Arvid Lindman

**Salomon Arvid Achates Lindman** (1862–1936) var en svensk politiker og industrileder. Han var Sveriges statsminister fra 1906 til 1911 og fra 1928 til 1930, partileder i Allmänna valmansförbundet (nå Moderaterna) fra 1912 til 1935 og medlem av Sveriges riksdag i 30 år. Han var utdannet sjøoffiser og ble gjerne kalt «admiralen».

## Familie og yrkesliv
Offiserslekten Lindman stammer fra det sørvestlige Sverige. Arvid Lindmans far, Achates Lindman, skulle bli offiser som sin far, men sykdom gjorde at han gikk inn som disponent ved jernverkene i Österby og Iggesund. Han var gift med Ebba Carolina Dahlgren. Arvid var det yngste av deres fem barn.

Arvid Lindman gikk gymnaset i Hudiksvall og så sjøkrigsskolen i Stockholm. I 1892 ble han overflyttet til flåtereserven og trådte ut av aktiv tjeneste. Lindman ble forfremmet til kommandør i flåten i 1905 og kontreadmiral i flåtereserven i 1907.

Han var administrerende direktør ved jernverkene i Iggesund og Strömbacka og i gruveselskapet LKAB, generaldirektør i Telegrafverket og styreformann i Telefonaktiebolaget L.M. Ericsson.

Arvid Lindman giftet seg i 1888 med Anna Lovisa (Annie) Almström, datter av Robert Almström, som var riksdagsmann og disponent ved Rörstrand. Arvid og Annie Lindman fikk en sønn og to døtre.

## Politisk arbeid
Lindman ble valgt til Riksdagens førstekammer i 1904 og tilsluttet seg Protektionistiska majoritetspartiet. Under unionsoppløsningen høsten 1905 var Lindman sjøforsvarsminister i Christian Lundebergs samlingsregjering. Våren 1906 søkte Karl Staaffs regjering avskjed, etter å blitt felt i stemmerettsspørsmålet. Lindman dannet regjering og drev gjennom et kompromiss med allmenn stemmerett og forholdstallsvalg til Riksdagens andrekammer og gradert stemmerett til førstekammeret. Den allmenne stemmeretten gjorde at høyresiden mistet riksdagsflertallet og regjeringsmakten i 1911.

I 1912 ble Lindman innvalgt i andrekammeret. Gjennom sin ledelse av riksorganisasjonen Allmänna valmansförbundet og andrekammerets Lantmanna- och borgarparti, regnes Lindman som opphavsmannen til det moderne svenske partivesenet. I løpet av tyve år skapte Lindman en moderne valgkamporganisasjon med en sterk, sentralisert ledelse og kontroll over nominasjonene. I 1935 ble riksdagsgruppene slått sammen til Högern, som også ble navn på riksorganisasjonen. Lindman var pragmatisk og samarbeidsvillig, og henvendte seg veltalende og energisk til velgerne.

Lindman var utenriksminister i Carl Swartz' regjering i 1917. Kosakkvalget i 1928 lot Lindman danne en for ettertiden lite påaktet mindretallsregjering, som ble felt på korntollen av de frisinnede og sosialdemokratene i 1930. Han sørget for at Högern holdt avstand fra fascismen og nazismen. I 1936 omkom Lindman i en flyulykke i London.

## Utmerkelser
**Svenske**
*  Ridder og kommandør av Serafimerordenen (1908).
*  Kong Oscar II og dronning Sofias gullbryllupsminnemedalje (1907).
*  Ridder av Karl XIIIs orden (1917).
*  Ridder av 1. klasse av Vasaordenen (1897).

**Utenlandske**
*  Ridder av den badiske husordenen Fidelitas.
*  Storkorset av Dannebrogordenen.
*  Storkorset av Finlands hvite roses orden.
*  Storkorset av den franske Æreslegionen.
*  Storkorset av den latviske Trestjerneordenen
*  Ridder av Den prøyssiske kronens fortjenstorden (1908).
*  Ridder av 1. klasse av den prøyssiske Kroneordenen.
*  Ridder av den russiske Aleksander Nevskij-ordenen.
*  Storkorsridder av Den siamesiske hvite elefants orden
*  Storkorset av den spanske Karl IIIs orden.
*  Storkorset av den britiske Victoriaordenen.
*  Ridder av den hawaiiske Kroneordenen.

## Referanser


## Litteratur

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
*