open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Whitehall

**Whitehall** er en gate i City of Westminster i London i England. Den går fra Trafalgar Square og to tredjedeler av veien til Westminsterpalasset; resten av gaten dit heter Parliament Street. 

Navnet kommer fra Whitehallpalasset som lå i området, og som brant ned i 1698. Gaten var opprinnelig en bred vei foran palasset, mens Parliament Street var en liten sidevei. Etter at palasset brant ble Parliament Street gjort bredere, slik at det ble et sammenhengende gateløp. Den eneste delen som står igjen av palasset er *Banqueting House* fra 1622, tegnet av Inigo Jones. Kong Karl I ble henrettet på et skafott som var reist utenfor bygningen, som han gikk ut på fra et vindu i andre etasje. Henrettelsen blir minnet på stedet hvert år av rojalister. 

Whitehall er det administrative sentrum for den britiske regjeringen, og navnet brukes ofte synonymt med regjeringen eller departementene. I Downing Street, som er en sidegate til Whitehall, ligger statsministerens og finansministerens offisielle boliger. Forsvarsdepartementets bygning er en av de største og mest fremtredende. 

Kenotafen er Storbritannias fremste krigsminnesmerke. Den ble reist midt i gaten etter første verdenskrig, men er et minnesmerke for alle kriger hvor britiske liv har gått tapt. 

Metropolitan Police Service, Londons politistyrke, har sitt kallenavn «Scotland Yard» etter Great Scotland Yard, som ligger opp mot Whitehall.

## Geografi og navnet
Navnet Whitehall har vært benyttet på flere bygninger i Tudortiden. Det refererte enten til en bygning gjort i lys stein, eller som en generelt betegnelse for alle bygningene. Det omfattet blant annet det kongelige Whitehallpalasset som deretter ga navn til gaten.

Gaten er 0,64 km lang og går gjennom City of Westminster. Den er en del av A3212, en hovedvei i sentrale London som fører mot Chelsea via Palace of Westminster og broen Vauxhall Bridge. De nærmeste undergrunnstasjonene er Charing Cross undergrunnsstasjon i den nordlige enden og Westminster i sør. Tallrike bussruter strekker seg forbi Whitehall, inkludert 12, 24, 53, 88, 159 og 453.


Whitehall,_London.jpg|Whitehall, sett nordfra mot den britiske parlamentsbygningen
Ministry_of_Defence,_London.jpg|Det britiske forsvarsdepartementet
Whitehall sketch map.png|Tegning som viser beliggenheten til ulike regjerings&shy;departementer i Whitehall


## Referanser


## Litteratur
* Brown, Colin (2009): *Whitehall: The Street that Shaped a Nation*. Simon and Schuster. ISBN 978-1-847-37738-8.
* Weinreb, Ben; Hibbert, Christopher; Keay, Julia; Keay, John (2008): *The London Encyclopedia*. Pan McMillan. ISBN 978-1-4050-4924-5.

## Eksterne lenker
*
Randesund

**Randesund** er en bydel i Kristiansand og tidligere kommune i Vest-Agder, som siden 1964 har vært en del av Kristiansand.

Randesund ligger mellom Kvåsefjorden i Høvåg i Aust-Agder og Topdalsfjorden i Oddernes i Vest-Agder. 

Fra 1837 til 1893 var Randesund en del av Oddernes kommune. Fra 1894 ble Randesund skilt ut som egen kommune med 3&nbsp;076 innbyggere. Fra 1. januar 1965 ble Randesund, Tveit og Oddernes kommuner slått sammen med Kristiansand. Randesund hadde ved sammenslåingen 1&nbsp;672 innbyggere. 

De største bebodde områdene i Randesund er Dvergsnes, Odderhei og Tømmerstø. Timenes, Dolsvåg, Lykkedrang, Sodefjed, Kvarenes, Ådnevik, Eftevåg, Stangenes, Vatne, Buane, Frikstad. Tettstedet Korsvik er sentrum i bydelen. 

Randesund utgjør to sogn i Kristiansand domprosti: Hånes og Randesund. Dvergsnes skole ligger i Indre Randesund. Kringsjå og Holte skoler ligger i Ytre Randesund. Fra Randesund er det kort vei med båt over Kristiansandsfjorden og inn til Kristiansand sentrum. Idrettslaget i Randesund heter Randesund Idrettslag.
King’s Cross St. Pancras undergrunnsstasjon

**King's Cross St. Pancras undergrunnsstasjon** er en stasjon i Londons undergrunnsbane. Den ligger ved jernbaneterminalene King's Cross og St. Pancras, og betjener linjene Circle, Hammersmith & City, Metropolitan, Northern, Piccadilly og Victoria. Stasjonen ligger i kollektivsone 1. 

## Historie

Den første undergrunnsstasjonen ved King's Cross åpnet som en del av *Metropolitan Railway* (nå Metropolitan-linjen) i 1863. Den ble utvidet i 1868 og 1926. Nye plattformer for grunne linjer ble åpnet i 1941, vest for de gamle plattformene, slik at det ble lettere å bytte mellom grunne og dype linjer. Det som er igjen av den gamle stasjonen ble frem til 8. desember 2007 benyttet av jernbanenettets Thameslink-rute. I dag fungerer den kun som en gjennomgang til dagens undergrunnsstasjon fra Pentonville Road.

*Great Northern, Piccadilly & Brompton Railway* (nå Piccadilly-linjen) åpnet sammen med resten av linjen i 1906, mens *City & South London Railway* (nå Northern-linjen) åpnet sine plattformer i 1907. Victoria-linjen tok i bruk stasjonen i 1968.

I forbindelse med høyhastighetsbanen Channel Tunnel Rail Links (Eurostar) åpning i november 2007, ble stasjonen totalrenovert og ombygd for å møte det økende antallet passasjerer.

## King's Cross-brannen

18. november 1987 brøt det ut brann på stasjonen, etter at noen som tente en sigarett på vei opp i rulletrappen hadde sluppet en tent fyrstikk som falt ned i et av maskinrommene for rulletrappene. 31 mennesker omkom i brannen, flere av dem i rulletrappene, som hadde tretrinn og tok fyr under den kraftige varmeutviklingen. 

Etter brannen ble brannprosedyrene og røykeforbudet for undergrunnsbanen strammet inn, staben ble bedre opplært i å håndtere evakuering og gamle rulletrapper med tretrinn ble byttet ut. 

|}
## Eksterne lenker
* King's Cross St. Pancras Underground Station  Transport for London (Engelsk)
Caledonian Road undergrunnsstasjon

**Caledonian Road undergrunnsstasjon** er en stasjon i Londons undergrunnsbane. Den ligger i kollektivsone 2, og betjener Piccadilly-linjen.

Stasjonen er det eneste sted i verden hvor det har blitt satt opp en «vindelrulletrapp». Trappen fungerte, dårlig, i én dag, og ble aldri åpnet for publikum. Den ble stengt og etterhvert demontert, men rester etter den er fortsatt synlige. 

|}

## Eksterne lenker
* Caledonian Road Underground Station Transport for London (Engelsk)
Richmond Park

**Richmond Park** er den største av de kongelige parkene i London, med et areal på nesten 10&nbsp;km². Parken ligger i nærheten av Richmond upon Thames, Kingston upon Thames og East Sheen.

Det går veier igjennom Richmond Park som forbinder disse stedene, men veiene har lav fartsgrense og er kun åpne på dagtid. Adgang til veiene er via Sheen Gate, Richmond Gate, Petersham Gate, John Martin's Gate, Kingston Gate, Robin Hood Gate og Roehampton Gate. Parken er pittoresk, blant annet på grunn av de mange rådyrene som streifer fritt omkring.

Parkens kongelige forbindelser går trolig lenger tilbake enn noen annen kongelig park, og begynte med Edvard I (1272&ndash;1307), da området var kjent som Manor of Sheen. Navnet ble endret til Richmond i Henrik IIs regjeringstid. I 1624 flyttet Karl I hoffet sitt til Richmond-palasset for å unngå pesten i London, og parken ble omgjort til beite for rådyr. Hans avgjørelse, i 1637, om å gjerde inn parken ble ikke godt mottatt av den lokale befolkningen, men han ga fotgjengere rett til å passere igjennom parken. Gjerdene står fremdeles, men har blitt delvis gjenoppbygget og forsterket.

Richmond Park har status som sted for spesiell vitenskapelig interesse, nasjonalt naturreservat og kandidat for europeisk spesialområde for naturvern.

## Eksterne lenker
*
Richmond upon Thames (distrikt)

**Richmond upon Thames** er en bydel i den sørvestlige delen av Stor-London. Den er en av de få bydelene som dekker områder på begge sider av Themsen.

Distriktet ble opprettet i 1965 ved at kretsene Twickenham i Middlesex og Richmond upon Thames og Barnes i Surrey ble slått sammen.

I distriktet ligger Hampton Court Palace, et tidligere kongelig palass, kongelige parker Richmond Park og Bushy Park, og Royal Botanic Gardens (Kew).

I 2006 slo en forskningsrapport bestilt av en boliglåner fast at, ved de kvantitative statistiske indekser benyttet, hadde området det beste sted for livskvalitet i London, og var også på topp nasjonalt. I henhold til folketellingen i 2011 har området en befolkning på 186 990 innbyggere.

## Steder i distriktet

* Barnes
* Castelnau
* East Sheen
* Ham
* Hampton
* Hampton Hill
* Hampton Wick
* Kew
* Mortlake
* North Sheen
* Petersham
* Richmond upon Thames
* St. Margarets
* Strawberry Hill
* Teddington
* Twickenham
* Whitton

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* London Borough of Richmond upon Thames.
* Visit Richmond.
Kensington Gardens

**Kensington Gardens** er en av de kongelige parkene i London, beliggende rett vest for Hyde Park. Det meste av parken ligger i City of Westminster, men en liten seksjon i vest ligger i bydelen Kensington and Chelsea. Parken dekker et område på 1,1 km².

Den oppfattes iblant som del av Hyde Park, men ringveien West Carriage Drive utgjør en klar grense mellom de to.

Kensington Gardens danner sammen med Green Park og St. James's Park en nærmest sammenhengende «grønn lunge» i hjertet av London mellom Notting Hill og Westminster.

Blant kjennemerker i parken er Albert Memorial (et minnesmerke over dronning Victorias ektemann), Kensington Palace, en bronsestatue av Peter Pan og kunstmuseet Serpentine Gallery.

## Eksterne lenker
*
Sheen (London)

**Sheen** er et forstadsområde i det sørvestlige London, i nærheten av Barnes, Roehampton, Putney og Richmond. Det var i Sheen Henrik VII bygde et slott etter at den gamle kongelige herregården brant i 1497, og i 1501 ga han stedet navnet Richmond. Dette navnet har så spredd seg til byen vest for Sheen, som har fått tilbake sitt gamle navn. Det deles gjerne inn i to områder, *East Sheen* og *West Sheen*.

## East Sheen

East Sheen er et grønt og velholdt sted, som for det meste er et boligområdet. Stedet ligger like ved Richmond Park, og husene ved parken er sterkt etterspurte og dermed høye i pris. 

Krysset mellom A205 (Upper Richmond Road) og B351 (Sheen Lane) i East Sheen er milepæl fra 1751 i midten som marker avstanden fra Cornhill i City of London.

Kollektivtransporttilbudet fra East Sheen består av flere bussruter. Nærmeste jernbanestasjon er Mortlake mot nord, mens nærmeste undergrunnsstasjon er East Putney. 

## North Sheen
North Sheen ble lagt inn under Kew i 1965 distriktet Richmond upon Thames ble opprettet. Selv om stedsnavnet ikke lenger eksisterer har det blitt videreført i navnet av en jernbanestasjon.

## Referanser
Green Park

**Green Park** er en av de kongelige parkene i London. Parken dekker et område på 16 hektar og utgjør et viktig bindeledd mellom Hyde Park og St. James's Park.

Til forskjell fra naboparkene har Green Park ingen bygninger, statuer, fontener eller tjern. Den består utelukkende av skogkledde enger. Parken er omkranset i sør av Constitution Hill, i øst av gangveien Queen's Walk og i nord av Piccadilly. Den møter St. James's Park ved Queen Victoria Memorial rett overfor inngangen til Buckingham Palace.

Den nærmeste undergrunnsstasjonen er Green Park.

Parken ble opptegnet første gang i 1554, da Thomas Wyatt ledet et opprør mot Maria Is ekteskap med Philip II av Spania. Parken ble inngjerdet i 1668 av Karl II, som også anbrakte rådyr og lot bygge et hus for oppsynsmannen. Parken var da kjent som Upper St. James's Park, men navnet ble endret til Green Park i 1746. Parken ble åpnet for almenheten i 1826.

## Eksterne lenker
*
Jarl av Northumberland

**Jarl av Northumberland** er en engelsk og britisk adelstittel. Historisk er tittelen særlig knyttet til Percyslekten, som i store deler av middelalderen var den mektigste familien i det nordlige England. En arving av slekten ble i 1766 hertug av Northumberland, som er en fortsettelse av den gamle tittelen.

Tittelen ble inndratt av kronen flere ganger, etter at Percyslekten hadde drevet maktspill mot monarken, men den har hver gang blitt gitt tilbake til slekten.

## Jarler av Northumberland, første opprettelse ([[1377]])
*Henry Percy, 1. jarl av Northumberland (1341&ndash;1408) (inndratt 1405)
:*Henry «Hotspur» Percy, (ca. 1365–1403) (arving, kalt for «sir Harry Hotspur», eller kun «Hotspur»)

## Jarler av Northumberland, andre opprettelse ([[1416]])
*Henry Percy, 2. jarl av Northumberland (1394&ndash;1455)
*Henry Percy, 3. jarl av Northumberland (1421&ndash;1461) (inndratt 1461)
*Henry Percy, 4. jarl av Northumberland (1449&ndash;1489) (gjenopprettet 1470)
*Henry Algernon Percy, 5. jarl av Northumberland (1478&ndash;1527)
*Henry Percy, 6. jarl av Northumberland (1502&ndash;1537)

## Jarler av Northumberland, tredje opprettelse ([[1557]])
*Thomas Percy, 7. jarl av Northumberland (1528&ndash;1572) (inndratt 1571; gjenopprettet 1572)
*Henry Percy, 8. jarl av Northumberland (1532&ndash;1585)
*Henry Percy, 9. jarl av Northumberland (1564&ndash;1632)
*Algernon Percy, 10. jarl av Northumberland (1602&ndash;1668)
*Joceline Percy, 11. jarl av Northumberland (1644&ndash;1670)

## Jarler av Northumberland, fjerde opprettelse ([[1674]])
*George Fitzroy, 1. hertug av Northumberland (1665&ndash;1716)

## Jarler av Northumberland, femte opprettelse ([[1749]])
Se hertug av Northumberland, tredje opprettelse

## Litteratur
* Terry, Jean F. (1913): ''Northumberland Yesterday and To-day''

## Referanser
Hertug av Northumberland

**Hertug av Northumberland** er en engelsk og britisk adelstittel. Den ble opprettet i 1551 for John Dudley. Han støttet sin svigerdatter lady Jane Greys krav på tronen, men da hun ble avsatt av Maria I ble han dømt for høyforræderi og henrettet. 

Tittelen ble gitt til George Fitzroy i 1674, men da han ikke hadde arvinger døde tittelen ut med ham. Den ble opprettet for tredje gang i 1776, og ble da gitt til Percyslekten, som siden det 14. århundre hadde vært jarler av Northumberland. Det er fortsatt denne slekten som har tittelen. Deres sete er Alnwick slott i Northumberland. Slekten har også en Londonresidens, Syon House, i Brentford rett nord for Richmond upon Thames. Dette er et baroni som ble gitt til Percyslekten i 1310.

Den som er hertug av Northumberland har også titlene *[[jarl av Northumberland]]* (gjenopprettet 1749), *jarl Percy* (1766), *jarl av Beverley* (1790), *baron Warkworth* (1749) og *baron Lovaine av Alnwick* (1784). Alle titler er en del av Storbritannias høyadel. Den eldste sønn og arving til hertugtittelen bærer tittelen jarl Percy.

## Hertuger av Northumberland, første opprettelse ([[1551]])
*John Dudley, 1. hertug av Northumberland (1502&ndash;1553) (inndratt 1553)

## Hertuger av Northumberland, andre opprettelse ([[1674]])
*George Fitzroy, 1. hertug av Northumberland (1665&ndash;1716)

## Jarler av Northumberland ([[1749]])
*Algernon Seymour, 7. hertug av Somerset (1684&ndash;1750)
*Hugh Percy, 2. jarl av Northumberland (1714&ndash;1786) (ble hertug av Northumberland i 1766)

## Hertuger av Northumberland, tredje opprettelse ([[1766]])
*Hugh Percy, 1. hertug av Northumberland (1714&ndash;1786)
*Hugh Percy, 2. hertug av Northumberland (1742&ndash;1817)
*Hugh Percy, 3. hertug av Northumberland (1785&ndash;1847)
*Algernon Percy, 4. hertug av Northumberland (1792&ndash;1865)
*George Percy, 5. hertug av Northumberland (1778&ndash;1867)
*Algernon George Percy, 6. hertug av Northumberland (1810&ndash;1899)
*Henry George Percy, 7. hertug av Northumberland (1846&ndash;1918)
*Alan Ian Percy, 8. hertug av Northumberland (1880&ndash;1930)
*Henry George Alan Percy, 9. hertug av Northumberland (1912&ndash;1940)
*Hugh Algernon Percy, 10. hertug av Northumberland (1914&ndash;1988)
*Henry Alan Walter Richard Percy, 11. hertug av Northumberland (1953&ndash;1995)
*Ralph George Algernon Percy, 12. hertug av Northumberland (født 1956)

Sønn og arving til den 12. hertug er George Dominic Percy, jarl Percy (født 4. mai 1984)
Liste over høyadelstitler i Storbritannia

**Liste over høyadelstitler i Storbritannia** omfatter adelstitler i Storbritannia som er opprettet etter Unionsloven av 1707 men før Unionsloven av 1801 og som inngår i **Peerage of Great Britain**. Titler opprettet før 1707 inngår i engelsk adel (som inkluderer Wales) eller i skotsk adel, mens senere titler inngår i Det forente kongerikes adel. 

Frem til 1999 kunne alle som hadde titler i denne listen sitte i Overhuset; det er nå begrensninger på hvem som kan sitte der. De høye adelrangene er hertug (*duke*), marki (*marquess*), jarl (*earl*), vicomte (*viscount*) og baron. 

I listen over titler er høyere eller tilsvarende titler i andre lands adel nevnt. 

## Hertuger i Storbritannias høyadel

## Markier i Storbritannias høyadel

## Jarler i Storbritannias høyadel

## Vicomter i Storbritannias høyadel

## Baroner i Storbritannias høyadel

## Eksterne lenker
* ''The Roll of the Peerage'', offisiell liste over nåværende innehavere av britiske og irske adelstitler
Holloway Road undergrunnsstasjon

**Holloway Road undergrunnsstasjon** er en stasjon i Londons undergrunnsbane. Den ligger i kollektivsone 2, og betjener Piccadilly-linjen. Stasjonen ble åpnet 15. desember 1906.

Den ligger i nærheten av Arsenal Stadium i Highbury, og er en av stasjonene mange går av på når Arsenal FC spiller hjemmekamp. Ettersom fotballklubben pr. februar 2005 er i gang med bygging av et nytt stadion er det planer om bygging av boliger der Arsenal Stadium ligger. Denne utviklingen vil føre til at det blir flere pendlere i området, og det er derfor planer om å oppruste stasjonen. 

|}
## Eksterne lenker
* Holloway Road Underground Station Transport for London (Engelsk)
Smaalenene

**Smaale(h)nene** *(De smaa le(h)ne under Akershus)* er en samlebetegnelse på en del små len, som i geografisk utbredelse tilsvarer dagens Østfold fylke, med unntak av tidligere kommuner Askim, Eidsberg og Trøgstad. Det var således ikke å oppfatte som en felles administrativ enhet som andre len i Norge, og de ble regnet som underlen av hovedlenet Akershus.

Fra norrøn tid og inn i sen middelalder var området en del av Vingulmark, et av de fire historiske fylkene som til sammen utgjorde det gamle landskapet Viken rundt Oslofjorden. Omkring grunnleggelsen av Borg i året 1016, ble Borgartinget utskilt fra Eidsivatinget og omfattet Vingulmark,  Grenafylke, Vestfold, og Ranafylke. Ved sysselinndelingens opprettelse fikk området navn etter tingstedet og byen *Borg*, dvs. *[[Borgarsysla]]*, med unntak av Enningdalen som lå under Ranrikesysla og Mossedalen som lå under Oslosysla. Det bestod av 16 skibreder.

Rundt år 1500 ble de gamle norske syslene og skipreidene slått sammen til len. De fleste av lenene tilsvarte omtrentlig dagens fylker, men ikke i Borgarsysla. Ettersom dette var en rik og fruktbar region, ble det ved utgangen av senmiddelalderen et attraktivt distrikt for dansk lavadel. Områder så små at de knapt holdt liv i en friherre vest for Langfjellene var store nok til å brødfø "et dusin baroner" her øst for Viken. I takt med at danskekongen delte ut besittelser med rund hånd, ble lenene mindre og mindre og mange av de gamle skipredene i Borgarsysla ble til egne små len, ofte benevnt *De smaa lene under Akershus*.

I 1537 var det i alle fall elleve len i Smaalenene, og grenser og antall endret seg stadig i årene som fulgte, men store deler av Østfold ble i det daglige styrt av fogdene til lensherrene på Akershus. Enkelte av smålenene ble i tiden etter 1570 slått sammen til større enheter, og lensinndelingen i Smaalenene stabiliserte seg rundt 1630 på 7 len.

Etter amtsforordningen i 1662 ble *De små lene* samlet til et ordinært amt i Smaalenenes amt i perioden 1671-1918.

## Len i 1593
* Idd og Marker
* Tune og Aabygge
* Onsø klosterlen
* Værne klosterlen
* Rakkestad og Mossedal
* Heggen og Frøland
(Sannsynligvis bare de viktigste)

## Forleninger i 1630
* Idd og Marker
* Veme
* Tune og Aabygge
* Onsø
* Værne kloster
* Deler av Mariakirkens prostilen
* Degernes

## Forleninger i 1657
Det kommende amtområdet bestod av følgende len eller fogderier:
* Idde og Marker
* Tune, Vembe, Aabygge og Hvaløernes
* Mossedal
* Deler av Mariakirkens prostilen
* Onsø len
* Værne klosterlen
* Heggen og Frølands (lå under Akershus amt).

Ved fredsavtalene i Roskilde i 1658 og Roskilde i 1660 ble Båhuslen avstått til Sverige. Enningdalens sogn var i geistlig henseende et anneks til Naverstad i Båhuslen, men ble i verdslig henseende regnet til Id, og ble derfor unntatt fra avståelsen og lagt til Idde og Marker len.
Ingjerd Schou

**Ingjerd Schie Schou** (født 1955) er en norsk politiker (H). Hun var stortingsrepresentant for Østfold fra 2001 til 2005 og på nytt fra 2009 til 2025. Hun satt i Stortingets utenriks- og forsvarskomité. Schou var sosialminister i Bondevik-regjeringen fra 2001 til 2004. Hun har yrkesbakgrunn som spesialsykepleier og sykehusdirektør. 

## Liv og virke
Hun vokste opp i Skiptvet i Indre Østfold. Faren Aage Schie var næringsdrivende og kommunepolitiker, mens moren Bergljot arbeidet på postkontor og ytet en stor frivillig innsats for Røde Kors.

Hun flyttet hjemmefra da hun var 16 år gammel for å gå reformgymnas. Hun tok først vanlig sykepleierutdanning og så spesialutdanning i intensivsykepleie. Hun tok deretter administrasjonslinjen ved Norges Sykepleierhøyskole og kandidateksamen i helseadministrasjon ved Universitetet i Oslo.

Hun har hatt en rekke administrative stillinger innenfor sykehusvesenet. I 1991 ble hun direktør for Indre Østfold sykehus i Askim. Fra 2006 var Schou prosjektdirektør i det regionale helseforetaket Helse Øst og senere i Helse Sør-Øst.

I 1992 ble hun medlem av kommunestyret og formannskapet i Spydeberg. Hun har til dels sittet der samtidig med stortingsvervet. Hun har også vært medlem av fylkestinget og fylkesutvalget i Østfold.

Hun giftet seg i 1976 med Petter Schou, senere fylkeslege og ordfører i Spydeberg, og sammen har de tre voksne barn. 

## Stortingskomiteer

* 2021–2025 medlem av Utenriks- og forsvarskomiteen og Den utvidede utenriks- og forsvarskomité
*2017–2021 medlem av Utenriks- og forsvarskomiteen og Den utvidede utenriks- og forsvarskomité
*2013–2017 medlem i Kommunal- og forvaltningskomiteen
* 2013–2017 medlem i Valgkomiteen
* 2009–2013 medlem i Transport- og kommunikasjonskomiteen
* 2009–2013 medlem i Valgkomiteen
* 2004–2005 medlem i Justiskomiteen

## Fotnoter

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Piccadilly

**Piccadilly** er en stor gate i London i England som strekker seg fra Hyde Park Corner i vest til Piccadilly Circus i øst. Gaten er del av A4, Londons vestlige hovedtrafikkåre, og løper langs med flere berømte bygninger og steder, deriblant Green Park.

## Navnet

Navnet Piccadilly stammer fra en skredder ved navn Robert Baker, som eide en forretning på Strand sent på 1500-tallet og tidlig på 1600-tallet. Baker la seg opp en formue ved å lage og selge en spesiell type høy, stiv krave (*piccadil*) som da var på moten blant menn. 

Med sin formue kjøpte Baker et stort område av det som da var åpent landskap vest i London, og rundt 1612 reiste han et stort hus der. Herskapshuset ble etterhvert kjent som Piccadilly Hall.

## Forretninger
Luksusforretningen Fortnum & Mason, kunstinstitusjonen Royal Academy og det verdensberømte Ritz Hotel ligger på Piccadilly. Simpson, en gang Storbritannias ledende klesbutikk, åpnet på Piccadilly i 1930-årene. Butikken stengte i 1999 og stedet benyttes nå av bokhandelen Waterstone's.

## Andre bygninger
To ambassader i Storbritannia også har adresse til Piccadilly: Japans i nr. 101-103, og Maltas høykommisjon i nr. 36-38.

## Transport
Piccadilly-linjen på Londons undergrunnsbane tar sitt navn fra Piccadilly og deler av linjen beveger seg under Piccadilly. Green Park, Hyde Park Corner og Piccadilly Circus undergrunnsstasjoner har alle inngang på eller i nærheten av Piccadilly.

## Eksterne lenker
* 
* Secret London: Picadilly
Strand (London)

**Strand** er en gate i London i England som knytter Trafalgar Square til Fleet Street og City of London. Gaten kalles ofte på folkemunne *The Strand*, men gateadressen er egentlig kun Strand. Den følger Themsens løp og slutter ved Temple Bar, som markerer grensen til City of London.

Navnet Strand stammer fra det gammelengelske ordet for elvebredd, som tilsvarer det norske ordet «strand». Før oppførelsen av Victoria Embankment løp Strand direkte inntil Themsen. Gatene Strand og Aldwych har vært bebodd siden saksiske tider, da strøket var et stort nybyggerområde, beliggende rett utenfor de romerske bymurene. Gjennom middelalderen fortsatte området å fungere som et bindeledd mellom det kommersielle sentrum i øst og det politiske sentrum i vest.

Det er to undergrunnsstasjoner på Strand: Charing Cross og Aldwych (nedlagt). Strand undergrunnsstasjon ble slått sammen med Charing Cross da Jubilee-linjen ble bygget.

Blant bygninger på Strand er Charing Cross stasjon, King's College London, Adelphi-teatret, tinghuset Royal Courts of Justice, kirker St. Clement Danes og St. Mary le Strand, Bush House, Somerset House og Australia House, Australias høykommisjon i Storbritannia.

## Toponymi
Navnet «Strand» er først dokumentert i 1002 som «strondway», senere i 1185 som «Stronde» og i 1220 som «La Stranda». Ordet er dannet fra angelsaksiske (gammelengelske) ordet “strand” som betyr, tilsvarende det norske ord strand, eller dagens engelske ord «shore», kystlinje, og refererte opprinnelige til den grunne elvebredden til den den gang langt bredere elven Themsen (før byggingen av Victoria Embankment. Navnet ble senere også benyttet for veien som gikk langs elven. Deler av dens lengde var kjent på 1200-tallet som «Densemanestret», eller «Danenes vei», noe som refererte til det danske eller danskættede samfunnet i området.

## Referanser


## Litteratur
* Knight, Charles red. (1842): «The Strand» i: *London*, bind 2, London: C. Knight & Co.
* Timbs, John (1867): «The Strand» i: *Curiosities of London* (2. utg.), London: J.C. Hotten, OCLC 12878129
* Fry, Herbert (1880): «The Strand» i: *London in 1880*, London: David Bogue (sett ovenfra)

## Eksterne lenker
* 
* «Strand, In Their Shoes», historieressurser
Fleet Street

**Fleet Street** er en hovedgate hovedsakelig i City of London i England. Den går vest til øst fra Temple Bar i vest ved grensen til City of Westminster til Ludgate Circus i øst blir den til høyden Ludgate Hill på stedet for byens gamle bymurer London Wall og elven Fleet som gaten har sitt navn fra. Elven har siden blitt lagt i rør etter at den ble en åpen kloakk. De nærmeste undergrunnsstasjonene er Temple, Chancery Lane og Blackfriars. City Thameslink stasjon ligger like i nærheten.

Gaten var tidligere området hvor Londons avisindustri var samlet; navnet brukes fortsatt som en fellesbetegnelse for den nasjonale britiske pressen, omtrent som Akersgaten i Oslo var det i Norge (før avisene flyttet ut på begynnelsen av 2000-tallet). Til tross for at alle de store avisene, som *[[The Daily Telegraph]]*, *[[Daily Mirror]]* og *[[The Independent]]*, har flyttet ut av sine kontorer på Fleet Street (de fleste til Docklands i det østlige London), brukes gatenavnet stadig som et synonym for den britiske pressen. Den siste store nyhetsorganisasjonen, Reuters, flyttet ut i 2003 etter 64 år i nummer 85 Fleet Street.

Gaten har vært en viktig gjennomgangsvei siden romertiden. I løpet av middelalderen ble det etablert virksomheter og der bodde høyere geistlige; flere kirker gjenstår fra denne tiden, blant annet Temple Church og St Bride's. Gaten ble kjent for trykkerier og publisering på begynnelsen av 1500-tallet, og denne virksomheten ble dominerende slik at på 1900-tallet opererte de fleste britiske nasjonale aviser herfra. Mye av avisindustrien flyttet ut på 1980-tallet etter at News International etablerte billigere produksjonslokaler i Wapping, men noen tidligere avisbygninger er fredet og er bevart. Flere puber i gaten som en gang ble hyppig besøkt av journalister er fortsatt populære.

Fleet Street har et betydelig antall monumenter og statuer langs sin lengde, blant annet dragen ved Temple Bar og minnesmerker over en rekke figurer fra britisk presse, som Samuel Pepys og Alfred Harmsworth, lord Northcliffe. Gaten er nevnt i flere romaner av Charles Dickens og er hjemmet til den fiktive morderen Sweeney Todd, som vist i filmtittelen *[[Sweeney Todd – Demonbarbereren fra Fleet Street]]*.

## Etymologi
Opphavet til Fleet Street er todelt: fleet kommer fra angelsaksiske *fleotan* i betydningen «å flyte, flommer, renne, svømme, seile (et skip)», fra Urgermanske **fleutan*, som igjen ga norrøne *fliota*, «å flyte, flomme». Samme ord har også opphav i angelsaksiske *fleot* i betydningen «et skip, et flytende fartøy, en flåte», og disse beslektede betydningene fløt sammen i fleet.

Siste ledd street, som betyr «gate, vei» som kommer fra mellomengelsk *strete*, «vei i en by», fra senlatinske *strata*, brukt som i for *via strata*, «steinsatt vei». Det er ett av de sjeldne ordene som har vært i bruk i England kontinuerlig siden romertiden.

## Referanser


## Se også
* Alsatia

## Eksterne lenker
*
Trond Bakkevig

**Trond Bakkevig** (født 1948) er en norsk teolog. Han var generalsekretær i Mellomkirkelig råd 1984–1993 Han har medvirket i den økumeniske debatten om kristendom og sosialetikk og kirkens plass i samfunnet. Han var prost i Vestre Aker prosti fra 2000 til 2018.

Han vokste opp med en far som bygget kraftverk, og tilbragte dermed barne– og ungdomstiden mange steder i Norge, og også i Amman i Jordan. Han var ferdig utdannet teolog ved Det teologiske menighetsfakultet i Oslo i 1974. Ti år senere ble han dr. theol. ved Universitetet i Oslo, med avhandlingen *Ordningsteologi og atomvåpen*.

Han ble ordinert til prest i Oslo domkirke den 21. juni 1982, av biskop Andreas Aarflot. I 1993 ble Bakkevig sokneprest i Røa menighet i Oslo, og deretter fra 2000 sokneprest og prost i Vestre Aker.

Han var generalsekretær i Mellomkirkelig råd 1984–1993, avbrutt av halvannet år som rådgiver for utenriksminister for Knut Frydenlund og Thorvald Stoltenberg.

Sammen med vervet som medlem i Sentralkomiteen for Kirkenes Verdensråd fra 1997&ndash;2006, har han også vært engasjert i områder som Sør-Afrika, Midtøsten og Balkan. 

Bakkevig har hatt styreverv i Institutt for menneskerettigheter, Verdikommisjonen og Fondet for dansk-norsk samarbeid. 

Han var også leder av et utvalg oppnevnt av Kirkerådet som vurderte statskirkeordningen (Bakkevig-utvalget).  

## Priser

* 1996: Æreskannik («honorary canon») ved den anglikanske Cathedral of the Holy Cross i Gaborone i Botswana.
* 2013:  Kong Abdullah II av Jordans fortjenstmedalje *Al-Hussein*.  
* 2011: Kommandør av St. Olavs Orden «for samfunnsgavnlig virke.» 
* 2014: Fortjenstmedaljen for Ridderordenen av den hellige grav i Jerusalem «for sin innsats for fred og dialog mellom religiøse institusjoner i Det hellige land». 2016: Gunnar Sønstebys minnepris for mot, integritet og handlekraft. 
* 2016: Blanche Majors Forsoningspris.

## Bibliografi
**Ordnungstheologie und Atomwaffen: Eine Studie zur Sozialethik von Paul Althaus, Walter Kenneth und Helmut Thielicke*, Solum (Ferdinand Schöning (1989)
**Den norske kirke og kampen mot apartheid*, Kirkerådet 1995
**Dagbøker fra Jerusalem: 20 år som brobygger mellom religion og politikk*, Kagge (2017)
**Da Gud skiftet mening : Femti år som forandret kirken*, med Tomm Kristiansen, Cappelen Damm (2018)
**Jerusalem: Kirkehistorie og politikk,* Cappelen Damm (2024)

## Referanser
Hyde Park Corner

**Hyde Park Corner** er et område i London i England, lokalisert ved det sørøstlige hjørnet av Hyde Park. Den ligger ved et stort veikryss med samme navn. Det er stor trafikk da seks veier kommer sammen i dette krysset: Park Lane (fra nord), Piccadilly (nordøst), Constitution Hill (sørøst), Grosvenor Place (sør), Grosvenor Crescent (sørvest) og Knightsbridge (vest). Umiddelbart nord for krysset er Apsley House, hjemmet til den første hertugen av Wellington, og flere monumenter ble reist for hertugen i nærheten, både i hans levetid og etter.

Den nærmeste undergrunnsstasjonen på Piccadilly-linjen er Hyde Park Corner ved krysset, hvor det også er et antall betydelige monumenter; blant annet monumentet til imperiets kavaleri,  en statue av Lord Byron, Queen Elizabeth Gate, Wellington Arch og minnesmerket for Det kongelige artilleri.

Navnet ble brukt som kode for å informere regjeringen om Georg VIs død i 1952.

## Bilder over monumentene

Fil:Australian War Memorial, Hyde Park Corner - geograph.org.uk - 1463114.jpg|Krigsminnemerke for Australia
Fil:Byron Statue Park Lane.jpg|Statue av Lord Byron
Fil:Statue of the Duke of Wellington - geograph.org.uk - 397832.jpg|Rytterstatue av hertugen av Wellington
Fil:DavidLondon.JPG|Minnesmerket for Maskingeværkorpset, også kalt for «The Boy David»
Fil:NZ war memorial, London.JPG|Krigsminnemerke for New Zealand
Fil:Royal Artillery Memorial, outside Aspley House, London.JPG|Minnesmerke for Det kongelige artilleri


## Referanser


## Litteratur
* Siddall, Ruth; Clements, Di (Januar 2013): ''Urban Geology: The War Memorials at Hyde Park Corner and Green Park'' (PDF), UCL
Horse Guards Road

**Horse Guards Road** er en gate i City of Westminster i London som går syd for The Mall, ned til Birdcage Walk.

Vest for gaten er St. James's Park og i øst er diverse regjeringsbygninger, herunder de gamle admiralitetsbygningene, Cabinet Office, Downing Street, Foreign and Commonwealth Office og finansdepartementet. I øst er også den store paradeplassen Horse Guards Parade, hvor den årlige faneparaden avholdes for å markere monarkens offisielle fødselsdag.

Gaten går i store trekk parallelt med Whitehall og The Mall.
Royal Parks

**The Royal Parks** er en britisk etat som forvalter Londons kongelige parker og et antall andre grøntområder, deriblant Brompton gravlund, hagene til Downing Street nr. 10, 11 og 12, og Grosvenor Square Gardens.

Etaten ble opprettet i april 1993 og er underlagt departementet for kultur, media og sport.

## Eksterne lenker
*
Oscarsborg (andre betydninger)

Oscarsborg kan referere til 

* Oscarsborg festning i Frogn 
* Bydelen Oscarsborg bydel i Narvik 
* Utsiktstårnet Oscarsborg i Söderhamn-kommune i Sverige
John Nash (1752–1835)

**John Nash** (født 18. januar 1752, død 13. mai 1835) var en engelsk arkitekt som var ansvarlig for mye av Londons byutvikling i regentskapstiden. Blant annet tegnet han husene i Chester Terrace, som nå har høyeste fredningsgrad i Storbritannia.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Palace of Westminster

**Palace of Westminster** er et palass i Westminster i London som huser Det britiske parlamentet.

Palasset opptar en tomt på 32&nbsp;400&nbsp;m² på vestbredden av Themsen. Tomten er omgitt i øst av 266 meter elvebredd og i vest av Westminster Abbey, Parliament Square og Millbank. I nord ligger Portcullis House, en moderne kontorbygning for parlamentsmedlemmer og deres stab, og under bakken ligger Westminster undergrunnsstasjon. I sør er Victoria Tower Gardens, en liten triangulær park mellom Millbank og Themsen.

Bygningen har omkring 1100 rom, 100 trappeoppganger og 3&nbsp;km med korridorer. Andre fremstående særpreg er:

* det 98 meter høye klokketårnet, som huser klokken «Big Ben».
* Underhuset og Overhuset med sine respektive vestibyler, og med en sentralvestibyle i bygningens hjerte.
* Victoria Tower, et firkantet tårn sydvest for bygningen, som utgjør palassets høyeste element.
* Westminster Hall er palassets eldste del, bygget 1097 av Vilhelm Rufus, Vilhelm Erobrerens sønn, og fullført to år senere.

## Se også
* Liste over Londons høyeste byggverk

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Ytterøy

**Ytterøy** er ei øy i Trondheimsfjorden. Fra 1837 til 1964 fantes Ytterøy kommune, som i store deler av perioden bare omfattet øya; kommunen ble en del av Levanger kommune i 1964.
## Geografi

Ytterøy ligger i indre Trondheimsfjorden. Øya er ca. 13,5&nbsp;km lang og 4,3&nbsp;km bred på det bredeste. Den har et areal på . Terrenget er dels kupert. Berggrunnen består mye av lettforvitrelig skifer som gir et næringsrikt jordsmonn. Dette sammen med relativt store områder med marine avsetninger av leire og sand, gir øya en rik og variert flora. 

Den høyeste toppen er Korshylla på 215 moh. 

Det er i dag ca. 50 gårdsbruk i drift der gårdsbebyggelse, dyrka mark, beitemark og skogsmark danner en mosaikk som har store biologiske kvaliteter, samtidig som en rekke kulturminner er bevart i sine naturlige omgivelser. 

I tillegg til granskog, består skogsmark av varmekjær lauvskog langs sørsida mot sjøen. Ytterøya har en stor rådyrstamme, og salg av jakt på rådyr er en viktig tilleggsnæring for grunneierne. Ytterøya har også et rikt fugleliv. På sørsiden av øya ligger Kjølsvikholmen på ca. 22 daa som er foreslått som biotopverneområde. Her har det bl.a. hekket stokkand, ærfugl, hettemåke, fiskemåke og teist. 
## Historie
Arkeologiske funn vitner om en gryende jordbruksaktivitet på Ytterøya for ca. 5000 år siden. Da sto havet høyere enn i dag, og øya var delt i to ved Eid.

Det er drevet ut både kobber, svovelkis og kalk fra gruver på øya. Gruvedrift på *Ytterøy Kopperverk* startet ca. 1630, og i 1870 arbeidet 5-600 personer i gruva. Drifta ble lagt ned etter første verdenskrig.

Ved leirraset på Hokstad i 1870 raste flere beboelseshus ut i sjøen og syv mennesker omkom. I Bursbukta gikk et nytt leirfall i desember 1943, omtrent samme sted som storskredet, men ingen kom da til skade.

I 1840- og 50-årene ble det tatt ut svovelkis fra Ytterøen gruver for produksjon av svovelsyre ved Leren Kromfabrikk i Trondheim. Dette prosjektet var mislykket.

Ytterøy var egen kommune fram til 1. januar 1964, da den ble tatt opp i Levanger kommune.

Flere personer fra Ytterøy har vært stortingsrepresentanter: Tørris Johnsen Worum, hans sønn Johannes Worum og stesønn Anders Sandstad, og i nyere tid Arild Grande.

## Samfunn

Ferjesambandet Levanger–Hokstad går mellom Levanger sentrum og Hokstad på Ytterøya. 

I tillegg til jordbruksdrift, har Ytterøy butikk, bilverksted, båtservice, kyllingslakteri, kveiteoppdrett, Ytterøy kirke, Ytterøy skole og barnehage, helsetun, kafé, post og småbåthavn. 

På Ytterøya er også fritidstilbudet rikt og variert. Her kan barn, unge og voksne være med på det meste fra skolemusikk, hornmusikk og idrett til husflid, speideren og 4H. 

Øya hadde 549 innbyggere i 2019. Det er også ca. 160 hytter/fritidseiendommer på Ytterøya.

Fra 1. mars 1999 er Ytterøys postnummer 7629.

## Se også
* Liste over ordførere i Ytterøy
* Ytterøy kommune

## Referanser


## Litteratur
*
Bushy Park

**Bushy Park** er den nest største av de kongelige parkene i London, med et areal på 4,5&nbsp;km² (445 hektar, 1 100 acre. Den er den nest største av Londons kongelige parker, etter Richmond Park. Parken ligger i sørvestlige London, i bydelen Richmond upon Thames, nord for Hampton Court Palace.

Bushy Park inneholder fiske- og modellbåtdammer, hesteinnhegninger, plantasjer, villnis med brake og hjortedyr, og flere naturvernområder. I parken er også flere jaktstuer og hytter, det nasjonale fysikklaboratorium og den kongelige paddock.

Området har vært befolket igjennom 4000 år. Da Henrik VII overtok Hampton Court Palace fra kardinal Thomas Wolsey i 1529, overtok kongen også tre parker som idag utgjør Bushy Park. Kongen var en ivrig jeger og befestet parkene som jaktmark for rådyr. Hans etterfølgere tilføyet en rekke pittoreske anlegg, blant annet Longford River, en 19 km lang kanal for å bringe vann til Hampton Court og parkens mange dammer. Etterhvert fikk parken også sin hovedvei, Chestnut Avenue, som løper langs Hampton Court Road i Hampton og Sandy Lane i Teddington.

Under første verdenskrig var Bushy Park hjem til kongens canadiske hospital, og i mellomkrigsårene inneholdt den en leir for underernærte barn. Under andre verdenskrig la general Dwight D. Eisenhower planene for D-dagen i Supreme Headquarters Allied Expeditionary Force (SHAEF) i Bushy Park.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Westminster undergrunnsstasjon

**Westminster undergrunnsstasjon** er en stasjon i Londons undergrunnsbane, som ligger i Westminster, like ved Parlamentsbygningen. Den er i kollektivsone 1, og betjener linjene Circle, District og Jubilee. 

Stasjonen ble åpnet under navnet *Westminster Bridge* den 24. desember 1868, og fikk sitt nåværende navn i 1907. Den ble så fullstendig ombygget og gjenåpnet 22. desember 1999 som en del av utvidelsen av Jubilee-linjen. 

Under den gamle stasjonen ble det gravd ut et 39 m høyt rom for å gi plass til heiser, rulletrapper og trapper til de dype Jubilee-plattformene. Dette er den dypeste utgravningen i det sentrale London noensinne. Et at det største problemene underarbeidet var å tilpasse den nye delen til Circle- og District-linjenes spor og plattformer, ettersom disse linjene forble åpnet. Skinnegangen måtte senkes 300&nbsp;mm, og dette ble gjort noen millimeter av gangen på natten, mens undergrunnsbanen var stengt. En annen side ved arbeidet var behovet for enorme støttestag, ettersom Portcullis House, hvor de fleste parlamentsmedlemmene har sine kontorer, står over stasjonen. Den er den mest kompliserte av Londons undergrunnsstasjoner i forhold til ingeniørkunst, og var den siste på Jubilee-linjen som kunne åpnet. Det er ingenting igjen av den gamle stasjonen. 

Stasjonens design, av Michael Hopkins & Partners, vant i 2001 *[[Royal Institute of British Architects Award]]*, samt en nominering til Stirlingprisen. Det indre av stasjonen er i en streng stil, dominert av enorme betongstag og søyler og rulletrapper og gulv i rustfritt stål. 

|}
## Eksterne lenker
* Westminster Underground Station Transport for London (Engelsk)
OFDM

**OFDM** (**Orthogonal Frequency Division Multiplexing**) er en modulasjonsteknikk som modulerer et ønsket signal over flere ortogonale bærebølger («multi carrier modulation»). Noen av fordelene med OFDM er høy spektrum-effektivitet, robusthet mot «multipath interference» og enkel støyfiltrering.

## Introduksjon
I flerbølgebaserte modulasjonsteknikker deles datastrømmen opp i flere parallelle datastrømmer. Disse datastrømmene blir så modulert på hver sin bærebølge. For å unngå krysskanal-interferens («Inter Channel Interference», ICI) må sikkerhetsbånd («Guard Band») etableres mellom kanalene, noe som medfører en lavere utnyttelse av frekvensområdet (lav spektrum-effektivitet). Karakteristikken til et modulert signal gjør at interferens mellom de forskjellige bærebølgene allikevel oppstår, selv om sikkerhetsbåndet er relativt bredt. Dette reduserer signal-til-støy-forholdet («Signal to Noise Ratio», SNR).

OFDM benytter ortogonale bærebølger. Fra geometrien er to ortogonale (fra gresk, *Ortho*: rett, *Gon*: vinkel) linjer plassert vinkelrett på hverandre, og derfor uavhengige. Kanelene i OFDM er også ortogonale, og dermed også uavhengige av hverandre. Dette gjør at kanalene kan pakkes langt tettere enn hva som er mulig i vanlige flerbølgebaserte modulasjonsteknikker.

## Enkel implementasjon
En enkel OFDM-implementasjon modulerer en gitt datastrøm av lengde N ved hjelp av PSK («Phase Shift Keying»), BPSK («Binary PSK»), QPSK («Quadrature PSK») eller QAM («Quadrature Amplitude Modulation»). Denne modulasjonen genererer en kompleks vektor. Man kalkulerer så den inverse FFT («Fast Fourier Transform») av denne vektoren og får et OFDM-symbol bestående av N kanaler, hver bestående av et modulert data-symbol. OFDM-symbolet gjennomgår så litt ekstra prosessering før det blir sendt.

## Bruk
OFDM utgjør basis i trådløse LAN, slik som IEEE 802.11a, HiperLAN/2 og Multimedia Access Communication (MMAC). En variasjon av OFDM, COFDM (Coded Orthogonal Frequency Division Multiplexing), brukes i blant annet i DAB (Digital Audio Broadcast) og DVB (Digital Video Broadcast).

## Kilder

* «OFDM Orthogonal Frequency Division Multiplexing Tutorial» (engelsk)
* «An Introduction To Orthogonal Frequency Division Multiplex (OFDM)»  (engelsk)
Notting Hill

**Notting Hill** er et velstående område i bydelen Kensington and Chelsea i vestlige London, nær det nordvestlige hjørnet av Hyde Park. Det er kjent som et fasjonabelt og kosmopolitisk område, med store viktorianske hus og eksklusive butikker og spisesteder. Samtidig har området en levende alternativ kultur, som blant annet er synlig i det mange bruktbutikkene for musikk rundt Notting Hill Gate. Området er vertskap for de årlige oppleggene  Notting Hill-karnevalet og markedet i gaten Portobello Road.

I perioden rett etter andre verdenskrig ble Notting Hill preget av billige og dårlige bosteder. Særlig ble bolighaien Peter Rachman kjent for sin virksomhet der. Stedet var generelt nedkjørt fram til 1980-tallet, men har siden fått et omdømme som et velstående og fasjonabelt sted. En artikkel i avisen ''The Daily Telegraph'' benyttet i 2004 frasen «the Notting Hill Set» for å referere til en gruppe framstormende konservative politikere, som blant annet David Cameron og George Osborne, som ble henholdsvis statsminister og finansminister, og som tidligere var basert i Notting Hill.

Det årlige *Notting Hill Carnival* arrangeres i august, og er en stor gatefestival og feiring av afro-karibisk kultur. Særlig er det kjent for parader med fargerike karnevalsvogner og dansere. Karnevalet ble startet i 1960-årene som et tiltak for å forene innvandrere og briter i området etter at det hadde forekommet raseopptøyer. Idag er karnevalet et av verdens største med rundt en million besøkende hvert år. Karnevalets hovedattraksjon er kostyme paradene, kjent som *the mas* (masquarades) som finner sted på søndager for barn og mandager for voksne. Paradens rute går over tre mil, med start på toppen av Ladbroke Grove, sørover mot Westway, til Westbourne Grove, Chepstow Road, Great Western Road og Kensal Road. 

Det kjente antikvitetsmarkedet Portobello Road Market holdes i Notting Hill. Dette har blitt en stor turistattraksjon i London. Markedet holdes hver søndag. I de siste årene har det blitt stadig flere turister der, og mange føler at kvaliteten har gått ned som en følge av at kjøperne er mindre kresne.

Området ble internasjonalt kjent gjennom filmen *[[Notting Hill (film)|Notting Hill]]* med Julia Roberts og Hugh Grant i hovedrollene. Filmen viser blant annet markedet i Portobello Road og de typiske offentlige hagene på områdets plasser. Butikken Hugh Grants rollefigur arbeider i er en virkelig bokhandel i Notting Hill. 

Nærmeste undergrunnsstasjon er Notting Hill Gate.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Notting Hill (andre betydninger)

**Notting Hill** kan vise til:

*Notting Hill; sted i Kensington and Chelsea i London, England
**[[Notting Hill (film)|Notting Hill]]*; film med navn etter Notting Hill, London
*Notting Hill, Victoria; sted i Melbourne, Australia