ble betjent av Widerøe. Dette medførte misforståelser blant media, reisebyråer og passasjerer innenlands og utenlands.

I april 2017 ble Narvik lufthavn Framnes nedlagt på oppdrag fra Samferdselsdepartementet. Kommunestyret i Narvik kommune vedtok i 2012 å si ja til bygging av Hålogalandsbroen mot at den lokale regionale flyplassen ble nedlagt.

Broen førte til at reisetiden fra Narvik til Evenes ble forkortet fra 70 til 50 minutter når den sto ferdig i 2018.

Flyplassen markedsføres i chartersegmentet under navnet «Lofoten International Airport». Til tross for det brukes navnet «Lofoten International Airport» også om Svolvær lufthavn, Helle

## Flyselskaper og destinasjoner

### Innland

### Charter
### Utland

## Litteratur
* 

## Referanser


## Eksterne lenker
* Avinors side om Harstad/Narvik lufthavn, Evenes
Snakkeboble

**Snakkeboble** er et bobleformet tekstfelt som blir brukt for å presentere tale fra figurene i en tegneserie eller liknende bildeuttrykk.

Snakkebobler er grafiske symboler som kan ha forskjellig form. Størrelsen er tilpasset tekstmengden slik at den den avrundete boblekonturen omslutter teksten og får en «hale» eller spiss som viser hvor ordene eller lydene kommer fra. Utseendet på boblen, halen og bokstavene, og plasseringa av dem, kan også variere med hvordan eller hva som sies. 

*Tankebobler* er bobler som uttrykker tanker, og har en skyliknende kontur og retningsspiss i form av små, stigende bobler.

En takkete boblekontur kan vise at ordene ropes ut eller at lyden kommer fra et elektrisk apparat. Fortellerkommentarer i plasseres vanligvis i et firkantet tekstfelt inntil rammen på bilderutene i tegneserien.

Replikker som er plassert i snakkebobler er blitt et av de vanligste kjennetegnene ved tegneserier, men det finnes fortsatt enkelte serier der tale, kommentarer og lyder står skrevet under bilderutene. Dette er særlig vanlig i gamle norske tegneserier, som for eksempel Jens von Bustenskjold og Stomperud.

## Forløpere for moderne tegneseriebobler

Fil:Atomic War 0128 panel 2 spiked balloon.jpg|Rute fra den amerikanske serien *Atomic War!* (1952) som viser taggete og vanlige snakkebobler.
Fil:Strigel 1506-detail.jpg|Før 1700-tallet ble tale i europeisk billedkunst ofte formidlet med tekst på banderoler, bånd, flagg, skriftruller og papirark. Bildeutsnitt fra «Sankt Anna og engelen» malt av Bernhard Strigel (1506).

Fil:Boston1775.jpg| Satirisk avistegning fra Boston (1775) med tidlige former for snakkebobler. Vitsetegningen er fra en avis som støttet de britiske lojalistene, og motivet latterliggjør militsstyrker av «yankie doodles» som omringer byen.

Fil:YellowKid.jpeg|Replikkene til *[[The Yellow Kid]]* ble vanligvis skrevet direkte på figuren, mens de andre i serien uttrykte seg i snakkebobler. *The Yellow Kid* regnes som verdens første moderne tegneserie. Den ble utgitt regelmessig fra 1895.


## Se også
* Banderole, dekorativ tekststrimmel eller smal etikett

## Eksterne lenker
* 
* Historisk utvikling av snakkebobler (på engelsk)
Rodolphe Töpffer

**Rodolphe Töpffer** (født 31. januar 1799, død 8. juni 1846) var en sveitsisk lærer, forfatter, maler og karikaturtegner. Han er regnet som en av de første tegneserieskapere.

Han ble født i Genève i Sveits. Faren, Adam-Wolfgang Töpffer, var en profesjonell maler og drev tidvis på med karikaturer. Faren ble hovedsakelig kjent som *tegnemester* for Joséphine de Beauharnais ved den franske tronen mellom 1804 og 1807.

Rodolphe søkte å utdanne seg i Paris, Frankrike, i året 1819 til 1920, før han returnerte til Genève hvor han fikk arbeid som skolelærer. I 1823 ble han i stand til å etablere sin egen grunnskole for gutter. Ti år senere, i 1832, ble han utpekt som professor i litteratur ved Universitetet i Genève.

Selv om han trivdes i sin valgte profesjon som professor ønsket han framgang i de aktiviter han holdt på med i fritiden som var skjønnmaling. Han stilte ut et antall med landskapsmalerier med lokale motiver, tydelig inspirert av den tidstypiske romantiske retning. Han forfattet også flere korte historier og noveller, foruten at han tidvis underholdt sine studenter med å tegne karikaturer.

## Referanser


## Litteratur
* 

## Eksterne lenker
* 
*
Liste over Danmarks monarker

**Liste over Danmarks monarker** er en liste over Danmarks konger og dronninger fra 800-tallet og fram til vår tid. Det danske monarkiet presenterer seg selv som mer enn 1000 år gammelt, og dermed «blandt de ældste i verden».

Den danske kongerekken innledes tradisjonelt med Gorm den gamle, ettersom han er den eldste kongen det foreligger noenlunde sikre kilder om. Gorms sønn Harald Blåtann innleder den faste, offisielle kongerekken hvor man antar å kjenne dateringene, men den sikre historiske tiden begynner først under Knut II av Danmark, hvor man får en dansk årbok fra Lund. Alle tidligere opplysninger stammer fra utenlandske kilder og runesteiner, blant annet Jellingsteinene. Før den historisk sikre kongerekken er det en overlappende rekke av danske sagnkonger.

De to store, dominerende slektene i det danske kongehus er huset Oldenburg og huset Glücksburg. Den første oldenburgske kongen, Christian I, besteg tronen i 1448, og den siste av denne slekten ble Frederik VII, som døde barnløs i 1863. Frederik ble etterfulgt av Christian IX, som ble kjent som «Europas svigerfar» eller «Europas oldefar», fordi flere av hans døtre ble giftet inn i andre europeiske kongehus. Dagens kongefamilie er etterkommere etter Christian IX.

Danmark er, som de øvrige vesteuropeiske kongedømmene, et konstitusjonelt monarki. I og med påskekrisen i 1920, hvor Christian X utfordret Folketingets flertall, ble parlamentarismen knesatt i Danmark, og kongehusets rolle redusert til symbolske og seremonielle oppgaver.

## Dagens kongefamilie

Fil:Faroe stamp 302 Queen Margrethe - the minature sheet.jpg|Det danske kongeskipet, og Margrethe IIs i færøysk folkedrakt.
Fil:Royal coat of arms of Denmark (2024).svg|Det danske kongevåpen slik det ble utformet 2024.
File:Mary and Frederik in Vágur, Faroe Islands.jpg|Kong Frederik (til høyre), sammen med Dronning Mary under et besøk til Færøyene.


## Usikker datering

## Historiske konger 958–1375

## [[Kalmarunionen]] 1387–1448

## [[Huset Oldenburg]] 1448–1863

## [[Schleswig-Holstein-Sonderburg-Glücksburg|Huset Glücksburg]] 1863 -

## Kuriosa
Dersom den videre arvefølgen inntreffer, blir det første gang i historien Frederik *n* etterfølges av Christian *n+1*, ettersom fra Christian III tiltredelse i 1534 har Frederik *n* blitt etterfulgt av Christian *n+2*, med unntak av Frederik IX som ble etterfulgt av Margrethe II som igjen abdiserte 14. januar 2024 da hennes sønn prins Fredrik tok over som Kong Frederik X.

## Se også
* Tidslinje over danske monarker
* Danske sagnkonger

## Referanser


## Eksterne lenker
* Kongerekken Huset Oldenburg og Huset Glücksburg - Kongehuset.dk
* Statsoverhoder i Danmark hos Store norske leksikon
Töpffer

Personer med **Töpffer** som etternavn:

*Adam-Wolfgang Töpffer, sveitsisk maler og karikaturtegner. Rodolphes far.
*Rodolphe Töpffer, sveitsisk maler, forfatter og en av de første tegneserieskaperne.