open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Deilig er jorden (TV-serie)

***Deilig er jorden*** er en norsk livssynsserie Sunniva Gylver som gikk på TV 2 i 1997. Med seg hadde hun Espen Sletner, som utfordret folk med spørsmål om tro og tvil, kjørende i sin drosje på sene kvelder i hovedstaden.

## Om serien
Konseptet gikk ut på at Gylver inviterte gjester «hjem» til seg for å snakke om alt fra fordommer, til tro, tvil og det kristne budskap. «Deilig er jorden» var en flerkameraproduksjon, med et studio innredet som en leilighet. Serien etterfulgte den suksessfulle livssynsserien *[[Nåde den som tror]]*.

Den «gode samtalen» fikk mye rom i programmet. Programmene var temabasert, og i løpet av serien fikk hun besøk av gjester som snakket om tilgivelse og forsoning, engler, spisevegring, helbredelse, om å komme til tro og himmel og helvete, for å nevne noen. Av og til var det besøk av kjente mennesker, men først og fremst var dette et program med vanlige folk. Sentralt i programmet sto dagboken, hvor Sunniva satte tema for programmet, og fikk lov til å mene noe rundt de forskjellige gjestene og temaene.

## Referanser
Marcus Hellner

**Marcus Hellner** (født 25. november 1985) er en svensk tidligere langrennsløper. Han tok to OL-gull i Vancouver i 2010.

## Karriere
Hellner debuterte i verdenscupen 7. mars 2006 i en sprint i Borlänge. Han var med på det svenske stafettlaget som tok bronse under VM 2007 i Sapporo, og han kom på 9.-plass på 15&nbsp;km fri.

Han fikk sitt store gjennombrudd i verdenseliten da han vant åpningsrennet i verdenscupen 2008/09, 15&nbsp;km fri teknikk i svenske Gällivare. Han vant foran italieneren Pietro Piller Cottrer og nordmannen Petter Northug.

I 2009/2010-sesongen tok han tredjeplassen i verdenscupen sammenlagt.

I OL 2010 i Whistler vant han 30 km duatlon foran Tobias Angerer og Johan Olsson. Hellner vant sin andre olympiske gullmedalje på  4 x 10 km stafett. Han gikk siste etappe på det svenske laget som vant foran Norge og Tsjekkia. De andre på laget var Daniel Rickardsson, Johan Olsson og Anders Södergren. Stafettlaget ble tildelt Svenska Dagbladets gullmedalje (*Bragdguldet*) for 2010. Denne regnes som svensk idretts høyeste utmerkelse.

Hellner ble i 2010 også tildelt Kongens medalje «för idrottsbragd som skidåkare och OS-guld i 30 km skiathlon och i skidstafett».

Under Ski-VM 2011 i Oslo vant han sprinten, foran Petter Northug, med Emil Jönsson på bronseplass. På 2x15 km fellesstart med stilbytte kom han på sjetteplass.

I VM 2015 i Falun gikk Hellner tredje etappe på det svenske laget som tok sølv på 4 x 10 km stafett.

## Verdenscupseire

## Sammenlagtplasseringer i verdenscupen

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Aurdal fjellkirke

**Aurdal fjellkirke** er en åttekantet kirke fra 1966 i Nord-Aurdal kommune, Innlandet fylke.

Byggverket er i reisverk, med furumaterialer og har 100 plasser.

Kirken er gitt et stavkirkepreg.

## Eksterne lenker
* Aurdal menighet
* Sigrid Christie, Ola Storsletten og Anne Marta Hoff. Aurdal fjellkirke i *Norges Kirker* utgitt av NIKU og KA
*
Neslandsvatn stasjon

**Neslandsvatn stasjon** ligger på Neslandsvatn, som er et tettsted i Drangedal kommune. Stasjonen ligger 220,76 km fra Oslo og 72,6 moh. Den ble åpnet 2. desember 1927 da Sørlandsbanen ble tatt i bruk frem til Kragerø.

Sørlandsbanen ble ført videre fra Neslandsvatn til Nelaug på 1930-tallet, og strekningen til Kragerø ble en sidebane. Kragerøbanen, Neslandsvatn–Kragerø, ble nedlagt i 1989, og passasjerer til Kragerø må nå reise med buss på strekningen, som er 27 km.

Neslandsvatn stasjon er fjernstyrt og ubemannet.

## Galleri

Neslandsvatn.jpg|Neslandsvatn stasjonsbygning, med godshus
Informasjon.jpg|Informasjon om stasjonen, i venterommet
Svingskive-2.jpg|Svingskive
Neslandsvatn stasjon II.jpg|Neslandsvatn var forgreningsstasjon: Sporet til Kragerø går til venstre på dette bildet, mens Sørlandsbanen fortsetter rett frem.
20160507 043645 Neslandsvatn stasjon natt.jpg|Nattoget til Oslo på Neslandsvatn stasjon


## Litteratur
* 
* 

## Eksterne lenker
Keltiberisk

**Keltiberisk** er et utdødd keltisk språk som ble talt av keltibererne i dagens sentrale Spania før og under Romerrikets tid. Veldig lite er kjent om språket, som kun er attestert i noen førromerske stedsnavn på Den iberiske halvøya som overlevde lenge nok til å bli nevnt i dokumenter, i formler som ble brukt i noen personnavn (som gir hint om grammatikk), og i noen inskripsjoner i bly- og bronseplater skrevet med keltiberisk skrift.

Nok av språket har blitt bevart til at man vet at det var *Q*-keltisk (i likhet med goidelske språk), og ikke *P*-keltisk som gallisk. Siden brittonske språk også er *P*-keltiske, men som øykeltiske språk er nærmere beslekta med goidelske språk enn gallisk, viser dette at *P*/*Q*-delinga er parafylisk: endringa fra **k<sup>w</sup>* til *p* fant sted i brittonsk og gallisk på et tidspunkt da de allerede var forskjellige språk. Keltiberisk og gallisk grupperes ofte sammen som kontinentalkeltiske språk, men det finnes ingen beviser på at de har fellestrekk som har forekommet etter inndelinga i øykeltiske og kontinentalkeltiske språk.

## Litteratur
* Jordán Cólera, C. (2005). *Celtibérico*. Zaragoza.
* Hoz, Javier de. (1996). *The Botorrita first text. Its epigraphical background*; i: *Die größeren altkeltischen Sprachdenkmäler.* Akten des Kolloquiums Innsbruck 29. April – 3. Mai 1993, red. W. Meid og P. Anreiter, 124&ndash;145, Innsbruck.
* Mallory, J. P. (1989). *In Search of the Indo-Europeans*. Thames & Hudson. ISBN 0-500-05052-X
* Meid, Wolfgang. (1994). *Celtiberian Inscriptions*, Archaeolingua, red. S. Bökönyi og W. Meid, Series Minor, 5, 12&ndash;13. Budapest.
Aurdal kirke

**Aurdal kirke** er en korskirke fra 1737 i Nord-Aurdal kommune, Innlandet fylke.

Kirkesognet er prostesete for Valdres prosti.

Kirken er en laftet korskirke og har 250 plasser. Den er oppført i 1735–37 av byggmester Svend Tråseth.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Sigrid Christie, Ola Storsletten og Anne Marta Hoff. Aurdal kirke i *Norges Kirker* utgitt av NIKU og KA
* Aurdal menighet
* Heimeside for Aurdal kyrkje 
* 
*
Norske rekorder i friidrett

Dette er en liste over gjeldende **norske rekorder i friidrett** utendørs, for menn og kvinner. Det er lagt til notat for en del av rekordene, for å gi statistikken mer dybde og interesse. 

Listene kan ha etterslep i oppdatering. Resultater bedre enn topp 100 i verden gjennom alle tider noteres med rangering under *notat*.

## Menn – utendørs
Rekorder i stavsprang gjelder som norsk rekord, uavhengig av det er hoppet inne eller ute.

* I 1985 ble spesifikasjonene for mennenes spyd endret, ved at tyngdepunktet ble flyttet 4&nbsp;cm fremover. Før denne endringen hadde Terje Pedersen den norske rekorden på 91,72 meter, satt 2. september 1964, på Bislett stadion i Oslo, Norge.

## Kvinner – utendørs

* Spesifikasjonene for kvinnenes spyd ble endret 1. april 1999, ved at tyngdepunktet ble flyttet 3&nbsp;cm fremover. Trine Solberg Hattestad hadde før denne endringen verdensrekorden på 72.12 m, satt på Bislett stadion, i Oslo 10. juli 1993

## Se også
*Verdensrekordene i friidrett
*Europarekorder i friidrett
*Europamesterskapsrekorder i friidrett

## Referanser


## Eksterne lenker
* Norske rekorder for menn
* Norske rekorder for kvinner
Skrautvål kirke

**Skrautvål kirke** er en korskirke fra 1785 i Nord-Aurdal kommune, Innlandet fylke.

Byggverket er i tømmer og har 200 plasser.

Påbygd: 1861 våpenhus, 1881 og 1891.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Skrautvål kirke i *Norges Kirker* utgitt av NIKU og KA
*
Vaksdal stasjon

**Vaksdal stasjon** ble opprettet i 1883 som *Vaksdal stoppested* da Vossebanen åpnet gjennom sentrum av Vaksdal kommune i Hordaland. Rundt 1910 ble stoppestedet oppgradert til stasjon, men ble fjernstyrt fra 28. mai 1979. Siden er Vaksdal stasjon ubetjent og bare lokaltog fra Bergen og nattogene Ht. 605/606 stopper her.

## Galleri

File:Vaksdal-1.jpg|Vaksdal stasjon, juni 2022
File:Vaksdal-3.jpg|Vaksdal stasjon og plattform
File:Vaksdal-5.jpg|Plattform og stasjonsbygning
File:Vaksdal-2.jpg|Plattform for spor 2


## Litteratur
* 
* 
* 

## Eksterne lenker

*
Nikolaj Jezjov

**Nikolai Jezjov** (født , død 4. februar 1940) var en sovjetisk hemmelig politimann og politiker under Josef Stalins kommunistiske regime. Han var leder av Sovjetunionens hemmelige politi NKVD under de mest intense utrenskningene i 1936-38.

Jezjov ble skjøvet ut av sin nestkommanderende, Lavrenti Berija og avsatt i 1938. Jezjov var da alkoholisert. Han ble arrestert i 1939 og henrettet 2. februar 1940, bøddel var Vasilij Blokhin.

## Referanser


## Litteratur
* Jörg Baberowski: *Verbrannte Erde. Stalins Herrschaft der Gewalt*; Beck München 2012; ISBN 978-3-406-63254-9
* J. Arch Getty, Oleg V. Naumov: *Yezhov. The Rise of Stalin’s „Iron Fist“*; Yale University Press, 2008; ISBN 0-300-09205-9
* Aleksander Mikhailovitsj Orlov: *The Secret History of Stalin’s Crimes*; Random House, 1953
* Oleg Vitaljevitsj Chlevnjuk: *The History of the Gulag*; Yale University Press New Haven & London, 2004; ISBN 0-300-09284-9
* Б. Б. Брюхонов, Е.Н. Шошков (B. B. Brjuchonow, E. N. Schoschkow): *Оправданию не подлежит: Ежов и ежовщина, 1936–1938 гг* (Freispruch ist nicht möglich: Jeschow und die Jeschowtschina 1936 bis 1938); ООО „Петровский фонд“ Sankt Petersburg 1998; ISBN 5-7559-0022-1
* Marc Jansen, Nikitia Petrov: *Stalin’s Loyal Executioner: People’s Commissar Nikolai Ezhov*; Hoover Institution Press, 2002; ISBN 0-8179-2902-9, Online-Ausgabe
* Антон Антонов-Овсеенко: *Бе́рия*; Фирма Издательство ACT, Moskau, 1999; ISBN 5-237-03178-1
* Алексей Полянский: *ЕЖОВ – История „железного“ сталинского наркома*; Moskau, 2001; ISBN 5-7838-0825-3
* Roi Alexandrovitsj Medvedev: *Let History Judge*; Columbia University Press, 1989; ISBN 0-231-06351-2
* Viktor Suvorov: *Inside Soviet Military Intelligence*; Macmillan Pub. Co., 1984; ISBN 0-02-615510-9
* Simon Sebag Montefiore: *Stalin – The Court of the Red Tsar*; Alfred A. Knopf, a Division of Random House, New York, 2004; ISBN 1-4000-4230-5
* Donald Rayfield: *Stalin and his Hangmen. The Tyrant and those who killed for him*; Random House, 2004; ISBN 0-375-50632-2
* Dimitri Volkogonov: *Stalin. Triumph und Tragödie. Ein politisches Porträt*. Aus dem Russischen von Vesna Jovanoska, Econ Verlag Düsseldorf, 1989, 3. Auflage 1996; ISBN 3-430-19847-X
* Gerd Koenen: *Utopie der Säuberung. Was war der Kommunismus*, Alexander Fest Verlag, Berlin 1998; ISBN 3-8286-0058-1
* Alan Bullock: *Hitler und Stalin. Parallele Leben*, Taschenbuchausgabe März 1998 Wilhelm Goldmann Verlag, München; ISBN 3-442-12757-2
* Н. В. Петров, К. В. Скоркин (N. V. Petrov, K.V. Skorkin): *Кто руководил НКВД, 1934–1941 – Справочник* (Wer hatte die Regie im NKWD, 1934 bis 1941 – Verzeichnis); Swenja-Verlag 1999; ISBN 5-7870-0032-3 online
Sunniva Gylver

**Sunniva Gylver** (født 1967) er en norsk luthersk prest som har vært biskop i Oslo bispedømme siden 2025.  

Ved siden å virke som prest i Den norske kirke har Gylver tidligere ledet flere livssynsprogrammer på TV og utgitt flere bøker.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Hun er født i Danmark av dansk-norske foreldre, og oppvokst i Oslo. 

Hun ble utdannet teolog ved Menighetsfakultetet (cand.theol. 1995) og har i tillegg mellomfag i sosiologi.

### Prest
Gylver begynte yrkeskarrieren som ungdomsprest i Røa og Voksen (1996–1997) og var deretter studentprest ved Høgskolen i Oslo (1997–2003). Hun ble ansatt kapellan i Grønland menighet i Oslo Domprosti i 2003. 

I 2006 ble hun den første kvinnelege presten til å tale i en norsk moské.

Da hun ble utnevnt til biskop i Oslo, var hun sogneprest i Fagerborg kirke.

### Biskop
Den 5. desember 2024 ble hun valgt som ny biskop i Oslo bispedømme. Gylver ble vigslet 23. februar 2025 med kong Harald til stede.

### Programleder, skribent og forfatter
I 1996 ledet hun livssynsprogrammet *[[Nåde den som tror]]* på TV 2. Hun fikk programlederoppdraget på bakgrunn av at hun ble intervjuet i første sesong av programmet. Da gjorde hun så sterkt inntrykk på medprogramleder Espen Sletner at han tilbød henne jobb da programleder Per Anders Nordengen fikk andre oppgaver. Hun ledet ytterligere to livssynsserier, ett på TV 2 og ett på NRK. 

Hun har vært stipendiat ved MF vitenskapelig høyskole siden 2013 og har vært ansatt som universitetslektor samme sted.  

Gylver var redaktør for bladet *[[Luthersk Kirketidende]]* fra 2005 til 2014 og vært spaltist i *[[Aftenposten]], [[Vårt Land]]* og ukebladet ''Familien''.

### Familie
Sunniva Gylver giftet seg i 1988 med kunstner (gipsstøper) Lars Kristian Gylver (1966–2021). De fikk tre barn, blant dem miljøverneren Gina Gylver.

## Bibliografi
* 2000: *Åpen himmel*
* 2006: *De store ordene* – medforfatter
* 2007: *Kunsten å bruke følelser* – medforfatter
* 2009: *Søndager med Sunniva*
* 2019: *Tro på tvers* – medforfatter
* 2022: *Midt i alt som er*, Kagge forlag
* 2024: *Himmel på jord. Tanker for julen*, Kagge forlag – illustrert av Anne Kristin Hagesæther

## TV
Gylver har vært programleder for flere TV-produksjoner:
* 1996: *[[Nåde den som tror]]* (livssynsserie), TV 2
* 1997: *[[Deilig er jorden (TV-serie)|Deilig er jorden]]* (livssynsserie), TV 2
* 1999: *[[Sunnivas Kassa blanka|Kassa blanka]]* (livssynsserie), NRK

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Gjerstad stasjon

**Gjerstad stasjon** ligger i Gjerstad kommune i Agder. Den ble åpnet i 1935 da Sørlandsbanens forlengelse ble åpnet frem til Nelaug og Kragerøbanen ble en sidebane.

I dag regnes Gjerstad stasjon som en av de godt bevarte stasjonene i nyklassisistisk stil på Sørlandsbanen. 

Stasjonen har bussforbindelse med Risør og Tvedestrand. Stasjonen er ikke bemannet.

## Galleri

Stasjonsbygning.jpg|Gjerstad stasjon
Plattform 1.jpg|Plattform spor 1 på Gjerstad stasjon
Venterommet på Gjerstad.jpg|Venterommet på Gjerstad, mars 2025
20181218 062102 Gjerstatd stasjon.jpg|Tidlig vintermorgen på Gjerstad stasjon med tog til Oslo


## Litteratur
* 
* 

## Eksterne lenker
Vegårshei stasjon

**Vegårshei stasjon** i Vegårshei kommune ligger 261,51 km fra Oslo. Stasjonen ligger 183 moh. Den ble åpnet i 1935 da Sørlandsbanen ble tatt i bruk fram til Nelaug.

Alle fjerntog unntatt nattoget stopper på Vegårshei stasjon, som er ubetjent. Stasjonen har bussforbindelse til Tvedestrand.

## Litteratur
* 
* 

## Eksterne lenker
Ilene og Presterødkilen våtmarkssystem

**Ilene og Presterødkilen Ramsarområde** er et våtmarkssystem  i Tønsberg kommune, Vestfold, etablert i 1985. Området består av de to naturreservatene **Ilene naturreservat** og **Presterødkilen naturreservat**. 

Begge naturreservatene består av store våtmarksarealer, og en stor del av dem er gruntområder som blottlegges ved fjære sjø. Begge områdene utgjør et samlet Ramsarområde.

Presterødkilen er en grunn fjordarm med store mudderflater ved lavvann. Ilene inneholder områder med sump, fuktige enger, beiter og skog. Ilene ligger vest for Tønsberg sentrum, mens Presterødkilen ligger øst for sentrum. Fylkets nest største elv, Aulielva, renner ut i Semskilen innerst i Byfjorden, og danner et våtmarkssystem med stor internasjonal verneverdi.

Ilene og Presterødkilen er viktige fuglebiotoper. Nærmere 300 fuglearter og 200 plantearter finnes på Ilene. Noen arter bruker området til mellomlanding og spisested under trekkene, andre arter hekker i området. Flokker på tusen fugler er ikke uvanlig.  
Ornitologer driver med ringmerking og registrering av fuglelivet på Ilene, der det er satt opp et spesielt 8 meter høyt fugleobservasjonstårn. 

Natursenteret Besøkssenter våtmark Ilene ligger ved Ilene naturreservat i Tønsberg. Bygningene var tidligere husmannsplass under Jarlsberg hovedgård. Fylkesmannen har siden 1988 benyttet stedet til å informere allmennheten og skoleklasser om natur og miljøvern.  

Tjuvholmen ligger ytterst mot Byfjorden, og her var Tønsbergs rettersted i middelalderen. Herfra er det praktfull utsikt inn mot Nordbyen og Slottsfjellet. Her var det brygge tilhørende Jarlsberg hovedgård. Herfra ble herskapene i båt brakt ut til Bolærne der de hadde landsted. 

File:Tønsberg og Kaldnes (14580628876).jpg|Flyfoto fra ca. 1947 som viser Tønsberg by med Byfjorden foran, Kaldnes mekaniske verksted nord på Nøtterøy til høyre og i bakgrunnen fjordbassenget Træla øst for kanalen med Presterødkilen som en bugt mot venstre.
File:Teie hovedgård, Tønsberg bryggeri, tyskerbrakker (14424511880).jpg|Flyfoto, trolig fra omkring 1950, over nordenden av Nøtterøy med blant annet Teie Hovedgård foran i bildet og Træleborg i Tønsberg og Presterødkilen bak.
File:KilenTønsberg.jpg|Kilen (Presterødkilen) i Tønsberg. Den nordre delen av naturresservatet sees til høyre midt i bildet, helt inn til trafikk og bebyggelse. 
Fil:Tønsberg_Ilene_a.JPG|Naturreservatet Ilene er lagt godt til rette for publikum.
File:Utsikt fra Frodeåsen.jpg|Utsikt fra Frodeåsen mot Byfjorden. Trehusbebyggelsen nord for Slottsfjellet sees midt på bildet og den siste rest av industri sees ytterst på Kaldneset i øvre venstre billedkant.

## Referanser


## Eksterne lenker
* fuglekamera.no fra Fylkesmannen i Vestfold
Dale stasjon

**Dale stasjon** er en jernbanestasjon på Bergensbanen. Stasjonen ligger i tettstedet Dale i Vaksdal kommune i Hordaland og oppstod som *Dale stoppested* i 1883 da Vossebanen ble åpnet. Stoppestedet ble oppgradert til stasjon i 1888. I 1908 ble Voss' første stasjonsbygning flyttet til Dale og gjenbrukt som stasjonsbygning der. Dales første stasjonsbygning ble flyttet til Reimegrend stasjon og gjenbrukt der.  

Dale stasjon ble fjernstyrt fra 01. juni 1980. Den er i dag ubetjent og bare lokaltog fra Bergen og enkelte fjerntog samt nattogene stopper her. Stasjonen hadde lenge et sidespor til Dale fabrikker. 

## Litteratur
* 
* 
* 

## Eksterne lenker

*
Tingnes kirke

**Tingnes kirke** er en kirke bygd i en vifteplan fra 1972 i Nord-Aurdal kommune, Innlandet fylke.

Byggverket er i tre og har ca. 260 plasser.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Tingnes menighet
* Tingnes kirke i *Norges Kirker* utgitt av NIKU og KA
Vennesla stasjon

**Vennesla stasjon** er en stasjon på Sørlandsbanen i Vennesla kommune. Stasjonen ligger 350,16 km fra Oslo, 43,1 moh i Vest-Agder fylke.

Vennesla stasjon lå opprinnelig til den smalsporede Setesdalsbanen og stod ferdig da banen ble åpnet på strekningen Kristiansand – Byglandsfjord i 1895. Stasjonsbygningen er i likhet med de øvrige stasjonene som opprinnelig lå til Setesdalsbanen tegnet av Paul Due.

Vennesla ble tilknyttet Sørlandsbanen da denne åpnet på strekningen Nelaug – Kristiansand i 1938. Samtidig ble Grovane, mindre enn 4 km lengre nord i kommunen, endestasjon for Setesdalsbanen.

Stasjonens beliggenhet er ca. 2 km syd for sentrum av Vennesla og har aldri vært noen god løsning for persontrafikken. Jernbanemyndighetene håpet at Vikeland skulle utvikle seg til en stasjonsby slik trenden var andre steder i Norge på denne tiden. Dette slo aldri til og stasjonen fremstår ennå som litt usentral. Beliggenheten ble i sin tid bestemt av hensynet til industrien og det ble bygd to sidespor til Byggma og Hunsfos fabrikker. Disse sidesporene er i dag uten trafikk. Sporet inn til Byggma er tatt bort. Deler av sporet inn til Hunsfos fabrikker eksisterer ennå, men mye er fjernet.

Stasjonen har busstilknytning og trafikkeres av to ruter som går til sørover til Vennesla og Kristiansand og to som går nordover til henholdsvis Grovane og Samkom.

Stasjonen er ubetjent og har ikke billettautomat. Per 2024 er det ennå venterom i stasjonsbygningen, Pizzabaker'n benytter resten av første etasje.

Sent i 2025 ble det bestemt at det gamle godshuset ved stasjonen skulle rehabiliteres. Det er planlagt at venterommet da vil bli flyttet til godshuset, med bedret standard for de reisende. Samtidig kom det frem fra Bane NOR at planen at også stasjonsbygningen skal gjennomgå en del vedlikehold utover i 2026.

## Referanser


## Litteratur
* 
* 

## Eksterne lenker
Kristiansand stasjon

**Kristiansand stasjon** ligger i sentrum av Kristiansand, 365,29 km fra Oslo, 5,5 moh. Stasjonen stod ferdig i 1895 da Setesdalsbanen ble åpnet fra Kristiansand til Byglandsfjord.

Kristiansand stasjon skiller seg fra de øvrige langs den opprinnelige Setesdalsbanen ved at den er bygd i mur. Årsaken er at et ble innført murtvang i Kristiansand etter bybrannen i 1892. Stasjonsbygningen er i likhet med de øvrige stasjonene som lå til Setesdalsbanen tegnet av Paul Due. Bygningen har likhetstrekk med Hamar stasjon sin murbygning, som også var tegnet av Due og åpnet i 1896.

Sørlandsbanen ble åpnet på hele strekningen frem til Kristiansand i 1938. Da var også traséen fra Nelaug til Kristiansand gjort ferdig med normalspor. I forbindelse med åpningen av den nye banen ble stasjonsbygningen utvidet. Samtidig ble endestasjonen for Setesdalsbanen flyttet til Grovane.

Kristiansand stasjon er en sekkestasjon (fra fransk cul-de-sac) noe som betyr at alle tog skifter kjøreretning før de kjøres videre. Det finnes et triangelspor nord for stasjonen, Nordre Tilsving mellom Suldal i vest og Dalane i øst, der godstog mellom Oslo og Stavanger kan passere Kristiansand uten å skifte kjøreretning og uten å kjøre ned til Kristiansand stasjon. Stasjonen har et havnespor, og har også et jernbanespor til Glencore Nikkelverk. Det tidligere havnesporet til Silokaia på Odderøya er nedlagt.

## Referanser




## Litteratur
* 
* 

## Eksterne lenker
Tisleidalen kirke

**Tisleidalen kirke** er en kirke konstruert i en rektangulær form, fra 1957 i Tisleidalen i Nord-Aurdal kommune, Innlandet fylke.

Byggverket er i tre og har 130 plasser.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Tisleidalen kirke i *Norges Kirker* utgitt av NIKU og KA
* 
*
Ulnes kirke

**Ulnes kirke** (Ulnes kyrkje) er en langkirke fra omrking 1250 i Nord-Aurdal kommune, Innlandet fylke. 

Opprinnelig datering baserer seg på stilhistorisk datering på murverket. Deler av takkonstruksjonen i kirken er dendrokronologisk datert til 1265-1266 av NIKU. Slidredomen, en annen middelalderkirke i området, er også tidfestet ved hjelp av samme metode til 1268 mens det ar antatt at murarbeidet er fra slutten av 1100-tallet. har Også i denne kirken ble det brukt materialer i takkonstruksjonen. Det er trolig det eldste bygget i Nord-Aurdal og utmerker seg ved at den på grunn av beliggenheten er synlig på lang avstand. Den er nevnt første i gang i skriftlige kilder i 1307 i forbindelse med et testamente og i 1327 i regnskapsbøker fra pavens sendemenn. Det er ikke noen skriftlige kilder om oppføring av kirkebygget. I Valdres er det tre steinkirker fra middelalderen: Ulnes, Slidredomen og Mo kirkeruin (1215). Alle har samme grunnplan med rektangulært skip og rett avsluttet kor. Ulnes kirke er for det meste oppført av uregelmessig bruddstein med store fuger; hjørner og rundt portaler og vinduer er det kvaderstein av kalk. Veggene er 1,3 til 1,8 meter tykke og hvitkalket. Koret er 5,3x6,7 meter og skipet 8,5x9,6 meter innvendig; utvendig er bygget 20 meter langt og 12 meter bredt. Det er sperretak som var vanlig i gotiske steinkirker. 

Murarbeidet er fra overgangen mellom romansk og gotisk stil.

Byggverket er i stein, har 220 plasser og har innslag av både romansk og gotisk arkitektur.

Knud Kundsen fotograferte rundt 1890 Ulnes kirke fra samme ståsted og med samme utsnitt som Wilhelm Maximilian Carpelan fremstilte stedet 70 år tidligere. Knudsens komposisjon er så lik Carpelans at Knudsen trolig har hatt denne som inspirasjon. Carpelans bilde er mer dramatisk ved at bakkene er brattere og fjellene er gjengitt uten luftperspektiv slik at de synes nærmere. Engelske William Frederick Wells laget åtte tegninger av kirken i 1802. Johan Ludvig Losting tegnet kirken med Ulnes bro i 1836.
## Bilder

File:Ulnes kirke - an10071112140009 (cropped).jpg|Carpelans bilde (akvatint), omkring 1822
File:Johannes Flintoe - Fra Ulnes i Valdres - NG.M.04326 - National Museum of Art, Architecture and Design.jpg|Flintoes variant, gouache på papir, 1822.
File:Urnäs kirken Aurdal. Valders - NB MS G4 0640 (cropped).jpg|Strondafjorden med Ulnes bro. 


## Referanser

## Eksterne lenker
* 
* Sigrid Christie, Ola Storsletten og Anne Marta Hoff. Ulnes kirke i *Norges Kirker* utgitt av NIKU og KA
* 
*
Davenport

**Davenport** er en by i Iowa i USA. Den ligger ved bredden av Mississippi, på en av de få lengre strekningene der elva renner fra øst mot vest. Posisjonen er 41°33′ N, 90°35′ V. Folketallet var i 2000 98&nbsp;359.

Navnet har byen etter den første europeeren som slo seg ned fast her, handelsmannen «oberst» George Davenport. Dette var i 1805. Inntil da var området bebodd av sauk- og fox-stammene. Det var jamnlig stridigheter mellom disse og den økende kolonibefolkninga, men i 1832 inngikk sauk-høvdingen Keokuk og general Winfield Scott en fredsavtale som avslutta Svarte Hauk-krigen (Black Hawk War), oppkalt etter en annen av stammens høvdinger. Avtalen gav USA 24&nbsp;000&nbsp;km² nytt land. Davenport fikk bystatus i 1839.

Byen ligger midt i USAs tornadobelte, men har likevel bare blitt ramma av én alvorlig tornado, i 1854. Dette sies å skyldes en velsignelse som hviler over området fra før koloniseringa.

Den første jernbanebrua over Mississippi blei bygd mellom Davenport og byen Rock Island i Illinois i 1856. Jernbanen blei sett på som en stor trussel mot dampskipstrafikken, og bare uker etter at brua stod ferdig, kjørte en dampbåt inn i den. Båteierne gikk også til rettssak mot jernbaneselskapet, som for øvrig benytta seinere president Abraham Lincoln som advokat.

Davenport er den største byen langs Mississippi som ikke er beskytta av permanente diker eller andre flomhindringer, noe som gjør at byen raskt kommer i nyhetsbildet i en flomsituasjon. Myndighetene har imidlertid fastsatt at nybygg skal sikres enkeltvis mot hundreårsflom.

I Davenport ligger Palmer College of Chiropractic, som regnes som kiropraktikkens fødested. Skolen blei oppretta i 1897 av Daniel David Palmer.

I byen arrangeres flere kjente festivaler, bl.a Mississippi Valley Blues Festival og Bix Beiderbecke Memorial Jazz Festival, oppkalt etter kornettisten Bix Beiderbecke, som var født her.

Davenport var den første byen i USA som ansatte en kvinnelig rektor. Det var da Phebe Sudlow i 1872 ble leder for Davenport High School. To år seinere blei hun den første kvinnelige kommunale skolesjefen.

Skuespilleren Lara Flynn Boyle er født i Davenport, mens Cary Grant døde der, etter at han i 1986 fikk slag under ei forestilling.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Kvikne kirke (Nord-Fron)

**Kvikne kirke** er en korskirke fra 1764 i Nord-Fron kommune, Innlandet fylke.

Før Storofsen — den store flommen i 1789 — stod kirken litt lenger ned, ved gården Sylte. Etter flommen ble den flyttet til Tune, der den fortsatt står.

Eistein Guttormsen Kjørrn har laget altertavle og prekestol til kirken. Prekestolen er kopiert etter Jakob Klukstads prekestol i Heidal kirke, som brant i 1933. Også altertavlen er inspirert av tavlen i Heidal, men her har Kjørrn forholdt seg noe friere til forbildet.

Døpefonten i kleberstein er overført fra en tidligere kirke. Ragnvald Einbu malte kirkebenkane i 1922 med forskjellige blomster og ranker, engler og dyr. Kirken har fått digitalorgel, men de gamle orgelpipene pynter fremdeles opp.

Kirkegården har en rekke gamle klebersteinsgravminner, hvorav flere grupper er samlet under takoverbygg.

Adkomst til stedet er via fylkesvei 255.

I 2024 mottok Svein Bakken hederlig omtale under prisutdelingen av Fortidsminneforeningen og Stiftelsen UNIs nasjonale vernepris for arbeidene han utførte på Kvikne Kirke i 2021-2022. I juryens begrunnelse står det skrevet: «Bakken ble i 2020 tilkalt av kirkeverge for å se på alvorlige bevegelser i kirken fra 1764. Bakken tok da selv umiddelbart kontakt med Riksantikvaren, da han mente det var svært alvorlige skader på kirken. Ytterveggen hadde flyttet seg utover, og tårnet hellet 50 til 60 cm utover mot veien. Han utarbeidet forslag til strakstiltak, noe som Riksantikvaren umiddelbart godkjente. Etter sikring ble det planlagt en fullskala istandsetting og oppretting av setningene i bygningen. En rekke finurlige installasjoner måtte på plass for å få kirken tilbake i lodd, og hele prosessen var vellykket og ble gjennomført uten at kirken ble påført ytterligere skader. Så bra er arbeidene utført at det knapt er mulig å se at Bakken har arbeidet med kirken i over ett og et halvt år.»

## Referanser


## Litteratur
* 
* 

## Eksterne lenker
* Nord-Fron kirkelige fellesråd
* 
*
Skåbu kirke

**Skåbu kirke** er en korskirke fra 1927 i Nord-Fron kommune, Innlandet fylke.

Byggverket er i tømmer og har 150 plasser.

Altertavle og prekestol i tradisjonell akantus-stil.

## Referanser


## Litteratur
* 
* 

## Eksterne lenker
* 
* Norsk nettskole
* Nord-Fron kyrkjelege fellesråd
*
Zebramalle

**Zebramallen** **([[L-nummer|L-46]])** er en art maller. Den har navnet sitt fra de hvite og svarte stripene som minner om mønsteret på en sebra. Det er en populær akvariefisk. Den er utbredt i Xingu, en sideelv til Amazonas.

Fisken ble eksportert fra Brasil i så store antall at arten ble truet. Brasils myndigheter svarte ved å forby eksport av zebramaller. Siden dette forbudet ble innført, har det blitt mer aktuelt å drette opp denne eksotiske, kostbare og populære mallen i fangenskap.

Selv om zebramallen noen ganger beskrives som en sugemalle, brukes dette ordet stort sett om fisker som lever av alger. Zebramallen er definitivt ikke en algeeter, og skal ha kjøtt i kosten.

Arten ble først beskrevet i 1991, som den første i gruppen *[[Hypancistrus]]*. I 2002 ble *[[Hypancistrus inspector]]* beskrevet, og i 2007 ytterligere fire arter.

## Eksterne lenker
* 
*
Vestlandspanel

**Vestlandspanel** (også kalt supanel) karakteriseres av liggende bord, festet slik at det ene dekker litt over kanten på bordet nedenfor.

På Vestlandet var det mangel på godt laftetømmer, noe som førte til at det ble vanlig å lafte husene med halvkløvinger.  Veggen ble stabilisert med ca. 10 centimeter lange opplengere som ble festet vertikalt på veggen. Dermed ble det naturlig å feste panelet horisontalt.  I det fuktige klimaet på kysten hadde vestlandspanelet også en annen fordel, panelet nærmest bakken vil alltid være mest utsatt for råte. Med vestlandspanel er det enkelt å skifte ut de nederste bordene.
Fjernsyn i Albania

**Fjernsyn i Albania** er relativt nytt, da de første regelmessige sendingene ikke startet før i 1971. Det statsfinansierte radio- og TV-selskapet heter RTS (RadioTelevizioni Shqiptar). Siden 1990-tallet har RTS fått konkurranse fra flere private aktører, for eksempel *[[TV Klan]]* og *[[TV Arberia]]*. I tillegg kan gresk og italiensk TV tas inn på flere steder i Albania.
Fjernsyn i Belgia

**Fjernsyn i Belgia** er for det meste delt opp mellom de ulike språkene som brukes i Belgia. Det finnes tre statlige medieselskap, hvorav to av disse produserer og sender fjernsyn. Dette er Vlaamse Radio- en Televisieomroep i Flandern og Radio télévision belge de la communauté française i Vallonia. Dessuten er RTL Television, Vlaamse Televisie Maatschappij og ProSiebenSat.1 Media (SBS Broadcasting Group) store kommersielle aktører på det belgiske fjernsynsmarkedet.
Sødorp kapell

**Sødorp kapell** er en langkirke fra 1929 i Nord-Fron kommune, Innlandet fylke.

Kapellet ble utvidet i 1970-72 og 2009. Bygningen er av tre og har 169 plasser.

Kapellet ble oppført på tomten etter Sødorp kirke, etter at denne ble flyttet fra dette stedet til nåværende plass på prestegårdens grunn nordvest for Vinstra i 1910.

Kirkegården ved kapellet har mange eldre gravminner. Mange klebersteinsgravminner er bevart fra slutten av 1700-tallet og fra 1800-tallet. Noen står fortsatt på plass, mens andre er plassert i et eget skur for oppbevaring av gravminner. En del gravminner av tre er festet til kirkegårdsgjerdet bak kapellet. Ved kirken er det også satt opp et gravminne over Per Olsen Hågå – den historiske Per Gynt.

På kirkebakken står en bauta til minne om prost Hugo Friderich Hiorthøy, som på dette stedet fikk bygd et kornmagasin i 1779 – Det velmeente Froenske Magasin.

## Litteratur
* 

## Eksterne lenker
* 
* 
* Nord-Fron kirkelege fellesråd
* Kyrkjene i Nord-Fron (Norsk skolenett)
Fjernsyn i Bulgaria

**Fjernsyn i Bulgaria** ble introdusert i 1959. Som alle medier i landet var fjernsynet kontrollert av det nasjonale kommunistpartiet fram til 1989.

Det statlige Bâlgarska Nationalna Televizija (BNT) har to kanaler: De nasjonale kanalene BNT 1 og BNT 2 samt satellittkanalen BNT World.

## Eksterne lenker
* Råd for Electroniske medier i Bulgaria
* Kommisjon for regulering av kommunikasjoner i Bulgaria
Herfra til evigheten (TV-serie)

:*for den amerikanske filmen med samme navn se [[Herfra til evigheten]]*

***Herfra til evigheten*** er en norsk livssynsserie med Kjell Erik Moen som gikk på NRK1 i 2002. Konseptet i denne serien gikk ut på at Moen reiste verden rundt (og i Norge) for å finne nordmenn som hadde reist til andre siden av jordkloden ut av ideologiske årsaker. Reisen gikk til Uganda, India, Bolivia, Chicago, Thailand og Mosambik, i Oslo og på Lista. Programmet gikk på søndager kl 22:30.

## Referanser


## Eksterne lenker
*Hjemmeside (arkiver hos NRK)
Karl Strømme

**Karl Tomas Bergh Strømme** (født 26. februar 1976 i Bergen) er en norsk jazztrompetist utdannet ved Norges musikkhøgskole Oslo og Rytmisk Musikkonservatorium i København. Har studert under Arve Henriksen, Jon Eberson og Flemming Agerskov. Han  har drevet turnevirksomhet i Skandinavia og tidvis i Europa  som medlem av  The European Youth Jazz Orchestra.

Han leder for tiden Telenor Storband og underviser på Norges musikkhøgskole. Karl Strømme har også komponert musikk for bl.a. for NRK. Strømme er oppvokst i Fredrikstad og på Bygdøy, der han også driver sitt eget lydstudio DynaLyd

I 2004 mottok han Léonie Sonnings musikkpris.

Han er aktuell med bandet Peloton og forventes å slippe CD i 2007. Karl Strømme har tidligere spilt med blant annet Jono El Grande. Sandvika Storband, Gunhild Nyborg, La Mascara Snake, Birgitte Damberg, 

Karl Strømme er også dirigent for Uranienborg Skolekorps
## Diskografi
* *[[Corrupted Mirror]]* (2009), med Steinar Nickelsen og Erik Nylander
### [[Peloton]]
* *[[Selected Recordings (Peloton-album)|Selected Recordings]]* (2007)
* *[[The Early Years (Peloton-album)|The Early Years]]* (2011)
### [[Sandvika Storband]]
* *[[Lining Up!]]* (1999)
### [[European Jazz Youth Orchestra]]
* *[[Swinging Europe 2003]]* (2003)
### Deltar på
* Edvard Bredok: *[[Instant Critique]]* (1999)
* Rex Rudi: *[[Her om dagen i Lagunen]]* (1999)
* Birgitte Damberg Trio: *[[Now (Birgitte Damberg Trio-album)|Now]]* (2003)
* La Mascara Snake: *[[La Mascara Snake .....Goes Fishing]]* (2003)
* Jono El Grande: *[[Fevergreens]]* (2003)
* Richard Nygaard: *[[The Book of Vast Ideas]]* (2004)
* Gunhild Nyborg: *[[Transitions (Gunhild Nyborg-album)|Transitions]]* (2006)
* Nickelsen Trio: *[[Mise en Bouteille à New York]]* (2007)
* Rex Rudi: *Så lenge det er natt* (2008)
* Rex Rudi: *Alt er vel* (2008)
* Jørn Atle Støa: *[[Gnøkkel og Fnøkkel og det synkende tonometer &ndash; Musikkplaneten Melo]]* (2010)
* Monoswezi: *[[Monoswezi (album)|Monoswezi]]* (2010)
* Monoswezi: *[[The Village (Monoswezi-album)|The Village]]* (2014)
* Tomas Drefvelin: *Enkle tanker* (2015)
* Tomas Drefvelin: *[[De gjennomførte menns hotell I]]* (2016)
* Tomas Drefvelin: *[[De gjennomførte menns hotell II]]* (2018)
* Prosjekt 1: *Prosjektlåt 1* (2018)

## Referanser


## Eksterne lenker
* Hjemmeside myspace
* Pelotonjazz myspace
Fjernsyn i Irland

**Fjernsyn i Irland** går tilbake til 1961, da det statlige kringkastingsselskapet Raidió Teilifís Éireann (RTÉ) startet sendinger. I bakkenettet sendes tre kanaler: RTÉ One, RTÉ Two og TV3. Dessuten finnes den irskspråklige kanalen TG4.

RTÉ startet sendinger med kanalen som nå kalles RTÉ One i 1961. Selskapet startet sin andre kanal, RTÉ Two, i 1978.  Den gæliskspråklige kanalen Teilifís na Gaeilge, eller TG4, startet sine sendinger i 1996. To år senere, i 1998, kom den kommersielle kanalen TV3 på luften.

RTÉ One, RTÉ Two og TG4 eies av Raidió Teilifís Éireann, mens TV3 kontrolleres av ITV plc og CanWest Global Communications.

## Referanser


## Eksterne lenker
* RTÉ Television
* TV3
* Irish TV. The story of Irish Television
I Mummidalen

***I Mummidalen*** (finsk: *Muumilaakson tarinoita*, norsk: *Hyggelig Mummifamilie*, bedre kjent som ***Mummitrollet***) er en japansk-finsk-nederlandsk tegnefilmserie basert på barnebøkene og tegneseriene om Mummitrollet av Tove Jansson.

Serien ble produsert i 1990–1991 av TV Tokyo, Telescreen Japan Inc., finske YLE og nederlandske Telecable Benelux B.V. Den bestod av 104 episoder (103 i Norge; *Stemmen fra inni treet/The Imp* ble aldri gitt ut i Norge), som varte ca. 23 minutter hver. I Norge ble serien første gang sendt på NRKs Barne-TV i februar 1993 og siden i gjentatte repriser.

De to første sesongene har blitt dubbet til norsk to ganger – en for VHS/DVD og en gjort for NRK. Fra og med 2003 har kun VHS-dubben blitt sendt på TV. Stemmelisten under viser stemmer fra begge dubbene. 

Tove Jansson fortalte i ettertid at hun var fornøyd med både samarbeidet og sluttresultatet, og spesielt med måten japanerne var villige til å gjøre endringer i både manus og animasjoner når det var noe hun eller Lars Jansson ikke var fornøyd med. Ettersom dette førte til at hele episoder måtte animeres på nytt, endte Jansson med å akseptere enkelte detaljer hun egentlig var i tvil om, som for eksempel det spesielle utseendet til Vinterdamen.

## Norske stemmer

## Episoder
Fullstendig liste over TV-seriens episodetitler.
 
### Sesong 1

### Sesong 2

### Sesong 3

### Sesong 4
Den originale serien hadde 3 sesonger på 78 episoder. En annen "I Mummidalen"-serie fra tidsperioden 1991-1992 som ble vist på NRK siden 1. september 2002. Serien er animert i litt mer billig japansk stil enn de originale sesongene. Denne serien hadde bare 26 episoder. Den japanske tittelen er "Tanoshii Mūmin Ikka: Bōken Nikki" som betyr "Delightful Moomin Family: Adventure Diary" på engelsk. En stor forskjell er at denne sesongen er uten forteller.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* *[http://www.classickidstv.co.uk/wiki/Moomin Moomin] * at ClassicKidsTV.co.uk
Darenth

**Darenth** er en stor landsby og et verdslig sogn i distriktet Dartford i grevskapet Kent i England. Den ligger omkring fem km sørøst fra byen Dartford, ved elven Darent. Ved folketellingen i 2011 hadde landsbyen og sognet en befolkning på 4 851 innbyggere.

Darenth ligger 53 meter over havet, Terrenget rundt landsbyen er flatt og slutter nordover. Det høyeste punktet er 92 meter over havet og ligger rundt 1&nbsp;km øst for Darenth. Sognekirken er viet til Margaret av Antiokia. Kirken har normannisk opprinnelse og er antatt å være den tredje eldste i Kent, og den sjette eldste i Storbritannia. Den er en vernet bygning i klasse I.

## Referanser


## Eksterne lenker

*St Margaret’s church
Balke kirke

**Balke kirke** er en langkirke fra ca. 1170 i Østre Toten kommune, Innlandet fylke.

Byggverket er i stein og har 290 plasser. I kirken finnes romansk, normannisk og tidlig gotisk stil. Kirken ble forlenget mot vest med Nykirken i 1714.

Altertavlen kalles gjerne Mariatavlen og er enestående i sitt slag i Norge. Et krusifiks og en rekke helgenfigurer fra kirken er å finne i Oldsaksamlingen i Oslo. De har gitt navn til Balkeskolen, en retning innen den øst-norske gotikken.

Eidsvollsmennene Peder Paulsen Balke og Niels Fredriksen Dyhren som begge kom fra nabogårdene til kirken er i dag gravlagt i sine familiegraver ved kirken.

## Billedgalleri
 
BALKE KIRKE - an10071203066001.jpg|Kirkens grunnplan, tegning av Olaf Nordhagen.
BALKE KIRKE - an10071203066002.jpg|Kirken tegnet fra siden, tegning av Olaf Nordhagen.
Balke kirke i kulturlandskapet 1.JPG|Kirken midt i kulturlandskapet.
 

## Referanser


## Litteratur
* 
* 

## Eksterne lenker
* 
* 
*
Alexander Munro

:*For den britiske tautrekkeren, se [[Alexandro Munro]]*

**Alexander Munro** (1825–1871) var en skotsk billedhogger som ble assosiert med pre-rafaelittene. 

Munro var sønn av en gråsteinsmurer og sønnens talent ble oppdaget av farens rike arbeidsgiver, hertuginnen av Sutherland, som fikk ham til London i 1848 for å studere skulptur under Charles Barry. Han stilte ut ved Royal Academy i årene 1849 til 1870 og ved den store utstillingen, Great Exhibition, i 1851. Munro ble en spesialist på å hogge portretter og medaljonger, og av statuer av barn. 

Munro var nære venner med pre-rafaelittene, men vennskapet holdt derimot på å skjære seg. I henhold til William Holman Hunt hadde Dante Gabriel Rossetti avslørt meningen bak den mystiske signaturen «PRB», som alle pre-rafaelittene satte ved siden av sin egen signatur, til Munro. Munro fikk uten å mene det en rolle i et angrep på pre-rafaelittene da han avslørte signaturen for andre, noe som kostet pre-rafaelittene anseelse. Dikteren Coventry Patmore overtalte kunstkritikeren John Ruskin til å forsvare pre-rafaelittene i avisen *[[The Times]]*. Munros manglende evne til å holde på en hemmelighet forhindret likevel ikke Rossettis vennskap med ham og han skaffet Munro oppdrag i Oxford.

Munro er en av de billedhoggerne hvis arbeid som kan beskrives som pre-rafaelittisk med en formell purisme og enkelhet som gikk tilbake til tidlig italiensk renessanse. Man har sagt at han fulgte den harde realismen til Holman Hunt og den tidlige John Everett Millais. Som Holman Hunt holdt han seg trofast til sine idealer hele karrieren ut.

Munros arbeid i London inkluderer fontenene i Berkeley Square og ved Hyde Park Corner (Gutt og delfin). I Birmingham er det en statue av James Watt (1866) og i museet i samme by er *Sovende barn*, en av de verker han stilte ut i Great Exhibition. I Oxford er det en medaljong av John Everett Millais ved Ashmolean.

## Referanser


## Litteratur
* Hunt, William Holman: *Pre-Raphaelitism and the Pre-Raphaelite Brotherhood*. 2 vols. London, Macmillan: 1905. 2nd ed. 1912. 
* Read, Benedict: *Victorian Sculpture*. New Haven: Yale University Press, 1982.
Kapp kirke

**Kapp kirke** er en langkirke fra 1939 i Østre Toten kommune, Innlandet fylke.

Byggverket er i tre og har 167 plasser.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Østre Toten kirkelige fellesråd 
*
Kolbu kirke

**Kolbu kirke** er en korskirke fra 1730 i Østre Toten kommune, Innlandet fylke. Byggverket er i tømmer og har 400 plasser. Noe inventar fra tidligere kirke som stod på Molstad. Også tidligere kirke på Dyste. Kirken var soknekirke i Toten prestegjeld, seinere Vestre Toten prestegjeld, og fra 1915 Kolbu prestegjeld.

## Referanser


## Litteratur
* 
* 

## Eksterne lenker
* Kolbu kyrkjelyd 
* 
*
Nordlia kirke

**Nordlia kirke** er ei langkirke fra 1901 i Østre Toten kommune, Innlandet fylke. Byggverket er i tømmer og har 232 plasser. Det er bygd på tomt fra garden Breili, inntil den gamle kongsvegen til Trondheim. Ved kirka er det også kirkegard og kirkestue. Altertavla er malt av Eivind Nielsen, som tilbrakte somrene i Nordlia.

Kirkebygningen ble for en stor del oppført på dugnad og med private midler fra lokalbefolkningen i Nordlia. Initiativtaker og viktigste bidragsyter var *Peter Sigvart Annekstad*, gardbruker på Steinsli. Hans viktigste motiv for å få reist ei kirke i Nordlia var den lange vegen til Hoff kirke, 12-13 kilometer. Utløsende årsak var nok at Totenvika fikk sitt eget kirkebygg i 1896, året før nordlingene begynte planlegginga av si kirke.

Til kirka sogner mesteparten av bygdelaget Nordlia, men en del av de større gardene i Bjørnsgård skolekrets har beholdt sitt familiegravsted på Hoff kirkegard. Før Nordlia kirke ble bygd, sogna befolkningen i Nordlia som nevnt til Hoff kirke. I middelalderen var det imidlertid ei kirke på garden Fjell, rundt to kilometer sørvest for det nåværende kirkestedet i Nordlia.

## Referanser


## Litteratur
* Nygård, Trond. 2007. «Kirkebygging og anna samfunnsbygging.» Nettutgave av hovedoppgave i historie, UiO 2001 

## Eksterne lenker
* 
* Østre Toten kirkelige fellesråd 
*
Jubals eftf.

***Jubals eftf*** ***(Jubals etterfølger)*** er et norsk livssynsprogram med Kjell Erik Moen som gikk på NRK fra 1996 til 1997. Programkonseptet gikk ut på at programleder inviterte gjester i studio for å ha en samtale om tro og livssyn. Det var også en rekke musikalske innslag i serien.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Totenviken kirke

**Totenviken kirke** er en langkirke fra 1896 i Østre Toten kommune, Innlandet fylke. Byggverket er i stein og har 400 plasser. Nåværende tårn er fra en ombygging i 1922–1923. Ved samme anledning ble kirken utvidet østover med kor og sakristi. Altertavlen som består av to deler, et glassmaleri, som fremstiller «Jesus velsigner de små barna», og et freskomaleri med tittelen «Nattverdens innstiftelse» er utført av Xan Krohn.

Kirkegården ble innviet i 1864, og bårehuset er fra 1965.

## Referanser


## Litteratur
* 
* 

## Eksterne lenker
* 
* Balke menighet 
*
Kardemomme by (Kristiansand Dyrepark)

:*For barneboken av Thorbjørn Egner, se: [[Folk og røvere i Kardemomme by]]*

**Kardemomme by** er en temapark inne i Kristiansand Dyrepark, modellert etter boken *[[Folk og røvere i Kardemomme by]]* av Thorbjørn Egner.

Byen, som ble åpnet i 8. juni 1991, er laget nøyaktig etter tegningene i boken. Thorbjørn Egner deltok personlig i planleggingsarbeidet, la selv ned grunnsteinen og besøkte anlegget flere ganger under byggingen, men levde dessverre ikke lenge nok til å se det fullført. Han døde et snaut halvår før anlegget åpnet.

Byen består av 33 hus, hvorav åtte er utleieboliger. I høysesongen er det skuespillere som utgjør beboerne i byen, og man kan møte de forskjellige figurene fra boken; politimester Bastian, tante Sofie, røverne Kasper, Jesper og Jonathan og mange flere. Byen har også en fungerende trikk identisk med den i boken, og med trikkefører Syversen som trikkefører.

Byen har også eget fungerende postkontor, med postnummer 4609 Kardemomme by. Den fungerer også som adressen til hele Dyreparken.

8. juni 2011 ble byens 20-årsdag feiret, nøyaktig 20 år etter den offisielle åpningen. Harald Egner og Turi Egner Olderheim, som begge er barn av Thorbjørn Egner, var til stede under feiringen.

Det er også laget en byste av forfatteren – Thorbjørn Egner – som står i en av byens gater.

## Kjente hus i Kardemomme by
* Tårnet til Tobias
* Tante Sofies hus
* Politimester Bastians hus
* Fengselet
* Bakeren
* Barberer Sørensens frisørsalong
* Røverhuset (som ligger rett utenfor Kardemomme by)

## Se også
* Kardemommeloven
* Filmen ''Folk og røvere i Kardemomme by''
* Boken *[[Folk og røvere i Kardemomme by]]*

## Eksterne lenker
* 
* Søkbar digitalkopi av Bjørn Egner: ''Kardemomme by i Kristiansand dyrepark''
* ''Kardemomme by blir til''
Djevelens advokat (TV-serie)

:*for andre betydninger se [[Djevelens advokat (andre betydninger)]]*

***Djevelens advokat*** er et norsk underholdnings- og aktualitetsprogram med Anders Høglund som gikk på NRK1 i 1997. Konseptet gikk ut på at to paneldeltakere ble stilt overfor et etisk dilemma. Programlederen skulle så spille rollen som Djevelens advokat. Programmet gikk på søndagskveldene.

Seertallet var i starten på nærmere 200 000, men falt en del utover høsten.

## Referanser
Øyer kirke

**Øyer kirke** er en korskirke fra 1725 i Øyer kommune, Innlandet fylke.

Byggverket er i tre og har 300 plasser.

Det er kirkegård ved kirken. I 2010 åpnet dessuten Bruvin gravlund lenger sørøst i bygda.

## Referanser


## Kilder
* 

## Eksterne lenker
* Øyer og Tretten kirkelige fellesråd 
* 
*
Djevelens advokat (andre betydninger)

**Djevelens advokat** er en uoffisiell betegnelse på en kirkelige embetsmann i den katolske kirke: Djevelens advokat,

men uttrykket kan også sikte til 
 
*en roman av Morris West: *[[Djevelens advokat (roman 1959)|Djevelens advokat]]* 
*en engelskspråklig vesttysk spenningsfilm fra 1977 med John Mills i hovedrollen: *[[Djevelens advokat (film 1977)|Djevelens advokat]]*, basert på Morris Wests bok
*en amerikansk spenningsfilm fra 1997 med Keanu Reeves i hovedrollen: *[[Djevelens advokat (film 1997)|Djevelens advokat]]*
*et norsk debattprogram som gikk på NRK-tv høsten 1997: *[[Djevelens advokat (TV-serie)|Djevelens advokat]]*
Lidar kirke

**Lidar kirke** er en langkirke fra 1932 i Øystre Slidre kommune, Innlandet fylke.

Byggverket er i tre og har 200 plasser.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Lidar kirke i «Norges kirker»
*
Daan Huiskamp

**Daan Huiskamp** (født 10. november 1985) er en nederlandsk fotballspiller. Han er målvakt for AGOVV.

Huiskamp er en ung og talentfull spiller som er førstemålvakt for AGOVV. I FC Utrecht havnet han bak både Joost Terol, Michel Vorm og Franck Grandel i kampen om målvaktplassen, og han gikk på lån til AGOVV Apeldoorn 10. august 2006. Etter sesongen ble kontrakten gjort permanent.

## Referanser


## Eksterne lenker
*