Uno (kortspill)

**Uno** (*[[1 (tall)|én]]* på spansk og italiensk) er et amerikansk kortspill. Grunnreglene er de samme som i vri-åtter, men spilles ikke med vanlige spillkort, men med spesiallagde kort. Spillet ble utviklet av Merle Robbins i 1971, men er nå eid av det amerikanske leketøysselskapet Mattel.

## Offisielle regler
I tillegg til spillets offisielle regler, fins det også en del mer eller mindre utbredte regler som folk har laget selv. Mange har fjernet eller lagt til regler selv etter behov. Kortene kan også se forskjellige ut, alt etter hvor i verden de er fra, og hvor gamle de er.

### Reglene
I Uno må det være to eller flere spillere. Det gjelder å bli kvitt alle sine kort først. Kortene blandes, og hver av spillerne får syv kort som ikke skal vises til de andre spillerne. Et kort legges på bordet med fremsiden opp (det kan ikke være et av spesialkortene), og resten av kortene legges i en bunke med baksiden opp. Når det er en spillers tur, legger vedkommende et kort fra hånden sin. Kortet må ha samme farge eller samme verdi som det forrige kortet som ble lagt. Neste spiller skal da legge et kort som passer med kortet den forrige spilleren la. Hvis en spiller ikke har et kort som passer med det øverste kortet på bordet, kan vedkommende likevel legge et *skift farge-kort*, eller et *skift farge og trekk fire-kort,* eller *skift farge og bytte hånd-kort*. Har spilleren heller ikke et av disse kortene, må vedkommende trekke inn et til 3 kort fra bunken med overflødige kort. Passer heller ikke dette kortet, sier spilleren *«pass»*, og det blir neste spillers tur. "Spesial-kortene" kan spares på og trenger ikke legges ned, selv om en ikke har andre kort å legge. Hvis neste spiller ser at neste spiller kommer til å melde pass, så kan personen hive seg over bunken og «tømme den». Dette betyr at spilleren kan ta opptil ti sammenhengende kort dersom de passer. Du har lov til å avslutte med et kort som du kan vri med.

Spillet er over når en spiller er kvitt alle kortene sine. Når en spiller kun har ett kort igjen, skal vedkommende si *«Uno»*. Det siste kortet kan ikke være vrikort, hvis det siste kortet er vrikort må spilleren trekke inn tre ganger. Den som blir kvitt kortene sine er rundens vinner. Når spillet er over teller de andre spillerne opp poeng. Kortene har følgende verdi:

* Kortene fra 0–9 er verdt sin tallverdi
* «Trekk to-kort» er verdt 20 poeng
* «Stoppkort» er verdt 20 poeng
* «Vendekort» er verdt 20 poeng
* «Vri-kort» er verdt 50 poeng
* «Vri og trekk fire-kort» er verdt 50 poeng
*«Vri og bytte hånd-kort» er verdt 50 poeng

Poengregningen kan gjøres på forskjellige måter. Rundens vinner kan få poengene, slik at den med flest poeng etter flere runder vinner. Man kan også gjøre det slik at alle får minuspoeng tilsvarende sine egne kort, slik at den med færrest minuspoeng vinner.

### Spesialkort

## UNO Junior
**UNO Junior** er en Uno-variant Mattel har gitt ut i samarbeid med Disney. Spillet er en forenklet variant, laget for to til fire spillere fra 3 år. Spillet består av 36 store kort med figurer fra Disneys Ole Brumm. De fire fargekortene (rødt, gult, blått og grønt) finnes i valørene 1 til 7. Det er fire «Ole Brumm trekk to»-kort (et hver av de fire fargene) og fire «Vrikort», kalt «Tigergutt Frikort».

Spillet startes med fem kort til hver av spillerne. Frikortet kan brukes når spilleren selv ønsker det, selv om spilleren har kort med spillbar farge på hånden. Når en spiller bare har ett kort igjen på hånden må denne rope «Uno!». Mangel på å følge denne regelen straffes med å trekke to ny kort. Spillet et lagt opp til at første spiller som spiller fri for kort vinner. Det er ikke lagt opp til poengtelling blant de andre spillerne. 

For de yngste nybegynnerne vil det være naturlig å spille noen runder med «åpne hender» for å få veiledning i spillets gang og ide. 

## Uno på nett
I nettutgaven av Uno spilles det mot en computer (kalt A.I.). Spillets regler er som Uno, men her må det varsles Uno når en spiller har to kort igjen.