open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Tony Tan Keng Yam

**Tony Tan Keng Yam** (født 1940) er en singaporsk matematiker, bankmann og politiker. Han var president i Singapore fra 2011 til 2017.

Tan studerte fysikk ved University of Singapore og fortsatte deretter sine fysikkstudier med mastergrad fra Massachusetts Institute of Technology i USA. Han tok doktorgrad i anvendt matematikk ved University of Adelaide i Australia. Deretter ble han i 1967 ansatt ved matematisk institutt ved University of Singapore. I 1969 forlot han universitetet til fordel for det private næringsliv. Han begynte i Overseas-Chinese Banking Corporation (OCBC) og ble til sist direktør i denne banken. 

I 1979 gikk Tan inn i politikken og ble valgt til parlamentet for People's Action Party (PAP), det dominerende partiet i Singapore. En rekke ministerposter fulgte. I 1980 ble han undervisningsminister, året deretter handels- og industriminister. Fra 1980 til 1981 var han samtidig også den første visekansler for National University of Singapore. Han ble i 1983  finansminister i tillegg til handels- og industriminister. Tan ble i 1985 igjen undervisningsminister, en post han besatte til 1991, da han gikk tilbake til banknæringen som direktør i Overseas-Chinese Banking Corporation. I 1995 kom han tilbake til regjeringen, og ble visestatsminister og forsvarsminister (fra 2003 kalt minister for sikkerhet og forsvar).

I 2005 gikk han igjen ut av politikken og gikk inn i ledelsen for Government of Singapore Investment Corporation. Samtidig ble han leder for National Research Foundation og direktør for Singapore Press Holdings. Han trakk seg fra disse posisjonene for å stille ved presidentvalget i august 2011. Tan gikk også ut av PAP og stilte ved valget som uavhengig kandidat. Han ble likevel ansett som PAPs foretrukne kandidat til presidentvervet. Tan vant valget med knapp margin. Han fikk 35,19 % av stemmene mot 34,85 % for den nærmeste rivalen Tan Cheng Bock. Den 1. september 2011 ble han innsatt som Singapores sjuende president. Han satt som president til 31. august 2017.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Biography of the President, fra Singapores presidentembete
Hårball

En **hårball** er en samling hår formet i magen til dyr og regelmessig kastet opp, når hårballen blir for stor. Hårballer er som regel en tett, avlang sammenpakket sylinder av pelshår, men kan også inneholde andre elementer, som svelget mat.

Katter er spesielt utsatt for hårballer ettersom de steller seg ved å slikke pelsen, og har derfor lett for å svelge pels. Det samme gjelder kanin. Derimot er hårballer spesielt farlige for kaniner ettersom de ikke er i stand til å få dem ut via oppkast. Kaninens fordøyelsessystem er svært følsomt, slik akkumulering av pels kan føre til dehydrering og død.  

Fenomenet kan også forekomme blant mennesker. Det er ytterst sjeldent, men en kombinasjon av trichophagia, trichotillomania og picasyndromet fører gjerne til hårballer. Menneskelige hårballer må som regel fjernes med kirurgi, ettersom hår ikke kan fordøyes eller komme gjennom fordøyelsessystemet.  

## Referanser
Georg Kaspar Nagler

**Georg Kaspar Nagler** (født 6. januar 1801 i Obersüßbach, død 20. januar 1866 i München) var en tysk kunsthistoriker.

## Biografi
I 1815 begynte Nagler på Wilhelmsgymnasium München. Åtte år senere begynte han å studere filologi og naturvitenskap. I 1829 tok han en filosofisk doktorgrad ved Universitetet i Erlangen. Siden 1827 hadde han eid et antikvariat sammen med sin kone Johanna Ehrentreich. Senere arbeidet han i *Bayerischen National-Zeitung*, som på det tidspunktet var redigert av Joseph Heinrich Wolf.

Etter dette begynte han å arbeide med *Neuen allgemeinen Künstler-Lexicon*, som utkom fra 1835 til 1852 i 22 bind. For dette leksikonet fikk han gyllen medalje i *Kunst und Wissenschaft* av Hertug Max in Bayern og Fredrik Vilhelm IV av Preussen. Fra 1836 holdt han ved den kongelige *Baugewerbschule* foredrag om arkitekturhistorie.

## Bibliografi
* *De Rhapsodis*. Avhandlinig, 1829
* *Acht Tage in München*. Franz, München 1834 (Opptrykk av utgaven fra 1863: Gerber, München 1983, ISBN 3-87249-067-2)
* *Geschichte der Porzellan-Manufaktur zu München*. München 1834 (også i: *Bayerische Annalen, Abth. Vaterlandskunde*. 1834, nr. 34–38)
* *Neues allgemeines Künstler-Lexicon oder Nachrichten aus dem Leben und den Werken der Maler, Bildhauer, Baumeister, Kupferstecher, Formschneider, Lithographen, Zeichner, Medailleure, Elfenbeinarbeiter, etc.* (22 bind), Verlag von E. A. Fleischmann, München 1835–1852 (insgesamt 12500 Seiten)
* *Rafael als Mensch und Künstler*. Fleischmann, München 1836
* *Michel-Angelo Buonarotti als Künstler*. Fleischmann, München 1836
* *Albrecht Dürer und seine Kunst*. Fleischmann, München 1837
* *Leben und Werke des Marco-Antonio Raimondi aus Bologna*. 1842
* *Leben und Werke des Malers und Radirers Rembrandt van Ryn*. München 1843
* *Beiträge zur älteren Topographie von München*. 1847–1850; 2. utgave som *Topographische Geschichte von München und seinen Vorstädten*. Franz, München 1863
* *Die Monogrammisten und diejenigen bekannten und unbekannten Künstler aller Schulen, welche sich zur Bezeichnung ihrer Werke eines figürlichen Zeichens, der Initialen des Namens, der Abbreviatur desselben &c. bedient haben*. 5 bind med hovedindeks, G. Franz, München 1858–1863 (bind 4 og 5 posthumt,  monogrammer fra  kunstnere).  Digitalisert utgave ved Universitäts- und Landesbibliothek Düsseldorf

## Noter og referanser


## Litteratur
*     
* 

## Eksterne lenker
*
Liste over broer i Danmark

Dette er en liste over broer i Danmark som knytter øyer sammen, eller forbinder landet med andre nasjoner.

## Liste over de lengste broene i Danmark

## Referanser
Ricardo Martinelli

**Ricardo Alberto Martinelli Berrocal** (født 1952) er en panamansk forretningsmann og politiker. Han var president i Panama fra 1. juli 2009 til 1. juli 2014 og representerte den gang høyrepartiet *Cambio Democrático*. Han var også innstilt som presidentkandidat for partiet *Realizando Metas* («Oppnå målene») til presidentvalget 2024, men han ble ikke godkjent på grunn av anklager om hvitvasking. Han søkte tilflukt i Nikaraguas ambassade, men ble dømt til nesten 11 års fengsel. Hans visepresidentkandidat José Raúl Mulino vant senere valget og ble tatt i ed som Panamas president 1. juli 2024.

Martinelli studerte ved University of Arkansas og tok Master of Business Administration ved INCAE i Costa Rica. Han begynte sin næringslivskarriere i Citibank før han gikk over i supermarkedkjeden Súper 99, der han er styreformann. 

Martinelli var fra 1994 til 1996 leder for Panamas trygdeetat. Fra 1999 til 2003 var han styreformann for Autoridad del Canal de Panamá og minister for kanalsaker. Martinelli er leder for partiet Cambio Democrático. Han stilte i 2004 som partiets presidentkandidat uten å lykkes. I presidentvalget i 2009 sikret han seg over 60 % av stemmene. Han ble innsatt som Panamas 49. president den 1. juli 2009. I presidentvalget i 2014 tapte han mot Juan Carlos Varela.

## Referanser
Serzj Sargsian

**Serzj Sargsian** (armensk: Սերժ Սարգսյան; født 30. juni 1954 i Stepanakert i Nagorno-Karabakh) er en armensk politiker for partiet Armenias republikanske parti. Han var landets president fra 9. april 2008 til 9. april 2018. Etter grunnlovsendring som styrket statsministermakten, ble han statsminister 17. april 2018. Det ble møtt med demonstrasjoner og han gikk av etter elleve dager i statsministerposten, 23. april 2018.

## Liv og virke
Sargsian studerte filologi ved Statsuniversitetet i Jerevan. Han var aktiv i kommunistpartiet i sin hjemby Stepanakert og i regionen Nagorno-Karabakh.

Sargsian ledet de armenske militære gruppene som ble dannet i Nagorno-Karabakh i prosessen der Sovjetunionen brøt sammen og de enkelte sovjetrepublikkene søkte selvstendighet og da det armensk befolkede Nagorno-Karabakh, som tilhørte Aserbajdsjan, gjorde opprør for tilslutning til Armenia. Sargsian ledet fra 1989 til 1993 Komiteen for Republikken Nagorno-Karabakhs selvforsvarsstyrker. 

I 1990 ble han aktiv i armensk politikk og ble innvalgt i Armenias Øverste råd. Han var forsvarsminister fra 1993 til 1995,  leder for Statssikkerhetstjenesten og minister for nasjonal sikkerhet fra 1995 til 1996, innenriks- og sikkerhetsminister 1996 til 1999 og minister for nasjonal sikkerhet 1999. Sargsian regnes som en nær alliert av Robert Kotsjarjan, som var president fra 1998 til 2008. Han hadde en rekke sentrale posisjoner i Kotsjarjans presidentperiode. I 1999 ble han stabssjef for presidenten, en post han hadde til 2000. Fra 1999 var han også sekretær for Det nasjonale sikkerhetsråd, som ledes av presidenten, og fra 2000 også forsvarsminister. Sargsian hadde disse posisjonene til 2007, da han ble statsminister. Fra 2006 har Sargsyan vært aktiv i Armenias republikanske parti, der han i november 2007 ble partileder. 

Sargsian ble i februar 2008 valgt til Armenias president. Opposisjonen protesterte mot valget, der Sargsian fikk 53 % av stemmene, men som internasjonale observatører i det store og hele ga positiv vurdering av og Sargsian ble innsatt i presidentembetet 9. april 2008.

Han ble gjenvalgt som president i 2013 og satt til 9. april 2018. Grunnloven ble endret slik at presidentens makt ble redusert til fordel for statsministerens. Sargsian ble så statsminister 17. april 2018, men ble møtt med store protester og omfattende demonstrasjoner. Den 23. april 2018 trakk han seg fra vervet som statsminister.

Hans hustru og Armenias førstedame, Rita Sargsyan, døde av covid-19 den 20. november 2020.

## Utmerkelser
Sargsian er tildelt Kampkorsordenen, Armenias fremste militære utmerkelse, og har mottatt Tigranes den stores orden. Han er også hedret med tittelen Helt av Artsakh med Den gylne ørns orden.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Serzh Sargsyan the President of Armenia, biografi fra Armenias presidentembete
Berlevåg Fotballklubb

**Berlevåg Fotballklubb** (stiftet 1978) er en fotballklubb fra Berlevåg i det nordøstlige Finnmark. Klubbens seniorlag spiller i 2022 i 5. divisjon.

## Tabell

## Eksterne lenker
*
Willibald Storn

**Willibald Christopher Storn** (født 26. februar 1936 i Michelbach i Østerrike) er en østerriksk-født kunstner som har bodd og arbeidet i Norge siden 1956. Han har arbeidet med grafikk, maleri og installasjoner. 

Storn tok sin kunstutdannelse etter at han kom til Norge i 1956; fra Østerrike var han utdannet baker og konditor. I årene 1957-1960 hospiterte han ved Statens kunst- og håndverksskole (SKHS). I 1960-årene laget han eksperimentelle installasjoner. I 1969/1970 startet han kunstnergruppa Gras sammen med Per Kleiva, Morten Krogh og Anders Kjær. Gras arbeidet med popkunst, preget av politisk engasjement.

Storn debuterte på Høstutstillingen i 1963, og hadde si første separatutstilling i Oslo Kunstforening i 1965. Han har hatt et utall separat- og kollektivutstillinger over hele landet og er representert i landets fremste offentlig samlinger. Han har også hatt flere utsmykningsoppdrag, blant annet på Rikshospitalets barneavdeling og Høyenhall stasjon. 

Han utformet diplomet til Nobels fredspris i 2015, 2016 og 2017. Hans plakat til Festspillene i Nord-Norge 1985 ble i 2003 gjengitt på et norsk frimerke i serien *Plakatkunst*. 

## Referanser


## Eksterne lenker
* Willibald Storn - Norsk biografisk leksikon
* Willibald Storn - Norsk kunstnerleksikon
Ljuboslav Penev

**Ljuboslav Mladenov Penev** (bulgarsk: *Любослав Младенов Пенев*) (født 31. august 1966 i Dobritsj) er en bulgarsk tidligere fotballspiller og nåværende trener, som blant annet angrep hos CSKA Sofia og Valencia CF samt flere andre europeiske klubber. Han fikk også flere landskamper for  og var trener for dette landslaget i perioden 2011 til 2014.

Han spilte foruten i CSKA Sofia og Valencia CF, også for Atlético Madrid, SD Compostela og Celta Vigo i Spania samt Lokomotiv Plovdiv i hjemlandet. Han la opp som spiller i 2002 etter å ha spilt over 400 seriekamper og scoret over 200 mål. I 2009 gikk han inn i trenerrollen da han tok over trenervervet i hans barndomsklubb CSKA Sofia etter hans onkel Dimitar Penev. I 2010 ble han trener i Litex Lovech, før han i 2011 tok over rollen som landslagstrener for Bulgaria etter Lothar Matthäus.

## Landslagskarriere
Penev spilte i årene mellom 1987 og 1998 totalt 62 landskamper, og scoret 13 mål for . Han deltok blant annet ved VM i fotball 1998 og EM i fotball 1996.

## Meritter
;CSKA Sofia
* A PFG (2): 1987, 1989
* Den bulgarske fotballcupen (4): 1985, 1987, 1988, 1989

;Atlético Madrid
* Primera División (1): 1995/1996
* Copa del Rey (1): 1995/1996

;Individuelt
* Toppscorer i Tournoi de Toulon i 1987
* Årets fotballspiller i Bulgaria (1): 1988

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Footballdatabase.eu – Spillerinfo om Penev
* National-football-teams.com – Spillerinfo om Penev
Pirin nasjonalpark

**Pirin nasjonalpark** (bulgarsk: Национален парк „Пирин“) ligger i Pirinfjellene i Blagoevgrad oblast i Bulgaria. Naturparken omfatter ca.  dekar og ligger mellom  og  meter over havet med Vihren som den høyeste fjelltoppen. 

## Historie
Vihren nasjonalpark ble etablert i 1962 og gitt navnet Pirin folkepark i 1974. Parkadministrasjonen ble i 1979 lagt til Bansko og fra 1983 er området oppført på UNESCOs liste over verdensarven.

## Parken
I fjellene finnes 176 eksplosjonskratere som under snøsmeltingen fylles av vann og blir sjøer. Mer enn 80 % av området er dekket av skog og her finnes bl.a. svartfuru. Det 1 300 år gamle treet *Bajkuschewa Mura* er et av verdens eldste.

Totalt finnes 1 315 karplanter som er en tredel av Bulgarias flora, herunder 86 endemiske arter for Balkan, 17 bulgarske endemiske arter og 18 lokale endemiske arter. 

Faunaen omfatter 45 pattedyr inkludert, bjørn, ulv og mår, og 159 fugleslag. I Pirin finnes også åtte typer amfibier, elleve reptilslag og seks fiskeslag.

## Bildegalleri

Edelvais.jpg|Edelweiss
Gorno Vasilashko ezero.jpg|Innsjøen Gorno Vasilasjko
Baykusheva800x628p.jpg|Bajkuschewa Mura, Bulgarias eldste tre
Vihren.JPG|Vihren, den høyeste toppen (2 914 moh)


## Referanser


## Eksterne lenker
*
Manneken Pis

(Brabantsk for «liten urinerende mann», også kalt *Petit Julien*, er en brønnfigur i Brussel, hvor den er blitt til et kjennetegn for den belgiske hovedstaden. Den er plassert på hjørnet mellom Rue de l'Etuve og Rue des Grands Carmes. Manneken Pis kles ut i forskjellige kostymer flere ganger ukentlig.

Skulpturen ble skapt av billedhuggeren Hieronimus Duquesnoy i 1618 eller 1619.
## Referanser


## Eksterne lenker
* Brussels.be , Offisiell nettside med kalender over draktskifter
* VisitOnWeb.com, Manneken Pis i 360 grader
Staurselva

Staurselva er ei elv på Frosta i Trøndelag. Den renner ut fra Hovdalsvatnet som ligger 116 moh. Elva er bare 1,5 km lang og munner ut i Trondheimsfjorden på nordsida av Frosta.

## Historie
Det er godt fall på elva og det har derfor vært industri langs elva som har nytta seg av vasskraft. Tidligere var det sagbruk, stampe, snekkerverksteder, kverner og mølle langs elva. 
I 1904 kom Christian Thams fra Orkdal og skrev kontrakter med brukerne av vannfall i elva. Han betalte brukerne for å få overta retten til å stenge å slippe vatnet ved oset. Grunnen var at Christian Thams måtte ha en kraftstasjon som leverte strøm til ''Nordenfjeldske sprængstof aktieselskab'' som skulle bygges i Sunndalen i Åsen i Nord-Trøndelag. Fabrikken ble lagt ned i 1920 og rettigheter med anlegg ble solgt til tre av brukerne.
I dag er det ingen industriell virksomhet langs elva. Det er ''Frosta vassverk AL'' som tatt over rettighetene i elva og er forplikta til å slippe minimum 20 liter vatn i sekundet ned gjennom elva. Ved utløpet av elva var det utskiping av gruvetømmer (pitprops) først på 1900-tallet.

## Kilder

Frostaboka bind 5.
                                                                                                               
Statsarkivet, Trondheim.
Forskningsjournalistikk

**Forskningsjournalistikk** er en gren innen journalistikken som omhandler dekning av forskningsnyheter og formidling av vitenskapelig kunnskap overfor allmennheten. 

Forskningsjournalistikk skiller seg fra forskningsformidling ved at førstnevnte er journalisters dekning av forskningsstoff, mens forskningsformidling er forskeres egen virksomhet med å spre innsikter fra sitt fagfelt. 

## Forskningsjournalistikk i Norge
Kun et fåtall aviser har journalister som kun skriver om forskningsstoff. 
På NRK er TV-programmet Schrödingers katt  og radioprogrammet/podcasten Ekko (tidligere Verdt å vite) faste forskningsprogram. NRK P2 har siste tiår sendt *[[Museum - et program om norsk historie]]*. Nettavisen Forskning.no, som eies av 85 forskningsinstitusjoner, egenproduserer og syndikerer forskningsjournalistikk fra de fleste fagfelt. Magasinet *[[Apollon (forskningsmagasin)|Apollon]]* gis ut av Universitetet i Oslo. Forskerforbundet gir ut bladet Forskerforum. 

I 2013 ble Norsk forening for forskningsjournalister (NFFJ) grunnlagt. Organisasjonen er åpen for redaktører, journalister, fotografer og andre som har journalistikk som hovedgeskjeft og som arbeider med forskningsjournalistikk under redaktørplakaten, samt uavhengige forskningsskribenter.

Flere universiteter og universitetsmuseer har egne blader som har en blanding av forskningsformidling fra egen kommunikasjonsavdeling og fra vitenskapelig ansatte. Disse er ikke uavhengige redaksjoner med redaktørplakat. *[[Labyrint (forskningsmagasin)|Labyrint]]* gis ut av Universitetet i Tromsø, forskningsmagasinet Gemini gis ut av NTNU og SINTEF i Trondheim, Forskningsrådet ga tidligere ut Bladet Forskning. 

## Litteratur
* Harald Hornmoen *[http://urn.nb.no/URN:NBN:no-nb_digibok_2010082608023 Vitenskapens vakthunder: innføring i forskningsjournalistikk]*, Tano 1999 ISBN 82-518-3959-9
* Nina Kristiansen og Ingrid Spilde *forskningsjournalistikk - en innføring*, Cappelen Damm 2015 ISBN 9788202447816

## Se også
* Wikipedia-artikler i kategorien norske forskningsjournalister 

## Referanser


## Eksterne lenker
* forskningsjournalisten.no Norsk forening for forskningsjournalister
* Artikler om forskningsjournalistikk i Forskning.no
* eusja.org European Union of Science Journalists’ Associations (EUSJA) 
* wfsj.org World Federation of Science Journalists
Lars Ivar Hansen

**Lars Ivar Hansen** (født 21. november 1947) er en norsk historiker. Han er spesialist på samisk og nordnorsk historie i middelalderen og tidlig nytid, han er professor ved Institutt for historie og religionsvitenskap ved Universitetet i Tromsø. 

Hansen tok hovedfag i historie ved Universitetet i Oslo innen ødegårdsprosjektet i 1975. Han har vært historieforsker ved Universitetet i Tromsø siden 1976. Han tok doktorgrad i 1990 på avhandlingen handel og endringer i det samiske samfunn 1550 - 1700. Han ble utnevnt til professor i Tromsø i 1991 og har dessuten vært  Professor II i eldre samisk kulturhistorie ved Middelaldersentret ved Universitetet i Oslo fra 1994 til 2002. 

Hansen har argumentert for at Nord-Norge best kan beskrives som en redistributiv nordnorsk høvdingøkonomi i vikingtid og tidlig middelalder, han har underbygd dette empirisk gjennom nærstudier av samfunnforhold i Astafjord. Dette er et syn som er inspirert av Kåre Lunden og Michael Polanyi. Hansen har undersøkt hvordan høvdingene i Bjarkøy/Trondenes gjennom skattlegging og handel tilegnet seg prestisjeprodukter som de utvekslet for å bygge allianser med andre stormenn. Ifølge Hansen ble dette systemet nedbygd da kirka og kongemakten underla seg finneferden og finneskatten og erstattet det eksisterende skattsystemet med landskyldbasert leilendingsvesen. 

Hansen har i om lag 30 år hatt som et av sine prosjkt å forske på Astafjord i Sør-Troms' historie fram til ca 1730, i det som har vært omtalt som et av landets mest omfattende lokalhistorie/bygdebokprosjekter. Sammen med arkeologen Bjørnar Olsen utgav han i 2004 boka «Samenes historie» som omhandlet tiden fram til 1750. Boka er blitt regnet som standardverket om eldre samisk historie
Den var første bind i et påtenkt tobindsverk om samisk historie fra forhistorisk tid fram til nåtiden. Sammen med Bjørg Evjen redigerte han i 2008 boka «Nordlands kulturelle mangfold: etniske relasjoner i historisk perspektiv» som undersøkte forholdet mellom samer og nordmenn i det nordlige Nordland siste fire hundre år. 

I 2015 ble han valg inn i Det Norske Videnskaps-Akademi i gruppe for historie

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Michael Grant (ungdomsforfatter)

**Michael Reynolds Grant**, (født 26. juli 1954 i Los Angeles i California) er en amerikansk romanforfatter.

Michael Grant er forfatter av romanseriene *[[Gone-serien|Gone]]* og *The Magnificent 12*.

Han er medforfatter av bokseriene *[[Animorphs]]* og *[[Everworld]]*,.

Han bor i Irvine California med sin kone K.A. Applegate, medforfatter av *Animorphs*.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Nettsiden hans
* www.thefayz.com
* Michael Grant (Forfatteren av Gone)
*
Hans-Martin Lohmann

**Hans-Martin Lohmann** (født 26. januar 1944 i Bergneustadt, død 5. mai 2014 i Frankfurt am Main) var en tysk journalist og redaktør.

Lohmann studerte germanistikk, filosofi og statsvitenskap. Fra 1974 til 1979 var han vitenskapsredaktør ved Suhrkamp Verlag. Derefter ble han ansatt av det psykoanalytiske fagtidsskriftet *[[Psyche (psykoanalytisk tidsskrift)|Psyche]]*, som han senere ble redaktør for (1992–1997). Fra 2002 levde han som fri skribent i Frankfurt am Main og skrev for blant andre *[[Die Zeit]]*, *[[Deutschlandfunk]]* og diverse tidsskrifter. Han fokuserte mest på temaene marxisme og arbeiderbevegelsens historie. Han har også skrevet mye om psykoanalytikeren Sigmund Freud. Blant hans viktigste publikasjoner er *Psychoanalyse und Nationalsozialismus* (red.), *Freud zur Einführung*, *Freud-Handbuch* og *Marxismus*.

## Utvalgt bibliografi
* *Alexander Mitscherlich.* Rowohlt, Reinbek 1987, ISBN 3-499-50365-4.
* *Freud-Handbuch. Leben – Werk – Wirkung.* Metzler, Stuttgart og Weimar 2006, ISBN 978-3-476-01896-0. (red. med Joachim Pfeiffer).
* *Freud für die Westentasche.* Piper, München 2006, ISBN 3-492-04892-7.
* *Freud zur Einführung.* 6. opplag. Junius, Hamburg 2006. ISBN 3-88506-362-X.
* *Geisterfahrer. Blanqui, Marx, Adorno & Co.* Junius, Hamburg 1989, ISBN 3-88506-412-X.
* *Marxismus.* Campus, Frankfurt am Main und New York 2001, ISBN 3-593-36777-7.
* *Marx zur Einführung.* 4. opplag, Junius, Hamburg 2003, ISBN 3-88506-378-6 (med Ossip K. Flechtheim).
* *Psychoanalyse und Nationalsozialismus. Beiträge zur Bearbeitung eines unbewältigten Traumas.* Fischer, Frankfurt am Main 1984, ISBN 3-596-26780-3. (red.)
* *Sigmund Freud.* 6. opplag. Rowohlt, Reinbek 2006, ISBN 3-499-50693-9.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Lohmanns artikler i ''Die Zeit''
* «Ein Philosoph der handfesten Dinge. Warum es sich wieder lohnt, Marx zu lesen», i: *Tabula Rasa*, nr. 46 (12/2009)
Blauwbrug

**Blauwbrug** (bokstavelig talt «blå bro») er en historisk bro i Amsterdam. Den knytter området Rembrandtplein med området Waterlooplein.

Broen har navnet sitt etter en "blå bro" av tre som var fra omkring 1600, men som ikke lenger finnes og som var malt i den karakteriske blåfargen som finnes i det nederlandske flagget. Den beholdt navnet etter 1883 da den ble erstattet av spennene til en ny bro som er inspirert av arkitekturen til flere av broene over Seinen i Paris.

Steinbroen har tre åpninger for skip og er rikt utsmykket. Fundamentene er formet som skipsbauger og på toppen er det søyler med bladmotiver, masker og  til slutt Østerrikes keiserkrone. Også lanternestolpene har skipsdekorasjoner og lanterne er i seg selv også formet som kroner. Broen har en veibane som også  benyttes av sporveien.

## I kulturen
Tittelen på A.F.Th. van der Heijdens kontroversielle roman fra 1983 *De Slag om de Blauwbrug* viser til denne broen.

## Eksterne lenker
*
Psyche (psykoanalytisk tidsskrift)

***PSYCHE: Zeitschrift für Psychoanalyse und ihre Anwendungen*** er et tysk tidsskrift for psykoanalyse som utkommer én gang i måneden.

Tidsskriftet ble grunnlagt i 1947 av Alexander Mitscherlich, Felix Schottlaender og Hans Kunz under tittelen *Psyche. Ein Jahrbuch für die Tiefenpsychologie und Menschenkunde in Forschung und Praxis*. I 1956 ble tittelen endret til *Zeitschrift für psychologische und medizinische Menschenkunde*. I 1966 ble undertittelen *für Psychoanalyse und ihre Anwendungen* lagt til.

*PSYCHE* ble opprinnelig utgitt av *Lambert Schneider* i Heidelberg. Fra 1951 utkom det ved Ernst Klett Verlag. Klett-Cotta Verlag begynte å gi ut tidsskriftet i 1978. Hvert år blir det publisert 10 månedlige numre og et dobbeltnummer (september/oktober). Efter forlagets egne tall skal tidsskriftet bli solgt i  eksemplarer (2008). Per 2009 er Werner Bohleber redaktør; medredaktører er Christa Rohde-Dachser og Rolf-Peter Warsitz.

## Referanser


## Eksterne lenker
* PSYCHE online
Psyche (entomologisk tidsskrift)

***Psyche*** er et entomologisk tidsskrift som ble etablert i 1874 av Cambridge Entomological Club.

Tidsskriftet har blitt publisert siden 1874, med et opphold fra 1995 til 2000. I 2007 ble tidsskriftets eierskap overført til Hindawi Publishing Corporation. Et år senere ble tidsskriftet gjort om til open access.

Kjente forskere som har publisert artikler i *Psyche* er blant andre Nathan Banks, Ralph Vary Chamberlin, Arthur M. Chickering, Horace Donisthorpe, Bert Hölldobler, Robert R. Jackson, Herbert Walter Levi, Vladimir Nabokov, Norman I. Platnick, Embrik Strand, William Morton Wheeler og Edward O. Wilson.

## Historie
Samuel Hubbard Scudder, som senere ble den første redaktøren av *[[Science]]*, foreslo å starte et «organ for Cambridge Entomological Club» på selskapets fjerde møte. B. P. Mann ble tidsskriftets første redaktør. Artiklene fokuserte på anatomi, biologisk entomologi, samt å sette opp en bibliografisk indeks over alt som hadde blitt skrevet om entomologi i Nord-Amerika.

## Nettutgaver
Nesten alle numre, som tilsammen inneholder mer enn  artikler, har blitt skannet og tilgjengeliggjort på nettet som PDF-filer.

## Navn
Tidsskriftets navn kommer fra det greske ordet for sommerfugl.

## Referanser


## Litteratur
* Matthews, Janice R. 1974. History of the Cambridge Entomological Club. *Psyche* **81**: 3–37. PDF

## Eksterne lenker
*
Fernão Mendes Pinto

**Fernão Mendes Pinto** (født i 1509 i Montemor-o-Velho i Portugal, død 8. juni 1583 i Almada i Pragal) var en  portugisisk oppdagelsesreisende og forfatter.

Han skrev en bok om sine eventyr, *Peregrinação* (*Pilegrimsferd*), som ble utgitt posthumt i 1614. Sannhetsgehalten i skildringene er vanskelig å vurdere, men reiseberetningen er ikke desto mindre en viktig kilde for datidens portugisiske oppfatning av Asia, selv om hans kritikk av kolonialismen ikke var så vanlig i samtiden.

Pintos reiser kan grupperes i tre faser: a) Hans innledende reiser fra Portugal til India, da han forsøkte å slutte seg til de portugisiske utpostene på den indiske vestkysten og gjentatte ganger kom på avveier; b) reiser gjennom mange land rundt Rødehavet, fra Afrikas kyster til Persiabukten; c) og etter å ha kommet frem til India, reiste han til den indiske østkysten og til portugisiske besittelser rundt Melaka, til steder som Sumatra, Siam, Kina og Japan.  Til slutt returnerte Pinto til Europa.

## Referanser


## Litteratur
* *Breve História da Literatura Portuguesa*, Texto Editora, Lisboa, 1999
* A. J. Barreiros: *História da Literatura Portuguesa*, Editora Pax, 11. utg.
* A. J. Saraiva, O. Lopes: *História da Literatura Portuguesa*, Porto Editora, 12. utg.
* Verbo *Enciclopédia Luso-Brasileira de Cultura*, 15. utg., Editorial Verbo, Lisboa
* Lexicoteca *Moderna Enciclopédia Universal*, bind 15, Círculo de Leitores, 1987
* *The Travels of Mendes Pinto*, ISBN 0226669513

## Eksterne lenker
* Fra Catholic Encyclopedia
* Hispania – American Association of Teachers of Spanish and Portuguese, Inc.
Steinane

**Steinane**, også kalt **Humlesekken**, er et fredet kulturminne på gården Helgerød sør på Tjøme i Færder kommune. Kulturminnet er et bolighus, i dag i bruk som fritidsbolig. Hustypen er ei såkalt steinstue, en hustype som i Norge er beskrevet som spesiell for Tjøme, introdusert av fattige innvandrere fra Sverige midt på 1800-tallet.

Steinstuas yttervegger er konstruert som en dobbel mur, stein utvendig og innvendig, med mold til isolasjon mellom. Over stuerommet var det trebjelker med et loft over. Gavlene var oppført med tømmermannspanel. Huset kunne være tekket med torv eller takpanner av tegl.

Steinane ligger på et nes øst for Verdens Ende, nær sjøen, og er bygd som et fiskerhjem på 1850-tallet.

Bygningene på Steinane består av steinstua og et atelier, oppført av Jean Heiberg som var eier en periode. Etter år 2010 er oppført enda et nytt anneks.

Steinstua på Steinane ble fredet av Riksantikvaren allerede i 1923, etter at den nye loven om bygningsfredning ble vedtatt i 1920. På forhånd ble all eldre bebyggelse på Tjøme vurdert av Anders Bugge i forhold til vern og fredning i artikkelen "Byggeskik på Tjømø", publisert i Tjømeboka. Artikkelen inneholder et avsnitt om steinstuene på Tjøme. 

## Referanser


## Litteratur
Anders Bugge: Byggeskik [på Tjømø]. Kap. i Lorens Berg: Tjømø – en bygdebok.

## Eksterne lenker
*
Psyche

**Psyche** kan referere til:

*Cupid og Psyche, en gresk legende
*Christophe Psyché, en fransk fotballspiller
*16 Psyche, en hovedbelteasteroide
*''Psyche'' (psykoanalytisk tidsskrift)
*''Psyche'' (entomologisk tidsskrift)
Cedar Bridge

**Cedar Bridge** er en overbygget trebro som krysser over Cedar Creek, i Madison County i Iowa, og før 1921 dannet den en del av U.S. Route 169. Den ble bygget i 1883 og ble brukt under filmingen av spillefilmen *[[Broene i Madison County (film)|Broene i Madison County]]* og er med i de scenene hvor Francesca Johnson går for å møte Robert Kincaid og hjelpe ham til å ta fotografier.

Cedar Bridge ble renovert til en pris av $  i 1998, men ble ødelagt av en brannstifter den 3. september 2002. En erstatningsbro ble bygget etter de samme spesifikasjonene som originalen og åpnet i oktober 2004.

## Eksterne lenker
* www.cedarcoveredbridge.com
Kuleledd

**Kuleledd** kan peke på blant annet følgende:

* Kuleledd (anatomi), en anatomisk konstruksjon i både mennesker og dyr som finnes i skulder og hofter tilknyttet henholdsvis armer og bein.
* Kuleledd (mekanikk), sfæriske lagere som kobler sammen kontrollarmen til styreleddet på kjøretøy med hjul.
Kuleledd (mekanikk)

**Kuleledd** er sfæriske lagere som kobler sammen kontrollarmen til styreleddet på kjøretøy med hjul.

## Se også
* Styring (bil)
* Styrespindel
Comstock Covered Bridge

**Comstock Covered Bridge** er en overbygget trebro som krysser elven Trout i Montgomery, Vermont på Comstock Bridge Road.  Den ble satt på listen til National Register of Historic Places 19. november  1974.

Broen er en slags fagverksbro bygget av Sheldon og Savannah Jewett – et brødrepar som bygget flere broer i området.

## Moderne historie
En fullstendig renovering av broen ble utført av Blow & Cote, Morrisville, Vermont i 2003.  En omfattende serie artikler som forteller om arbeidet finnes på nettsiden til Vermont Covered Bridges.

## Referanser
Crenicichla punctata

***Crenicichla punctata*** er en art i gruppen gjeddeciklider.

Den finnes i Laguna dos Patos og Lagoa Mirim i Rio Grande do Sul i Brasil, samt i Uruguay.

Den blir opptil 22,3 cm lang SL.

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Luo Qinshun

**Luo Qinshun** (kinesisk: 羅欽順, født 1465 i fylket Taihe i provinsen Jiangxi i Kina, død 1547) var en kinesisk neokonfuciansk filosof på Mingdynastiets tid.

Luo Qinshun beskjeftiget seg med å forbinde buddhistisk filosofi med tradisjonell kinesisk filosofi, og med forholdet mellom qi (氣) og li (理). I motsetning til andre neokonfucianske filosofer som Wang Shouren gikk Luo Qinshun ikke ut fra en dualitet mellom disse begreper. 

Hans hovedverk ble oversatt til engelsk i 1987 av Irene Bloom som *Knowledge Painfully Acquired*.

## Referanser


## Litteratur
* Irene Bloom: *Knowledge Painfully Acquired: The K'Un-Chih Chi by Lo Ch'In-Shun*. Columbia University Press, 1995.
* Luther Carrington Goodrich, Zhaoying Fang: *Dictionary of Ming biography, 1368-1644*. Bind II, 1976, s. 972-974
* Youngmin Kim: «Luo Qinshun (1465–1547) and His Intellectual Context», i: *[[T'oung Pao]]*. Bind 89, nr. 4/5, 2003, s. 367-441.
Pont au Double

**Pont au Double** er en bro over Seinen i Paris, Frankrike. Broen forbinder 4. og 5. arrondissement i Paris, fra Île de la Cité til quai de Montebello. 

Broen ligger i nærheten av metrostasjonene Cité, Maubert Mutualité og Cluny la Sorbonne.

Broens plasseringen ved Seinen: 



Nedstrøms:  Petit Pont





Oppstrøms:  Pont de l'Archevêché



## Historie
I 1515 ble Frans I spurt om å få bygget en bro over den smale delen av Seinen for å kunne frakte pasienter til Hôtel-Dieu sykehuset på Île de la Cité. Byggingen begynte i 1626, og i 1634 var de to breddene knyttet sammen.

Pont au Double har fått navnet etter avgiftsbeløpet som ble innkrevet, en "double" denier. Avgiftene ble brukt til å betale byggingen av broen.

I 1709 brøt broen sammen. Den ble gjenoppbygget og ble stående til 1847. I 1883 ble Pont au Double erstattet av en buet støpejernsbro.

## Eksterne lenker
* 
* Ville de Paris' nettside  (fransk)
* Structurae (fransk)
* Satellittbilde fra Google Map
Adolescentulus Olsen

**Adolescentulus Olsen** er et kollektivpsevdonym som ble benyttet av Hjalmar Christensen, Vilhelm Dons og Hugo Mowinckel i fellesskap da de i 1895 utga den parodiske diktsamlingen *Rythmeskvulp*, hvor de imiterte nyromantikerne, særlig Vilhelm Krag, med vers som «*Jeg er bleg og liden / Bitte liden. / Jeg har sting / i siden.*» 

I 1912-utgaven av årboken Humør er *Adolescentulus Olsen* oppført som forfatter av en såkalt parodi med tittelen *Bryllup*. Dette er et dikt som i sin helhet lyder:

:Nu sadler jeg op min prustende hest
:og rider mig ud over enge.
:Nu rider vi to til bryllupsfest
:mens sommeren sover i senge.

:Jeg sporer min ganger og svinger min hat,
:og jomfruen holder jeg favnet.
:Forhaabentligvis er det Jonsoknat,
:- jeg kjender ei rigtig navnet.

:Vi feirer vort bryllup foruden prest,
:hvad skulde vi ham vel trænge?
:Jeg trængte mer til en silkevest,
:men havde nok ingen penge.

:En heirefjær har jeg dog i min hat
:- det skal jo være meget vigtigt. – 
:Se der er det duggede orekrat -
:forsaavidt er alting rigtigt!

:Vi rider afsted, til det lysner ad dag;
:men dersom nogen vil vide,
:hvad mere der sker, faar han spørge Krag;
:det er ham, som har lært mig at ride.

## Litteratur
* Adolescentulus Olsen. *Rythmeskvulp*. Tanum-Norli, 1982. ISBN 82-518-1607-6
Liste over skøyteklubber i Norge

Ifølge Norges idrettsforbund og olympiske og paralympiske komité var det i 2010 registrert 94 skøyteklubber i Norges Skøyteforbund, hvorav 46 var særidrettslag og 49 var fleridrettslag.

## Referanser


## Kilder
*Kretser, klubber og lag  hos Norges Skøyteforbund
Japans Grand Prix 2010

**Japans Grand Prix 2010** (offisielt navn: *XXXVI Japanese Grand Prix*) var et Formel 1-løp som ble kjørt 10. oktober 2010 på Suzuka Circuit i Japan. Det var den sekstende runden av Formel 1-sesongen 2010. Løpet ble vunnet av Red Bull-føreren Sebastian Vettel, som startet fra pole position. På andreplass kom hans teamkamerat Mark Webber, og på den tredje og siste pallplasseringen kom Ferraris Fernando Alonso.

## Klassifisering
### Kvalifisering

**Noter til tabellene:**
*  - Lewis Hamilton fikk en gridstraff på fem plasser for å ha skiftet girkasse.

### Løpet

**Noter til tabellene:**
*  - Lucas di Grassi startet ikke løpet etter at han krasjet kraftig på oppvarmingsrunden.

## Stillingen i mesterskapene etter løpet

;Førermesterskapet

;Konstruktørmesterskapet

* **Merk**: Kun de øverste fem plasseringene er tatt med for hver av de to mesterskapene.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Bahrains Grand Prix 2011

**Bahrains Grand Prix 2011** (offisielt navn: **2011 Formula 1 Gulf Air Bahrain Grand Prix**) var planlagt å være åpningsrunden i Formel 1-sesongen 2011. Løpet skulle opprinnelig arrangeres 13. mars 2011 på Bahrain International Circuit i Sakhir, Bahrain, men ble 21. februar 2011 utsatt på grunn av politisk uro og opptøyer i landet. Den 3. juni ble det annonsert at løpet skulle kjøres 30. oktober, som runde 17 av de 20 Formel 1-rundene i 2011. Avgjørelsen var kontroversiell og medførte protester både internt i Formel 1-miljøet og fra menneskerettighetsgrupper og lokale aktivister. En uke senere bestemte løpsarrangørene i Bahrain seg for å gi opp å holde Bahrains Grand Prix i 2011, og løpet ble kansellert.

## Referanser
Mojmír Hampl

**Mojmír Hampl** (født 13. mars 1975) er en tsjekkisk økonom, som har vært visesentralbanksjef for Tsjekkias nasjonalbank siden 1. mars 2008. 

Han avsluttet sine studier ved *Fakultet for sosialøkonomi og offentlig forvaltning* ved Det økonomiske universitet i Praha i 1998. I 2004 forsvarte han sin doktorgrad ved samme fakultet. Han tok en Master of Science-grad ved University of Surrey i 2001-2002. 

Hampl begynte å jobbe ved Tsjekkias nasjonalbank i 1998, først som analytiker, senere senior analytiker. Deretter jobbet han noen år borte fra sentralbanken; fra 2002 til 2004 som forsker ved Česká spořitelna – ERSTE Group, og fra 2004 til 2006 som direktør og styremedlem i Czech Consolidation Agency. 

Den 1. desember 2006 var han tilbake i Tsjekkias nasjonalbank, som styremedlem, og 1. mars 2008 ble han visesentralbanksjef. 

Han er gift og har to barn. 

## Utmerkelser
* 1999 – *Young Economist of the Year* (Czech Economic Society)

## Referanser


## Eksterne lenker
* Tsjekkias nasjonalbank – ''Mojmír Hampl – Vice-Governor''
NOU 2012: 2, Europautredningen

**Europautredningen** er en norsk offentlig utredning (NOU) fra et utvalg som ble nedsatt av Utenriksdepartementet 7. januar 2010 for å gjennomgå EØS-avtalen og andre aspekter ved Norges forhold til EU. *Utvalget for utredning av Norges avtaler med EU* (også kalt *Sejersted-utvalget*, på engelsk omtalt som *EEA Review Committee*) ble ledet av professor Fredrik Sejersted. Utvalgets rapport *NOU 2012:2 Utenfor og Innenfor* ble overlevert 17. januar 2012.

Utvalgets medlemmer var
*Fredrik Sejersted, professor (leder)
*Liv Monica Stubholt, investeringsdirektør (nestleder)
*Frank Aarebrot, professor
*Lise Rye, førsteamanuensis
*Dag Seierstad
*Helene Sjursen, seniorforsker
*Fredrik Bøckman Finstad, advokat
*Kate Hansen Bundt, forsker
*Karen Helene Ulltveit-Moe, professor
*Jonas Tallberg, professor
*Jon Erik Dølvik, forskningssjef
*Peter Arbo, førsteamanuensis

Utvalget hadde et sekretariat på fire personer, som ble ledet av Ulf Sverdrup.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Utvalgets hjemmeside
Singapores Grand Prix 2010

**Singapores Grand Prix 2010** (offisielt navn: *2010 Formula 1 SingTel Singapore Grand Prix*) var et Formel 1-løp som ble arrangert på Marina Bay Street Circuit i Singapore 25. september 2010. Det var det femtende løpet i Formel 1-sesongen 2010, og tredje gang Singapores Grand Prix ble arrangert i Formel 1-sammenheng. Ferrari-føreren Fernando Alonso ledet hele løpet fra pole position og vant sitt andre løp på rad. På de andre pallplassene kom de to Red Bull-bilene, med Sebastian Vettel på andre og Mark Webber på tredjeplass.

## Klassifisering
### Kvalifisering

**Noter til tabellene:**
*  - Nico Hülkenberg fikk en gridstraff på fem plasser for å ha byttet girkasse etter løpet på Monza.
*  - Felipe Massa fikk ikke satt en rundetid ettersom han fikk stopp ute på banen i første kvalifiseringsomgang på grunn av en girkassefeil. Etter kvalifiseringen byttet Ferrari girkasse og motor på Massas bil. Dette var hans niende motor for sesongen, men ettersom han allerede hadde kvalifisert på sisteplass kunne ikke Massa gis noen ytterligere gridstraff for dette.

### Løpet

**Noter til tabellene:**
*  - Adrian Sutil ble etter løpet tildelt en tidsstraff på 20 sekunder fordi han på ulovlig måte hadde skaffet seg en fordel i sving 1 på første runde.
*  - Etter en protest fra Force India ble Nico Hülkenberg etter løpet tildelt en tidsstraff på 20 sekunder fordi han på ulovlig måte hadde skaffet seg en fordel.
*  - Jaime Alguersuari startet løpet fra pitlane på grunn av en vannlekkasje før løpet.

## Stillingen i mesterskapene etter løpet

;Førermesterskapet

;Konstruktørmesterskapet

* **Merk**: Kun de øverste fem plasseringene er tatt med for hver av de to mesterskapene.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Fagertunveien

**Fagertunveien** kan vise til:

*Fagertunveien (Bærum)
*Fagertunveien (Lier)
*Fagertunveien (Oslo)
*Fagertunveien (Røyken)
*Fagertunveien (Lillesand)
*Fagertunveien (Vefsn)
*Fagertunveien (Trondheim)
Emmanuel Bénézit

**Emmanuel Bénézit** (født 1. mai 1854 på Jersey, død 21. oktober 1920 i Paris) var en fransk kunsthistoriker og gallerist.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Emmanuel Bénézit var sønn av Charles Bénézit og Euphrasie Boulanger. Han ble født i Jersey under foreldrenes landsflyktighet på grunn av Napoleon IIIs politikk. Faren hans var politisk motstander av regimet, og hadde søkt tilflukt på den britiske øya samtidig med sin nære venn Victor Hugo, ifølge vitnesbyrd fra maleren Auguste Vacquerie.
### Virke
Emmanuel Bénézit er særlig kjent for å ha forfattet kunstnerleksikonet *Dictionnaire critique et documentaire des peintres, sculpteurs, dessinateurs et graveurs*, som var inspirert av Felix Beckers ''Allgemeines Lexikon der bildenden Künstler''. 

Hans arbeid er samtidig med * Dictionnaire des ventes d'art faites en France et à l'étranger pendant les XVIIIe et XIXe siècles*, av dr. Hippolyte Mireur, utgitt i Paris av *Ch. de Vincenti* og også kjent under navnet til forfatteren, *le Mireur*.

I egenskap av kunsthandler grunnla Bénézit «Galerie Bénézit» i Paris, som han drev til sin død. Det ble deretter videreført under navnet «Galerie M. Bénézit».

I 1882 giftet han seg med Marie Mélanie Grapain. Paret fødte Emmanuel-Charles Bénézit, som skulle bli maler og kunsthistoriker.

Han døde den 21. oktober 1920 i sitt hjem på Rue de Seine i Paris.

Han ble gravlagt den 24. oktober 1920 på den parisiske kirkegård i Bagneux.

Efter Bénézits død overtok Edmond-Henri Zeiger-Viallet (1895–1994) arbeidet med leksikonet *Dictionnaire critique ...*, som publiserte det siste bindet av den første utgaven i 1923. Bénézits leksikon har siden blitt utgitt i nye utgaver, den seneste på engelsk, i 2006.

## Referanser


## Kilder
* Bazin, Germain. *Histoire de l'histoire de l'art; de Vasari à nos jours*. Paris: Albin Michel, 1986, s. 378.
* «Bénézit, Emmanuel», *Dictionary of Art Historians*, lest 2. november 2011.
Eirik Schulze

**Eirik Wilberg Schulze** (født 1993) er en norsk fotballspiller som spiller for .

Han har tidligere spilt for Mandalskameratene, Viking, Strømmen, Sandnes Ulf og Sogndal.

Sesongen 2020 ble han Starts toppscorer med 9 mål.

Schulze vokste opp i Mandal. Han fikk sin første kamp i eliteserien i 2011.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Romersk religion (bok)

***Romersk religion*** er en bok i Bokklubbens serie Verdens Hellige Skrifter, redigert av Sissel Undheim og utgitt i 2010. Boken inneholder korte tekstutdrag fra flere av romertidens forfattere som direkte eller indirekte belyser romersk religion. Hensikten med tekstutvalget er «å gi et inntrykk av de sentrale fortellingene om forholdet mellom guder og mennesker, og de ritene og institusjonene som bidro til å opprettholde og videreutvikle forståelsen av disse fortellingene»

De fleste tekstene stammer fra romerrikets «gullalder» under keiser Augustus (27 f.Kr.-14 e.Kr.), med forfattere som Horats, Vergil og Ovid, men utvalget spenner i tid fra Cato den eldre (234 f.Kr. - 149 f.Kr.) til bysantineren Zosimus av Konstantinopel (400-tallet).

## Innhold
* **Om romernes religion**. Utdrag fra Ciceros *[[Om gudenes natur]]* og *[[Om lovene]]*; Servius' *Om Aeneiden*; Plutarks *[[Romerske spørsmål]]* og sitater fra Marcus Terentius Varros gudelære *Antiquitates Rerum Humanarum et Divinarum* gjengitt i  Augustins *[[Om Gudsstaten]]*.
* **Begynnelsen, mytologi og historie**. Utdrag fra Ovids *[[Metamorfosene]]*; Vergils *[[Aeneiden]]*; Plutarks *Romerske spørsmål* og Livius' *Fra byens grunnleggelse*
* **For og til gudene: ritualer, bønner og hymner**. Utdrag fra Catos *[[Om jordbruket]]*; Plutarks *Romerske spørsmål*; Horats' *Carmen Saeculare*; Marcus Terentius Varros *Om det latinske språket* og andre, anonyme tekster
* **Tegntyding og spådomskunst**. Utdrag fra Vergils *Aeneiden*; Plutarks *Romerske spørsmål*; Zosimus' *Historia Nova*; Ciceros *[[Om tegntyding]]* og Dionysios fra Halikarnassos' historie.
* **Helligdommer og hellige steder**. Utdrag fra Dionysios fra Halikarnassos' historie; Varros *Om det latinske språket*; Plutarks *Romerske spørsmål* og Ovids *[[Fasti (Ovid)|Fasti]]*
* **Kalender og presteskap**. Utdrag fra Dionysios fra Halikarnassos' historie; Varros *Om det latinske språket*; Plutarks *Romerske spørsmål* og Ovids *Fasti*
* **Riket og Roma – mangfold**. Utdrag fra Lukrets' *Om tingenes natur*; Catullus' *Carmen*; Apuleius' *[[Det gylne esel]]*; Symmachus' *Relatio* og anonyme innskrifter til Mithras
* **Etterpå … døden**. Gravinnskrifter; «Scipios drøm» fra Ciceros *[[Om staten]]*; og utdrag fra Seneca den yngres brev og Vergils *Aeneiden*

## Referanser


## Bibliografi
* *Romersk religion*. Utvalg og innledende essay ved Sissel Undheim ; oversatt av Vigdis Andersen mfl. Bokklubben, 2010. LVI, 268 sider. (Verdens hellige skrifter; 63) ISBN 978-82-525-7254-4
Kungliga Vitterhets Historie och Antikvitets Akademien

**Kungliga Vitterhets Historie och Antikvitets Akademien** (også bare kalt **Kungliga Vitterhetsakademien**, forkortet KVHAA) ble opprettet i 1753 av Lovisa Ulrika med navnet Kongliga Svenska Vitterhets-academien som en humanistisk motsetning til Kungliga Vetenskapsakademien som var etablert i 1739. Sitt nåværende navn fikk Vitterhetsakademien i  1786, da Gustav III gjenopprettet sin mors akademi, samtidig som han grunnla Svenska Akademien. Institusjonen har tilhold i Rettigska huset i Villagatan 3 i Stockholm.

KVHAAs formål er å «*främja forskning och annan verksamhet inom humanistiska, religionsvetenskapliga, rättsvetenskapliga och samhällsvetenskapliga discipliner samt kulturmiljövård*», framfor alt gjennom økonomisk støtte og gjennom en omfattende publiseringsvirksomhet. Blant KVHAAs skrifter finnes *[[Fornvännen]]*. KVHAAs ansvarsområde har utviklet seg til å omfatte hele det humanistiske virksomhetsfeltet i bred forstand, innbefattet religionsvitenskap, rettsvitenskap og samfunnsvitenskap samt kulturvern. På anmodning av den svenske regjeringen eller andre offentlige myndigheter, eller på eget initiativ, avgir KVHAA uttalelser i spørsmål som berører dets virksomhetsområder. 

KVHAA eier og driver Stjärnsunds slott, Skånelaholms slott, samt Stensjö by i Småland og Borgs by på Öland.

KVHAAs bibliotek inngår i Riksantikvarieämbetet og er et offentlig vitenskapelig spesialbibliotek åpent for almenheten. 

## Organisasjon
KVHAA har opp til 30 arbeidende representanter innen enten en historisk-antikvarisk klasse eller en filosofisk-filologisk, samt opp til ti æresrepresentanter. Svenske og utenlandske «korresponderende representanter» er ikke begrenset av antallet. Når en arbeidende representant fyller 70, velger man inn en ny, mens 70-åringen forblir i KVHAA som emeritus. Derfor har man over hundre medlemmer.

## Priser
Diplom, priser, medaljer og utmerkelser utdeles vanligvis på KVHAAs høytidelige sammenkomst som finner sted hvert år den 20. mars. Akademien deler ut et antall priser, som Gad Rausings pris för framstående humanistisk forskargärning, Ann-Kersti og Carl-Hakon Swensons pris og Rettigska priset. Akademien deler også ut et antall medaljer som Akademiens Gustaf Adolfmedalj med kongens godkjenning, Akademiens fortjenestemedalje i gull, Akademiens jetong i gull, Antikvariska medaljen i sølv og Inskriftsmedaljen i sølv.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Riksantikvarieämbetet/Vitterhetsakademiens bibliotek