open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Greske guder

**Greske guder** er en liste av guddommer tilhørende gresk mytologi. Se også liste over greske mytologiske vesener. Mange av de greske gudene hadde ekvivalenter og likheter med andre mytologier i antikken (se likheter mellom romersk, gresk og etruskisk religion).

## De tolv olympiske guder

*Afrodite Ἀφροδίτη (Aphroditē) – kjærlighetens og fruktbarhetens gudinne
*Apollon Ἀπόλλων (Apollōn) – gud for medisin og helbredelse, lys, lyrikk, profetier og sannhet
*Ares Ἄρης (Arēs) – krigens gud
*Artemis Ἄρτεμις (Artemis) – den jomfruelige månegudinne for jakt, helbredelse, kyskhet og barnefødsler og beskytter av ville dyr og villmarken
*Athene Αθηνά (Athēna) – gudinne for visdom og kampstrategi
*Demeter Δήμητρα (Dēmētra) – gudinne for korn og dyrking
*Dionysos Διόνυσος – vinen og fruktbarhetens gud
*Hefaistos Ἥφαιστος (Hēphaistos) – gud for ilden, vulkanene og smedene
*Hera Ήρα (Hēra) – gudinne for ekteskap, familie, moderskap og gudenes dronning. Zevs' sjalu kone
*Hermes Ἑρμῆς (Hērmēs) – gudenes budbringer, gud for handel, musikk, reisende og tyvenes gud
*Poseidon Ποσειδῶν (Poseidōn) – gud for havet, jordskjelvene, elvene og hestene
*Zevs Ζεύς (Zeus) – gudenes konge og gud for himmelen, lyn og torden

## Guder som noen ganger nevnes blant de olympiske guder
*Hades Ἅιδης (Hades) – underverdenens gud
*Hestia Ἑστία (Hestia) – ildstedets, familiens, hjertet og hjemmets gudinne 
*Pan Πάν (Pan) – guden for villmark og fruktbarhet

## Urguder
*Aither Αἰθήρ (Aithēr) – eterens gud
*Gaia gudinnen for jorden 
*Khaos Χάος (Khaos) Guden som skapte alt
*Uranos Den opprinnelige guden for himmelen
*Nyx (Natten) νύχτα - Gudinnen for natten

## Andre guder
*Aiolos Αἴολος – vindens gud
*Asklepios Ἀσκληπιός (Asklēpiós) - guden for medisin og helbredelse
*Boreas Βορέας – nordavindens gud
*Eos Ἠώς - morgenrødens gudinne
*Eros Ἔρως - kjærlighetsguden
*Hebe Ἥβη (Hēbē) - ungdommens gudinne
*Hekate Ἑκάτη - månegudinne, fruktbarhetsgudinne og magiens gudinne
*Helios - solens gud
*Iris regnbuens gudinne
*Khione Χιόνη – snøens gudinne
*Nemesis Νέμεσις – gudinnen for hevn
*Persefone Περσεφόνη - underverdenens dronning, også kjent som *Kore*
*Selene Σελήνη - månegudinne

## Litteratur
*Marcus Tullus Cicero: *Om gudenes natur og om vennskapet* (2004). 219 s.
Oppdagelser av grunnstoff

**Oppdagelsen av grunnstoffene** vi kjenner til i dag er her presentert i kronologisk rekkefølge. Grunnstoffene er listet opp i rekkefølge etter da de først ble definert som rene grunnstoff, ettersom man for de fleste grunnstoffene ikke vet den eksakte datoen for oppdagelsen. Det er ingen skrevne opptegnelser for oppdagelsen av de første grunnstoffene. «Nummer» henviser til atomnummer, et system som blant annet brukes i grunnstofftabellen Periodesystemet som Dmitrij Mendelejev innførte i 1869.

## Kjent i den antikke verden

## 1200 til 1600-tallet

## 1700-tallet

## 1800-tallet

## 1900-tallet

## 2000-tallet
Greske mytologiske vesener

**Greske mytologiske vesener** viser til overmenneskelige eller umenneskelige vesener i gresk mytologi, som store kjemper, uhyrer, monster, drager og fabeldyr. Monstre i antikkens mytologi framsto i alle former og farger, tidvis fryktelige og heslige, men andre ganger rettmessige, tidvis halvmenneskelige og andre ganger helt og holdent demoniske. Monstrene generelt symboliserte de mørke og uforsonelige kreftene i livet og i menneskelig vesen. Gresk mytologisk tenkning er rik på sammensatte vesener, slike som kimæren (sammensatt av løve, geit og slange); sfinksen (menneskehode på løvekropp, lånt fra orientalsk mytologi), Skylla og Kharybdis (to store havmonstre som voktet hver side av et trangt sund til fare for skipstrafikken). Noen var store menneskelignende vesener og delvis merkelige, slik som kyklopene som hadde bare et øye, og minner om troll fra norske folkeeventyr. 

Ikke alle uhyrer og monstre var ondskapsfulle og farlige. Andre, som Ladon voktet en kostbar skatt mens sfinksen voktet ankomsten til byen Theben. Andre igjen oppsto grunnet en forbannelse, som da havguden Poseidon sendte et havmonster som svar på Thesevs' raseri. Mange av uhyrene var også i slekt med gudene, og representerte enten deres motsetning, eller andre ganger deres eksterne krefter som de kunne være allierte med. Ville dyr, slike som satyrer og kentaurer, var delvis dyr og delvis mennesker, og kan bli forstått som menneskets farlige, uregjerlige og instinktive vesen, men var fortsatt en fare for mennesker og deres samfunn.

Konflikten mellom et menneske eller en gud på den ene siden og et uhyre på den andre siden har vært et yndet tema i fortellingene og i kunsten siden de eldste tider. Tidvis står denne kampen som en framstilling av en skapelsesmyte, eller til den årlige gjentagelsen av skapelsen som skjer ved nyttårsfestivalene. Striden med uhyrene ble etter hvert knyttet til heltefortellingene. Blant de heltene som kjempet mot monstrene og uhyrene var Herakles, Persevs og Bellerofon. De to sistnevnte har begge fått tilnavn fra sine bedrifter; Persevs var *ødeleggeren*, og Bellerofon var *uhyredreperen*. Mens Persevs var knyttet til Athen var Bellerofon knyttet til Korint.

* Kerberos
* Enhjørning
* Giganter
* Kentaurer
* Kykloper
* Medusa
* Minotaur
* Nymfer
* Pegasus
* Satyrer
* Sirener

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Hassela

**Hassela** er et tettsted i Nordanstig kommune i Gävleborgs län, i landskapet Hälsingland i Sverige. I 2010 hadde tettstedet 364 innbyggere.

## Navnets opprinnelse
Det råder usikkerhet rundt sognenavnets opprinnelse, og dermed også  betydningen. Én forklaring er at Hassela er koblet til tresorten hassel. Dette er riktignok ganske vagt, siden hassel ikke vokser i sognet. 

Et annet forsøk på tolkning kan gjøres ved å dele opp navnet Hassela i to, der den siste delen (-sel, -sal, -sall, -sale eller -sala) betyr boplass. Ordet *sal* betyr opprinnelig «hus med et eneste stort rom». Den første delen, ha- eller had-, betyr «kjemper» og tilsvarer det gammelnordiske ordet *hödr*, genitiv *hadar*. Hassela kan således bety *Hadarnas boplats*. Navnets tilblivelse kan ha med vestnordisk innvandring til området på 400-tallet e. Kr. på grunn av bygdens rike forekomst av myrmalm og pelsdyr. Det i dag norske Hadeland, kan ses i sammenheng med denne forklaringsmodellen. Opprinnelsen til navnet bør kunne tolkes parallelt med den for byen Norrhassel, som av og til også kalles bare Hassel, i Medelpad, ut fra den geografiske beliggenheten og fellestrekk gjennom historien. 

Det finnes også et sagn i sognet om en kjempe kalt Hadunf. Forklaringen til sognets navn kan også ligge her.

## Historie
Hassela sogn ble på 1600-tallet preget av stor innflytting fra Finland av såkalte skogfinner. 

## Bygder i Hassela
*Bäckaräng
*Nordanbro
*Ässjö
*Kölsjön
*Kallbäck
*Korpåsen
*Kyrkbyn
*Skansfors
*Bäckaräng
*Styggberg
*Sänningstjärn
*Vrångtjärn
*Fagernäs

## Kuriosa
Vilhelm Mobergs roman *Utvandrerne* er delvis basert på en dagbok skrevet av en hasselabeboer. De frøene som ble satt i romanen, da Karl-Oskar og Kristina befant seg i Amerika, kommer fra et epletre av Astrakan. Dette modertreet finnes fortsatt (2007) på gården Joris i Hassela sogn. 

## Referanser


## Eksterne lenker
* Hassela hembygdsförening
* Hassela, Hälsinglands pärla
* Hassela idrottsförening
* Hasselaportalen
* Hassela sport och konferens
* Hassela Strong Team
Kobold

:*Kobold er også [[Arter og fraksjoner i World of Warcraft|en skikkelse fra spillet *World of Warcraft*]]*

**Kobold** er i tysk folketro og mytologi navn på ulike typer natur- og husånder med egenskaper som går igjen hos flere vetter og fabelskikkelser fra europeisk middelalder. Kobolder kan sammenliknes med troll og dverger, ondskapsfulle og stygge, som bor i berget, altså underjordiske vesener i slekt med tusser, huldre og haugfolk, men også tomtegubber og husnisser (*Hausgeist*).

Hos tyske bergmenn og metallarbeidere, såvel som i tyskinfluerte bergverksmiljøer flere steder i Skandinavia, var det levende forestillinger om at «nisser og dverge bygger i berge». I for eksempel Falu gruva i Sverige, som gjennom flere århundrer var Europas største kobbergruve, florerte forestillinger om allehånde underjordiske vesener, omtalt som kobolder, troll og «bergsrået», en kvinnelig eller mannlig hulder som kunne både hjelpe og lure mennesker.

Metallet kobolt er oppkalt etter kobolden. Fra sist på 1400-tallet tenkte tyske gruvearbeidere seg at fabelfolket i berget ble forstyrret av bergverksdriften og at de derfor erstattet verdifulle mineraler i malmårene med ubrukelig «koboldmetall». På samme måte ga den svenske mineralogen Axel Frederik Cronstedt på 1750-tallet grunnstoffet nikkel navn etter den tyske forestillinga om *Kupfernickeln*, «kobbernisser» eller «kobberdjevler» som kunne forhekse noe av kobberet i gruvene til et merkelig og verdiløst metall som var umulig å bearbeide og dessuten forgiftet folk. Også mineralnavnet kvarts, «bergkrystall» eller «dvergstein», kan henge sammen med det tyske ordet for «dverg».

Ordet *kobold* er for øvrig etymologisk beslektet med det engelske *[[goblin]]*, et ord som særlig brukes om ondskapsfulle gnomer som samler gull og edelsteiner. Det middelengelske og franske ordet *gobelin* komme fra latin *gobelinus* som kanskje henger sammen med det greske *kóbalos*, et ord som betyr «skøyer, skurk eller ondskapsfull nisse».

I noen sagn er koboldåndene røde eller oransje og har med seg en fløyte for å skremme mennesker.

File:Carroll and Brooks readers - a reader for the fifth grade (1911) (14760624426).jpg|Illustrasjon til et kunsteventyr om en tysk kobold i en sal med gull og edelsteiner. Fra en amerikansk lesebok fra 1910.

File:Per gynt i dovregubbens hall.jpg|Theodor Kittelsens tegning av «Peer Gynt i Dovregubbens hall» fra 1913 viser bergtroll, huldrefolk og nisser som alle kan beskrives med den tyske betegnelsen *Kobold*

|Louis Jaegers illustrasjon til eventyret *Der Kobold im Bergerwald* på et frimerke fra Lichtenstein 1968.



## Litteratur
* Vilhelm Grønbech: *Religion der Germanen*.
* Jan de Vries: *Grundriß der germanischen Philologie*.
* René Lodewijk Maurit Derolez: *Götter und Mythen der Germanen* (Originaltitel: *De godsdienst der Germanen*, übersetzt von Julie von Wattenwyl). Wiesbaden 1976.
* Paul Hermann, Thomas Jung (utg.): *Deutsche Mythologie*, Anaconda, Köln 2013, ISBN 978-3-86647-916-6.
* *Kobold*. I: *[[Handwörterbuch des deutschen Aberglaubens]]*.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Gheorghe Popescu

**Gheorghe «Gică» Popescu** (født 9. oktober 1967 i Calafat) er en rumensk tidligere fotballspiller. Han var forsvarsspiller, og var en viktig del av det sterke  på 1990-tallet.

Popescu var en klubbnomade som var innom klubber i syv forskjellige land. Høydepunktet i klubbkarrièren var seieren i Cupvinnercupen i 1997 med FC Barcelona, da han var lagkaptein.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Port Harcourt

**Port Harcourt** (igbo: Ụ́gwụ́ Ọ́chá) er hovedstaden i delstaten Rivers State i Nigeria. Den ligger langs elven Bonny og er lokalisert i Nigerdeltaet. I henhold til folketelling av 2006 hadde Port Harcourt en befolkning på . Havnen, som første stavelse i navnet indikerer, ble bygget i 1912, og fikk sitt offisielle navn i august 1913 da Nigerias guvernør, Frederick Lugard, kalt den for Port Harcourt til ære for Lewis Vernon Harcourt, daværende britiske kolonisekretær.

Området som ble Port Harcourt i 1912 var tidligere landbruksområde for det igbotalende ikwerrefolket. Koloniadministrasjonen i Nigeria opprettet havnen for å eksportere kull fra kullgruvene i Enugu, 243&nbsp;km nord for havnen, og knyttet til den britiskbygde jernbanen Eastern Line.

I 1956 ble det oppdaget petroleum (råolje) i kommersielle kvantiteter i Oloibiri, og Port Harcourts vekst og økonomi ble vendt til utskiping av petroleum. Første frakt av nigeriansk olje fra havnen skjedde i 1958. På grunn av den nigerianske oljeindustrien ble Port Harcourt ytterligere utbygd med veier og boligblokker. Oljefirmaer som fortsatt har kontor i Port Harcourt er blant annet Royal Dutch Shell og Chevron. Byen har Nigerias største oljeraffineri, som er et av landets viktigste handelsvarer og den største eksportartikkelen.

Port Harcourts hovedflyplass er Port Harcourt International Airport, lokalisert i utkanten av byen ved forstaden Omagwa. Den har blitt kåret til klodens verste flyplass, grunnet sin «mangel på sitteplasser, dårlig service, elendig luftkondisjonering og beskyldninger om at de ansatte skal være korrupte.» Nigerias flyvåpen, Nigerian Air Force (NAF), har base på den andre flyplassen i området.

Den fremste institusjonen for utdannelse er Universitetet i Port Harcourt som håndtrer opp til  studenter.
## Referanser


## Eksterne lenker
* The Expat's Guide to Port Harcourt
* Wikimapia
* Foto fra Nigeria: Port Harcourt by og Rivers State, og petroleumsindustrien der 
* Offisiell nettside til myndighetene i River State
Andrij Hryvko

**Andrij Hryvko** (ukrainsk: Андрій Гривко), født 7. august 1983 i Zuja, Ukraina, er en ukrainsk proffsyklist. Hryvko ble profesjonell i 2005 med Domina Vacanze. Han ble ukrainsk mester på tempo i 2005, 2006, 2008, 2009 og 2012.

## Meritter

;2004
:Sammenlagt, Giro della Regioni (U23)
:Sammenlagt, Giro della Toscana (U23)
;2005
: Nasjonal mester på tempo
;2006
: Nasjonal mester på tempo
:3.-plass sammenlagt, Critérium International
;2008
: Nasjonal mester på tempo
:Firenze–Pistoia
;2009
: Nasjonal mester på tempo
:Etappeseier, Settimana Internazionale di Coppi e Bartali
;2010
:2.-plass sammenlagt, Tredagers i De Panne
;2012
: Nasjonal mester på landevei
: Nasjonal mester på tempo
;2013
:3.-plass sammenlagt, Eneco Tour

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Aljaksandr Kutsjynski

**Aljaksandr Kutsjynski** (Аляксандр Кучынскі) (født 27. oktober 1979 i Minsk) er en belarusisk, tidligere profesjonell syklist.

Aljaksandr Kutsjynski begynte sin karriere i 2004 hos det italienske sykkellaget *Amore e Vita*. I sitt første år vant han Giro d'Abruzzo, en etappe av Slovenia rundt og det franske endagsrittet *Châteauroux-Classic de l'Indre*. Året etter tok han hjem sammenlagtseieren i *Boucles de la Mayenne* og ble belarusisk landeveismester. I 2006 syklet Kutsjynski for det italienske kontinentallaget Ceramica Flaminia. I dette året ble han nr. 2 på en etappe av Giro del Trentino og han vant *Memorial Oleg Dyachenko*.

## Resultater

;2004
: Châteauroux Classic de l'Indre
;2005
: Belarusisk mester i landeveisritt
;2007
: Five Rings of Moscow
;2009
: 2.-plass, Gent-Wevelgem
;2010
:  Belarusisk mester i landeveisritt
;2011
: Belarusisk mester i landeveisritt

## Lag
* Amore & Vita-Beretta (2004–2005)
* Ceramica Flaminia (2006)
* Liquigas (2007–2010)
* Katjusja (2011–)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Bare på jobb

***Bare på jobb*** er en lavbudsjettfilm i sjangeren drama-komedie.

## Handling
Filmen handler om Robert Reiakvam, en energisk, men talentløs dokumentarfilmskaper. Han er ingen suksess, og hans ønske er å få anerkjennelse for sitt arbeid. Ved en tilfeldighet får han ideen om å lage en dokumentar om torpedo-miljøet.

Han kommer i kontakt med tre torpedoer som blir giret på prosjektet. De overbeviser Robert om en ny vinkling på filmen som ingen før har laget film om; torpedoer har ingen arbeidsrettigheter slik andre arbeidstakere har, og det er jo urettferdig; de er jo tross alt «bare på jobb». De har ingen sykelønnsordning, får ingen pensjonspoeng, ingen bilgodtgjørelse – og har sjelden tid til lunsjpause. Dessuten jobber de på akkord – «no cure, no pay».

Robert presenterer opplegget til filmfondet, men får avslag på søknaden. Dette liker torpedoene dårlig, og tilbyr seg å «ordne» støtten fra filmfondet for ham. Men Robert får panikk, og nekter å være med på et slikt opplegg. Etter hvert tilbyr torpedoene seg å «finansiere» filmen for ham. Han tar gledelig imot pengene, som han oppfatter som en gave. Men det dreier seg selvsagt om et lån. Dermed blir Robert etter hvert en ufrivillig del av handlingen i sin egen film.

## Skuespillere
* Geir Amundsen som Robert Reiakvam
* Sjur Midttun som Jarle, en torpedo
* Knut Halle som David, en torpedo
* Arild Vestre som Torfinn, en torpedo
* Ingunn Beate Øyen som Karin, Roberts kone
* Tarjei Halle som Even, Robert og Karins sønn
* Oddbjørn Hesjevoll som Geir Inge Tveiten

## Eksterne lenker
*
Knut Eidem

**Knut Eidem** (født 24. desember 1918 i Kristiania, død 11. januar 2009) var en norsk journalist (i Dagbladet) og forfatter.  Som student ved Universitetet i Oslo ble han en av Tysklandsstudentene, som ble arrestert, internert i Stavern og deportert til Tyskland (høsten, 1943). Eidem jobbet som journalist i Dagbladet fra 1950 til 1990.
Han var bror til Odd Eidem og bodde i sine siste år på Kolbotn.

## Utgivelser
* *[[Oppegård kommune]] 50 år. Fra bortgjemt landkommune til moderne forstadskommune* (Dagbladet, 1965)
* *Rui-jentene som kom til kongen* (Gyldendal, 1974).  De småvokste søstrene   Gurine og Ingerine Schewenius fra gården Rui, Dalen i Telemark besøker Kong Olav.  Basert på Eidem og fotograf Åsgeir Valldals intervjuserie i Dagbladet (1957).  Oversatt til engelsk og dansk.
* *Se deg i speilet* (Gyldendal, 1975)
* *Mytteri ved daggry.  Fregatten [[«Havmannen» (skip)|"Havmannen"]]s fantastiske ferd* (Gyldendal, 1976).  Om et slaveskip.
* *Aulaen brenner!  Norske studenter under hakekorset* (Gyldendal, 1980).  Erindringer fra den andre verdenskrig.
* *Før vi vandrer* (Gyldendal, 1981).  Roman om gamlehjem.
* *Cato!* (Cappelen, 1983).  Om Cato Zahl Pedersen.
* *Sætrin på Raphamn: gjennom 250 år* (1998).  Lokalhistorie fra Otta.
* *Kolbotn skole 50 år*, jubileumshefte.

## Referanser
Dan Petrescu

**Dan Petrescu** (født i 22. desember 1967 i București) er en tidligere rumensk fotballspiller og nåværende trener. Han er mest kjent for fem sesonger som høyreback i Chelsea, i tillegg til elleve år på .

Petrescu begynte proffkarrièren i Steaua București, i Steauas storhetstid i andre halvdel av åttiårene. Etter jernteppets fall, dro han i 1991 til Foggia, før turen gikk videre til Genoa i 1993.

Etter et godt fotball-VM i 1994, gikk Petrescu til Sheffield Wednesday. Etter kun én sesong, ble han kjøpt av Chelsea, der han ble en viktig brikke i laget som blant annet vant Cupvinnercupen i 1998.

Petrescu røk etterhvert uklar med manager Gianluca Vialli, og ble i 2000 solgt til Bradford City. Sesongen etter spilte Petrescu for Southampton. Karrièren ble avrundet med spill for Național București i sesongen 2002-03.

Petrescu fikk 95 landskamper og scoret 12 mål. Han deltok i tre internasjonale mesterskap: VM i fotball 1994, EM i fotball 1996 og VM i fotball 1998.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
M. Glotts Tobakkfabrikk

**M. Glotts Tobakkfabrikk** var en tobakksprodusent i Kristiania/Oslo i perioden 1895–1948. Fabrikken ble opprettet av den innvandrede russeren Moritz Glott og hans hustru Rosa som en *cigarforretning*. Moritz var født i Kiev i 1867, og begynte svært tidlig å arbeide i tobakksbransjen. Han utvandret som så mange andre jøder, og kom til Oslo i 1890 etter å ha bodd noen år i Manchester.  

Ekteparet Glott solgte sigarer og sigaretter under navnet *R. Glott* i årene 1902-12, *M. Glott* 1913-1919, *M. Glotts Tobakfabrik* 1919-35, *M. Glotts Tobakkfabrikk* 1935-40 og *M. Glotts Tobakkfabrikk A/S* 1941-48. Flere av deres produkter ble markedsført med navnet *M. Glott Cigarettspecialist*. I 1913 tok firmaet i bruk egen bygning i Torggata 33 i Oslo.

Blant deres sigarettmerker var *Anitra* (tyrkisk, nikotinsvak, produsert 1926-39), *Marmara* (tyrkisk), *Speed mixed*, *Akaba blend* (tyrkisk), *Glotts blend*,  *Hollywood* (American type, mild toasted), *Norskavlet* og *Texas* (American toasted).

I 1932 overtok annen generasjon William Glott Schultz' Tobaksfabrik i Drammen (grunnlagt 1834), som etterhvert ble innlemmet i Glotts fabrikk, og produksjonen i Drammen opphørte. I 1948 ble M. Glotts Tobakfabrik fusjonert med Carl F. Johannessen A/S Tobakfabrik til Carl F. & Glott Forenede Tobakkfabrikker A/S. I midten av 1950-årene ble Carl F. & Glott Forenede Tobakkfabrikker A/S fusjonert med Conrad Langaard AS. Glotts største suksess var sigarettmerket *Speed*, som ble produsert fra 1930-årene til 1986.

## Fotnoter


## Kilder
* Norwegian Tobacco Manufacturers https://web.archive.org/web/20070506164915/http://home.online.no/~smpeders/ind-facg.htm
* Mendelsohn, Oskar: *Jødenes historie i Norge gjennom 300 år*, side 343 m fl

## Eksterne lenker
* Industrimuseum.no om M. Glotts Tobakfabrik
Daveyton

**Daveyton** er en township utenfor den lille byen Benoni i Eastrand eller Ekuruleni øst for Johannesburg, Sør-Afrika. Daveyton ble grunnlagt i 1952 da svarte ble omplassert dit av apartheidregimet.
Francisco de Lagea

**Francisco de Lagea**, egentlig **Shi Hongji** (1585–1647), var en lekbror i jesuittordenen. Han ble jesuitt i 1610 og virket som kateket og maler i Shanghai, Hangzhou (1612–1613), Nanjing (fra 1614), Jiangzhou i Shanxi (fra 1630) Kienchang i Jiangxi (fra 1634), Hainan (fra 1645) og i Namyung i Guangdong.

## Se også
* Liste over kinamisjonærer tilhørende jesuittordenen
Gary Mackay-Steven

**Gary Mackay-Steven** (født 31. august 1990) er en skotsk fotballspiller som spiller for Heart of Midlothian FC.

Mackay-Steven inngikk en avtale med Liverpool FC i juli 2007, etter å ha imponert under prøvespill. Han ble fristilt og sluppet fra klubben sommeren 2009.

Han trente med Fulham før han vendte tilbake til Skottland i januar 2011 for å spille for Airdrie United. Han spilte da for denne klubben resten av 2010-11-sesongen og laget to mål i Scottish Cup. I juni 2011 inngikk han en to åres kontrakt med Dundee United. Denne ble i januar 2012 forlenget fram til 2015.

Han ble utnevnt til Scottish Premier Leagues **Young Player of the Month** for februar og mars 2012.

16. januar 2015 ble det offentliggjort at Mackay-Steven hadde skrevet kontrakt med Celtic, gjeldende fra sesongen 2015–2016 da hans kontrakt med Dundee United gikk ut på dette tidspunktet. I løpet av overgangsvinduet sammen januar be han kontaktet av Nigel Clough, manager for den engelske League One klubben Sheffield United, som la inn tre bud på ham, opp til £, mens Dundee United ville ha minimum £. På overgangsvinduets siste dag, 2. februar, la Celtic inn et bud på £ og overgangen ble gjort med øyeblikkelig virkning, samtidig med at Celtic også kjøpte hans kollega i Dundee United, Stuart Armstrong.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Profil på Dundee United FC nettsider
João Fróis

**João Fróis** kalt **Fu Dingyuan** (født 1594 i Portalegre i Portugal, død 11. juli 1638 i Hangzhou i Kina) var katolsk kinamisjonær tilhørende jesuittordenen. Han ankom Macao senest 1622 og virket som misjonær i Hangzhou.

## Se også
* Liste over kinamisjonærer tilhørende jesuittordenen

## Litteratur
* Louis Pfister: *Notices biographiques et bibliographiques sur les jésuites de l'ancienne mission de Chine, 1552-1773*, Chang-hai, 1932-1934 (Nendeln: Kraus Reprint, 1971)
Dyrrudtjern

**Dyrrudtjern** (eller Dyrrudtjennet) er et vann i Haldenvassdraget på Lierfoss i Aurskog-Høland kommune i Akershus. Vannet omtales også som Nordbytjernet (eller Nordbytjennet).

Vannet er kjent som en viktig gyteplass for gjedde og det tas store gjedder i Dyrrudtjernet om våren. Ved Dyrrudtjernets vestside ligger rester etter et dampsagbruk, med blant annet en iøynefallende teglsteinsskorstein. Børta, som har en stor bestand av bever, renner ut i Dyrrudtjernet fra Mangenskogen-traktene og den såkalte Gørrelva renner fra Dyrrudtjernet og ut i Lierelva som er en del av Haldenvassdraget sitt hovedløp.

Den militærnøytrale sonen som Norge og Sverige inngikk som del av fredsavtalen i Karlstad i 1905, ble definert å gå fra «sydvestre ende av Dyrerudtjern» til «Urskog kirke» videre til «søndre ende av Holmtjern». Sonen ble opphevet fra og med 4. mai 1993.

## Referanser


## Kilder
*Kommunens kartgrunnlag
*
Vadheim

**Vadheim** er et industri- og strandsted i Ytre Sogn. Stedet ligger i bunnen av den 5 kilometer lange Vadheimsfjorden i Høyanger kommune i Vestland. Fylkesvei 55 ender i Vadheim og møter E39.

## Namnet
Namnet kommer fra ordene vadestad og heim. Den lokale uttalen av Vadheim er «Vaim».

## Historie
### Bondesamfunn
Frem til omkring år 1900 har de fleste innbyggerne i bygda vert knyttet til jordbruket.

Fra gammelt av har Bergen vært et viktig handelssted for bøndene i Vadheim. De viktigste salgsprodukta var ved, smør og livdyr (ofte hester) og blei som regel transportert med jekter.
### Turisme
Vegen fra Vadheim oppover Ytredalen mot Sunnfjord har vert en viktig ferdselsvei i uminnelige tider. Hovedveien fra Vadheim nordover mot Sunnfjord var ferdigbygget i 1895. Den sentrale plasseringen til Vadheim førte til at Vadheim erfarte turistferdsel til Sunnfjord og Nordfjord. Særlig på grunn av veien videre til Førde og Jølster.

I 1882 blei Vadheim Turisthotell bygget og skyssing av turister ble en viktig tilleggsinntekt for bøndene i Vadheim. 
### Industrialisering

De høye fjellene rundt Vadheim har gitt muligheter for utviklingen av kraftintensiv industri. Allerede i 1895 ble det installert en likestrømsgenerator i Vadheim, trolig den første i fylket.

I 1906 kjøpte Engelskmannen Edgar Ashcroft fallrettene til kraftverket og skipa Vadheim Elektrochemiske Fabriker i 1907. Virksomheten produserte en rekke elektrokjemiske produkt frem til nedleggingen av fabrikken i 2007. Industrisatsingen resulterte i at Vadheim ble et industrisamfunn.

### Andre verdenskrig
Under Andre verdenskrig bygget den tyske okkupasjonsmakten flere mindre forsvarsanlegg i Vadheim. Stedet var et samferdselsknutepunkt som det var viktig å ha kontroll på. I Vadheim står flere skytestillinger og bunkerser igjen etter krigen.

## Samferdsel

Vadheim har fra gammelt av vært et viktig knutepunkt i Ytre Sogn. Ferdselsveien mellom Vadheim og Sande er nemnt allerede på 1300-talet. I 1785 ble veien opp Ytredalen klassifisert som ridevei. Fra rundt 1800 ble det bygd ut kjørevei (kjerrevei) på strekningen. Etter dette ble vegen etter hvert en del av han «Den trondhjemske postveg».

Da steinbroen kom i Ytredalen på begjynnelsen av 1800-talet, ble den en del av en ny kjørevei.
I 1837 var veien klassifisert som hovedvei, og rundt 1850 var han «en av Amtets mest befarne Veie». I 1910 kom de første bilene i drift fra Vadheim og nordover til Førde og Sandane. Gjennomfarten av folk økte betraktelig etter at båten «Alden» ble sett inn i rute i Sogn i 1888.

## Politikk
Historisk sett har Arbeiderpartiet og Senterpartiet hatt stor oppslutning i Vadheim.
Valgoppslutninga for Stortingsvalget i 2021 og Kommunevalget i 2019 låg høvesvis på 79,7 % og 64 %.

## Referanser
Eduardo Gonzalo

**Eduardo Gonzalo Ramírez** (født 25. august 1983 i Mataró) er en spansk syklist.

## Karriere
Gonzalo Ramírez vant allerede i 2005 sammenlagtseier i *Tour de l'Isard d'Ariège*. Deretter fikk han for den følgende sesong 2006 en proffkontrakt med det franske kontinentallaget Agritubel. I sitt første profesjonelle år kunne han også innkassere seier på en etappe i de mindre franske rittene Tour Nord-Isère og *Circuit de Lorraine*. For disse plasseringene ble han tatt ut til Tour de France 2006, som han fullførte som nr. 117.

Under Tour de France 2007 måtte han gi opp på 1. etappe etter at han kolliderte med en følgebil og pådro seg en skade i kragebeinet.

## Lag
* Agritubel (2006–2009)
* Bretagne-Schuller (2010)
* La Pomme Marseille (2011)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Eduardo Gonzalo Ramírez på radsport-aktiv.de
Kenneth Di Vita Jensen

**Kenneth Di Vita Jensen** (født 22. juli 1990) er en norsk fotballspiller, som spiller i angrep for . Han kommer opprinnelig fra  fra Hole kommune i Buskerud, hvor han også bor.

## Karriere
29. oktober 2006 ble Jensen tatt opp i A-stallen til  og debuterte på Norges G16-landslag samme år. Han scoret tre mål i debuten og fikk til sammen syv kamper på G16-landslaget, samt én kamp for G17-landslaget.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Spillerprofil på Hønefoss Ballklubbs nettsider
Herborg Bryn

**Herborg Bryn** (født 1957) er en norsk journalist, programleder og kommunikasjonsdirektør som har hatt flere lederstillinger. Hun har siden 2013 hatt stillingen som kommunikasjonsdirektør i Statistisk sentralbyrå.

Hun utdannet seg i journalistikk ved Høgskolen i Volda (1980). I 1983 ble hun engasjert i  NRK, først som leder av ''Ungdommens radioavis'', senere som programleder i ''Her og nå'' og andre nyhetsprogram. Hun sluttet i NRK i 1998 for å ta over stillingen som kommunikasjonssjef i Røde Kors. I 2005 returnerte hun til NRK og til stillingen som kanalsjef i P2. I 2009 gikk hun til stillingen som kommunikasjonsdirektør i Den norske legeforening.

I 2013 gikk hun til stillingen som kommunikasjonsdirektør i Statistisk sentralbyrå.

Bryn er søster til NRK-journalist Ingvild Bryn og var gift med NRK-journalist Ingolf Håkon Teigene frem til 1998. Hun er nå gift med Tom Remlov.

## Referanser
Ulderico Sergo

**Ulderico Sergo** (1913–1967) var en profesjonell bokser fra Italia.

Under Sommer-OL 1936 i Berlin vant han gull i bantamvekt ved å slå Jack Wilson fra USA i finalen. Det var 24 boksere fra 24 nasjoner som stilte i den nest letteste vektklassen. Konkurransen ble avviklet i perioden 10. til 15. august 1936.

## OL-medaljer
* 1936  Berlin -  **Gull** boksing, bantamvekt  Italia

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Ingvild Bryn

**Ingvild Bryn** (født 1961) er en norsk journalist og programleder i NRK. Hun er kjent som nyhetsanker i *[[Dagsrevyen]]*, *[[Dagsrevyen 21]]* og *[[Kveldsnytt]]*.

## Liv og virke
Ingvild Bryn ble født 18. mars 1961 på Voss. Hun har arbeidet i lokalavisa *[[Horda Tidend]]* et år etter Voss gymnas. Hun er cand.mag. med nordisk grunnfag, media og kommunikasjon ved Høgskolen i Volda og statsvitenskap ved Universitetet i Oslo. 

Bryn begynte i NRK i 1984. Først jobbet hun et år i NRK Hordaland. Deretter jobbet hun i *[[Dagsnytt]]* på NRK radio. I 1990–1992 var hun korrespondent i Stockholm. Hun ble programleder i *Dagsrevyen* i 1992. Mellom 1995 og 1999 var hun korrespondent i USA. Hun har hatt en rekke ulike oppdrag for NRK. Sammen med Morten Harket var hun vert for Eurovision Song Contest 1996.

Hun har sittet i styret for Mediemållaget og sitter i styret for adopsjon- og fadderskapsforeningen Verdens Barn.

Hun er gift med Svein Gjerdåker.

## Utmerkelser
* Kringkastingsprisen 1998 (for bruk av nynorsk)
* Alf Helleviks mediepris 2004
* Storegutprisen 2012

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Operasjon Tordensky

***Operasjon Tordensky*** (originaltittel: ***Thunderball***) er en James Bond-film fra 1965. Handlingen er basert på boken  *[[Operasjon Tordensky (roman)|Operasjon Tordensky]]* av Ian Fleming og var den fjerde av filmene om agenten. I 1983 ble Thunderball filmatisert enda en gang, nå  under tittelen *[[Never Say Never Again]]*, også denne gang med Sean Connery som James Bond. Det var Kevin McClory som stod bak denne versjonen.

## Handling
James Bond må reise til Bahamas for å finne igjen to atomstridshoder stjålet av S.P.E.C.T.R.E.-agenten Emilio Largo som planlegger å utpresse NATO og hele det internasjonale samfunnet.

Spenningen topper seg på havets bunn når agent James Bond (Sean Connery) setter en skruppelløs forbryter som tar millioner som gisler i et høyt spill om verdens undergang i atomkrigens ragnarokk!

## Skuespillere

*Sean Connery som James Bond
* Claudine Auger:    Domino Derval (Augers replikker ble dubbet Nikkie van der Zyl)
* Paul Stassino som major François Derval / Angelo Palazzi
* Adolfo Celi som Emilio Largo (stemmen dubbet av Robert Rietti).
*Rik van Nutter     =     Felix Leiter
* Luciana Paluzzi     =     Fiona Volpe
* Martine Beswick     =     Paula
* Guy Doleman     =     Count Lippe
* Molly Peters     =     Patricia (stemmen dubbet av Barbara Jefford)
* Bernard Lee     =     «M»
* Desmond Llewelyn     =     «Q»

## Fakta
Etter noen omfattende runder i rettsapparatet ble det klart at filmskaper Kevin McClory også hadde eierrett til flere av denne filmens ingredienser, ingredienser som *[[007]]-begrepet*, *[[SPECTRE]]*, *Ernst Stavro [[Blofeld]]* etc. Det har resultert i en rekke planer fra McClorys side på å filmatisere James Bond på egen hånd, men kun en av dem ble noe av, og ble sågar en suksess, nemlig *[[Never Say Never Again]]* (*[[Aldri si aldri]]*) fra 1983 med Sean Connery i hovedrollen.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Lamborghini Athon

**Lamborghini Athon** er en konseptbil designet av Bertone for Lamborghini, som først ble presentert på bilutstillingen i Torino i 1980.

Bilen var basert på chassiset fra Lamborghini Silhouette, og var en roadster med futuristisk interiør og en 3-liters V8-motor på 260 hk. Bilen var aldri tenkt produsert, og befinner seg i dag på Bertone-museet.
Solomon Mamaloni

**Solomon Mamaloni** (født 1943, død 11. januar 2000) var en politiker på Salomonøyene.

Han var statsminister tre ganger:
* 31. august 1981 – 19. november 1984
* 28. mars 1989 – 18. juni 1993
* 7. november 1994 – 27. august 1997

Før Salomonøyene blei en sjølstendig stat var Mamaloni leder for protektoratets regjering (*chief minister*) fra 1974 til 1976.

Han var leder for People's Progressive Party fra 1970-tallet til 1997.

## Referanser
Ezekiel Alebua

**Ezekiel Alebua** (1947–2022) var statsminister på Salomonøyene.

## Liv og virke
Alebua var utdannet ved University of the South Pacific. Han gikk inn i politikken i 1981 da han stilte som kandidat i parlamentsvalget. Alebua ble innvalgt og etter valget utnevnt til utenriksminister, en stilling han hadde til 1984. Da ble statsminister Mamaloni erstattet  av Peter Kenilorea. Den nye statsministeren utnevnte ham til visestatsminister. I 1986 måtte Kenilorea trekke seg etter anklager om korrupsjon og Alebua ble forfremmet fra visestatminister til statsminister.

I løpet av sin periode som statsminister møtte Alebua de første voldshandlingene på øya Guadalcanal, mellom urfolkssamfunn og migranter fra øya Malaita. Førstnevnte anklagde sistnevnte for å ha tatt land og arbeidsplasser. En begjæring fra innfødte innbyggere oppfordret regjeringen til å deportere arbeidsledige migranter fra Guadalcanal til Malaita; Alebua fulgte det ikke opp. Han tapte parlamentsvalget i 1989, og forlot makten.

I 1998 ble han leder for regjeringen i provinsen Guadalcanal. Det var i løpet av hans periode at systematisk vold brøt ut mellom etniske militser. Militsen Isatabu Freedom Movement bestod av urfolk fra Guadalcanal og Malaita Eagle Force bestod av folk fra det malaitaiske samfunnet på øya. Alebua foreslo at å eie eiendom på Guadalcanal blir forbudt for ikke-urfolk. Forslaget var ønsket av urfolk, og tilsvarende lite ønsket av immigrantene. Forslaget førte til en oppadgående spiral av voldshendelser og minst 25.000 mennesker blir tvunget til å forlate hjemmene eller til og med å forlate øya. Minst seks mennesker blir drept. En unntakstilstand ble erklært, men politiet og den nasjonale regjeringen var overveldet av hendelsene og fikk ikke kontroll. Solomons statsminister Bartholomew Ulufa'alu appellerete til FN som sendte den tidligere fijianske statsministeren Sitiveni Rabuka som mekler. En fredsavtale ble undertegnet mellom de forskjellige fraksjonene 28. juni 1999, og økonomisk kompensasjon ble gitt til ofrene, men Alebua ble snart beskyldt for å ha tilegnet seg en stor del av denne kompensasjonen for egen fortjeneste. Etterhvert gjenopptas volden. 1. januar 2001 overlever Alebua et attentat fra Isatabu Freedom Movement. Minst 6 menn åpnet ild mot ham mens han var i bilen og traff ham i ansiktet, brystet og armen. Han forlot makten i Guadalcanal i 2003 da Regional Assistance Mission til Salomonøyene, ledet av Australia og New Zealand intervenerte for å gjenopprette fred og orden.

I juli 2007 ble Alebua dømt til tre og et halvt års fengsel for å ha underslått offentlige midler. Han blir funnet skyldig i å ha underslått mer enn SI $ 194.000 (tilsvarende 200.000 kroner) i 2000, da han var statsminister i Guadalcanal.

## Referanser
Július Torma

**Július Torma** (født 7. mars 1922 i Budapest i Ungarn, død 23. oktober 1991 i Praha i Tsjekkoslovakia) var en tsjekkisk bokser som deltok i de olympiske leker 1948 i London.

Under Sommer-OL 1948 vant han gull i boksing i vektklassen weltervekt, opp til 67,0&nbsp;kg, han beseiret Horace Herring fra USA i finalen. Han deltok også i OL 1952 og 1956.
 
## OL-medaljer
* 1948  London -  **Gull** i boksing, weltervekt

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Peter Kenilorea

**Peter Kenilorea** (født 23. mai 1943 i Malaita, død 24. februar 2016 i Honiara) var en politiker fra Salomonøyene. Han var den sjølstendige statens første statsminister.

Kenilorea blei født som Kenirorea Kau'ona Keninaraiso'ona. Han kom fra landsbyen Takataka på Malaita. Kenilorea tilhørte 'are'are-folket.

Kenilorea fikk lærerutdanning fra Ardmore College i New Zealand. Seinere studerte han også offentlig administrasjon ved University of the South Pacific på Fiji.

Etter endt lærerutdanning vendte han i 1968 tilbake til hjemlandet, der han begynte som lærer ved King George VI School i Honiara. I 1971 gikk han over i den offentlige forvaltninga. Han arbeidde i finansdepartementet og blei distriktsoffiser på Santa Isabel før han ble overført til Nord-Malaita. Etter ei tid i Honiara med ansvar for landets byområder, var han i staben til førsteministeren før han blei distriktskommissær for Eastern District.

Kenilorea blei politisk engasjert da han var lærer. Han var aktiv i Civil Servants' Association, der han ble leder. Han var en av stifterne av partiet Solomon Islands United Party.

I 1976 blei han leder for regjeringa (*chief minister*) i det britiske protektoratet. Da øyene blei en sjølstendig stat i 1978, blei han landets første statsminister. Han var statsminister fram til 1981 og igjen fra 1984 til 1986. Kenilorea var utenriksminister 1988–89 og 1990–93. I 1993 ble han direktør i Forum Fisheries Agency. Han var fortsatt aktiv som politiker, og var blant annet parlamentspresident (*speaker*). Han fungerte som leder for en kommisjon som skulle overvåke fredsavtalen etter uroen på Malaita i 2000.

I 2004 var han kandidat til vervet som generalguvernør, men han fikk bare 8 av 41 stemmer i parlamentet.

I 1982 ble han utnevnt til kommandør (KBE) av Order of the British Empire. Han ble med det opphøyd i ridderstanden og fikk rett til å føre tiltaleformen sir foran sitt navn.

## Referanser
Gaspar Ferreira

**Gaspar Ferreira** eller **Fei Qiguan** (født i Castrofornos nær Viseu i Portugal, død 27. desember 1649 i Kanton i Kina) var katolsk misjonær tilknyttet jesuittordenen. Han seilte ut til Østen i april 1593, og kom til Macao. I 1604 dro han til Meiling og Nanjing, og kom til Beijing i august. I 1607 virket han i Baoding. Senere var han novisemester i Nanchang og misjonær i Shaozhou, senere i Nanyung, Zhejiang, Jiangxi, Henan og Kanton. 

## Litteratur
* Louis Pfister: *Notices biographiques et bibliographiques sur les jésuites de l'ancienne mission de Chine, 1552-1773*, Chang-hai, 1932-1934 (Nendeln: Kraus Reprint, 1971)

## Se også
* Liste over kinamisjonærer tilhørende jesuittordenen

## Referanser
Johan Støa (idrettsmann)

**Johan Hostvedt Støa** (født 13. juni 1900 på Ringerike, død 29. oktober 1991 i Drammen) var en norsk allsidig idrettsutøver fra Hønefoss. Han var friidrettsutøver som drev både med terreng- og landeveisløp og kappgang. Han var også langrennsløper, skihopper, syklist og svømmer. I tillegg var han også innom fotball og boksing.

## Liv og virke
Støa flyttet til Drammen i 1923 i forbindelse med jobb på jernbaneverkstedet på Sundland. I Drammen ble Idrettsforeningen Hellas hans klubb for sommeridrettene,  og Drafn ble skiklubben hans. Støa tok også opp sykling og meldte seg da inn i Drammens Cykleklubb. 
 
Etter et år i Drammen, i 1924 vant han NM på 10&nbsp;000&nbsp;m baneløp med tiden 33.30,6. I 1925 vant han NM i terrengløp. Han ble tildelt Egebergs Ærespris 1926. Selv om han ikke hadde det samme høye nivået som tidligere vinnere, imponerte han juryen med sin allsidighet. I 1927 ble han norgesmester på 30&nbsp;km langrenn. Han har også en kongepokal i kombinert.

I 1928 ble Støa nummer 8 på femmila under OL i St. Moritz, og deltok samme år i maraton under OL i Amsterdam. Her løp han på 2.49,57.

Johan Støa gikk styrkeprøven Trondheim &ndash; Oslo i 1933 på rekordtiden 4 dager, 21 timer og 3 minutter. I 1935 syklet han samme strekning på under 22 timer, og senket den gamle rekorden med 3 timer. Isak Warvik, en fisker fra Vesterålen, hadde i mellomtiden slått marsjrekorden, og i 1936 gikk Støa på 4 døgn 7 timer og 47 minutter. På dette tidspunktet hadde han begge rekordene. Den lange fiskeren Warvik ga seg derimot ikke, og i 1937 brøt han 4-døgnsgrensen! Det tok mer enn 50 år før noen kunne slå disse 30-talls fenomenene på strekningen Trondheim-Oslo, innen den tid var veiforholdene utbedret og en klar sammenligning kan man aldri få.

## Eksterne lenker
* 
* Drammenhistorie.com
Francis Billy Hilly

**Francis Billy Hilly** (1948–2025) var en politiker på Salomonøyene.

Hilly var statsminister fra 18. juni 1993 til 7. november 1994. Han gikk av etter at et mistillitsforslag mot ham fikk flertall i parlamentet. Det har i ettertid vært påstått at forslaget blei vedtatt etter at flere parlamentsmedlemmer var blitt bestukket av tømmerindustrien. 

Hilly ble første gang innvalgt i parlamentet i 1976 og seinere gjenvalgt/gjeninnvalgt i 1980, 1993, 1997, 2001 og 2006. Han har hatt flere ministerposter, blant annet som statsråd for handel, industri og sysselsetting.

I 2012 blei han utnevnt til kommandørridder (KCMG) av Sankt Mikaels og Sankt Georgs orden. Han blei dermed gjort til ridder og fikk rett til å føre tiltaleforma *[[sir]]* foran navnet sitt.

## Referanser
Lamborghini Concept S

**Lamborghini Concept S** er en konseptbil designet av Luc Donckerwolke, designsjef hos Lamborghini, basert på Lamborghini Gallardo. Bilen ble presentert på bilutstillingen i Genève i 2005, og var ment å være en moderne variant av gamle, én-seters roadstere. Bilen er utstyrt med en «saute-vent» (fransk for «skiftende vind») i stedet for en tradisjonell frontrute, og kupéen er delt i to ved å fortsette karosseriet inn i kupéen. Dette design-virkemiddelet fungerer også som et luftinntak for motoren, en midtmontert 5-liters V10-motor.

## Motorspesifikasjoner
* Motortype: V10
* Sylindervolum 4&nbsp;961 cm³
* Hestekrefter: 500 hk ved 7&nbsp;800 omdreininger per minutt
* Dreiemoment: 509 Newtonmeter ved 4&nbsp;500 omdreininger per minutt
* Turtallssperre: 7&nbsp;800 o/min
* Girkasse: Sekstrinns manuel
* Oppsett: Midtmotor, firehjulstrekk

## Eksterne lenker
* Lamborghini Concept S
Ørebekk

**Ørebekk** er en del av Gressvik og ligger rett nord av Gressvik sentrum, og rett vest av Fredrikstad. Seutelva, som er en sideelv av Glomma, skiller Ørebekk fra Fredrikstad by. Det finnes en rekke ulike butikker, bensinstasjoner og industribedrifter i og rundt Ørebekk.
Lamborghini LM003

**Lamborghini LM003** var en konseptbil fra Lamborghini, som ble utviklet til bruk av militæret. Modellen var nesten identisk som LM002, men i stedet for V12-motoren i LM002 var den utstyrt med en 3.6 liters turboladet dieselmotor med fem sylindre og 150 hk fra VM Motori. Motoren ble funnet for liten til å drive det 2&nbsp;600 kilo tunge kjøretøyet fremover, og prosjektet ble nedlagt.

En annen modell som også er kjent under navnet LM003 ble utviklet mens Lamborghini var eid av Megatech. Dette var en oppgradert versjon av LM002 i sivil utgave, som også ble kalt *Borneo* og *Galileo*, for å differensiere den fra den tidligere konseptmodellen LM003. Idéen ble tatt videre til SZ Design, et underselskap av Zagato, men prosjektet kom aldri lenger enn til noen skisser.
Fredrikstad skytterlag

**Fredrikstad skytterlag** er Fredrikstad kommunes eldste idrettsforening. Laget ble stiftet i 7. august 1860. Det var en samling av byens bedre borgere som var med i starten. Christian Smith ble lagets første formann.. Den gang var laget tilsluttet «Centralforeningen for legemsøvelser og vaabenbrug». I 1893 bestemte Stortinget at Det frivillige skyttervesen skulle stiftes.

Skytterlaget vandret de første årene litt rundt i byen, men fra 1880 har skytebanen og huset ligget i Brånedalen. Flere vil vel heller kalle det Bjørndalen, men den øverste delen av Åsebråtveien, heter faktisk Brånedalen.

Skytterhuset som før dette lå i Bydalen, ble flyttet til Brånedalen. Dette ble under krigen ødelagt så mye at et nytt hus ble startet på etter krigen. Dette var ferdig til innvielse i 1948. Ca. 50 år senere brant dette ned, nærmere bestemt 6. desember 1997. Innvielse av det nye huset ble foretatt 20. november 1999. Skytterlaget mistet mye historie, men endte opp med et nytt hus som det nå er full aktivitet i.

Når det gjelder skytebanen har den vært utsatt for mye diskusjon opp gjennom årene. Skytebanen som før hadde hatt skyteavstander fra 100 til 1000 meter, de senere årene var det 100 og 300 meter, ble bygget om til 100 og 200 meter.

Den 20. september 1997 åpnet ordfører Svein Roald Hansen den nye banen. Bortsett fra grunnarbeider og bygging av voller, ble hele anlegget bygget på dugnad. Hvaler, Kråkerøy og Onsø HV stilte velvilligst opp med 10 mann, deriblant både byggmester og jernbinder. Hele anlegget med dugnad og egeninnsats fikk et regnestykke på ca. 2 mill. kroner.
Ull

**Ull** kan vise til:
*Ull (norrøn mytologi) også kalt: ski-, bue-, jakt- og skjoldguden
*Ull (tekstil) vanligvis fra sau, men også andre dyr
*Bomull
*Viskose kunstfibre under navn av Cellull, Kunstsilke, Rayon, Modal med flere
*Stålull
*Ull-Kisa Ullensaker/Kisa Idrettslag
*Ull (skiklubb), stiftet 1883 i Oslo
Lamborghini Marco Polo

**Lamborghini Marco Polo** (eller *ItalDesign Marco Polo*) er en konseptbil designet av ItalDesign Giugiaro for Lamborghini i 1982. Modellen ble aldri faktisk bygget, det nærmeste man kom var en modell av tre som ble presentert på bilutstillingen i Bologna i 1982. Bilen var ment å være etterfølger av Lamborghini Espada.
Ungdommens radioavis

***Ungdommens radioavis*** er et norsk radioprogram for ungdom som ble sendt på NRK Radio fra 1969 til 1993. Programmet skulle gjenspeile interessene til unge mennesker mellom 15 og 25 år og hadde flere reportasjer og innslag som ble ansett som provoserende overfor eldre lyttere. På 1970-tallet skapte programmet protester etter å ha brukt folkelige ord på kjønnsorganer, og i 1986 førte et programinnslag om politivoldsakene i Bergen til at saken ble etterforsket. Programmet ble i 1984 flyttet til den nyetablerte kanalen P2. 

Fra 1980 fikk programmet posten *Albin* der lytterne kunne ringe inn til telefonsvareren *Albin* og blant annet foreslå musikk.

Ungdommens radioavis arrangerte også flere landsomfattende rockemønstringer med innsendte bånd fra norske amatørband. Mønstringene endte i en finale med ti utvalgte band. Disse ble også vist på TV, og musikken ble gitt ut på samleplater av plateselskapet Philips. Av vinnerne i Ungdommens radioavis' rockemønstring kan nevnes Ung Pike Forsvunnet (1982), a-ha (1984), Return (*Sheila*, 1985) og Heart of Mary (*Albert Einstein never lived in my hometown*, 1988). Prisen var i 1985 på 10 000 kroner, et beløp som ble gitt av Kulturdepartementet.

Kjenningsmelodien var «Machine Gun» av og med The Commodores.  

Siste sending gikk fredag 1. oktober 1993.

## Medarbeidere
Lista viser et utvalg av programledere, reportere og andre medarbeidere som arbeidet med radioprogrammet.
* Jens Brun-Pedersen
* Herborg Bryn
* Bjørn Egil Eide (1972)
* Leif Ekle
* Dankert Freilem (1972)
* Tor Fuglevik (1972)
* Bjarne Grevsgard
* Unni Hansen
* Berit Hedemann
* Erling Lægreid (som blant annet intervjuet Jens Bjørneboe i 1973)
* Siv Meisingset
* Kalle Lisberg
* Atle Nielsen
* Sissel Benneche Osvold (1972)
* Bjørnar Pedersen
* Knut Røe
* Mode Steinkjer
* Frode Rekve (1980-1981)
* Helge Wettre
* Harald Stoltenberg
* Robert Stoltenberg (1984)
* Trond-Viggo Torgersen (1976)
* Roar Halten 
* Jon Peder Vestad
* Arne Wam
*Bjørn Sandnes

## Referanser