open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Figgjo (elv)

**Figgjo**, ofte kalt **figgjoelva**, er en elv i Rogaland som renner fra Edlandsvatnet på Ålgård, gjennom tettstedet Figgjo og til Sele på Jæren. Elva er populær for sportsfiske og er en av Norges 10–15 største lakseelver. Elva er 24,6 kilometer lang eller 45,2 kilometer medregnet tilløpselvene. Den har et nedbørfelt på  og middelvannføringen ved munningen er .

Elva var grunnlaget for industrien på Ålgård og Figgjo. På Ålgård kjøpte Ole Nielsen rettighetene til Edlandsfossen og startet De Forenede Ullvarefabrikker.

Figgjo var i 2000 den nest største lakseelva i Rogaland da det ble fisket 10,6 tonn laks og 677 kg sjøørret. Tidligere ble det også fisket etter ål. Den fryktede vasspesten er påvist i Grudavatnet og videre inn i Figgjo. Planten har dermed rammet Rogalands nest største laksevassdrag. Konsekvensene av dette er fortsatt uvisst, men vasspesten sprer seg raskt og skaper endringer i laksens opprinnelige biotop.

Figgjoelva har en levedyktig bestand av elvemusling. Tidligere ble perlene beskattet, men i dag er elvemuslingene en vernet rødlisteart.

Vassdraget ble i 1973 vernet mot kraftutbygging i Verneplan I for vassdrag.

## Referanser
Tobolsk

**Tobolsk** (russisk: Тобо́льск; sibirsk tatarsk: *Seber*) er en historisk hovedstad for Sibir, og nå en vanlig by i Tjumen oblast i Russland. Byen ligger der elvene Tobol og Irtysj møtes. Innbyggertall: 92&nbsp;880 (folketelling 2002).

## Historie
Tobolsk ble grunnlagt av  Jermaks kosakker i 1585&ndash;1586 under det første russiske fremstøt inn i Sibir nær ruinene etter Sibirkhanatets hovedstad Qashliq. Den ble sete for viseregenten av Sibir og blomstret opp på grunn av handel med Kina og Bukhara. Det var der at Sibirs første skole, teater, og avis ble etablert. I *The Further Adventures of Robinson Crusoe* lot forfatteren Daniel Defoe sin helt *Robinson Crusoe* oppholde seg i Tobolsk fra september 1703 til juni 1704.

Etter at territoriet ble administrativt oppdelt forble Tobolsk sete for Vestsibirs generalguvernør helt til det ble flyttet til Omsk i 1820&ndash;1830. Mange sibirske byer hadde Tobolsks våpen som en del av sine opprinnelige byvåpen, blant andre Omsk, Tjumen og Tomsk, og Omsk har endog beholdt dette byvåpenet helt frem til i dag. 

Frem til den russiske revolusjon (1917) var byen hovedstad for Tobolsk gubernija. Byen ble også brukt som eksilsted. Blant annet ble noen av desembristene fra 1825 sendt i eksil til Tobolsk. Byens betydning avtok etter at den transsibirske jernbanens trasé ikke ble lagt innom byen i 1890-årene.

I august 1917, etter februarrevolusjonen, ble Tsar Nikolaj II av Russland og hans familie brakt hit for å leve i relativ luksus i det tidligere huset til generalguvernøren. Men i april 1918, etter at den hvite armé nærmet seg byen, ble hele tsarfamilien skutt av Den røde armé i Jekaterinburg.

## Økonomi og næringsliv
Økonomien i dagens Tobolsk er sentrert rundt et stort oljeraffineri. Enkelte tradisjonelle håndverk, slik som utskjæring i bein, er blitt bevart.

## Severdigheter
Tobolsk er den eneste byen i Sibir som har en godt bevart stein-*[[kreml]]*, eller byfestning, bygget ved overgangen fra 1600- til 1700-tallet. Dens hvite murer og tårn med en samling av kirker og palasslignende bygninger er spektakulært beliggende på en høy elvebredd, og ble erklært som en  nasjonal historisk og arkitektonisk skatt allerede i 1870.

De viktigste monumentene i byens kreml er St.&nbsp;Sofiakatedralen (1683&ndash;1686), en overbygd markedsplass (1703&ndash;1705), et biskop-palass (1773&ndash;1775) (nå et museum for lokalkunnskap), og det såkalte *Svenske kammer*, med seks barokk-haller (1713&ndash;1716). Byen har noen bemerkelsesverdige barokke og nyklassisistiske kirker fra 1700- og 1800-tallet. Bemerkelsesverdig er også et granittmonument til Jermak, bygget etter et utkast av Aleksander Brullov i 1839.

Området rundt byen er rikt på forhistoriske kurganer og hedenske helligdommer. Enkelte av disse daterer seg tilbake til rundt 1000&nbsp;f.kr.

## Kjente personer fra Tobolsk
* Dmitrij Mendelejev – russisk kjemiker og oppfinner.
* Vasilij Perov – russisk maler

## Eksterne lenker
* 
* Offisielt nettsted for byens administrasjon
* Informasjon om Tobolsk
* Internettavis for Tobolsk
Frank Ivar Hansen

**Frank Ivar Hansen** (født 1. juni 1956) er norsk forfatter og naturfotograf.

Frank Ivar Hansen har gjennom en rekke år levert bilder og artikler til bøker og tidsskrifter samt deltatt på kollektivutstillinger. Medlem av NFF - Norsk faglitterær forfatter- og oversetterforening. Frank Ivar Hansen er bosatt i Moss.

## Bibliografi

;Utstillingskataloger
* Separatutstilling – Naturhuset Alby, Jeløy 1987.
* Kollektivutstilling – Vårgårda, Sverige, 1987.
* Jubileumsutstilling Biofoto – Galleri Skaarer, Lørenskog 1989.
* Kollektivutstilling, Norsk Samtidsfotografi – Norsk Teknisk Museum 1989.
* Kollektivutstilling – Kodak Norge 1989.
* Kollektivutstilling – Det Norske Teatret 1989.
* Kollektivutstilling – Vårgårda, Sverige 1990.

;Bøker
* *[[Rondane]] – Natur, kultur og friluftsliv*, Tun Forlag 2007. Hovedbok i Bokklubben Villmarksliv 2007.
* *50 anbefalte turer i Gudbrandsdalen*, Tun Forlag 2011. Boka presenterer 50 turer av ulik vanskelighetsgrad samt faktastoff fra Gudbrandsdalen. Hovedbok i Bokklubben Villmarksliv 2011.
* *Turguide Jotunheimen*, Vigmostad & Bjørke 2013. Boka presenterer 50 turer i Jotunheimen. Hovedbok i Bokklubben Villmarksliv 2013.  
* Fra høyfjell i Rondane til fjordlandskap i Sunndalen -Turer i villreinens rike. Kolofon Forlag - 2024  Boken omtaler turer, natur, historie og utfordringer knyttet  til ferdsel og villreinens leveområder.

## Eksterne lenker
* Presentasjon av friluftsboka ''Rondane''
* Presentasjon av 50 anbefalte turer i Gudbrandsdalen
Marco Gabbiadini

**Marco Gabbiadini** (født 20. januar, 1968 i Nottingham, Nottinghamshire, England) er en tidligere engelsk fotballspiller som spilte for ti engelske og en gresk fotballklubb i årene 1985 til 2004. 

Han driver nå et hotell i York.

## Biografi
Marco Gabbiadini, som har engelsk mor og italiensk far, startet sin profesjonelle fotballkarriere i York City i september 1985. Han scoret 14 ligamål på 60 kamper for York før han gikk til Sunderland for £80 000 i september 1987. I Sunderland ble det 74 ligamål på 157 kamper i løpet av fire sesonger.

I oktober 1991 ble Crystal Palace hans neste klubb etter at de betalte $1 800 000 for Gabbiadini. Oppholdet i Palace ble kortvarig, og i januar 1992 ble han solgt til Derby County for £1 000 000 etter å ha scoret 5 mål på 15 ligakamper for *the Eagles*. 

## Meritter
* Fikk *Jack Stamps Player of the Year Trophy* i 1992/93-sesongen.
* Rykket opp til Premier League med Derby i 1995/96-sesongen.

## Kilder
* Mortimer, Gerald (2004): *The Who´s Who of DERBY COUNTY* (side 72).  Breedon Books Publishing, Derby. ISBN 0-7553-1311-9

## Eksterne lenker
*
Alliansen for et oljefritt Skagerrak

**Alliansen for et oljefritt Skagerrak** ble dannet av Natur og Ungdom og Miljøpartiet De Grønne våren 2004 i Kristiansand. Målet er å forhindre all form for oljeaktivitet langs Sørlandskysten. Den mest aktuelle saken for Alliansen har vært kamp mot oljevirksomhet i Farsundsbassenget. Pådriverne for alliansen var Hans Petter Horve (MDG) og Reidar Strisland (NU) og Tale Mathilde Østrådal (NU). Alliansen har hatt jevnlige møter, og har etter hvert fått omkring 15 organisasjoner/partier med på laget.

## Organisasjonene
Alliansen består av blant annet disse organisasjonene:

* Natur og Ungdom
* Miljøpartiet De Grønne
* Vest- Agder Venstre
* Vest- Agder Unge Venstre
* Vest- Agder Sosialistiske Venstreparti
* Vest- Agder Sosialistisk Ungdom
* AUF i Vest- Agder
* Vest- Agder Rødt
* Vest- Agder Rød Ungdom
* Vest- Agder Changemaker
* Framtiden i våre hender (Kristiansand FiVH)
* Naturvernforbundet i Vest- Agder
* Norsk Nærings- og Nytelsesmiddelarbeiderforbund avd.3 Vest- Agder
* Fiskerlaget sør

## Eksterne lenker
* Utsettelse av prøveboring, NrK
* Krever oljeleting i Skagerrak stoppet
* Pressemelding fra Natur og Ungdom
* Natur og Ungdom
9. etappe i Tour de France 2007

Den **9. etappen** i Tour de France 2007 var en 159,5 km lang etappe som gikk fra Val-d’Isère til Briançon. Etappen inneholdt 2 spurter og 3 fjellpasseringer; 1 kategori 1 stigning og 2 HC-stigninger.

***Etappe:** 9
***Dato:** 17. juli
***Lengde:** 159,5 km
***Norske resultater:**
: 128. Kurt Asle Arvesen + 28.51
: 170. Thor Hushovd + 28.51
***Gjennomsnittshastighet:** 37,6 km/t

## Sprint og klatrepasseringer

### 1. sprint (Le Villaron)
Etter 33,5 km

### 2. sprint (Bramans)
Etter 60 km

### 1. klatring (Col de l’Iseran)
HC stigning etter 15 km

### 2. klatring (Col du Télégraphe)
1. kategori stigning etter 99,5 km

### 3. klatring ([[Col du Galibier]])
HC stigning etter 122 km

## Resultatliste

## Ryttere som brøt

* 29 Patrik Sinkewitz fra T-Mobile stilte ikke til start på grunn av skader han pådro seg i en kollisjon med en 78 år gammel tilskuer etter målgang på den 8. etappen. Sinkewitz pådro seg blant annet brukket nese og en hjernerystelse i ulykken, mens den luxemburgske tilskueren har fått alvorlige hodeskader, men er utenfor livsfare. 18. juli ble det kjent av Sinkewitz har testet positivt på testosteron i en test som ble foretatt utenfor konkurranse 8. juni.

## Referanser
Beginerhusene i Lier

**Beginerhusene i [[Lier (Belgia)|Lier]]** (ned.: *Het Lierse begijnhof*) i den belgiske provinsen Antwerpen er et typisk eksempel på gatebeginerhus. Det er i dag en ommurt landsby i byen som består av 162 hus og den tre-skips St. Margaretakirken. Mange av disse har egne navn som for eksempel *het Stalleken van Bethlehem* (den lille stallen i Bethlehem), *Vijf Wondekens* (fem undre), *Wijngaert des Heren* (Herrens vingård) og *het Soete Naemken* (det søte navnet). En av de fire inngangene til beginerhusene markeres av en renessanseport, kront med en statue av Begga. Rundt omkring på beginerhusenes område er korsveisandakter plassert.

## Historikk
Samfunnet ble opprettet i det 13. århundre, da tre søstre bestemte seg for å avstå arven sin for å grunnlegge et sted for spirituelle kvinner, og i 1258 var dette Liers første kirkelige institusjon. Rundt to hundre år senere hadde beginerhusene vokst til å omfatte en kirke, et hospital og tre klostre for beginerne. Beginerhusene ble i 1485, 1526 og 1542 i større eller mindre grad ødelagt av brann. 

I det 14. og 15. århundre ble det bygget flere beginerhus, en vekst som fortsatte i det 17. og frem til begynnelsen av det 18. århundre. Barokkporten ble bygget av mursten på et grunnlag av sandsten rundt 1690. Ved siden av denne porten ligger en mindre port som ble brukt som nattinngang, folk ble sluppet inn etter å ha fått tillatelse av portnersken. 

St. Margaretakirkens barokke fasade er fra det 17. århundre. I det 18. århundre ble det tilføyd volutter og en lanterne. Prestegården (fra ca. 1690) ligger i Begijnhofstraat. Kirken ble ikke gjenoppbygget før i det 17. århundre. Den siste utvidelsen fant sted i 1721-'26 da kanalsiden (*de Grachtkant*) ble tatt i bruk.

Under den franske revolusjon ble beginerhusene konfiskert og solgt. Først i 1814 fikk beginerne tillatelse til igjen å bruke den karakteristiske klesdrakten. 

I 1990-årene ble store deler av beginerhusene restaurert, den østlige kanalsiden (inklusiv husenes interiør) ble helt fornyet. Disse husenes forside vender inn mot den beginerhusenes sentrale område, mens deres vindusløse baksiden vender ut mot den lille elven Nete.

Den siste av beginerne døde her i 1994.

Beginerhusene i Lier var en av den flamske forfatteren Felix Timmermans store inspirasjonskilder, han ga området kjælenavnet *d'amandelboom van Lier* (Liers mandeltre) i bøkene *Begijnhofsproken* (1912) og *De zeer schoone uren van Juffrouw Symforosa begijntjen* (1918).

## Erkjennelse
*1998 På UNESCOs verdensarvliste sammen med tolv andre flamske beginerhus

## Eksterne lenker
* Nettsted om beginerhusene  (engelsk)


Fil:Lier_Begijnhof_1.JPG|Inngangsport til beginerhusene
Fil:Lier Heilige Begga.JPG|Statuen av Begga
Fil:Lier_Begijnhof_2.JPG|Kanalsiden
Storøen gård (Hole)

**Storøen gård** er en gård som ligger på Storøya i Tyrifjorden, i Hole kommune (Buskerud), ca. 3&nbsp;km sør for Sundvollen. 
## Eierhistorie
Gården tilhørte Hamar bispedømme fra omkring år 1120 og fram mot reformasjonen. Den er kjent som et hvilested for pilegrimer på vandring mot Olav den helliges grav i Nidaros. Etter reformasjonen i 1537 tilhørte gården kronen i 113 år, før den ble privatisert. På 2000-tallet var det eid av Nørgaard.
## Situasjonsbeskrivelse
Det er flere tønnehvelv bevart av et omfattende bygningsanlegg fra [1200 og 1300-tallet. Disse er fredet som fornminner. Andre av gårdens bygninger er fra 1600-, 1700 og 1800-tallet. Det gamle våningshuset er fra ca. 1665 og er kjent for sine praktfulle blyglassvinduer og veggmalerier.

Gården har en samling med funn fra middelalder og av fossiler fra øya, som tilhører Oslofeltet. Omvisning med kåseri for grupper etter avtale. Galleri Dronning Tyra (etablert i 1990) er tildelt «Olavsrosa», Norsk Kulturarvs kvalitetsmerke. I sommerhalvåret er det store og varierte kunstutstillinger i tre fredede bygninger. Utstillingsperiodene kan være varierende.

## Se også
* Storøya

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* https://web.archive.org/web/20141218083019/http://storoen-gaard.no/

__NOTOC__
Alunverket

**Alunverket**, egentlig *Christian og Sophia Magdalenas Alunverk*, var en av de første større industrier i Christiania. Alunbruddet var i Ekebergskrenten, mens Alunverket ble anlagt på Grønlia mot Alnaelva i 1737, under den vestvendte Ekebergskråninga. Blant investorene var Peder Mortensen Leuch (1692–1746) og Peter Collett (1694–1740).

Alunverket produserte alun, som ble brukt i garverier og til farging av tekstiler. Råstoffet var alunskifer, som ble brutt i Ekebergskrenten mellom Ekebergveien og Oslo gate. Konows gate er dagens navn på veien som følger langsmed alunskrenten. På 1800-tallet het veifaret Gravergata – trolig etter arbeidet med utvinning av det verdifulle mineralet. Det er tydelige spor i terrenget etter aktivitetene.

Alunverket måtte imidlertid stenge allerede etter få år på grunn av feil i arbeidsprosessen, men åpnet igjen i 1758 etter utbedringer og utvidelser. I 1776 ble virksomheten utvidet med et pottaskekokeri, og i 1806 ble Norges første verksskole opprettet for arbeidernes barn.

Bedriften ble lagt ned i 1815, og eiendommene ble solgt på auksjon til et britisk selskap i 1831. Deretter ble de kjøpt av Jacob Peter Meyer i 1838. Hans sønn Lorentz Meyer anla et større hageanlegg og en herskapsbolig tegnet av Johan Henrik Nebelong på området i 1850-årene, kalt «Alunverket». Eiendommen ble ekspropriert i 1877 i forbindelse med anlegget av Smaalensbanen og Ljabrochausséen, og de øvre delene av eiendommen i Ekebergskråningen ble kjøpt av kommunen lagt ut til park og til Kongsveien i 1889.

## Eksterne lenker
* «Alunverket» på Lokalhistoriewiki
Bram Tankink

**Bram Tankink** (født 3. desember 1978 i Haaksbergen) er en nederlandsk, tidligere profesjonell, landeveissyklist. 

Tankink begynte karrièren innen terrengsykling, men byttet til landeveissykling i 1999. I 2000 ble han nederlandsk mester i kategorien *espoirs*, en kategori for lovende mannlige syklister under 23 år, som ikke har profesjonell kontrakt. Den seieren resulterte i en proffkontrakt med sykkellaget Domo - Farm Frites fra 2001 til 2003, da han og en del av laget gikk over til Quick Step. Fra 2008 syklet han for Rabobank (senere LottoNL-Jumbo). 

Han la opp etter 2018-sesongen.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Henry Norris

**Henry Norris** er navnet til flere personer:

* Henry Norreys, engelsk adelsmann under Henrik VIII
* Henry Norris (manager), engelsk fotballmanager (Arsenal)
Sami Salo

**Sami Salo** (født 2. september 1974, i Åbo) er en finsk profesjonell 
ishockey back. Han ble drafted av Ottawa Senators i 1996 NHL Entry Draft som deres 9. valg.

Salo startet sin profesjonelle karrière med TPS i den finske SM-ligaen. Etter en sesong med Jokerit, dro Salo til Nord-Amerika Ottawa Senators. Etter 4 sesonger med Ottawa, ble Salo solgt til Vancouver Canucks. Han spilte 2004-05 NHL lockouten sesongen for Frölunda HC i den svenske Elitserien, og returnerte til Vancouver foran 2005-06 NHL sesongen.

Keeperen Curtis Joseph har kalt Salo «the Finnish MacInnis» for hans utrolige slagskudd som ingen andre en Al MacInnis kunne. 29. oktober 2006 arrangerte Vancouver Canucks en «Superskills» konkurranse. Salo toppet lista i kategorien hardeste skudd med et slagskudd på 100,0&nbsp;mph.

Salo representerte Finlands ishockeylag i OL 2006 i Torino, men kunne ikke delta på grunn av at han skadet skulderen i et krasj med lagkamerat Ville Peltonen.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Witwatersrand

:*For universitetet i Johannesburg, se [[Universitetet i Witwatersrand]].*

**Witwatersrand** er en lav, sedimentær rekke av høyder på 1700–1800 moh som går i øst–vest–retning gjennom Gauteng i Sør-Afrika. Ordet betyr på afrikaans «ryggen av hvitt vann». Geologisk er den kompleks, men de grunnleggende formasjonene er kvartsitt, konglomerat og leirskifer av Witwatersrandsystemet. Den utgjør en kontinental skillelinje der vannet renner nordover og ut i Limpopo og Indiahavet og sørover ut i Oranje og Atlanterhavet. Witwatersrand ligger i provinsen Gauteng, tidligere kalt PMW–området, et akronym for Pretoria, Witwatersrand og Vereeniging.

«Rand», eller «revet», som Witwatersrand også kalles, er berømt for å være kilden for 40&nbsp;% av gullet som noen gang har blitt utvunnet fra jorda. Gullårene strekker seg 280&nbsp;km fra Klerksdorp i vest til Bethal i øst og er 3,6&nbsp;km dypt enkelte steder. Den sørafrikanske valutaen er oppkalt etter den. Revets nordligste spiss ble oppdaget bare noen få kilometer fra dagens Magaliesburg, ved Blaauwbank, i 1874.

Witwatersrand innbefatter også Johannesburgs metropolområde som strekker seg langs det gullbærende revet. Metropolområdet er avlangt og strekker seg fra området Randfontein og Carletonville i vest til Springs i øst. Det inkluderer det enorme urbane området East og West Rand, samt Soweto.

JH Davis, en engelskmann, ble rapportert å ha funnet gull «i betydelig kvantitet» i juli 1852 ved Paardekraal nær Krugersdorp som var den tidligste oppdagelsen i Rand. Davis solgte gull til en verdi av £600 til Transvaals myndigheter og ble kort tid etterpå beordret ut av landet i henhold til den gjeldende politikken om å holde det hemmelig. I oktober 1853 oppdaget Pieter Jacob Marais, født i Cape Town den 31. juli 1826, gull på breddene av elva Jukskei, men også dette funnet ble dysset ned. Dent første gruveselskapet, *Nil Desperandum Co-operative Gold Company*, ble dannet ved Blaauwbank i 1874. Det ble tatt ut gull forskjellige steder frem til 1886 da oppdagelsen av hovedåren til Witwatersrand satte i gang det historiske gullrushet. Den etterfølgende oppdagelsen av andre rike og drivverdige årer av gull, førte til slutt til byggingen av det største urbane området i Afrika sør for Sahara.

For tiden foregår den eneste «operasjonelle» gullgruveaktiviteten i området til *Blaauwbank Gold Mine and Museum* som ligger nær Magaliesburg.
Besshøe

**Besshøe**, også kalt **Besshø** eller **Besshøi**, er et fjell nord for Gjende i Vågå, Innlandet, med en topp på  meter over havet. Fjellet ligger i et forholdsvis høyt fjellområde i Jotunheimen, men står likevel tydelig ut med sin primærfaktor på 850 meter.

Ved foten av Besshøe mot sør ligger Bessvatnet og Besseggen. Fra Besshøe synes Besseggens flotte beliggenhet mellom det blå Bessvatnet og den grønne innsjøen Gjende, som ligger nesten 400 meter lavere enn Bessvatnet uten at det er noen elv mellom vannene.

## Fotnoter



## Referanser




## Eksterne lenker
* Detaljert beskrivelse av Besshøe på peakbook.org
10. etappe i Tour de France 2007

Den **10. etappen** i Tour de France 2007 var en 229,5 km lang etappe som gikk fra Tallard til Marseille. Etappen inneholdt 2 spurter og 4 fjellpasseringer; 2 kategori 4 stigning og 2 kategori 3 stigninger.

***Etappe:** 10
***Dato:** 18. juli
***Lengde:** 229,5 km
***Norske resultater:**
: 17. Thor Hushovd + 10.36
: 82. Kurt Asle Arvesen + 10.36
***Gjennomsnittshastighet:** 43 km/t

## Sprint og klatrepasseringer
### 1. sprint (Oraison)
Etter 82,5 km

### 2. sprint (Saint-Maximin-la-Sainte-Baume)
Etter 154,5 km

### 1. klatring (Côte de Châteauneuf-Val-Saint Donat)
4. kategori stigning etter 57 km

### 2. klatring (Côte de Villedieu)
4. kategori stigning etter 93 km

### 3. klatring (Côte des Bastides)
3. kategori stigning etter 201,5 km

### 4. klatring (Col de la Gineste)
3. kategori stigning etter 219,5 km

## Resultatliste

## Eksterne lenker
* Etappebeskrivelse og recap på cyclingnews.com
Vestvågøya

**Vestvågøya** er ei øy i Lofoten i Nordland. Den har et areal på  og utgjør det meste av Vestvågøy kommune. Øya hadde ca.  innbyggere i 2006.  Øya bar tidligere navnet *Lofotr*, som er opphavet til *Lofoten*.

Den midtre delen av øya er relativt flat og myrlendt, mens de ytre delene i nord og sør er fjellrike. Høyeste punkt på øya er Himmeltindan på  De flate delene av øya er i stor grad jordbruksland.

Nappstraumen skiller Vestvågøya fra Flakstadøya i vest, mens Sundklakkstraumen skiller Vestvågøya fra Gimsøya i øst. Nappstraumtunnelen og Sundklakkstraumen bru forbinder Vestvågøya med naboøyene. Europavei 10 krysser øya på vei fra øst til vest i Lofoten.

Vestvågøya har flere tettsteder og fiskevær, med Leknes som kommunesenter og største tettsted. Andre fiskevær og tettsteder på øya er Stamsund, Ballstad , Gravdal og Ure. På Gravdal ligger Nordlandssykehuset Lofoten, tidligere Lofoten sykehus.  På Borg ligger Lofotr Vikingmuseum.

## Referanser
Sign of the Hammer

***Sign of the Hammer*** er heavy metal-bandet Manowars fjerde studioalbum. Det ble utgitt 15. oktober 1984.

## Sporliste
# «All Men Play on 10» – 4:01
# «Animals» – 3:34
# «Thor (The Powerhead)» – 5:23
# «Mountains» – 7:39
# «Sign of the Hammer» – 4:18
# «The Oath» – 4:54
# «Thunderpick» – 3:31
# «Guyana (Cult of the Damned)» – 7:10

Alle sangene er skrevet av Joey DeMaio bortsett fra «The Oath», som også er skrevet av Ross the Boss.

## Om sangene
*«Guyana (Cult of the Damned)» er en sang om det såkalte masseselvmordet ledet av Jim Jones, leder av Peoples Temple-kulten. Dette fant sted i Jonestown i det nordvestlige Guyana.
*«Thor (The Powerhead)» handler om den norrønske guden Tor som ødelegger det onde i verden og kjempene (fiender av gudene). Den norrønske undergang blir ofte nevnt i sangen, som eksempelvis «Live to fight on that final day» nevnes flere ganger. Det norrøne folket trodde at gudene og kjempene vil kjempe for kontroll til all pris. Det var forutsett at gudene ville tape, og allerede før slaget visste de hvem som skulle dø. Uansett så vil gudene slåss på den siste dagen for å få rettighetene for kontroll på jorda. Det symfoniske metal-bandet *[[Therion]]* har laget en coverlåt på albumet *[[Crowning of Atlantis]]*.
*«All Men Play on 10» blir sjeldent spilt live av bandet. Sangen definerer heavy metal både i styrke og tekstene.

## Personell
* Eric Adams – vokal
* Ross the Boss – gitar
* Joey DeMaio – bass
* Scott Columbus – trommer

## Eksterne lenker
*
NLP

Forkortelsen **NLP** kan referere til 

* Natural language processing, analyse av tekst og språkdata med programvare 
* Nevrolingvistisk programmering, en pseudovitenskapelig psykologisk metode som har som mål å endre personers adferd
TSG 1899 Hoffenheim

**TSG 1899 Hoffenheim** er en tysk idrettsklubb fra byen Sinsheim. Dens fotballag spiller i Bundesliga. Dessuten driver klubben med friidrett og turn. Klubben ble grunnlagt i 1899 som *Turnverein Hoffenheim*. I 1945 fusjonerte den med den lokale fotballklubben. Inntil de senere år var Hoffenheim en klubb langt ned i det tyske divisjonssystemet, men sterk satsing har kastet av seg, og klubben har på få år rykket opp flere nivåer. Den tyngste investoren i klubben er SAP-grunnleggeren Dietmar Hopp.

## Plasseringer

## Spillerstall
Oppdatert 3. oktober 2024.

### Utlånte spillere

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Laurent Lefèvre

**Laurent Lefèvre** (født 2. juli 1976 i Maubeuge) er en fransk profesjonell syklist.

## Tour de France
;2008
* 86. sammenlagt
;2007
* 58. sammenlagt
;2006
* 38. sammenlagt
; 2005 
* 117.-plass sammenlagt
; 2003
* 65.-plass sammenlagt
* 14.-plass på den 22 etappen
; 2002 
* 34.-plass sammenlagt
* 6.-plass på den 18 etappen
; 1999 
* 88.-plass sammenlagt
* 6.-plass på den 13 etappe

## Meritter
;2003
* vant 1. etappe i Dauphiné Libéré

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Peder Colbjørnsen

**Peder Colbjørnsen** (født 5. juli 1683 i Sørum, død 17. mars 1738 i Fredrikshald) var en norsk handelsmann, militær og krigsveteran.

## Bakgrunn og familie
Peder Colbjørnsen var sønn av presten Colbjørn Torstensen Arneberg og Catharina Kjeldsdatter Stub. Han ble i oktober 1720 gift i Arendal med Hilleborg Dund (eller Duns). Ekteskapet ble formelt oppløst 1733, og han hadde levd adskilt fra sin hustru fra 1729. Peder Colbjørnsen var bror av krigsveteranen Hans Colbjørnsen, halvbror av nasjonalheltinnen Anna Colbjørnsdatter, dattersønn av krigerpresten Kjeld Stub og nevø av assessor og president i Christiania Niels Kjeldsen Stub.

## Handel i [[Halden|Fredrikshald]]
Peder Colbjørnsen etablerte seg som handelsmann i Fredrikshald tidlig på 1700-tallet, hvor hans morbror Niels Stub allerede hadde betydelige landeiendommer. Colbjørnsen drev sannsynligvis et handelssamarbeid med sin bror Hans Colbjørnsen, og handlet for det meste innenfor trelast. Han arvet ved morbroren Niels Stubs død i 1721 omfattende landeiendommer i området omkring Fredrikshald.
Brødrene drev utstrakt handel i Sverige, og hadde god kjennskap til aktuelle begivenheter der.

## Karl XIIs felttog 1716-18
Våren 1716 invaderte Karl XII og hans tropper Norge. Brødrene Colbjørnsen var sterkt delaktige i forsvaret av Fredrikshald. 20. mars 1716 ble et kompani av frivillige opprettet av borgere av Fredrikshald og bønder fra Tistedalen, og Peder Colbjørnsen var leder for dette. 

Brødrene Colbjørnsen deltok i opprettelsen av et frikompani, oppføring av batterier omkring Fredrikshald og beskyttelse av byens borgere. Da de svenske styrkene var i ferd med å få et militært overtak i byen, lot brødrene sine tjenere stikke deres hus i brann. Dermed brant byen ned, og svenskene tapte sitt overtak og måtte forlate byen. De tok imidlertid brødrene Colbjørnsen til fange. 

Fra denne episoden hentet Bjørnstjerne Bjørnson inspirasjonen til disse linjene i Norges nasjonalsang:

*«Thi vi heller byen brente enn det kom til fall.*
*Husker bare hva som hente ned på Fredrikshald!»*

Brødrene deltok også i forsvaret av Fredrikshald ved det svenske angrepet i 1718.

Peder Colbjørnsen ble ved Christian VIs besøk i Fredrikshald i 1733 utnevnt til oberstløytnant av infanteriet.

Det ble i 1850-årene reist en minnestøtte for brødrene Colbjørnsen på Torget i Fredrikshald. Peder Colbjørnsen fikk dessuten i 1878 en gate oppkalt etter seg i byen. Han er en av fire personer som er gravlagt i Immanuels kirkes kjeller.

## Referanser


## Kilder
* Dansk biografisk Lexikon https://runeberg.org/dbl/4/0042.html
* http://www.frhald.no/Gater/Peder%20Colbj%F8rnsens%20gate.htm
The Margarets

**The Margarets** er et norsk popband, stiftet på øya Giske utenfor Ålesund i 1991 av Rune Berg (gitarist og låtskriver) og Alex Rinde (vokalist og trommeslager). Berg og Rinde fikk etterhvert selskap av Ante Rune Giskeødegård, Ronnie Michael André Giskegjerde Larsen og Kai Valderhaug, og bandet spilte sammen i omkring fire år før de ble spredt på grunn av utdanning og vokalist Alex Rindes sykdom.

Bandet kom sammen igjen i Oslo i 1999, da alle medlemmene med unntak av bassist Valderhaug var samlet, da under navnet *Jupiter Starfish*, før de gikk tilbake til The Margarets etter kun få måneder. I mars 2001 fikk bandet en hit med låta «Rubber Rubbish», og debutalbumet *What Kept You?* fra 2002 solgte i mer enn 30&nbsp;000 eksemplarer. Det sies at debutalbumets tittel spiller på at det tok bandet ti år fra låtene ble laget til albumet kom ut, mye på grunn av Rindes sykdom i denne perioden.

## Medlemmer
* Rune Berg: gitar, låtskriver (1991&ndash;)
* Alex Rinde: vokalist, trommer (1991&ndash;)
* Ante Rune Giskeødegård: rytmegitar (1991&ndash;)
* Ronnie Michael André Giskegjerde Larsen: perkusjon (1991&ndash;)
* Kai Valderhaug: bass (1991&ndash;1995)
* Lars Berg Giskeødegård: bass (1999&ndash;)

## Diskografi
### Album
* *What Kept You?* (2002)
* *Love Will Haunt You Down* (2005)
* *Twenty Years Erased* (2008)
* *Look For Love* (2008)

### Singler
* «Alain Delon»/«Rubber Rubbish» (2001)
* «Spoonful of Love»
* «Sound of Summer»
* «Surf Alone» (2005)
* «She Caught the Last Bus Home» (2005)
* «Oh! Pretty Woman» (2006)

## Eksterne lenker
* 
*
Disarmonia Mundi

**Disarmonia Mundi** er et Melodic Death Metal band fra Torino i Italia som startet opp som et Progressive Death Metal band, og inneholder nå Soilworks vokalist Björn «Speed» Strid. De har kontrakt med italienske Scarlet Records.

## Bandhistorie

### De tidligere årene
*Disarmonia Mundi* ble stiftet av Ettore Rigotti i 2000. Bandet gikk gjennom flere forandringer av oppstillingen før de suksessfullt spilte inn sitt debutalbum, Nebularium. Albumet var bare produsert av Ettore selv i hans hjemmestudio. Responsen for albumet gjorde at de skrev kontrakt med Self for italiensk distribusjon og Cd-Maximum for distribusjon i Russland. Uheldige problemer med oppstillingen gjorde at de måtte utsette konserter og det gjorde at produksjonen av neste album tok lengre tid enn beregnet. 

### Nye medlemmer og plateselskap
De eneste overlevende fra den tidligere oppstillingen, Ettore Rigotti og Mirco Andreis, ble forent med Claudio Ravinale. De begynte arbeidet på nytt materiale sammen med eks-vokalist, Benny Bianco Chinto. Chinto ville hjelpe til med å skrive nye tekster og komponere vokallinjene for albumet. Resultatet var en demo som skulle hjelpe Disarmonia Mundi med å få en platekontrakt med Scarlet Records.

Fremdeles på leting etter en vokalist, kom Ettore i kontakt med Soilworks vokalist Björn "Speed" Strid. Det som startet med en gjesteopptreden på det forestående albumet, Fragments Of D-Generation skulle bli noe større. Utgivelsen av *Fragments Of D-Generation* ga flere gode omtaler. Bandet fulgte opp suksessen med å lage musikkvideo til sangen "Red Clouds". Mens Strid gikk tilbake til arbeidet på Soilworks album Stabbing The Drama, startet Ettore og Claudio med å komponere musikken til sitt tredje album.

### Mindtricks
Mens Ettero og Claudio jobbet med albumet, bestemte Mirco seg for å forlate bandet og konsentrere seg mer om sine interesser. De resterende medlemmene ville spille inn nesten hele albumet sitt på tre uker. Bandet sang duett på MindTricks med Strid igjen på vokal og Ettore og Claudio delte på å syngen ren vokal. I løpet av innspillingen, eks-medlem Mirco hjalp til med innspillingen av musikkvideoen til singelen Celestial Furnace.

## Medlemmer

### Nåværende medlemmer
* Ettore Rigotti – gitar, trommer, vokal, bass, keyboard
* Claudio Ravinale – goth vokal, tekster

### Tidligere medlemmer
* Mirco Andreis – bass
* Benny Bianco Chinto – vokalist
* Simone Palermiti –  gitar
* Federico Cagliero – gitar
* Björn "Speed" Strid – death vockal

## Diskografi

### Album
* Nebularium (2001)
* Fragments Of D-Generation (2004)
* MindTricks (2006)

### Video
* Red Clouds fra Fragments Of D-Generation
* Celestial Furnace fra MindTricks

### Coversanger
* Mouth For War av Pantera på MindTricks

## Eksterne lenker
* 
* 
*
Ron Matthews

**Ron Matthews** (født 1948) var den første trommeslageren for heavy metal-bandet Iron Maiden. Han var med de første to og et halvt år av bandets historie, 1975, 1976 og deler av 1977. Han var det første bandmedlemmet som ble rekruttert av stifteren Steve Harris.

Han ble sparket, sammen emd flere andre bandmedlemmer, da vokalist Dennis Wilcock ba Steve Harris om en opprydning. Han spilte senere med Torme/Mcoy på 1980-tallet.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Liturgiske klær

:*Denne artikkelen omhandler plagg som bæres under liturgiske seremonier. Se [[presteklær]] og [[ordensdrakt]] for plagg som bæres i andre sammenhenger.*
**Liturgiske klær** er forskjellige plagg som bæres i forbindelse med liturgiske seremonier i forskjellige kirkesamfunn. De brukes særlig i Den katolske kirke, Den ortodokse kirke, Metodistkirken, lutherske kirker og Den anglikanske kirke. Andre kirkesamfunn kan også bruke liturgiske klær, men enkelte retninger innen kristendommen unngår det fullstendig. 

Det er betydelig forskjell mellom vest- og østkirken i forhold til hvilke plagg som brukes.

## Regler

I noen kirkesamfunn er det strenge regler for hvilke typer klær som skal bæres ved visse anledninger, mens andre har større valgfrihet. Reglene er gjerne beskrevet i rubrikker i gudstjenestebøkene. 

Det er vanlig med et skille mellom hva man skal bære ved feiring av nattverd og hva som bæres ved andre liturgiske seremonier. 

## Vestkirken

Den følgende tabellen er en oversikt over plagg som er i bruk, med angivelse av hvilke kirkesamfunn som bruker dem. Informasjonen må sees som generell; det finnes unntak innen hvert enkelt kirkesamfunn, og det kan også være andre enn de som er angitt som bruker det ved visse anledninger eller som et valgfritt plagg. Det angis for det meste ikke hvilke anledninger de brukes i; se artikler om de enkelte plagg for informasjon om dette. 

Når det i tabellen vises til Den katolske kirke menes kirken av latinsk ritus. Orientalske katolske kirker følger for det meste samme regler som ortodokse kirker.

## Østkirken

Østlige liturgiske klær er i stor grad de samme i ortodokse og katolske kirker. Som med de vestlige liturgiske klærne er noen av plaggene knyttet til spesifikke liturgiske funksjoner, mens andre er indikasjoner på rang. 

I østkirken har man i større grad enn i vest bevart tradisjonen med å si spesielle bønner når hvert plagg tas på. I vest gjøres dette bare av enkelte geistlige som velger det av personlige grunner, mens det i øst fortsatt er en viktig del av ritualet. 

## Eksterne lenker
*
Download Festival

**Download Festival** er en tre dagers heavy metal-musikkfestival som blir holdt i Donington Park i England. Festivalen er hvert år på slutten av våren, og den blir eid og styrt av Live Nation, et selskap eid av Clear Channel Comunications.

Festivalen blir ansett som en fortsettelse av Monsters of Rock som foregikk på samme sted fra 1980 til 1996. Første festival ble holdt som en todagers-festival 31. mai og 1. juni 2003, med opprinnelig Iron Maiden og Limp Bizkit som hovedband, men sistnevnte trakk seg og ble erstattet av Audioslave.
## Eksterne lenker
*
Casio PV-100

Casio Pocket Viewer 100 var en PDA laget av Casio i 1999, og var den første enheten i PDA-serien Pocket Viewer. PV-100 var også den eneste i serien som ikke hadde bakgrunnsbelysning.

Pocket Viewer-serien var lillebroren til Casios hoved-PDAserie, Cassiopeia.

## Spesifikasjoner
Skjermen var på 128x128 piksler, som var lavere enn Palms PDA-er fra samme tid.
Den hadde ikke tekstgjennkjenning, så all innmating gikk igjennom en skjermtastatur.
Enheten hadde 1 MB minne til lagring av data og kjøring av programmer.
Prosessoren var en NEC V30MZ (20 MHz)cpu, som var kompatibel med standarden Intel x86.

## Programvare
PV-100 kom med disse programmene innebygd
* Scheduler
* Contacts
* Memo
* Expence
* 2 typer av kabal
* Quick Memo
* Calender
* Reminder
* To-Do

Den hadde ikke støtte for tredjepartsprogrammer.

## PV-200
PV-200 var identisk til PV-100, bortsett fra at den hadde bakgrunnsbelysning og 2 mb minne.
Kristiania norske Theater

**Kristiania norske Theater** ble startet i 1852 under navnet *Den norske dramatiske skoles Theater* i Møllergata 1 i Oslo. Initiativet kom  fra premierløytnant i ingeniørvåpenet Johannes Benedictus Klingenberg etter at han hadde gjestet Det norske Theater i Bergen og blitt skuffet over det unorske repertoarvalget. I 1854 ble dramaskolen gjort om til fast teater.

Henrik Ibsen ble head-huntet fra teateret i Bergen, hvor han var sceneinstruktør og husdikter, for å bli *Kristiania norske Theater*s artistiske direktør. Ibsen overtok ansvaret for teaterdriften fra høsten 1857, og fungerte som teaterets leder frem til det gikk konkurs sommeren 1862.

## Litteratur
*Øyvind Anker 1956: *Kristiania norske Theaters repertoire 1852-1863*. Oslo: Gyldendal.
*Ragnvald Michael Raum Klingenberg 1852: «Den norske dramatiske Skole i Christiania og dens Theater. (Med Prospekt af Theatrets Indre)». I: *[[Illustreret Nyhedsblad]]* No. 58-1852.
*Audhild Lund 1925: "Henrik Ibsen og Det norske teater 1857-1863''. Oslo.

## Eksterne lenker
* Christiania Norske Theater hos Store norske leksikon
Elghornslav

**Elghornslav** (*Pseudevernia furfuracea*) er en lavart med buskformet thallus. Gaffelgrenet med spredte, korte sidegrener.  Opp til 12 cm langt. Thallus er sentralt ganske løst festet til underlaget. Farge lys grå til askegrå på oversiden, matt på undersiden og mørkere mot basis.

Vokser normalt på bartrær og løvtrær,  men også på stein. Vanlig i hele landet bortsett fra i fjelltraktene.

## Litteratur
Krog, Hildur/Østhagen, Haavard/Tønsberg, Tor: *Lavflora. Norske busk- og bladlav*, Oslo 1994, ISBN 82-00-41445-0

## Eksterne lenker
*
Sarntal

**Sarntal** (italiensk *Sarentino*) er en dal og en kommune midt i Syd-Tirol i Nord-Italia. Dalen er del av Sarntal-Alpene, og er omgitt av dette fjellets topper på alle sider (opptil 2781&nbsp;moh. i Hirzer). Hele dalen hører til én kommune, som med drøye 300&nbsp;km² er Syd-Tirols største. Kommunen består av 28 landsbyer («fraksjoner»), hovedlandsbyen er *Sarnthein*. Dalen dreneres sydover av elven *Talfer*, som munner i Eisack ved Bolzano.

Dalen er tilgjengelig via tre veier. Veien fra Bolzano i syd fører gjennom et trangt juv (*Sarner Schlucht*) som fra tid til annen er stengt på grunn av steinras. Veien fra Sterzing i nord går over Penserpasset, som er vinterstengt i fire til fem måneder. I tillegg kommer en veldig smal og svingete vei fra sydøst, som er stengt for busser og lastebiler.

Hovednæringsgrenene er landbruk (fremfor alt storfedrift under alpine betingelser) og håndverk.

Etter at Syd-Tirol kom til Italia i 1920, har Sarntal i dag også en italienskspråklig minoritet på 1 %. Kommunens italienske navn *Sarentino* ble, som de fleste andre italienske stedsnavn i Syd-Tirol, funnet opp av fascistene på 1920-tallet ved å forvanske dens tyske navn.
## Referanser


## Eksterne lenker
*
Kastelruth

**Kastelruth** (tysk) eller **Ciastel** (ladinsk; italiensk *Castelrotto*) er en kommune i Nord-Italia. Den ligger i Eisacktal i Syd-Tirol ved inngangen til Gherdëina, ca. 15&nbsp;km nordøst for provinshovedstaden Bolzano.

Kommunen består av tolv landsbyer («fraksjoner»), hvorav Bula (tysk *Pufels*), Runcadic (*Runggaditsch*) og Sureghes (*Überwasser*) ligger i Gherdëina og er ladinskspråklige. Resten er tyskspråklig (Kastelruth, St. Michael, St. Oswald, St. Valentin, St. Vigil, Seis am Schlern, Seiser Alm, Tagusens og Tisens). I snitt over hele kommunen snakker 82 % av innbyggerne tysk, 15 % ladinsk og 3 % italiensk.

Til forskjell fra de fleste andre stedsnavn i Syd-Tirol hadde Kastelruth et etablert italiensk navn (eksonym) allerede før italieniseringspolitikken på 1920-tallet. Både den tyske, ladinske og italienske formen av navnet er avledet av den latinske betegnelsen *castel ruptum* («ødelagt borg»), som er dokumentert fra 900-tallet.

Til Kastelruth hører også landsbyen Seis am Schlern (italiensk: *Siusi*) med Seiser Alm. Seiser Alm er Europas største seter. Bak Seiser Alm troner fjellmassivet Schlern, et av Syd-Tirols landemerker.

Siusi er ikke langt unna Gossensaß der Henrik Ibsen og familie oppholdt seg flere somre. Suisi ble stedet der hans sønn, Sigurd Ibsen (1859–1930) og kona Bergljot Bjørnson (1869–1953) i 1922 anskaffet sin «Villa Ibsen», mens Bjørn Bjørnson (1859–1942) og kona Eileen (1883-1944) fra 1930 bebodde Siusi i sitt nybygde «Casa Bjørnson» frem til 1939. 
## Referanser

## Eksterne lenker
*
Black Canyon of the Gunnison nasjonalpark

**Black Canyon of the Gunnison nasjonalpark** er en nasjonalpark i den vestlige delen av delstaten Colorado, USA. Parken er 122 km² i størrelse. Hele canyonen er ca. 75 km lang, hvorav ca. 20 km er innenfor nasjonalparken. De dypeste og mest dramatiske delene av canyonen ligger i parken, men canyonen fortsetter oppover inn i Curecanti National Recreation Area og nedstrøms inn i Gunnison Gorge National Conservation Area.

## Geologi
Elva Gunnison, som parken er oppkalt etter, har et gjennomsnitts fall på 18 meter/km gjennom parken, noe som gjør den til et av de bratteste elveløp i Nord-Amerika. Til sammenligning har Colorado River gjennom Grand Canyon et gjennomsnitts fall på 1,4 m/km. På det bratteste faller Gunnison 150 meter på en strekning på 3 km.

## Adkomst
Det er to innfallsporter til parken, som administreres av National Park Service. Den mest tilrettelagte inngangen til parken ligger på sørsiden av canyonen og er 24 km øst for byen Montrose. På nordsiden inngangen 18 km sør for Crawford, men den er stengt vinterstid. 

## Se også
* Nasjonalparker i USA

## Eksterne lenker
*
Dennis Taylor

**Dennis Taylor** (født 1949) er en nordirsk tidligere snookerspiller, verdensmester i 1985 og i dag kommentator i BBC sine snookersendinger.

Taylor ble profesjonell i 1971 og kom til sin første finale i et større mesterskap i 1979 da han tapte VM&ndash;finalen mot debutanten Terry Griffiths. Han vant sin første rankingturnering i 1984 da han vant finalen i Rothmans Grand Prix 10&ndash;2 mot Cliff Thorburn.

Han kom for andre gang til VM-finalen i 1985 og møtte den regjerende mesteren og verdenseneren Steve Davis. Etter den første delen av finalen lå Taylor under med 0&ndash;8, han kjempet seg tilbake og mot slutten av finale var stillingen 17&ndash;17. Finalen fikk dermed ett trettifemte og avgjørende parti. I dette partiet var det meget jevnt og for første gang ble VM-finalen avgjort på den siste sorte kulen, på stillingen 62&ndash;59. Davis traff for tynt på et av sine forsøk og gav dermed Taylor en relativt enkel putt og han sikret seg dermed VM-tittelen. Avslutningen av finalen ble sett av 18,5 millioner seere, noe som er rekord for BBC etter midnatt.

Taylor gjorde seg spesielt bemerket på grunn av at han brukte briller med meget store innfatninger som skulle gi et videre syn over bordet.

Han jobber i dag som ekspertkommentator for BBC og var i 2005 med i *[[Strictly Come Dancing]]*, som er den britiske versjonen av *[[Skal vi danse (TV-program)|Skal vi danse]]*.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Sanger brukt av Siste Dagers Hellige

**Sanger brukt av Siste Dagers Hellige** er religiøse hymner Siste Dagers Hellige bruker i sin tilbedelse. Helt siden Joseph Smiths tid har sanger og sangbøker blitt publisert spesielt for dette trossamfunnet.

I den tidligste tiden skal det ha blitt gitt en åpenbarning om at Joseph Smiths kone Emma Smith skulle sørge for at en samling hymner ble laget. På 1830-tallet ble det offentliggjort flere sanger, blant annet i samfunnets tidsskrifter. En viktig skribent var William James Phelps. En mindre samling, *LDS Hymnal*, ble publisert i 1835/1836. 

*The Latter-day Saints’ Psalmody* kom ut i 1889 og var en større samling. Nå ble det i større grad laget egen musikk. Det ble satt nye melodier til eldre tekster.

Siden har en rekke sangbøker blitt utgitt. Den offisielle sangboken som brukes av Jesu Kristi kirke av siste dagers hellige i dag, er *Hymns of The Church of Jesus Christ of Latter-day Saints* fra 1985. Den inneholder 341 sanger.

Kirken har også en sangbok med sanger spesielt med tanke på bruk for barn og unge, *Primary Children's Songbook*.

## Se også
* Mormonkoret

## Eksterne lenker
* Hymns fra LDS.org
* Norsk side med SDH musikk
* Early Latter-day Saint Hymns
Bryce Canyon nasjonalpark

**Bryce Canyon nasjonalpark** er en nasjonalpark i delstaten Utah, USA. Parken ble etablert 15. september 1928, og er på 145 km². I parken ligger Bryce Canyon. På tross av navnet, er dette ikke egentlig en canyon, men heller et gigantisk naturlig amfi skapt av erosjon langsmed den østre siden av Paunsaugunt Plateau. Bryce er særegent pga. sine unike geologiske strukturer, kalt *hoodoos*, formet av erosjon av de sedimentære bergartene fra vind, vann og is i elva og sjøbunnen. Fjellets røde, oransje og hvite farger gir iøynefallende utsyn. 

Bryce ligger mye høyere enn Zion nasjonalpark og Grand Canyon, som begge er i nærheten. Kanten i Bryce varierer fra 2400 moh til 2700 moh, mens sørkanten av Grand Canyon er 2100 moh. Økologi og klima er derfor svært variert i området, og viser de besøkende, som ofte er innom alle tre parkene på samme ferietur, store kontraster. 

Området ble kolonisert av mormonske pionerer i 1850-årene, og ble oppkalt etter Ebenezer Bryce, som bygde en farm i området i 1875. Området rundt Bryce Canyon ble US National Monument i 1924, og ble utpekt som nasjonalpark i 1928. Parken er 145 km² stor, og har pga. at den ligger relativt avsides til, ganske få besøkende sammenlignet med Zion og Grand Canyon. Byen Kanab, Utah ligger omtrent midt mellom disse tre parkene.

## Se også
* Nasjonalparker i USA

## Eksterne lenker
* 
* Offisiell side for Bryce Canyon nasjonalpark (engelsk)
Milton George Henschel

**Milton George Henschel** (født 9. august 1920, død 22. mars 2003) var et medlem av Jehovas vitners styrende råd, og var president i Vakttårnets bibel- og traktatselskap fra 1992 til 2000. 

Henschel fikk tidlig et sterkt forhold til sin religion. Hans far, Hermann Henschel, fylte flere verv i samfunnet og reiste blant annet rundt for å se til byggevirksomheten. Milton Henschel ble døpt som ungdom og gift med Lucille Bennet i 1956. 

Milton Henschel fikk som oppgave å føre tilsyn med trykkeriene sammen med Nathan Homer Knorr i 1939. Da Knorr ble selskapets president, fortsatte de to å utføre mange oppgaver sammen. Han var med på mange av reisene Knorr foretok jorden rundt. 

I 1960-årene var Henschel i Liberia, der han sammen med en gruppe Jehovas vitner ble angrepet fordi man ikke ønsket at de skulle holde religiøse sammenkomster. Noen måneder senere arrangerte han et møte med Liberias president hvor han forsvarte religionsfriheten.

Henschel etterfulgte Frederick William Franz som president i Vakttårnselskapet i desember 1992. Dette vervet hadde han frem til 2000, da man foretok flere organisasjonsmessige forandringer. Det styrende råd, som utgjør samfunnets internasjonale ledelse, ble skilt fra selskapets styre. Don A. Adams ble utnevnt til å ta over vervet som selskapets president. Henschel fortsatte som medlem av Det styrende råd frem til sin død.

## Se også
* Bibelstudentene

## Referanser