open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Norske tog

**Norske tog AS** er et norsk statseid selskap opprettet for å tilby utleie av rullende materiell for persontrafikkoperatører på norske jernbanespor. Selskapet eies av Samferdselsdepartementet. Høsten 2016 overtok selskapet det meste av NSBs rullende materiell.

Utover utleie av eksisterende materiell skal Norske tog sørge for kravspesifisering og anskaffelse av nytt materiell, i tillegg til å tilby kompetanse på eldre materiell der produsenten ikke lenger eksisterer.

## Ledelse

### Daglig leder
Per 2025 er Øystein Risan administrerende direktør i Norske tog AS.

### Styreleder

* 2018–2023: Annette Malm Justad
* 2023–: Jan Morten Ertsaas

## Historie
Selskapet ble etablert av NSB den 16. juni 2016 under det midlertidige navnet Materiellselskapet AS som en del av forberedelsene for omstruktureringen av jernbanesektoren i forbindelse med Solberg-regjeringens jernbanereform. 15. oktober ble selskapet operativt da det overtok det rullende materiellet fra morselskapet NSB. Materiell som ikke ble overført inkluderer det som brukes på Flåmsbana, da trafikken der er unntatt fra konkurranseutsetting ut 2027, og det materiellet som ble disponert av *Berging og beredskap jernbane*, som i stedet skal overføres til Bane NOR. NSB (som i 2019 skiftet navn til Vy) leide per oktober 2016 togene for en fast månedspris.

Den 1. september 2016 etablerte Samferdselsdepartementet eierselskapet Togmateriell AS, som den 1. april 2017 overtok eierskapet over selskapet. Materiellselskapet skiftet samtidig offisielt navn til Norske tog AS, som er det endelige navnet. Domenet *norsketog.no* tilhørte tidligere PH Norge AS, men ble kjøpt fra dem i denne forbindelse.Materiellselskapet søkte 21. februar 2017 om å få tildelt «NOR» som sin innehavermerking (VKM), og fikk godkjennelse av Den europeiske unions jernbanebyrå (ERA) den 27. februar. Merkingen er gyldig fra 1. mars. Dette betyr at det rullende materiellet blir merket «N-NOR» i forbindelse med europeisk kjøretøynummer (EVN).

## Materiell

Norske tog AS har 291 motorvognsett, 132 personvogner og 20 lokomotiver. Følgende materiell ble overført fra NSB den 15. oktober 2016 eller er anskaffet senere. Antallet på enkelte typer kan være upresist på grunn av utrangeringer og nyleveringer. I 2025 overtok Norske Tog alt togmateriell som tilhørte Flytoget. Dette var type 71 og type 78.

### Nyere innkjøpt materiell

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Bygutt i sørsame-fjell

***Bygutt i sørsame-fjell*** er en barnebok fra 1982 av Kirsti Birkeland. Omslaget er illustrert av Gunnar Tenggren.

## Handling
Boken handler om tiåringen Jarle. Familien hans drar tilbake til byen etter å ha tilbragt sommerferien i en sør-samisk bygd, mens Jarle får bli igjen noen uker i sameleiren på Bjørkeneset (sørsamisk: Såekie-njuana) for å være med på reindriften.

Boken inneholder også den samiske vuggesangen «Onne maana» med tekst og melodi av Ella Holm Bull. Bakerst i boken er det også en ordliste med «(n)oen ord fra det sør-samiske språket».

## Referanser
Fille-Frans og følget hans

***Fille-Frans og følget hans*** er en barnebok fra 1985 av Kirsti Birkeland. Boken er illustrert av Kaja Finne.

## Handling
Boken er en gjenfortelling av livet til Frans av Assisi.

## Referanser
Wolfgang Staudte

**Wolfgang Staudte** (1906–1984) var en tysk filmregissør, manusforfatter og skuespiller.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Wolfgang Staudte var sønn av skuespillerparet Fritz Staudte og Mathilde Firmans og vokste opp i Berlin. Etter avsluttet skolegang begynte han i 1923 en lærlingsutdannelse som bilmekaniker og tok eksamen etter toårige ingeniørstudier ved Ingenieur-Akademie Oldenburg med en toårs praksis på Mercedes-Benz og Hansa-verk.

### Filmkarriere
Staudtes karrier som regissør begynte på 1930-tallet da han i 1935 laget reklamefilmer og, som en «ildprøve» for unge talenter, laget fire studiofilmer for det halvstatlige Tobis Filmkunst GmbH i 1941. Dessuten arbeidet han som en skuespiller i, blant annet, Veit Harlans propagandafilm *[[Jud Süss (tysk film)|Jud Süß]]* (1940). 

Hans første lange spillefilm *[[Akrobat schö-ö-ö-n]]* inscenerte han i 1942/1943. I 1944 ble Staudtes film *[[Der Mann, dem man den Namen stahl]]* forbudt, av ukjente grunner. Deretter tapte han sitt fritak fra soldattjeneste. Det var først etter intervensjon fra intendanten for Schiller-Theater i Berlin, Heinrich George, som insisterte på at Staudte måtte få redigere hans film *[[Das Mädchen Juanita]]*, at en kommandering til fronten ble forhindret mot slutten av 1944.

Staudtes viktigste arbeide kom ti år etter andre verdenskrig, da han arbeidet med DEFA i Øst-Tyskland. Tyngdepunktet i hans arbeide var å løfte frem grensene for tysk nasjonal stolthet. Hans arbeide i antinazistiske filmer, som *[[Morderne er blandt oss]]* (1946), var også en personlig bearbeidelse av hans filmkarriere under nazistene (for han hadde spilt i den antisemittiske filmen *Jud Süß*).

Etter 1956 arbeidet han i Vest-Tyskland. På 1970-tallet ble hans arbeide ikke lengre betraktet som særlig  moderne. Han gikk over til fjernsyn, og arbeidet på programserier som *[[Der Kommissar]]* og *[[Tatort]]*.

## Filmografi i utvalg
### Som regissør
*1946 : *Morderne er blandt oss* («Die Mörder sind unter uns»)
*1949 : *Rotation*
*1951 : *[[Keiserens undersått]]* («Der Untertan»)
*1953 : *Sultanens kurer*  («Die Geschichte vom kleinen Muck»)
*1955 : *Ciske - Et barn trenger kjærlighet* («Ciske de Rat»)
*1957 : *Flukten fra fremmedlegionen*
*1957 : *Rose Bernd*
*1960 : *Det siste vitne* («Der letzte Zeuge»)
*1960 : *Livets karusell* («Kirmes»)
*1964 : *En herrereise* («Herrenpartie»)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Kom skal vi dikte ei grend og en gård

***Kom skal vi dikte ei grend og en gård*** er en barnebok fra 1980 av Kirsti Birkeland. Boken er illustrert av Valborg Sirnes.

Boken er bygget opp i bolker av korte fortellinger. Hver bolk har navn etter en ukedag. Forfatteren innleder boken med et brev til leseren, der hun forteller at boken startet som en serie brev til en liten pike som het Astrid. Astrid kunne ikke lese selv, derfor var brevene ment som høytlesning gjennom en uke da Astrid lå på sykehus. Bakerst i boken er det en liste over sanger og boktitler som inngår i bokens fortellinger, og en ordliste der «vanskelige ord» forklares.

## Referanser
Staloer tror at månen er et bål

***Staloer tror at månen er et bål - 25 sørsamiske eventyr gjenfortalt av [[Kirsti Birkeland]]*** er en eventyrsamling utgitt i 1986. Boken er illustrert av Alfhild Vekterli.

Eventyrene i boken er inndelt i tre bolker, med følgende overskrifter:
* Hvordan kan det ha seg... *(Tilblivelses-eventyr)*
* Den gode er alltid rik *(Samkvem med andre-verdenen)*
* Det går på livet løs *([[Stallo|Stalo]]-eventyr)*
Bakerst i boken er det en avsluttende bolk som inneholder et kart over de sørsamiske områdene, forklaring om eventyrenes stilling i den sørsamiske kulturen, beskrivelse av hovedpersonene i de sørsamiske eventyrene, takk til støttespillere og bidragsytere, litteraturliste og kildeliste.

## Referanser
Ved kilden

***Ved kilden*** er en samling dikt og noveller av Kirsti Birkeland. Boken ble utgitt i 1993 og er illustrert av Ingrid Jangaard Ousland.

Bokens dikt og fortellinger tar utgangspunkt i den sørsamiske kulturen. Bakerst i boken er det en ordliste over sørsamiske ord og begreper.

## Referanser
80 cm jernbanekanon

**80&nbsp;cm [[jernbanekanon]]** (tysk: *80 cm Kanone (Eisenbahn)*) var med sine 1350&nbsp;tonn den største kanonen som noensinne er blitt bygget. Kun to kanoner, *Dora* og *Schwerer&nbsp;Gustav*, ble bygget.

## Bakgrunn
I 1934 fikk Krupp i oppdrag å konstruere en kanon som kunne slå ut fortene i Maginotlinjen. For å klare det måtte kanonen kunne slå gjennom 7&nbsp;meter armert betong eller én meter stålpanser fra en avstand som var større enn det franske artilleriets rekkevidde. Doktor Erich Müller regnet ut at det skulle kreves et prosjektil på ca.&nbsp;7&nbsp;tonn, omtrent 80&nbsp;cm i diameter og avfyrt fra et 30&nbsp;meter langt ildrør. En slik kanon ville veie minst 1&nbsp;000&nbsp;tonn og være betydelig større enn noen kanon som var blitt bygget tidligere. Etter at Adolf Hitler personlig interesserte seg for prosjektet i 1936 tok utviklingen fart og i 1937 begynte man å bygge den første kanonen.

## Design
For å bære denne veldige konstruksjonen ville det være nødvendig med en lavett som var betydelig bredere enn hva som kunne transporteres på en normalsporet jernbane. Løsningen ble en lavett som gikk på dobbeltspor og som hadde ikke mindre enn 40&nbsp;aksler for å fordele den enorme tyngden. Hele stykket kunne demonteres for å fraktes i deler på enkeltspor. Å montere kanonen tok 54&nbsp;timer og krevde tre parallelle spor. Tiden inkluderte ikke de tre til seks ukene det tok å bygge sporene og den kranen på 110&nbsp;tonn over sporene som trengtes for monteringen.

Da kanonen var ferdigbygget ble den rullet inn på den kilometerlange, buede banen som skulle brukes for avfyring. Kanonen ble trukket av to synkroniserte D311 diesellok på 690&nbsp;kW hver. Ammunisjonen ble rullet frem på jernbanevogner og kunne løftes opp på ladebordet av de kranene som fantes bakentil på lavetten.

## Bruk
Kanonene ble klare for sent til å settes inn mot Maginotlinjen, men *Dora* kom til anvendelse under beleiringen av Sevastopol i juni 1942 der den ble satt inn mot sovjetiske kystbefestninger. Sin mest spektakulære innsats gjorde den mot ammunisjonslageret *Hvite klippe*. Ammunisjonen ble lagret i et fjellrom 30&nbsp;meter under havbunnen og ble beskyttet av et tak av 10&nbsp;meter tykk betong. Etter ni avfyrte granater var lageret slått ut.

Etter beleiringen av Sevastopol ble kanonen transportert til prøveskytefeltet i Rügenwalde der den andre kanonen *Schwerer Gustav* var under utprøvning. De to kanonene kom aldri mer til anvendelse og ble sprengt 14. april 1945 ca. 50&nbsp;kilometer sørøst for Chemnitz, fordi man ville hindre at de skulle falle i sovjetiske hender.

## Referanser


## Litteratur
* 80 cm-KANONE (WH) – Das "Dora Gerät" Geschütze der Deutschen Reichsbahn
* Marc Romanych, Marin Rupp; *World War II German Super-Heavy siege guns* Osprey Publishing 2020 ISBN 978-1-4728-3717-2

## Eksterne lenker
*
Foreningen av solen og månen

**Foreningen av solen og månen** (tibetansk: ཉི་ཟླ་ཁ་སྦྱོར; THL: *nyi da khajor*; wylie: *nyi zla kha sbyor*; rekonstruert sanskrit: *mahā-sūrya-candra-cumba*; devanagari: महा सूर्य चन्द्र चुम्ब​​​​) er en tantrisk tekst innenfor tibetansk buddhisme. Teksten er en av de 17 tantraer som utgjør den fjerde og siste seksjon av menngagdé. Menngagdé er den tredje og mest avanserte delen av dzogchen, som igjen er en av tre inndelinger av de indre tantraer i den tibetanske tekstsamlingen Nyingma Gyubum. Nyingma er den eldste av de fire retninger i tibetansk buddhisme.

## Eksterne lenker
*Nyi ma dang zla ba kha sbyor ba chen po gsang ba'i rgyud (@ Wikisource i Wylie)
*ཉི་མ་དང་ཟླ་བ་ཁ་སྦྱོར་བ་ཆེན་པོ་གསང་བའི་རྒྱུད @ Wikisource (iibetansk Unicode)
Mellet

***Mellet*** er en barnebok fra 1992 av Inga Ravna Eira, med illustrasjoner av Iver Jåks. Boken kom på norsk i 1992 under samme tittel; oversettelsen var ved Inger Seierstad.

Boken handler om en aktiv liten gutt som heter Mellet. Mellet har en bror og to søstre. I vinterhalvåret bor familien i hus i ei lita bygd, men i sommerhalvåret flytter de til sommerplassen der de bor i telt og passer reinflokken sin.

## Referanser
John Ash

**John Sidney Ash** (født 26. mai 1925 i Gosforth i Northumberland, død 2014) var en britisk ornitolog. Han var spesielt interessert i fuglefaunaen på Afrikas horn, spesielt i Somalia, Eritrea og Etiopia.

I 1945 mottok han sin bachelor of science fra University of Durham. I 1948 mottok han D.I.C. (Diploma of Imperial College) fra Imperial College London, og i 1952 fikk han doktorgraden sin derfra. Han var medforfatter av to felthåndbøker: *The Birds of Somalia* (med John E. Miskell) i 1998 og *Birds of Ethiopia and Eritrea* (med John Atkins) i 2009.

Ash oppdaget flere nye fuglegrupper, blant annet *Serinus ankoberensis*, *Turdoides squamulata carolinae*, oppkalt etter datteren hans Caroline, *Hippolais pallida alulensis* (en underart av bleksangeren),* Acrocephalus baeticatus avicenniae*, strandlerken (engelsk: Ash's lark), som ble oppkalt etter han av Peter Colston i 1982, og *Ploceus victoriae*, som nå anses som en hybrid mellom *Ploceus melanocephalus* og *Ploceus castanops*.

## Bibliografi
* *The Birds of Somalia* (med John E. Miskell) 1998
* *Birds of Ethiopia and Eritrea* (med John Atkins) i 2009

## Referanser
4. serierunde i Eliteserien 2017

**4. serierunde i [[Eliteserien 2017]]** ble spilt mandag 17. april.








## Kampfakta
**Mandag 17. april 2017**









## Referanser
Svartskjerm

En **svartskjerm** er en feilmelding som dukker opp i noen operativsystemer etter en kritisk systemfeil. Feilmeldingen kan være tom hvis systemet ikke klarer å laste den.

## Svartskjerm i MS-Dos og Windows
MS-DOS, Windows 95, Windows 98, Windows 2000, Windows ME, Windows XP, Windows Vista, Windows 7, Windows 8 og Windows 10 viser en svartskjerm hvis operativsystemet ikke klarer å starte opp. Dette skjer vanligvis fordi en eller flere kritiske filer mangler. Dette kan også skje hvis brukeren skrur på filkomprimering på alle filer, og systemet faktisk komprimerer alle filer, siden dette vil komprimere kritiske systemfiler som systemet trenger for å dekomprimere filene. Som oftest må brukeren reinstallere Windows, eventuelt erstatte de kritiske systemfilene som trengs. Siden feilmeldingen som oftest ikke viser hvilke filer som mangler, er dette som oftest ikke praktisk mulig.

Windows 8 erstattet blåskjermen med en svartskjerm i tidlige versjoner.

## Referanser
Klagetavlen til Ea-nasir

**Klagetavlen til Ea-nasir** er en leiretavle som nå tilhører British Museum. På den er det skrevet et klagebrev til en handelsmann kalt Ea-nasir fra en kunde kalt Nanni. Den er ansett som den eldste klagen som er nedskrevet.

Ea-nasir reiste til Persiabukten for å kjøpe kobber og selge det i Mesopotamia. I forbindelse med klagetavlen, hadde han blitt enig med Nanni om å selge han kobberbarrer. Nanni sendte tjeneren sin med penger for å fullføre handelen med Ea-nasir. Kobberet var av lav kvalitet og var ikke akseptabelt. På grunn av dette skrev Nanni et brev på en leiretavle med kileskrift til Ea-nasir. På tavlen står det skrevet en klage til Ea-nasir om at kobberet var av feil kvalitet, i tillegg til problemer med en annen leveranse. Han klagde også på at tjeneren han sendte for å fullføre handelen var blitt behandlet uhøflig. Han skrev også at han ikke aksepterte kobberet på tross av at han allerede hadde betalt.

Tavlen ble skrevet rundt 1750 f.Kr. British Museum fikk tak i den i 1953. Den ble opprinnelig funnet i Ur.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Bilder av tavlen fra alle sider
Den lynraske lampen

**Den lynraske lampen** (tibetansk: སྒྲོན་མ་འབར་བ; THL: *drönma barwa*; wylie: *sgron ma 'bar ba*; rekonstruert sanskrit: *āloka-jvala*; devanagari: आलोक ज्वल​​​) er en tantrisk tekst innenfor tibetansk buddhisme. Teksten er en av de 17 tantraer som utgjør den fjerde og siste seksjon av menngagdé. Menngagdé er den tredje og mest avanserte delen av dzogchen, som igjen er en av tre inndelinger av de indre tantraer i den tibetanske tekstsamlingen Nyingma Gyubum. Nyingma er den eldste av de fire retninger i tibetansk buddhisme.

## Eksterne lenker
*gser gyi me tog mdzes pa rin po che sgron ma 'bar ba'i rgyud @ Wikisource i Wylie
*གསེར་གྱི་མེ་ཏོག་མཛེས་པ་རིན་པོ་ཆེ་སྒྲོན་མ་འབར་བའི་རྒྱུད @ Wikisource i Uchen (tibetansk skrift), Unicode
Cotycuara

* Se Systematisk inndeling

***Cotycuara*** er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
Middelsstore, avlange, matt mørkbrune trebukker med lys sidestripe. Antennene er omtrent så lange som kroppen, pronotum er trapesformet, dekkvingene jevnbrede.

## Utbredelse
Artene er bare kjent fra Costa Rica og Panama.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
******* Stammen Hemilophini J. Thomson, 1868
******** Slekten *Cotycuara* Galileo & Martins, 2004
********* *[[Cotycuara albomarginata]]* Galileo & Martins, 2004
********* *[[Cotycuara crinita]]* Galileo & Martins, 2005
********* *[[Cotycuara villosa]]* Martins & Galileo, 2011
********* *[[Cotycuara viridis]]* Galileo & Martins, 2005

## Kilder
* Liste over slektene
* Katalog med utbredelsesdata 

## Eksterne lenker
* Bildegalleri 
* 
*
Europavei 6 (Hedmark)

:*Artikkelen er erstattet av [[Europavei 6 (Innlandet)]]*

**Europavei 6 i Hedmark** går mellom den tidligere fylkesgrensen mot Oppland på Mjøsbrua i Ringsaker, og Budalsbekken fylkesgrense mot Akershus i Stange.

## Historikk
Dagens europavei 6 hadde opprinnelig betegnelsen riksvei 50. Veien ble opprettet 1. juni 1965 da den ble forlenget fra grensen mot Sverige ved Svinesund til Stjørdalshalsen i Trøndelag. Før Mjøsbrua ble tatt i bruk 1985 gikk traséen mellom Lillehammer og Moelv imidlertid langs østsida av Mjøsa, idag fylkesvei 213, slik at den passerte fylkesgrensen øst for Bårdseng i Ringsaker.

## Prosjekter
Kolomoen–Moelv er en strekning på 43 kilometer, og E6 har vekselsvis to og tre felt. Statens vegvesen planlegger å utvide strekningen til en firefelts veg med midtdeler. Det er utarbeidet kommunedelplaner for strekningen. Anleggsstart tidligst etter 2018. Mellom Biri og Moelv er det strekning på 2&nbsp;km, inkludert Mjøsbrua. Ringsaker og Gjøvik kommuner arbeider (i 2015) med planer for området. Strekningen kan komme med i revisjon av nasjonal transportplan 2018–2027.

## Kommuner og knutepunkter
*Fortsetter som [[europavei 6 (Oppland)]]*
### 
 Tretten – Kolomoen 103 km

*Fortsetter som [[europavei 6 (Akershus)]]*

## Referanser
Cubilioides

* Se Systematisk inndeling

***Cubilioides*** er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
En liten, bred og tettbygd, kontrastrikt farget trebukk. Antennene, beina, sidene på hodet og pronotum, "skuldrene" på dekkvingene, store midtflekker på hode og pronotum, og to par flekker på dekkvingene er svarte. Ellers er grunnfargen for det meste lyst beige-brun, men med oransje felter foran på pronotum og dekkvingene og langs den fremre delen av dekkvingene søm. Antennene er noe kortere enn kroppen. Pronotum er trapesformet uten tenner på sidene, dekkvingene nokså jevnbrede med markerte "skuldre".

## Levevis
Disse billene har larver som lever i død ved.

## Utbredelse
Arten lever i Etiopia.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
******* Stammen Pteropliini Thomson, 1860 
******** Slekten *Cubilioides* Breuning, 1940
********* *[[Cubilioides singularis]]* Breuning, 1940

## Kilder
* Liste over slektene
* Katalog over gruppen

## Eksterne lenker
* Bilder av artene 
* 
*
NOU 2017: 4, Delingsøkonomiutvalget

**NOU 2017: 4  «Delingsøkonomien  &ndash; muligheter og utfordringer»** er en norsk offentlig utredning (NOU) fra et utvalg som ble oppnevnt ved kongelig resolusjon 4. mars 2016 og som avga sin innstilling til Finansdepartementet 6. februar 2017. Utvalget ble ledet av professor Tommy Staahl Gabrielsen og ble referert til som **«Delingsøkonomiutvalget»**.

## Noen sentrale vurderinger fra flertallet i utvalget

### Begrepet «delingsøkonomi»

«Delingsøkonomi» er en fellesbetegnelse på økonomiske transaksjoner, hovedsakelig mellom privatpersoner, som formidles via en digital plattform. Ettersom betaling ofte inngår, gjorde utvalget det klart at «deling» ikke må tolkes bokstavelig.  Lederen for utvalget, Tommy Staahl Gabrielsen, presiserte at de kunne ha omtalt det som «formidlingsøkonomi», men la til at han kunne vanskelig se at hvilken merkelapp som blir satt på dette, skulle ha noen som helst betydning.

### Potensielle samfunnsøkonomiske gevinster
Utvalget mener «delingsøkonomien» åpner for økt verdiskaping ved at kapital og arbeidskraft kan allokeres mer effektivt.  Kapitalgjenstander som står ubenyttet deler av tiden, slik som husholdningenes biler (transport), hytter og hus (overnatting), kan ved hjelp av digitale plattformer bli utnyttet bedre. Dersom kapitalgjenstander utnyttes bedre, kan behovet for å eie for eksempel privatbiler reduseres.  Arbeidskraft kan også bli formidlet bedre og mer effektivt ved hjelp av digitale plattformer. Særlig er dette knyttet til småjobber («*gigs*» eller vikarstillinger). Ny teknologi gjør det i større grad mulig å tilby arbeidskraft når og hvor husholdningene måtte finne det ønskelig.

## Referanser
Tuberothelais

* Se Systematisk inndeling

***Tuberothelais*** er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
En middelsstor, avlang trebukk, rødbrun med gule tegninger. Antennene er kortere enn kroppen. Pronotum er sekskantet med en tann midt på hver sidekant, med to store, gule flekker i midten. Dekkvingene er jevnbrede, tilspisset bakerst, med et mønster av gule streker.

## Levevis
Larvene lever i død ved.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Australia.

## Systematisk inndeling
Slekten blir noen ganger slått sammen med *[[Temnosternus]]*.

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
******* Stammen Apodasyini Lacordaire, 1872, Tmesisternini eller Desmiphorini
******** Slekten *Tuberothelais* Breuning, 1963
********* *[[Tuberothelais flavolineata]]* Breuning, 1963

## Kilder
* Katalog med utbredelsesdata 
* Bilde av arten 
* Liste over Desmiphorini

## Eksterne lenker
*
Śrī Siṃha

**Śrī Siṃha** (sanskrit; devanagari: श्री षिंह​; tibetansk: ཤྲི་སིང་ཧ; wylie: *shri sing ha*), bedre kjent under navnet **Sri Singha**, var en indisk buddhistmunk som levde i det 8. århundre. Han var elev av Mañjuśrīmitra og læreren til Vimalamitra, og en sentral skikkelse innenfor utbredelsen av dzogchen.

## Eksterne lenker
*Early treasure masters of the Great Perfection
*Shri Singha ved RangjungYesheWiki
Channel Express

**Channel Express (Air Services) Limited** var et britisk flyselskap med hovedkontor på Bournemouth internasjonale lufthavn i Christchurch, Dorset, i nærheten av Bournemouth. Det opererte ruter fra Bournemouth til Kanaløyene og nattlige fraktflyvninger til Europa og over hele Storbritannia for Royal Mail og andre klienter. Det utførte oppdrag på kort varsel, og ad hoc-charter i hele Europa, Midtøsten og Nord-Afrika, samt Wet lease (utleie av fly med besetning) til store ruteselskaper. Hovedbasen lå på Bournemouth internasjonale lufthavn (BOH).

I januar 2006 skiftet selskapet navn Jet2, senere et kjent lavpris flyselskap.

## Historie
Flyselskapet ble etablert i januar 1978, og startet sin virksomhet i 1978. Det startet med daglige flyvninger til Channel Islands under navnet Air Express-Air Services med Handley Page Dart Herald. Etter å ha sikret seg kontrakt fra Royal Mail tidlig på 1980-tallet tok flyselskapet navnet Channel Express i 1983. I 2002 etablerte Channel Express sitt lavprisselskap  Jet2, et navn det tok i bruk i januar 2006.

## Flåten
I 2005 bestod Channel, Express flåte av:
* 3 Fokker F-27
* 6 Airbus A300
* 17 Boeing 737
* 2 Boeing 757
* 5 Lockheed L-188 Electra

## Destinasjoner
; Belgia
* Brussels - Brussel lufthavn
; Tsjekkia
* Praha - Václav Havel lufthavn
; Danmark
* København - Københavns lufthavn
; Finland
* Helsingfors - Helsingfors-Vanda lufthavn
; Frankrike
* Nice - Côte d'Azur internasjonale lufthavn
* Paris - Charles de Gaulle internasjonale lufthavn
* Toulouse - Toulouse-Blagnac lufthavn
; Tyskland
* Köln - Køln/Bonn Airport
; Guernsey
* Guernsey - Guernsey Airport
; Irland
* Dublin - Dublin lufthavn
* Waterford - Waterford Airport
; Italia
* Milan - Malpensa lufthavn
* Napoli - Napoli internasjonale lufthavn
* Roma - Leonardo da Vinci internasjonale lufthavn
; Jersey
* Jersey - Jersey Airport
; Kosovo
* Priština - Priština internasjonale lufthavn
; Malta
* Luqa - Malta internasjonale lufthavn
; Nederland
* Amsterdam - Schiphol lufthavn
; Polen
* Warsaw - Frédéric Chopin lufthavn Warszawa-Okęcie
; Portugal
* Funchal - Madeira lufthavn
* Lisboa - Lisboa Portela lufthavn
; Spania
* Barcelona - Barcelona internasjonale lufthavn
* Palma de Mallorca - Son Sant Joan lufthavn
* Murcia - Murcia–San Javier Airport
; Storbritannia
* Aberdeen - Aberdeen lufthavn, Dyce
* Bournemouth - Bournemouth (Base)
* London - London Gatwick lufthavn
* London - London Stansted lufthavn
* Manchester - Manchester lufthavn

## Referanser


## Eksterne lenker
* Jet2.com Begrenset
* Kanal Express Flåten Detaljer
Spinopterolophia

* Se Systematisk inndeling

***Spinopterolophia*** er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.

## Utseende
En middelsstor, nokså kraftig, matt brunlig trebukk. Antennene er noe kortere enn kroppen. Pronotum har rundede sider med en spiss tann nær bakhjørnet, er hvelvet og svært tett og kraftig punktert. Dekkvingene er nesten jevnbrede, med dype lengdefurer (nedsenkede punktrader). Beina er nokså korte og kraftige.

## Levevis
Larvene lever i død ved.

## Utbredelse
Arten er utbredt på Sumatra.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
******* Stammen Acanthocinini
******** Slekten *Spinopterolophia* Breuning, 1965
********* *[[Spinopterolophia pterolophioides]]* Breuning, 1965

## Kilder
* Liste over slektene 

## Eksterne lenker
* 
* Bildegalleri
Europavei 6 (Oppland)

:*Artikkelen er erstattet av [[Europavei 6 (Innlandet)]]*

**Europavei 6 i Oppland** går mellom fylkesgrensen mot Trøndelag ved Svone nord for Hjerkinn i Dovre, og den tidligere fylkesgrensen mot Hedmark på Mjøsbrua i Gjøvik.

## Historikk
Dagens europavei 6 hadde opprinnelig betegnelsen riksvei 50. Veien ble opprettet 1. juni 1965 da den ble forlenget fra grensen mot Sverige ved Svinesund til Stjørdalshalsen i Trøndelag. Før Mjøsbrua ble tatt i bruk 1985 gikk traséen mellom Lillehammer og Moelv imidlertid langs østsida av Mjøsa, idag fylkesvei 213. Riksvei 4 gikk langs vestsida der E6 går i dag. 

Strekningen Øyer–Tretten ble oppgradert til motortrafikkvei med forbikjøringsstrekninger i 2012, og Øyertunnelen ble tatt i bruk.

Strekningen Frya–Vinstra: Veien ble lagt i tunnel under Hundorp og ble flyttet til vestsiden av Lågen utenom tettstedene Harpefoss og Vinstra, midtrekkverk og forbikjøringsstrekninger, påbegynt 2013, ferdig 2016.

På strekningen Vingrom–Biri ble veien i 2014–2015 utvidet med forbikjøringsfelt, og det ble satt opp midtrekkverk. Utvidelsen skal etter planen inngå i en fremtidig firefeltsvei Biri–Lillehammer.

Strekningen Vinstra–Sjoa: Veien ble lagt utenom Kvam inkludert en ny tunnel gjennom Teigkampen på vestsiden, midtrekkverk og forbikjøringsstrekninger, påbegynt 2014, ferdig 2016.

## Prosjekter

Gjennom Gudbrandsdalen mellom Lillehammer og Otta har E6 blitt oppgradert eller er under oppgradering på flere delstrekninger.
* Fåvang–Elstad: Utvidelse og høyere standard planlegges (midtrekkverk og forbikjøringsstrekninger)
* Mellom Elstad (rett sør for Ringebu) og Frya planlegges ny trase utenom Ringebu sentrum, mulig anleggsstart i 2017.

Samlet kostnad for oppgraderingene Elstad/Ringebu til Otta (totalt 56&nbsp;km) blir på omkring 7 milliarder kroner. På strekning Frya-Sjoa økes dimensjonene på veibane og kulverter for å ta høyde for fremtidig flom.

## Kommuner og knutepunkter
*Fortsetter som [[europavei 6 (Trøndelag)]]*
### 

*Fortsetter som [[europavei 6 (Hedmark)]]*

## Referanser
SimCity (videospill fra 2013)

***SimCity*** er et bybyggings- og planleggingsspill utviklet av Maxis, et underselskap til Electronic Arts. Det ble gitt ut til Microsoft Windows i mars 2013. Det er det første større spillet sluppet ut i *[[SimCity]]*-serien siden *[[SimCity 4]]*, som ble sluppet ut et tiår før. En OS X-versjon ble sluppet ut i august 2013.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Helipad

En **helipad** er et landingsområde eller plattform for helikoptre.

Mens helikoptre er istand til å operere på relativt flate overflater, er en tydelig merket helipad uten hindringer et trygt alternativ.
Helikopterplasser og helikopterdekk som benyttes til passasjerflyging er vanligvis bygd og drevet i samsvar med myndighetenes krav. Disse kravene er basert på ICAOs internasjonale standarder i  ICAO Annex 14 Part 2.

Større helipads, egnet for helikoptre og andre vertikal take-off og landing fly, kalles *vertiports* Et eksempel er Vertiport Chicago, som ble åpnet i 2015.

## Bruk

Helipads kan være plassert på en heliport eller en flyplass hvor drivstoff, lufttrafikk kontroll og service av utstyr for fly er tilgjengelig.

De fleste helipads ligger helst utenfor befolkede områder på grunn av støy, vind, og kostnadsbegrensninger. Ekelte  skyskrapere har en helipad på sine tak i for air taxi tjenester. Noen basis helipads er bygget på høye bygninger for evakuering i tilfelle av en stor brann. Store politiavdelinger har sin egen helipad på heliports som base for politiets helikoptre.

Store skip og oljeplattformer har vanligvis en helipad for bruk i en nødsituasjon og for avløsing av mannskaper. De kalles vanligvis «helikopterdekk»eller «helodeck»

Helipads finnes også på sykehus hvor de brukes for evakuering eller luftambulanse og overføringer av pasienter til traumesentra eller mottak av pasienter fra fjerntliggende områder uten lokale sykehus eller utstyr i stand til å gi den nødvendige akuttbehandling. I tettsteder er disse plattformer vanligvis plassert på sykehusets tak.

Helipads på tak har noen ganger et skilt med er stort to-sifret tall som representerer vektgrense (i tonn) for plattformen. I tillegg kan et annet tall vise den maksimale rotordiameter i fot.

## Konstruksjon
Helipads er vanligvis bygget av betong, og er markert med en sirkel og/eller bokstaven **H**, som synlig fra luften

Verdens høyeste helipad, ligger i India, på Siachen-breen i en høyde av 6&nbsp;400 moh.

Verdens største heliport ligger i Morgan City, Louisiana med 46 helipads som brukes for det meste til å støtte offshore olje-plattformer i Mexicogulfen.

## Galleri

File:Sun America Building Helipad.jpg|Helipad på toppen av SunAmerica Center i Century City, California, USA
File:Uni hosp coventry air ambulance 12l07.JPG|Den viktigste helipad på universitetssykehuset i Coventry i England
File:Oryx helicopter.jpg|Et helikopter lander på et helikopterdekk på fartøyet «Swift»
File:4303031141 4b89069e29 bHelicoptère.jpg|Flytende helipads på hospitalskipet USS «Haven» (AH-12) venter på helikoptre med sårde i Korea-Krigen.
File:Bitexco Financial Tower Helipad.jpg|Bitexco Finanscial Tower Helipad, Ho Chi Minh, Vietnam
File:USS San Antonio flight deck.jpg|Helipads på flight deck av USS San Antonio


## Referanser


## Bibliografi
* de Voogt, A. J. *Helidrome Architecture* Rotterdam: (2007) 
* ICAO 1995. *Heliport manual*. Montreal, Canada: ICAO Publikasjoner.
Polyeuktos av Konstantinopel

**Polyeuktos** (gresk:  Πολύευκτος, død 5. februar 970 i Konstantinopel) var patriark av Konstantinopel (956–970). For sitt strålende intellekt, sin trosiver og sine talegaver fikk han tilnavnet «en annen khrysostomos».

Han venereres som hellig i den ortodokse kirke, med minnedag 5. februar.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Polyeuktos var en vanlig og enkel munk til han ble utvalgt til høyt embede. 

### Patriark
Den 3. april 956 ble han utnevnt til patriark av Konstantinopel. Han etterfulgte den keiserlige fyrste Teokylakt Lekapenos, som var beryktet som eksentrisk og korrupt, som hadde dødd etter et fall fra sin hest.  

Polyeuktos kritiserte keiser Konstantin VII Porphyrogennetos offentlig, til tross for at det var nettopp denne keiser som hadde gitt ham hans høye kirkelige embede. Han begynte med å sette spørsmålstegn ved gyldighetene til Konstantins foreldres ekteskap, og gikk så langt som å gjenopprette patriark Euthymius' navn og rykte, den patriark som i sin tid hadde kraftig motsatt seg dette ekteskap.

I 957 ble den russiske prinsesse Olga av Kyiv som første fyrstinne av Kyiv døpt i Konstantinopel.

I 958 eleverte han biskop Petrus av Otranto sør på den italienske halvøy (958) til rang av metropolitanerkebiskop, med den forpliktelse å etablere den greske liturgiske ritus i hele denne kirkeprovinsen. Den latilske ritus ble imidlertid senere innført der etter at normannerne hadde erobret området, skjønt den greske ritus klarte seg i en rekke mindre byer i erkebispedømmet og i dets suffraganseter helt frem til 1500-tallet.

Den 16. august 963 kronet Polyeuktos Nikephoros II til keiser. Hans ekteskapsinngåelse med Theophanou am 20. september samme år avviste patriarken imidlertid av kirkerettslige grunner, og ekskommuniserte keiseren for ett år. Nikeforos' første hustru hadde vært død i flere år da han giftet seg med Theophano, men det var en nokså utbredt oppfatning i den østlige kristenhet på denne tid, særlig på 900-tallet, at enkemenns gjengifte ikke skulle aksepteres. 

Han vegret seg også mot å krone Johannes Tzimiskes til ny bysantinsk keiser, inntil Theophanou var blitt forvist fra det keiserlige palass og de som hadde myrdet keiser Nikephoros var blitt straffet. Så døde han den 5. februar 970.

## Kilder
* Johannes Skylitzes, Krønike, i: Hans Thumb (utg.): *ioannis Scylitzae Synopsis historiarum*, Berlin, de Gruyter, 1973 (gresk originaltekst)

## Referanser


## Litteratur
* Gustave Schlumberger: *Un empereur byzantin au dixième siècle: Nicèphore Photas.* Paris 1923
Leisure International Airways

**Leisure International Airways** var et britisk charterselskap som ble etablert i 1987 og startet sin drift i 1993. Selskapet opphørte driften i 1999.

## Historie

Flyselskapet ble etablert i oktober 1988 som Air UK Leisure- charteravdelingen i AirUK. De opererte Boeing 737-200 fly. Den første flyvningen for AirUK Leisure gikk fra London til Faro. Senere i oktober 1989 ble 737-200 pensjonert og erstattet med 737-400. I 1993 ble to Boeing 767-300 bredbukfly leiet fra ut Unijet. På begynnelsen av 1990-tallet ble tre Airbus A320 erstattet med 737-400. Senere i 1996 ble Air UK Leisure solgt til Unijet. Flyselskapet ble omdøpt til Leisure International Airways og flyttet sin hovedbase til London Gatwick. Samme år fikk selskapet en A320 og tre A321 ble bestilt for levering året etter.  En Boeing 757 ble solgt til Canada 3000 i desember. I 1998 ble Leisure International kjøpt av Air 2000 og flyene operert av dem.

## Flåten
* Airbus A320
* Airbus A321
* Boeing 767-300

## Referanser
VM i ishockey for menn 2017

**VM i ishockey 2017** er det 81. verdensmesterskapet i ishockey arrangert av International Ice Hockey Federation (IIHF) og blir arrangert på fire nivåer. Det egentlige VM (toppdivisjonen) med deltakelse av 16 land vil bli avholdt i Köln i Tyskland og Paris i Frankrike og kampene spilt i perioden 5. til 21. mai 2017. VM på lavere nivåer vil bli arrangert på forskjellige terminer i mars og april 2017.

## Oversikt

## Toppdivisjonen

VM i ishockey for toppdivisjonen blir arrangert i Köln i Tyskland og Paris i Frankrike og kampene spilt i perioden 5. til 21. mai 2017.

## Sluttresultater
Turneringens sluttresultater ifølge IIHF:

Kilde: IIHF.com 

## Divisjon I

### Gruppe A
Divisjon I Gruppe A-turneringen blir arrangert i Kyiv i Ukraina i perioden 22. til 28. april 2017.

1 Sør-Korea 5 – 2 Kasakhstan.

### Gruppe B
Divisjon I Gruppe B-turneringen blir arrangert i Belfast i Storbritannia i perioden 23. til 29. april 2017.

## Divisjon II

### Gruppe A
Divisjon II Gruppe A-turneringen blir arrangert i Galați i Romania i perioden 3. til 9. april 2017.

1Island 3 – 9 Belgia.

### Gruppe B
Divisjon II B-turneringen blir arrangert i Auckland i New Zealand i perioden 4. til 10. april 2017.

1Nord-Korea 3 poeng og +4 i målforskjell; Mexico 3 poeng og +3 i målforskjell; Tyrkia 3 poeng og –7 i målforskjell.

## Divisjon III

Divisjon III-turneringen ble arrangert i Sofia i Bulgaria i perioden 10. til 16. april 2017. Ved IIHFs kongress i september 2016 ble det besluttet å endre formatet til at åtte lag (seks lag allerede i divisjon III og to lag fra kvalifiseringsturneringen) fordelt på to grupper. Bosnia-Hercegovina skulle opprinnelig også delta, men trakk seg innen turneringen; alle kampene ble notert som 5–0 tap til alle sine motstandere (forfeit).

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Nyheter, Intervjuer & Analyser
Direkte introduksjon

**Direkte introduksjon** (tibetansk: ངོ་སྤྲོད་སྤྲས་པ; THL: *ngotrö trepa*; wylie: *ngo sprod spras pa*; rekonstruert sanskrit: *darśanopadeśa*; devanagari: दर्शनोपदेश​​​​) er en tantrisk tekst innenfor tibetansk buddhisme. Teksten er en av de 17 tantraer som utgjør den fjerde og siste seksjon av menngagdé. Menngagdé er den tredje og mest avanserte delen av dzogchen, som igjen er en av tre inndelinger av de indre tantraer i den tibetanske tekstsamlingen Nyingma Gyubum. Nyingma er den eldste av de fire retninger i tibetansk buddhisme.

## Eksterne lenker
*ngo sprod rin po che spras pa'i zhing khams bstan pa'i rgyud @ Wikisource i Wylie
*ངོ་སྤྲོད་རིན་པོ་ཆེ་སྤྲས་པའི་ཞིང་ཁམས་བསྟན་པའི་རྒྱུད @ Wikisource i Uchen (iibetansk skript), Unicode
Iproca

* Se Systematisk inndeling

***Iproca*** er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
Middelsstore, avlange, matt brune trebukker, oftest med lyse lengdestriper. Antennene er nokså kraftige, omtrent så lange som kroppen. Pronotum er tønneformet, uten tenner på sidene, litt lengre enn bredt. Dekkvingene er nesten jevnbrede, bakerst tilspissede.

## Utbredelse
Slekten lever i Sørøst-Asia, fra Sikkim i vest til Ryukyuøyene i øst.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
******* Stammen Apomecynini J. Thomson, 1860
******** Slekten *Iproca* Gressitt, 1940
********* *[[Iproca acuminata]]* Gressitt, 1940
********* *[[Iproca aoyamaorum]]* Hasegawa & Ohbayashi, 2006
********* *[[Iproca flavolineata]]* Hayashi, 1971
********* *[[Iproca ishigakiana]]* Breuning & Ohbayashi, 1966
********* *[[Iproca laosensis]]* Breuning, 1968
********* *[[Iproca pedongensis]]* Breuning, 1969

## Kilder
* Liste over slektene
* Katalog over amerikanske slekter

## Eksterne lenker
* Bildegalleri 
* 
*
Air 2000

**Air 2000** var et britisk charterelskap som opererte i 17 år, mellom 1987 og 2004. Flyselskapet ble omdøpt til First Choice Airways i 2004 som varte frem til TUI Travel PLC ble slått sammen med First Choice Holidays PLC i 2008, og Igjen, First Choice ble slått sammen med Thomsonfly og oppstod som Thomson Airways.

## Historie
Flyselskapet startet sin virksomhet 11.  april 1987 av Owners Abroad Group med to Boeing 757 fly. Flåten ble doblet et år senere, med et fly basert på Glasgow internasjonale lufthavn. I det samme året etablerte selskapet et datterselskap i Canada, kalt Air 2000 Airline Ltd. Dette datterselskap varte bare et par dager før den Kanadiske regjeringen suspenderte dets driftstillatelse. Andre forsøket var mer vellykket, som Canada 3000.

Langdistanse flyvninger til Mombasa i Kenya ble introdusert i løpet av sesongen 1988/89. Dets 757 ble konvertert til langdistanse og flyvninger til USA begynte i 1989. Flyselskapet fikk konsesjon for ruteflyvning av Luftfartstilsynet i 1992 som startet den 3. oktober 1993. I begynnelsen mellom London Gatwick og Larnaka (og senere samme måned til Paphos), Kypros. I løpet av de neste par år ble det opptettet ruter til Kypros fra Birmingham, Glasgow, Manchester og Newcastle  I 2000 ble nye *[[Non Stop|DP]]* ruter innført fra 8 britiske flyplasser til 6 store spanske og portugisiske feriedestinasjoner.

I 1998 kjøpte First Choce den konkurrerende turoperatør Unijet inkludert dets in-house selskap Leisure International Airways. Leisure International Airways flåte ble malt i Air 2000's  farger.

Air 2000 fikk ny livery våren 2003. Dette ble kortvarig, da Air 2000 i 2004 ble omdøpt First Choice Airways.

## Flåten
Air 2000 flåte omfattet følgende fly (mars 2004)
Anne Grete Hestnes

**Anne Grete Hestnes** (født 13. januar 1947 i Trondheim) er en norsk arkitekt. Hun er sivilarkitekt MNAL og professor emerita ved Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet (NTNU). «Hennes fagområde er primært energi og miljø, med hovedfokus på energieffektivisering og bruk av solenergi i bygninger».

Hun har sin utdanning fra Massachusetts Institute of Technology, der hun ble Bachelor of science i 1970, og University of California, Berkeley, der hun ble Master of Architecture (M.Arch.) i 1973. 

I perioden 1977–1985 arbeidet hun som seniorforsker ved SINTEF Arkitektur og byggteknikk. 

Hun ble utnevnt til professor i bygningsteknologi ved NTH (integrert i NTNU fra 1996) i 1985. Denne stillingen hadde hun til hun ble professor emerita.

I 2005 ble hun utnevnt til æresdoktor ved Chalmers i Göteborg.

I 2010 ble hun tildelt ISES Farrington Daniels Award. Hun mottok prisen for sitt «enestående arbeid og bidrag til arbeidet og kunnskapen om energikonservering og solenergi i bygningsomgivelser». Vanligvis gis denne prisen til kjemikere og fysikere. Hestnes var den første arkitekten, og den første kvinnen, som mottok prisen.

I 2019 ble hun utnevnt til æresmedlem i Norske arkitekters landsforbund (NAL) «for sitt pionerarbeid og forskning på energikonservering og solenergi i bygninger, og for å løfte arkitektrollen innen forskning, energi- og miljøspørsmål»*.*

__NOTOC__
## Bibliografi

## Medlemskap og verv
Hestnes er medlem av Norges Tekniske Vitenskapsakademi; Norske arkitekters landsforbund og International Solar Energy Society (ISES).

Hun har hatt mange verv gjennom sin karriere, både ved NTNU og ved nasjonale og internasjonale forskningssentre og -organisasjoner, i tillegg til at hun har vært gjeste- og medredaktør og anmelder for flere fagtidsskrifter (*Bulletin of Science, Technology & Society*, 2006–; *Solar Energy*, 1996–2006; *Sun at Work in Europe* (redaksjonsmedlem), 1990– ). Hun er medlem av panelet for vitenskapelig fagfellevurdering for det norske tidsskriftet *[[Arkitektur N]]* (2007– ).

;Noen av vervene er listet opp nedenfor

* I 2002 ble hun, som første kvinne, valgt til president for ISES. Før dette hadde hun vært president for ISES-Europa (1998–2000)
* Direktør ved det nasjonale Forskningssenteret Zero Emission Buildings (ZEB), som forsket på nullutslippsbygg, 2009–2012 
* Dekan ved Fakultet for arkitektur og billedkunst, NTNU 2002–2005
* Leder for «Hestnesutvalget» I og II 

## Referanser


## Eksterne lenker
* Hestnes' profilside med CV, NTNU
Hanna Marie Hansen

**Hanna Marie Hansen** (født 17. februar 1875 i Trondheim, død 19. mars 1954 i Paris) var en norsk pianist og komponist som for det meste virket i Paris. Hun viste tidlig talent for musikk og ble regnet som vidunderbarn.

Hun holdt debutkonserter i Paris og Kristiania i 1882 i en alder av syv år, og turnerte deretter rundt om i Europa.

Hanna Marie Hansen avla sin avsluttende eksamen i klaver ved Konservatoriet i Paris. Deretter flyttet hun til Berlin hvor hun studerte komposisjon og klaver.

I 1927 ble hun fransk statsborger, og bodde i Saint-Cloud i Paris resten av livet. Hun underviste i mange år ved Paris-konservatoriet.

I 1948 hedret den norske stat henne med St. Olavs-medaljen for hennes virke for norsk musikkliv i Paris.

## Musikk
Hansen er lite kjent i ettertid til tross for at hun komponerte mye musikk i flere sjangre.

;Sentrale verk:
* En opera: *Kléon*
* En pianokonsert
* En strykekvartett
* Flere orkesterverk (blant annet *Noces Norvegiennes*)
* 44 klaverstykker (i datidens populære salong-stil)
* 28 sanger
* Flere kammermusikkverk.

## Annet

* På Ringve museum er en stor del av hennes verker, dels trykt og dels manuskript oppbevart.
* Hanna Marie Hansen var niese av pianisten Johannes Sandberg (1841–1923).

## Referanser
Triodontus

* Se systematisk inndeling

***Triodontus*** er en slekt av biller som hører til familien skarabider (Scarabaeidae).

## Utseende
Små til middelsstore (6,5-17 millimeter), bredt ovale og hvelvede, blanke, brune til brunsvarte skarabider. Antennene er 10-leddete. Pronotum kan ha opphøyde knøler i midten, hannene har en knøl eller et horn i pannen og kan slik lett forveksles med hornbiller (Dynastinae). Dekkvingene har markerte lengdefurer hos noen av artene. Beina er kraftige med brede tenner på for-leggene og lange sporer på bakleggene.

## Levevis
Lite er kjent om biologien til disse billene, som trolig lever det meste av livet under jorda. Disse artene har fullt utviklede flygevinger, ulikt de fleste andre Orphninae.

## Utbredelse
Slekten er endemisk for Madagaskar.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
**** Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
***** Underfamilie Orphninae Erichson, 1847
****** Stammen Orphnini
******* Slekten ***Triodontus*** Westwood, 1846 
******** *[[Triodontus alticola]]* Paulian, 1976
******** *[[Triodontus ankarafantsikae]]* Frolov, Montreuil & Akhmetova, 2016 
******** *[[Triodontus bicavatus]]* Fairmaire, 1905
******** *[[Triodontus copridoides]]* Paulian, 1976
******** *[[Triodontus fairmairei]]* Frolov, Montreuil & Akhmetova, 2016
******** *[[Triodontus hanskii]]* Frolov, 2010
******** *[[Triodontus hildebrandti]]* Fairmaire, 1883
******** *[[Triodontus hova]]* (Fairmaire, 1868)
******** *[[Triodontus inexpectatus]]* Frolov, Montreuil & Akhmetova, 2016
******** *[[Triodontus itremoi]]* Paulian, 1976
******** *[[Triodontus lemoulti]]* Frolov, Montreuil & Akhmetova, 2016
******** *[[Triodontus maroantsetrae]]* Paulian, 1976
******** *[[Triodontus modestus]]* Benderitter, 1914
******** *[[Triodontus nigritus]]* Brancsik, 1892
******** *[[Triodontus nitidulus]]* (Guérin-Ménéville, 1829) - noen ganger plassert i slekten *[[Orphnidius]]*
******** *[[Triodontus owas]]* Westwood, 1852
******** *[[Triodontus viettei]]* Frolov, Montreuil & Akhmetova, 2016
******** *Triodontus* sp.n. Frolov & Akhmetova, 2025
## Referanser


## Kilder
* Nettside om slekten 
* Oversikt over artene

## Eksterne lenker
* 
*
Saprus

* 

***Saprus*** er en slekt av biller som hører til familien skarabider (Scarabaeidae). Både larven og de voksne billene graver i sand.

## Utseende
Små (2 – 5 millimeter) biller, nokså tettbygde med kraftige bein, antennene ender i en vifte. Kroppen er mer eller mindre sylindrisk, de fleste er glatte og svarte eller brunlige på farge. Beina er utviklet til kraftige gravebein. Larvene er såkalte scarabaeiforme larver, fete og hvite, mer eller mindre C-formede, med en kraftig hodekapsel, kraftige, men ikke spesielt store kjever og tre par korte, kraftige bein.

## Levevis
Aegialiinae er knyttet til sandete områder, særlig havstrender og elvebredder, der de graver i sanden.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Australia inkludert Tasmania.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
**** Familien skarabider, (Scarabaeidae) Latreille, 1806
***** Underfamilien sandkrypere, Aegialiinae Laporte de Castelnau, 1840
****** Stammen Aegialiini Laporte de Castelnau, 1840 
******* Slekten ***Saprus*** Blackburn, 1904 
******** *[[Saprus griffithi]]* Blackburn, 1904
******** *[[Saprus lawrencei]]* Stebnicka & Howden, 1995
******** *[[Saprus victoriae]]* Stebnicka & Howden, 1995
******** *[[Saprus weiri]]* Stebnicka & Howden, 1995

## Kilder

## Eksterne lenker
*