Antonio Cesti

**Pietro Antonio Cesti** (1623–1669) var en italiensk fransiskaner, tenorsanger, hoffkapellmester og komponist, hovedsakelig av operaer.

## Liv og virke
Som fjortenåring gikk Pietro Cesti inn i fransiskanerordenen og tok ordensnavnet Antonio. Å tre inn i en munkeorden var for mange den eneste måten å få musikkutdanning på, og Cesti fikk utdanning hos kapellmesteren ved Sant'Apollinare-basilikaen i Roma, Giacomo Carissimi. 

Seinere ble Cesti ansatt i ulike kirkemusikalske stillinger i Italia. Tjue år gammel ble han organist ved katedralen i Volterra, i 1647 ble han sanger ved det nyrestaurerte teateret i Siena og i 1650 skapte han seg, tross avlagt ordensløfte, et navn innen Firenzes teaterverdenen. Minorittene gav ham en advarsel for å synge i  Francesco Cavallis opera *Giasone* i Lucca, men han følte seg likevel sterk nok til å iscenesette sine første to operaer i Venezia (1651 og 1652).

I årene 1652 til 1657 var han ansatt som kapellmester og musikkdirektør ved erkehertug Ferdinand Karls privatkapell i Innsbruck. Der produserte han tre svært suksessfylte oppføringer i samarbeid med librettisten Giovan Filippo Apolloni, også han fra Arezzo: *Argia* ble oppført til ære for den abdiserte dronning Christina av Sverige som under et stopp i Innsbruck på vei til Roma nettopp hadde konvertert til katolisismen. I 1656 fulgte *Orontea* i anledning karnevalet, og året etter *La Dori*.

På fransiskanerordenes befaling måtte Cesti i 1659 begi seg til Roma for å bli løst fra ordensløftet. Mens han var i byen sang og komponerte han i Det sixtinske kapell.

I årene 1665 til 1667 virket Cesti som kapellmester ved keiser Leopold I av Det tysk-romerske rikes hoff i Wien. I anledning keiserens bryllupsfest komponerte Cesti sin kanskje mest kjente opera, *Il Pomo d’oro* («Det gyldne eplet»). Til slutt vendte han tilbake til Italia hvor han arbeidet for erkehertugen i Firenze. I Siena ledet han operaoppføringer, også i Venezia aksepterte han oppdrag. Cesti var ved siden av Francesco Cavalli sin tids mest betydelige operakomponist.

Fornavnet Marc' Antonio, som en hyppig kan se i litteraturen, er feil.

## Verk i utvalg

Ved siden av operaer komponerte Cesti en rekke verdslige kantater og enkelte kirkemusikalske vokalverk.
* *Alessandro vincitor di se stesso* (Venezia, 1651)
* *Cesare Amante* (Venezia 1652)
* *La Cleopatra* (1654, quasi)
* *L’Argia* (Innsbruck 1655)
* *L’Orontea* (Innsbruck 1656, libretto: Hiacinto Andrea Cicognini, bearbeidet av Filippo Apolloni)
* *Il Pomo d’Oro* (Wien 1656)
* *La Dori* (Innsbruck 1657, libretto: Apolloni)
* *Venere Cacciatrice* (Innsbruck 1659, libretto: Sbarra)
* *La Magnanimità d’Alessandro* (Innsbruck 1662, libretto: Sbarra)
* *La Semiramide* (Innsbruck 1665, libretto: Moniglia)
* *Il Tito* (libretto: Nicolò Beregan; Venezia 1666)

## Referanser


## Litteratur
* Lorenzo Bianconi: «CESTI, Pietro (in religione Antonio)». I Alberto M. Ghisalberti (red.): *Dizionario Biografico degli Italiani* (DBI). Bind 24 (Cerreto–Chini), 
* Antonio Cesti: *Il Pomo d’Oro. (Music for acts III and V from Modena, Biblioteca Estense, Ms. Mus.E.120)* (= *Recent Researches in the Music of the Baroque Era* 42). Edited by Carl B. Schmidt. A-R Editions, Madison WI 1982, ISBN 0-89579-168-4.

## Eksterne lenker
* 
* Sceneverk
* 
*