open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Absaroka Range

**Absaroka Range** er et 240&nbsp;km langt og opptil 80&nbsp;km bredt fjellparti i Rocky Mountains. Det ligger i de amerikanske delstatene Wyoming og Montana og utgjør østgrense for Yellowstone Nasjonalpark. Det høyeste punkt er den 4008 meter høye Francs Peak.

Mesteparten av fjellpartiet er i vernede områder; ved siden av Yellowstone Nasjonalpark er det Absaroka-Beartooth Wilderness, North Absaroka Wilderness,  Teton Wilderness og Washakie Wilderness.

I istidene var det isbreer ut fra Absaroka Range, og over det hele Yellowstone på det is. Isbreene satte et tydelig preg på naturformasjonene på Yellowstone-platået og den i sør tilgrensende dalen Jackson Hole.

Fjellene er oppkalt etter absarokeeindianerne.

## Litteratur
*Alf Alderson, Cameron Wilson, Christian Williams: *The Rocky Mountains*. Rough Guides 2002, ISBN 9781858288543

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*Absaroka Range i summitpost.org
Geirangerelva

**Geirangerelva** (også omtalt som Geirangelva) er et vassdrag i Geiranger i Stranda kommune. Elven munner ut i Geirangerfjorden ved Maråk (Geiranger sentrum).

Vesteråselva som kommer til fra høyre ble vernet i 1986 i verneplan III. Vassdraget ble vernet av Stortinget i 1993, Verneplan IV. Vernet var delvis begrunnet med elvens verdig i for besøkende turister. Blant annet beskrives Flydalsjuvet og Storsæterfossen å ha nasjonal verdi. Grindalselva/Grinddalsfossen (også kalt Holeelva) kommer til fra høyre. Hovedstrengen kommer fra Djupdalen med flere innsjøer og tjern (Bjørnstigvatna og Dyregravvatna) der fjerneste kilde er ved Dyregrava omkring 11 km fra munningen ved fjorden. Avstanden fra høyfjell til fjord er kort og det er stort naturmangfold på lite område. Det er et lite kraftverk og gamle kverner nederst i elveløpet.

Nedbørfeltet omfatter alpine fjell med isbreer og innsjøer, og størstedelen ligger i høyfjellet. Vannet er svært klart med få arter. Indre Sunnmøre er kjennetegnet ved dype fjorder og daler som skjærer seg inn i alpine fjell. Geirangerdalen er bratt med flere markerte trappetrinn i lengdeprofilen. Hovedelven og sideelvene har skåret seg dypt ned i grunnen og vann går derfor i mange fosser og stryk, blant annet i Flydalsjuvet og Storsæterfossen. Klimaet i nedbørfeltet er svakt oseanisk med årsnedbør på 1000-1500 mm i lavlandet og 1500-2000 i høyden. Elven er kanalisert gjennom jordbruksområdene i Flydal og Opplendskedal, og forbygd gjennom bebyggelsen i sentrum. 

Geirangerveien går langs elven.

Vannskillet mellom Glommavassdraget (Otta og Geirangerelva går blant annet på Dalsnibba og enden av Djupvatnet. Nedbørfeltet grenser også til Tafjordvassdraget, Strynevassdraget og Bygdaelva.

## Referanser
Den jarlsbergske hovedvei

**Den jarlsbergske hovedvei** var lenge betegnelsen på hovedveien gjennom Vestfold. Dette er en av de eldste veiene av noen lengde i vårt land; allerede i 1665 var det kjørevei for hest og vogn fra Christiania til Larvik, og noen år seinere var den forlenget til Helgeroa.  Gamle Kongevei er også et navn som brukes om veien fra 1600-tallet, men gjennom søndre del av Vestfold gikk veien helst under betegnelsen Raveien, fordi den fulgte toppen av raet. Raet var et ideelt sted for veibygging, og allerede i vikingtiden vet vi at dette var en viktig ferdselsåre gjennom store deler av Vestfold.

## Sørover fra Drammen
Fra Strømsø i Drammen gikk Den jarlsbergske hovedvei først i retning Svelvik; fra Tangen tok den retning mot Eik. Veien gikk forbi Sande kirke (Vestfold) og fulgte Sandebukta og sjøen til *Kleivbogen*, som er ved Smørstein, et stykke nord for Holmestrand. Herfra gikk veien i svinger opp fjellet, til platået overfor Holmestrand. "Angers klev" er et av stedsnavnene som er knyttet til denne bakken; øvre del er merket som sti på kartet.

## Fra Holmestrandplatået til Gulli
Fra platået fulgte veien samme trase som dagens Fylkesvei 3184 sørover til gården Voll ved Kopstad, og gjennom tunet på gårdene Flår og Hem. Videre sørover fulgte veien omtrent samme trase som 1900-tallets E18, (i dag Undrumsdalsveien eller fylkesvei 3176, over slettene på innsiden av raet gjennom Undrumsdal. Ved Barkåker var det bakke opp, slik at veien kom opp på raet som den så fulgte videre, over Gulli, Fyllpå og Nauen. Gulli og Fyllpå var vikigte veikryss. Her gikk det mot sør vei til Tønsberg, og mot nord veier til Vestfolds innlandsbygder.

## Langs Raveien
På Auli bru krysset veien Aulielva, dette er Vestfolds nest største vassdrag. Broen heter det her. Veien fulgte raet videre vestover gjennom Stokke der den passerte Skjee kirke og Sørby-krysset.

## Bommestad og Lågen
Ved Bommestad møter raet elva Lågen. Her var det lenge ferge over elva. Bakkene fra toppen av raet ned mot elva var beryktet.

## Farriseidet
Farriseidet der Farriselva renner ut av innsjøen Farris var et vanskelig punkt langs veitraseen.

## Over Brunlanes til Helgeroa
Helgeroa var veiens endepunkt, om man kom østfra. Her var det slik at fortsettelsen vestover var med båt.

## Se også
Vestlandske hovedvei

## Referanser


## Litteratur
*Tore A. Wiik: Riksveiene som ble til E18. Fra Drammen til Larvik
Kråkeindianere

**Kråkeindianere**, på engelsk **crow**, på sitt eget språk *apsáalooke* som betyr omtrent *den stornebbede fuglens folk*, er en siouxtalende nordamerikansk indianerstamme.

## Opprinnelse
Kråkeindianerne oppstod ved et utbrudd fra hidatsastammen på 1500-tallet eller tidligere. Kråkeindianernes eldste kjente bosettingsområdeern lå i Minnesota og Wisconsin i USA og i Manitobaregionen i Canada. Da de første hvite påtraf stammen omkring år 1740 hadde den, etter å ha tilegnet seg bruk av  hesten, forflyttet seg vestover til det sørlige Montana og nordlige Wyoming.

## Ressursutnyttelse
Kråkeindianerne regnes vanligvis i litteraturen till kategorien prærieindianere, fremst på grunn av at hesten inntar en dominerende rolle i deres kultur, mens boffelns betydning er mindre enn for øvrige stammer som regnes til denne kategori. En stor del av kråkeindianerne levde i fjellstrakter og bedrev seg blant annet kommersiell jakt på pelsdyr for å kunna bytte til seg de matvarer de behøvde fra sine lavlandsstammefrender ved Yellowstonefloden og senere også av de hvite, som de kalte *guløyne*.

## Matriarkale strukturer
Kråkeindianernes samfubn hadde vissa trakk av matriarkat, for eksempel flyttet mannen inn hos hustrunes familie når ekteskap ble inngått. Kråkeindianernes slektskapssystem er særegent på mange vis og har derfor tiltrukket seg stor interesse fra den sosialantropologiske forskningen. En av kråkeindianernes senere høvdinger som engasjerte seg i akademisk forskning i sosialantropologi skal spøkefullt ha sagt at «de hvite studentene på mitt kurs vet mer om min slekt enn jeg selv».

## Vennskap med USA
Kråkeindianerne lytes for det meste å opprettholde vennskapelige forbindelser med USAs regjering under de store indiankrigenene og følgelig ble de den stamme som forsynte USAs armé med flest indianerspeidere. Etter 1876 begynte stammen gradvis å gå over til å bli jordbrukere.

## Demografi
Idag finnes det om lag 12&nbsp;000 personer som regner seg selv som kråkeindianere. Kråkenasjonens sete ligger i Crow Agency.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Colter’s Hell

**Colter's Hell** er et vulkanogent område ved Shoshone River i nærheten av Cody i den amerikanske delstaten Wyoming. Det er oppkalt etter pelsjegeren og oppdagelsesreiseren John Colter, som vinteren 1807/1808 formodentlig var den første hvite mann som kom hit. Til tider er Colter's Hell feilaktig blitt forvekslet med det området der den senere Yellowstone nasjonalparken ligger - det området ble tidligere kjent som *de store vulkaners område*, *de kokende fossers område* eller lignende. Colter's Hell ble også beskrevet med slike vendinger.

Videre tidligere beskrivelser av Colter's Hell stammer fra trapperen Joseph Meek fra 1830 og fra Plenty Coups, en høvding blant absarokeeindianerne, som med sitt folk hadde slått leir ved den inaktive vulkanen rundt år 1840.

I dag er det bare dampfumaroler her, på Colters tid var det sannsynligvis geysirer.

## Eksterne lenker
*National Park Services om Colter's Hell
Aaptos

***Aaptos*** er en slekt i klassen  horn- og kiselsvamper av rekken svamper som er den mest primitive gruppen flercellede dyr. 
__NOTOC__
## Utbredelse
Slekten er utbredt i de fleste hav. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Den demokratiske republikken Kongo under VM i friidrett 2013

**[[Den demokratiske republikken Kongo]]** deltok med én utøver under VM i friidrett 2013 (utendørs) fra 10. til 18. august 2013 i Moskva i Russland.

## Resultater
### Menn
;Bane- og landeveisøvelser

## Eksterne lenker
* IAAF - 14th IAAF World Championships - Democratic Republic of Congo
Tore Gudmundsson

**Tore Gudmundsson** var erkebiskop av Nidaros fra 1206 til 1214. Han kalles ofte «Tore den vikværske» (fra Viken) for å skille ham fra en senere erkebiskop ved navn Tore; Tore den trøndske, som var erkebiskop fra 1227 til 1230. 

Tore Gudmundsson tok sammen med Oslo-biskopen Nikolas Arnesson initiativ til Kvitsøyforliket i 1208, et forsøk på å forlike baglerne og birkebeinerne i borgerkrigstiden i Norge. Det har også vært foreslått at Tore kan ha vært identisk med Theodoricus Monachus, forfatteren av *[[Historien om de gamle norske kongene]]*.

## Referanser
Billy Gould

**William David «Billy» Gould** (født 24. april 1963 i Los Angeles, California) er en amerikansk musiker og plateprodusent. Han er best kjent som bassist i Faith No More.

## Biografi
Gould begynte å spille bassgitar mens han gikk på Loyola High School i Los Angeles sammen med det fremtidige Faith No More-medlemmet Roddy Bottum. Hans første band, The Animated, hadde det også fremtidige Faith No More-medlemmet Chuck Mosley på keyboard. På begynnelsen av 1980-tallet flyttet han til San Francisco der han møtte Mike Bordin og Jim Martin. Der startet han bandet Faith No Man sammen med Bordin, Wade Worthington og Mike «The Man» Morris. Etter at Morris var ute av bandet og Worthington var erstattet av Bottum ble Faith No More etablert.

Gould var på 1990-tallet en del av den opprinnelige besetningen i det mexicanske grindcore-bandet Brujeria, hvor han spilte bass. Han bidro på tre albumutgivelser under pseudonymet Güero Sin Fe.

På midten av 1990-tallet begynte Gould å arbeide med plateproduksjon. I 1997 produserte han og Swans' tidligere trommeslager Roli Mosimann Faith No Mores studioalbum *[[Album of the Year]]*. Gould sto alene for produksjonen av albumet *[[Sol Invictus]]*, utgitt i 2015.

Like etter at Faith No More ble oppløst startet Gould i 1999 plateselskapet Koolarrow Records. Plateselskapet utgir i hovedsak internasjonal musikk som det bosniske Dubioza kolektiv og det mexicanske Brujeria, men også amerikanske band som Flattbush.

I 2003 deltok han i supergruppen Black Diamond Brigade sammen med Knut Schreiner, Torgny Amdam, Sigurd Wongraven og Tarjei Strøm. Bak prosjektet sto Jan Erik De Lange Gullaksen og gruppen bidro med en nyinnspilling av Kiss' «Black Diamond» for Gullaksens samleplate *Black Diamond*.

I 2011 gav han og lydartisten Jared Blum ut det eksperimentelle albumet *The Talking Book*. I 2012 gav han, Charles Hayward og Mads Heldtberg ut *House of Hayduk*. Gould bidro til soundtracket til den norske regissøren Espen J. Jörgensens dokumentar *The Sequential Art* i 2011 og Jörgensens EP *Fugly* i 2013.

## Diskografi
;Faith No More  
* 1985 *[[We Care a Lot]]*
* 1987 *[[Introduce Yourself]]*
* 1989 *[[The Real Thing (album)|The Real Thing]]*
* 1991 *[[Live at the Brixton Academy]]*
* 1992 *[[Angel Dust]]*
* 1995 *[[King for a Day… Fool for a Lifetime]]*
* 1997 *[[Album of the Year]]*
* 2015 *[[Sol Invictus (album)|Sol Invictus]]*

;Brujeria  
* 1993 *[[Matando Güeros]]*
* 1995 *[[Raza Odiada]]*
* 2000 *[[Brujerizmo]]*

;Fear and the Nervous System 
* 2011 *[[Fear and the Nervous System]]*

;Jello Biafra and the Guantanamo School of Medicine  
* 2009 *[[Audacity of Hype]]*

;Harmful  
* 2007 *Seven*

;Bill Gould & Jared Blum  
* 2011 *The Talking Book*

;Bill Gould & Espen J. Jörgensen  
* 2013 *Fugly*

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*  Koolarrow Records
Čiŋkajohka

**Čiŋkajohka** (nordsamisk) er ei elv i Hammerfest kommune i Finnmark. Den er ei sideelv til Kokelva og er 13,6 kilometer lang.

Elva har utspring nord for fjellet Fállebahvárri, som flere små bekker som samles i Čiŋkajávri. Derfra renner elva i hovedsakelig nordlig retning gjennom en vid og myrlendt dal, hvor den tar inn sideelva Bierffetjohka fra øst. Den løper sammen med Kokelva rundt syv kilometer sør for bygda Kokelv. Nedbørfeltet er uten tekniske inngrep av betydning.

Kokelvvassdraget ble i 1973 vernet mot kraftutbygging i Verneplan I for vassdrag. Vernegrunnlaget var vassdragets mange elver og vann som er viktige naturtyper i et småkupert landskap med karrig vegetasjon.

## Referanser
Ellen Eriksen

**Ellen Eriksen** (født 30. juli 1972) er en norsk politiker (FrP). Hun er leder for hovedutvalg for kultur, idrett og folkehelse i Vestfold fylke. 
Hun har blant annet jobbet i klesbutikk i Lardal kommune og engasjerte seg i næringspolitikk og har sittet tre perioder i Vestfold fylkesting. Fra 2013 til 2017 var hun vararepresentant på Stortinget. I Stortingsvalget 2017 var hun Fremskrittspartiets annenkandidat i Vestfold. Hun jobber i dag som rådgiver for Fremskrittspartiet.

## Referanser


## Eksterne lenker
The Last Great Country Swindle

***The last great country swindler*** er et musikkalbum med Bendik Brænne, utgitt i 2017. Albumet vant Spellemannprisen 2017 i klassen country.

## Sporliste
# «Runaway»
# «Ain't nobody like me»
# «Summerfield»
# «I'll be gone tomorrow»
# «Quick loving hearts»
# «Worries me»
# «I got (everything but you)»
# «Close to the ground»
# «Sunshower»
# «Runaway (outro)»

## Personell
*David Wallumrød, Hammond orgel, piano
*Martin Windstad, Perkusjon
*Daniel Romano, Trommer, gitar, kor, synth, artwork, co-prodsent
*Mari Persen, Stryk
*Amund Maarud, El. Gitar
*Bendik Brænne, Vokal, piano, fløyte, tekniker, produsent 
*Kjetil Johan Jakobsen, Kor, trommer
*Lars Erik Larsen, Kor, bass, co-produsent
*Eivind Solheim, Trompet
*Sindre Blostrupmoen, Trompet
*Ellen Sunde, Kor
*Christian Engfelt, Tekniker
*Dan Weston, Mikser
*Greg Calbi, Mastering
*Jeton Kacaniku, Cover Foto

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* https://www.dagbladet.no/kultur/helstopt-fra-sjangerakrobat-bendik-braenne/68640358
* http://www.itromso.no/feedback/anmeldelser/2017/09/01/En-orgie-av-skamløs-fantasi-15236323.ece 
* http://gaffa.no/artikkel/120830/braenne-slipper-ikke-unna-med-countrysvindelen-stort-lenger/
Gibbon River

**Gibbon River** er en elv i staten Wyoming i USA. Elven har hele sitt løp innenfor grensene av Yellowstone National Park. 

## Navn
Elven fikk sitt navn i forbindelse med en geologisk undersøkelse av området i 1872, *Hayden Geological Survey of Yellowstone*. Den er oppkalt etter general John Gibbon, som var den første hvite mann som utforsket den.

## Geografi

Gibbon River har sitt uspring fra Grebe Lake midt i nasjonalparken. Den løper en kort distanse mot vest til Wolf Lake. Nedenfor Wolf Lake strømmer den gjennom fossefallene Virginia Falls, og fortsetter gjennom Norrisdalen. 

Elven strømmer tett forbi Norris Geyser Basin og gjennom *Gibbon Geyser Basin*, et av parkens mindre geysirområder.  Herfra løper den gjennom *Gibbon River Canyon* og ved *Madison Junction* møtes den med Firehole River og danner Madison River.

Mellom Norris og Madison Junction løper den parallelt med Grand Loop Road og på denne strekning finnes det nok en foss, Gibbon Falls. 

## Referanser
Brahim Diaz

**Brahim Abdelkader Díaz** (født 1999) er en spansk-marokkansk fotballspiller som spiller for .

Den 6. januar 2019 ble  og  enige om en overgang for Brahim Diaz. Den 7. januar 2019 skrev han under en kontrakt med Real Madrid til 30. juni 2025.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Jackson Hole

**Jackson Hole** er en dal i det nordvestlige Wyoming i USA. Dalen er oppkalt etter David Jackson, en pelsjeger som jaktet på bevere i området i begynnelsen av 1800-tallet. Uttrykket «Hole» (hull) brukte datidens pelsjegere om daler som var omkranset av fjell på alle sider.

## Historie
Områdets opprinnelige amerikanere brukte dalen primært til jakt og til seremonielle formål, men slo seg ikke ned her. Den første hvite, som så dalen var formodentlig John Colter, et tidligere medlem av Lewis og Clark-ekspedisjonen, som kom til området omkring 1806. Hans rapporter om dalen og om området omkring Yellowstone i sin alminnelighet ble betraktet med stor skepsis, og først omkring 1870 skjedde de første bosettinger i dalen.

## Beskrivelse
Dalen ligger mellom fjellkjedene Teton Range på den vestlige side og Gros Ventre Range på den østlige. Den nordvestlige del av dalen ligger innenfor grensene av Grand Teton National Park, som også omfatter det meste av Teton Range. I den sørlige del av dalen ligger byen Jackson, som er den eneste større bebyggelse i dalen.

Nord for Jackson ligger National Elk Refuge, hjemsted for verdens største flokk av wapitihjorter. Her samles omkring  wapitihjorter hver vinter. Om sommeren søker dyrene seg lengre opp i fjellene omkring dalen.

Elven Snake River løper gjennom hele dalen, som ligger på en gjennomsnittlig høyde over havet på 2000 meter. Dalen rommer en rekke innsjøer, hvorav den største er Jackson Lake.

U.S. Highway 89 går gjennom dalen i nord-sørlig retning.

På grunn av dalens høye beliggenheten kombinert med de høye fjellene omkring den (Teton Range reiser seg opp mot 2100 meter over dalbunnen), kan det være svært kaldt i dalen om vinteren. I 1993 ble det målt -53&nbsp;°C i dalen. Den laveste temperaturen som noensinne er målt i Wyoming, -66&nbsp;°C, ble målt ved Mount Moran i Teton Range. Om sommeren kan det bli ganske varmt i dalen, opp mot 34-35&nbsp;°C i skyggen.

## Bebyggelse
Den eneste egentlige byen som ligger i dalen er Jackson (ofte feilaktig kaldt Jackson Hole likesom dalen). Der finnes imidlertid mindre bebyggelser som for eksempel Wilson, Teton Village, Moran Junction og Hoback.

## Eksterne lenker
*
Jon Engen-Helgheim

**Jon Engen-Helgheim** (født 1981) er en norsk politiker (FrP) som er stortingsrepresentant for Buskerud 2017–2021 og fra 2025.

Ved stortingsvalget 2021 stod han på andreplassen på FrPs liste i Oslo. FrP i Oslo gikk tilbake ved stortingsvalget 2021, og Helgheim kom ikke inn på Stortinget. Han ble ikke ført opp på Oslo FrPs liste til stortingsvalget i 2025, men ble plassert først på Buskerud FrPs liste.

## Bakgrunn og virke

Helgheim er tippoldebarn av Nils Helgheim (1842–1921) som var ordfører og bankkasserer i Jølster hvor bygda Helgheim også ligger. Fylkesordfører Nils Helgheim var hans grandonkel.

Han vokste opp i Hokksund i en familie tilknyttet trossamfunnet Brunstad Christian Church (BCC eller Smiths venner). Han har 13 søsken. Som voksen har han ikke vært aktiv i BCC. I anledning debatt om religiøse kleskoder for innvandrere uttalte han i 2019 at han hadde slitt med å forstå hvorfor jentene i BCC ble forventet å gå med skjørt og ha lange fletter.

Helgheim har vært aktiv i FrP siden 2007 og har blant annet vært leder av Buskerud FpU, politisk nestleder i Buskerud FrP og nestleder, leder og gruppeleder i Drammen FrP. I 2015 ble han valgt til leder for bystyrekomiteen for helse, sosial og omsorg i Drammen kommune. I 2019 uttalte han skepsis til klimaforskningen og mente at forskerne drev «klimahysteri». I 2019 uttalte han at det er «biologiske forskjeller som gjør at kvinner vil jobbe mindre enn menn» og konkluderte med at «kjønnskvotering, fedrekvoter og andre tåpelige påfunn er meningsløst».

Han var varaordfører i Drammen fra mai til oktober 2017 under Yousuf Gilanis (V) permisjon fra varaordførervervet. Ved stortingsvalget 2017 var han Fremskrittspartiets andrekandidat i Buskerud og ble innvalgt for perioden 2017–2021. Fra 2017 til 2021 var Helgheim FrPs innvandrings- og integreringspolitiske talsperson. Helgheim mener at bruk av merkelappen «islamofobi» er en hersketeknikk som brukes opportunistisk.

Helgheim gikk ut i arbeid som anleggsgartner etter grunnskolen. Før han ble innvalgt til Stortinget, var Helgheim driftssjef ved renholdsfirmaet Accept Servicepartner AS med hovedkontor i Lier kommune ved Drammen. Han har også vært selger i samme firma.

## Stortingskomiteer
* 2025–2029: Leder av Justiskomiteen
* 2021–2021: Medlem av Kommunal- og forvaltningskomiteen
* 2020–2021: Første nestleder av Kommunal- og forvaltningskomiteen
* 2017–2020: Medlem av Kommunal- og forvaltningskomiteen

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*  Har prøveflyttet til Oslo - *Dagsavisen* / *Fremtiden* 6. oktober 2017
*  - Det er biologiske forskjeller som gjør at kvinner vil jobbe mindre enn menn - *Dagsavisen* 24. mai 2018
Maria Aasen-Svensrud

**Maria Karine Aasen-Svensrud** (født 1980) er en norsk politiker (Ap) fra Åsgårdstrand. Hun er stortingsrepresentant for Vestfold fra 2017.

Aasen-Svensrud har fagbrev som barne- og ungdoms&shy;arbeider. Hun har studert sosiologi ved Høgskolen i Vestfold og har vært lærer ved Horten videregående skole og tidligere undervist i norsk og samfunnsfag i Bastøy fengsel. Ved stortingsvalget 2017 var hun Arbeiderpartiets andrekandidat i Vestfold.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Reinelva

**Reinelva** kan vise til flere elver i Norge:

* Reinelva (Vadsø) – i Vadsø kommune i Finnmark
* Reinelva (Kvalsund) – i Kvalsund kommune i Finnmark
* Reinelva (Sørreisa) – i Sørreisa kommune i Troms
* Austre Reinelva – i Lyngen kommune i Troms
* Vestre Reinelva – i Lyngen kommune i Troms
Ulhas

**Ulhas** er en 122 km lang elv på vestkysten av India. Den munner ut i Mumbai og hele elven ligger i staten Maharashtra. Nedslagsfeltet er på 4637&nbsp;km².

Elven starter i fjellene Vest-Ghat 600 moh og renner nordover og vestover til den renner ut i Arabiahavet. Den deler seg i en nordlig grein som renner ut i Vasai Creek og en sørlig grein som renner ut i Thane Creek. Slik omslutter Ulhas øya Salsette, som Mumbai ligger på. 

Ulhas får det meste av vannet fra monsunregnet i månedene fra juni til oktober. Gjennomsnittlig nedbør i nedslagsfeltet er om lag 2943 mm. Sideelver til Ulhas er Pej, Barvi, Bhivapuri, Murbari, Kalu, Bhasta, Poshir og Shilar. Av disse står Kalu og Bhasta for nesten 56% av det totale nedslagsfeltet. 

## Forurensning
Ulhas er drikkevannskilde for byene Badlapur og Navi Mumbai. Etter den store tørken i 2012, da elven ble nesten tørrlagt og man likevel fortsatte å tømme avfall i den, ble «Save Ulhas River Project» påbegynt. Ved målinger på flere steder i elva i 2013 fant man COD-nivå på 4000 mg/l mens akseptabelt nivå er 250 mg/l. Det ble da ikke funnet liv i elva.

Save Ulhas River Project brakte saken inn for National Green Tribunal (NGT). Etter to år vant de saken der, men den ble brakt inn for retten. Der tapte de i de to første rettsinstanser, men vant til slutt i Supreme Court. Dermed håper de å redde elven.

## Referanser
Transfarelva

**Transfarelva** (nordsamisk: *Gáiddošjohka*, kvensk: *Kaitusjoki*) er ei elv i Alta kommune i Finnmark. Den munner ut i Rafsbotn ved grenda Transfarelv, rundt fem kilometer øst for Alta lufthavn.

Elva har utspring på sørhellinga av fjellet Sieinnus, og renner først mot sør, deretter mot øst til Flatvannet og Martinvannet. Etter Martinvannet snur elva mot sør og deretter mot vest. Den passerer gjennom Ramlevannet og Langvannet, hvor den møter sideelva Suohpatjohka, som kommer fra Veivannet i sør. Nedenfor Langvannet passerer elva skoggrensa og forlater viddelandskapet i nedbørfeltets øvre del og renner ned i Transfarelvdalen. Elva har her et noe sterkere fall og har gravd seg ned i berggrunnen. Dalen er stedvis svært dyp og trang, spesielt nedenfor samløpet med Rødsteinelva, som kommer inn fra sør. På den siste strekningen renner elva rolig over løsmasseavsetningene og danner meandere, før den munner ut i Rafsbotn like sør for Transfarelv.

Europavei 6 krysser elva like før munningen. En rekke gårdsbruk ligger på slettene langs elvas nedre del.

Innsjøene i vassdragets øvre del, som danner det nordvestre hjørnet av Finnmarksvidda, er kjent for sitt gode ørretfiske.

Vassdraget ble vernet mot kraftutbygging i Verneplan I for vassdrag i 1973. Vernegrunnlaget var vassdragets urørthet, store kulturminneverdier og nedbørfeltets betydning for friluftslivet.

## Referanser
Tigerhaien (1932)

***Tigerhaien*** (originaltittel: *Tiger Shark*) er et amerikansk historisk drama fra 1932, regissert av Howard Hawks med Edward G. Robinson, Richard Arlen og Zita Johann.

## Handling
Historien er sentrert rundt en tunfisk-fisker ved navn Mike, som bare har en hånd.

Men hans kone utvikler romantiske følelser for mannen som ektemannen hennes mistet hånden sin for å redde.

## Skuespillere
* Edward G. Robinson som Mike Mascarenhas.
* Richard Arlen som Pipes Boley.
* Zita Johann as Quita Silva.
* Leila Bennett som Muggsey.
* J. Carroll Naish som Tony.
* Vince Barnett som Fishbone.
* William Ricciardi som Manuel Silva.
* Maurice Black som Jean Fernandez.
* Sheila Bromley som Red.
* Wong Chung som en kineser.
* Edwin Maxwell som en doktor.
* Toshia Mori som frisør.
* Henry Otho som en sjømann.
* Inez Palange som Mikes nabo.
* Pedro Regas som en sjømann.
* Hector V. Sarno som en sjømann
* Harry Semels som en sjømann.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Chili Turèll

**Chili Turèll** (heter egentlig Turell, men kaller sig Turèll) – døpt *Inge Margrethe Svendsen* – (født 13. november 1947 i Hjørring i Jylland) er en dansk skuespiller, lydbokinnleser og forfatter.

Chili Turèll vokste opp i Esbjerg og Viby. I 1968-69 var hun tilknyttet Jomfru Ane Teatret i Aalborg, og i perioden 1969-72 ble hun utdannet som skuespiller på teaterskolen ved Aarhus Teater. I 1978 flyttet hun sammen med forfatteren Dan Turèll og de fikk i 1979 datteren Lotus Maria Chili. Paret giftet seg i 1982.

Utover Jomfru Ane Teatret og Aarhus Teater har hun vært ansatt ved Det Kongelige Teater, Aveny Teatret, Café Teatret, Mercur Teater og ved London Toast Theatre i perioden 1969-88.

I 1991-1996 spilte hun hovedrollen i DR TV-serien Landsbyen sammen med bl.a. Niels Skousen og Søren Østergaard.

I 2002-06 utdannet Turèll seg i medisinsk *Qi Gong*, som hun nå er instruktør i.

Kunstnernavnet Chili Turèll er ifølge Peder Bundgaards Dan Turèll-biografi *Superdan* dannet av ektemannens etternavn og datterens mellomnavn.

## Filmer
* *Bejleren - en jysk røverhistorie* (1975)
* *Affæren i Mølleby* (1976)
* *Den dobbelte mand* (1976)
* *Oviri* (1986)

## TV
* *Landsbyen* (1991-1996)

## Bøker
* *Dagbog til min datter* (1982) 
* *I livets strøm* (2007) 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Sieinnus

**Sieinnus** (nordsamisk) er et fjell i Alta og Porsanger kommune i Finnmark. Det ligger mellom Stabbursdalen i øst og Rafsbotn i vest og er grensepunkt mellom de to kommunene. Fjellet har en høyde på 740 meter over havet.

## Se også
* Fjell i Finnmark

## Referanser
Greybull River

**Greybull River** er en sideelv til Big Horn River, om lag  lang, nord i delstaten Wyoming i USA.

Det er mye fiske etter ørret i elvens øvre deler, som har den genetisk reneste populasjon av arten Yellowstone cutthroat trout *(Oncorhynchus clarkii bouvieri)* i regionen.  I 1981 ble det oppdaget en koloni av svartfotilder på området til Pitchfork Ranch nær Meeteetse. Dette var et dyr man før hadde antatt var utdødd.

## Navn
Eleven skal ha fått sitt navn etter en hvit bøffel som var blitt observert ved dens bredder. Hvite bisoner, det vil si med hvit pels, ble av indianerne betraktet som hellige eller av åndelig stor betydning gjerne som viktige og/eller gode omen. 

## Elveløp
Elven har utspring nær Francs Peak i Absaroka Mountains i det sørøstre hjørnet av Big Horn-bassenget. Den renner ned fjellene, forener seg med den lille Wood River, og legger fjellene bak seg nær småbyen Meeteetse, forsetter gjennom de sørlige deler av Park County og Big Horn County før den tømmer seg i Big Horn River nær Greybull. 

## Referanser
Kroken kirke

**Kroken kirke** kan vise til:

* Kroken kirke i Drangedal kommune i Telemark
* Kroken kirke i Tromsø kommune i Troms
Elena Roos

**Elena Roos** (født 1991) er en sveitsisk orienteringsløper. Hun representerer den norske orienteringsklubben Halden Skiklubb og det sveitsiske landslaget.

Sammen med Florian Howald og Martin Hubmann og Sabine Hauswirth tok Roos bronse for Sveits på sprintstafetten under VM i Estland 2017. Hun løp første etappe på det sveitsiske bronselaget. Hun oppnådde flere gode resultater i samme mesterskap. 5.-plass på langdistanse, 6.-plass på sprint og 4.-plass i stafett ble fasit etter Estland-VM.

I 2015 løp hun sisteetappen på Haldens 1.lag i Venla. Laget endte på 8.-plass. Den 15. oktober 2016 ble hun nummer to på langdistanse i verdenscupavslutningen på hjemmebane i Aarau.

Den 29. september 2017 tok Elena Roos sin første verdenscupseier da hun gikk til topps på langdistansen under verdenscupavslutningen i sveitsiske Grindelwald. Dagen etter ble hun nummer to i mellomdistanseløpet som var verdenscupsesongens siste løp.

Under EM i orientering 2018 var Roos ankerkvinne på det sveitsiske laget som ble europamestere på hjemmebane i Ticino. Roos løp siste etappe på laget som for øvrig bestod av Judith Wyder, Florian Howald og Martin Hubmann. 

Elena Roos løp første etappe på det sveitsiske laget som ble verdensmestere i stafett under VM i Latvia 2018.

## Meritter

### Verdenscupseire

## Eksterne lenker
*
Grand Loop Road

**Grand Loop Road**, eller * Grand Loop Road Historic District*, er et område som omfatter det sentrale veisystem i Yellowstone National Park i det nordvestlige USA. Selv om nasjonalparken ligger i statene Idaho, Montana og Wyoming, ligger storparten og dessuten hele Grand Loop Road i den sistnevnte stat.

Grand Loop Road, som er navnet på selve veien, er ca. 230 km lang og ble planlagt i begynnelsen av parkens eksistens, mens denne stadig var under administrasjon av militæret. Ansvarlig for planleggingen var kaptein Hiram M. Crittenden fra ingeniørkorpset. Veien fikk sit nåværende navn i 1923. I 2003 ble veien opptatt i National Register of Historic Places. 

Veien fører rundt til de viktigste attraksjoner i parken, blant andre Upper, Lower og Midway Geyser Basin, Mammoth Hot Springs, Grand Canyon of the Yellowstone, Hayden Valley og Lake Yellowstone.

Veien omfatter unummererte strekninger av U.S. Highway 20, U.S. Highway 89, U.S. Highway 191 og U.S. Highway 287, som alle går gjennom nasjonalparken.

## Eksterne lenker
* Historien om konstrukdjonen av veisystemet i Yellowstone National Park fra National Park Seives hjemmeside
U.S. Route 89

**U.S Route 89** er en amerikansk Highway som har en nord-sørlig og er oppdelt i to seksjoner. Den sørlige sekdjonen er 1365&nbsp;km lang og går mellom Flagstaff i Arizona til den sondre innfarten i Yellowstone nasjonalpark i Wyoming. Den nordre delen er 650&nbsp;km lang og strekker seg mellom den nodlige innfarten til Yellowstone nasjonalpark og går opp til Montanas grense til Canada.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
EM i ryttersport 2017 - Kjøring med 4-spann lag

**EM i ryttersport** ble arrangert i Gøteborg fra 21. til 27. august 2017. Kjøring med 4-spann ble arrangert på Heden fredag 25. august, maraton med start på Heden og ut til Slottsskogen og tilbake lørdag 26. og Cones på Heden søndag 27. august.

Hvert lag kunne stille med 3 ekvipasjer, men kun 2 telte og det dårligste resultat i den enkelte øvelse ble strøket hos lagene som stilte med 3 ekvipasjer.

## Resultater

## Eksterne lenker
*Offisiell resultatside
*Arrangørens hjemmeside
Théodore Tronchin

**Théodore Tronchin** (1709–1781) var en fransk-sveitsisk lege.

Tronchin skrev artikkelen «*[[Inokulasjon|Inoculation]]*» for Diderot og d'Alemberts *[[Encyclopédie ou Dictionnaire raisonné des sciences, des arts et des métiers|Encyclopédie]]* (1751–1772).

## Liv og virke
Tronchin studerte først medisin ved *[[University of Cambridge]]*, men byttet til Universitetet i Leiden der han var elev av Herman Boerhaave. Han tok doktorgraden i medisin i 1730, med gynekologi som spesialområde. Deretter praktiserte han som lege i Amsterdam. Tidlig på 1750-tallet vendte han tilbake til Geneve, men flyttet senere til Paris der han åpnet en legepraksis i 1766.

Blant Tronchin venner var det flere kjente personligheter fra den franske opplysningstida, eksempelvis Voltaire, Rousseau, Diderot og mange andre. Han knyttet et spesielt nært vennskap med forfatterne Louise d’Épinay og Friedrich Melchior Grimm.

Som en av 1700-tallets innflytelsesrike leger fikk Tronchin innpass blant europeiske kongehus og hos andre medlemmer av overklassen, og han ble tatt opp i flere vitenskapsakademier i ulike land.

## Verk i utvalg
* *De nymphæ.* 1736
* *De clitoride.* Leyde 1736
* *De cólica pictorum.* Genève 1757
* *Abhandlung von der Kolik von Poitou.* I *Gesammelte wichtige Schriften zur Erkenntniß und Behandlung der Bleykolik.* Leipzig 1784, Digitalisering, *Sächsische Landesbibliothek* i  Dresden (EBooks on Demand)
* Artikkelen «Inoculation» i Diderot og d'Alemberts *Encyclopédie* (1751–1772)

## Referanser


## Litteratur
* Henry Tronchin: *Un médecin du XVIIIe siècle, Théodore Tronchin, 1709–1781.* Plon-Nourrit, Paris 1906. Ouvrage couronné par l’Académie française, Prix Marcellin Guérin.
* *La Mode de l’inoculation* in Catriona Seth: *Les Rois aussi en mouraient. Les Lumières en lutte contre la petite vérole.* Desjonquères, Paris 2008
*  (familiehistorie)
Lag-EM i friidrett 2017 - Superligaen

**Superligaen** (Super League) i Lag-EM i friidrett 2017 ble arranert fra 23. til 25. juni 2017 i Lille i Frankrike, og de komplette resultatene vises her. 

## Bakgrunn
* Tsjekkia, Hellas og Nederland rykket opp fra 1. divisjon i 2015
* På grunn av Russlands utestengelse deltok kun 11 lag, og Russland ble ett av tre lag som rykket ned til 1. divisjon i 2019 

## Menn
### 100 meter
#### Kvalifisering
Kvalifisering: De 3 beste i hvert heat (Q) og de 2 raskeste ellers (q) gikk videre til finalen

#### Finale

### 200 meter
#### Kvalifisering
Kvalifisering: De 3 beste i hvert heat (Q) og de 2 raskeste ellers (q) gikk videre til finalen

#### Finale

### 400 meter
#### Kvalifisering
Kvalifisering: De 3 beste i hvert heat (Q) og de 2 raskeste ellers (q) gikk videre til finalen

#### Finale

### 800 meter

### 1500 meter

### 3000 meter

### 5000 meter

### 3000 meter hinder

### 110 meter hekk

#### Kvalifisering
Kvalifisering: De 3 beste i hvert heat (Q) og de 2 raskeste ellers (q) gikk videre til finalen

#### Finale

### 400 meter hekk
#### Kvalifisering
Kvalifisering: De 3 beste i hvert heat (Q) og de 2 raskeste ellers (q) gikk videre til finalen

#### Finale

### 4 x 100 meter

### 4 x 400 meter

### Høydehopp

### Stavsprang

### Lengdehopp

### Tresteg

### Kulestøt

### Sleggekast

### Diskos

### Spydkast

## Kvinner

### 100 meter
#### Kvalifisering
Kvalifisering: De 3 beste i hvert heat (Q) og de 2 raskeste ellers (q) gikk videre til finalen

#### Finale

### 200 meter
#### Kvalifisering
Kvalifisering: De 3 beste i hvert heat (Q) og de 2 raskeste ellers (q) gikk videre til finalen

#### Finale
Grunnet problemer med tidtakingen ble alle tider tatt for hånd. 

### 400 meter
#### Kvalifisering
Kvalifisering: De 3 beste i hvert heat (Q) og de 2 raskeste ellers (q) gikk videre til finalen

#### Finale

### 800 meter

### 1500 meter

### 3000 meter

### 5000 meter

### 3000 meter hinder

### 100 meter hekk
#### Kvalifisering
Kvalifisering: De 3 beste i hvert heat (Q) og de 2 raskeste ellers (q) gikk videre til finalen

#### Finale

### 400 meter hekk
#### Kvalifisering
Kvalifisering: De 3 beste i hvert heat (Q) og de 2 raskeste ellers (q) gikk videre til finalen

#### Finale

### 4 x 100 meter

### 4 x 400 meter

### Høydehopp

### Stavsprang

### Lengdehopp

### Tresteg

### Kulestøt

### Diskos

### Sleggekast

### Spydkast

## Kilder
* Resultater
Anna Sophia av Preussen

**Anna Sophia av Preussen** (født 11. juni 1527, død 6. februar 1591) var en prinsesse av Hertugdømmet Preussen og gjennom ekteskap hertuginne av Mecklenburg. 

Hun var eldste datter og eneste overlevende barn av hertug Albrecht av Preussen i hans første ekteskap med Dorothea, datter av Frederik I av Danmark og Norge. Den 24. februar 1555 giftet hun seg med Johann Albrecht I av Mecklenburg. 

Parret fik 3 barn:
* Albrecht (1556–1561)
* Johann VII (1558–1592), hertug av Mecklenburg-Schwerin, gift 1588 med prinsesse Sophia av Slesvig-Holsten-Gottorp (1569–1634)
* Sigismund August (1560–1600), hertug av Mecklenburg, gift med prinsesse Klara Maria von Pommern-Barth (1574–1623) 

Anna Sophie døde på sitt enkesete i Lübz og ble begravet i Schweriner Dom.

## Referanser
Kjell Henning Ingebrigtsen

**Kjell Henning Ingebrigtsen** (født 7. april 1957) er nåværende leder i Norges Fiskarlag. Han har en lang fartstid innenfor organisasjonen og har tidligere vært i ledelsen i Nordland fylkes fiskarlag. 

Ingebrigtsen er opprinnelig fra Sørfugløy i Gildeskål, dette er et lite øysamfunn uten fastboende pr dags dato. Nå bor han i Bodø i Nordland med familien og pendler til Trondheim for sin lederstilling.

## Referanser
Van Horn (Texas)

**Van Horn** er en by i Trans-Pecos-regionen i den amerikanske delstaten Texas med et areal på 7,4&nbsp;km² og en folkemengde på  invånere (2000). Van Horn er administrativt sete i Culberson County.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Innbyggertall 2010–2019 – United States Census Bureau
Rødsteinelva

**Rødsteinelva** (nordsamisk: *Sáidejohka*, historisk: *Saidejåkka*) er ei elv i Alta kommune i Finnmark. Den er ei sideelv til Transfarelva og er 16,0 kilometer lang.

Elva starter som en rekke små bekker på vestsida av Hellefjellet. Den renner rolig mot nordvest over det myrlendte platået mellom Østerelvdalen i sørvest og Transfarelvdalen i nordøst, før den faller i fosser og stryk ned i gjelet hvor den løper sammen med Transfarelva.

Vassdraget ble vernet mot kraftutbygging i Verneplan I for vassdrag i 1973. Vernegrunnlaget var vassdragets urørthet, store kulturminneverdier og nedbørfeltets betydning for friluftslivet.

## Referanser
Francs Peak

**Francs Peak** () er den høyeste fjelltoppen i Absaroka Range som strekker seg fra nordlige sentrale Wyoming og inn i det sørlige  Montana i USA. Den ligger i Washakie Wilderness i Shoshone National Forest, og den er samtidig det høyeste punkt i fylket Park County, som dessuten omfatter mye av Yellowstone National Park.

Den er oppkalt etter Otto Franc, en tysk adelig  bosetter i området som kvegbaron og dommer.

## Referanser
Suberitidae

**Suberitidae** er en familie i klassen horn- og kiselsvamper av rekken svamper som er den mest primitive gruppen flercellede dyr. 
__NOTOC__
## Utbredelse
Slekten er utbredt i de fleste hav. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Nowood River

**Nowood River** (også kalt **Nowood Creek**) er en elv i den amerikanske delstaten Wyoming. Den  lange elven har sine kilder i Bridger Mountains på sørøstre side av Bighorn Basin. Den strømmer nordover gjennom de lavere deler av  Bighorn Mountains og forbi småbyen Ten Sleep der den møter Tensleep Creek. Elven forlater så Bighorn mountains og forener seg med Big Horn River nær Manderson. 

Lokal tradisjon vil at det en gang kom en gruppe menn på elven og ikke kunne finne noe ved å fyre opp bål med; derav navnet «No Wood».

## Referanser
Jean-François de Saint-Lambert

**Jean-François de Saint-Lambert** (1716–1803) var en fransk militær, filosof, dikter, og forfatter av essays og fabler.

I 1750, etter at både elskerinnen, Émilie du Châtelet og deres nyfødte barn var døde, reiste Saint-Lambert til Paris. Han ble introdusert i byens littærere salonger, der manuskripter av hans verk allerede hadde sirkulert i ti år. Gjennom forfatteren Louise d’Épinay ble han kjent med Rousseau, Grimm, Denis Diderot og Paul Henri Thiry d’Holbach. Han inngikk et forhold til d’Épinays svigerinne Sophie Lalive de Bellegarde rundt 1752, og bodde fra rundt 1760 og livet ut på et gods i nærheten av Paris, i et vennskapelig *[[ménage à trois]]* sammen med Bellegarde og ektemannen hennes.

Saint-Lambert var mangeårig gjest i d'Holbachs filosofiske salong, den såkalte *coterie holbachique* («den holbachske krets») eller *café de l’europe*. Ifølge Antoine-Alexandre Barbier var det Saint-Lambert som sørget for at Holbachs religionskritiske debutverk, *Le christianisme dévoilé* («kristendommen avslørt»), ble publisert i Nancy 1761.

Saint-Lambert største suksess, det lange diktet *Les saisons* (1770), omhandler naturen og livet på landet. Takket være dette diktet fikk han innpass i *[[Académie française]]*.

## Referanser


## Litteratur
* Roger Poirier: *Jean-François de Saint-Lambert (1716–1803) : sa vie, son œuvre.* Pierron, Sarreguemines 2001, ISBN 2-7085-0258-1 
* Kortbiografi og verkliste, academie-francaise.fr

## Eksterne lenker
* 
* 
* Biografie von Saint-Lambert (englisch)
Gyteelva (Alta)

**Gyteelva** (nordsamisk: *Gođđojohka*, i øvre løp: *Biedjojohka*) er ei elv i Alta kommune i Finnmark. Den er ei tilløpselv til Veivannet i Transfarelvas nedbørfelt. Den har sitt kildeområde vest og sør for Storfjellet og renner mot nord. Elva kalles Biedjojohka i de øvre delene, til den møter utløpsbekken fra Gođđojávri og skifter navn til Gyteelva. Den fortsetter videre i nordvestlig retning til den munner ut i den østre delen av Veivannet.

Transfarelvvassdraget ble vernet mot kraftutbygging i Verneplan I for vassdrag i 1973. Vernegrunnlaget var vassdragets urørthet, store kulturminneverdier og nedbørfeltets betydning for friluftslivet.

## Referanser
Kroken kirke (Tromsø)

**Kroken kirke** er en arbeidskirke med kirkerom i vifteplan. Kirken er fra 2006 og ligger i Tromsø. Den er oppført i mur og har 480 sitteplasser. Tor Lindrupsen har laget den kunstneriske utsmykningen. Kroken kirke deler bygg med Tromsø døvekirke. Døvekirken holder til i underetasjen i bygget. Kirken ble vigslet av to biskoper, Per Oskar Kjølås, biskop i Nord-Hålogaland bispedømme, og Ole Christian Kvarme, biskop i Oslo bispedømme. Dette skjedde siden døvekirken ligger under Oslo biskop.

Kroken ble utskilt som eget prestegjeld i 1979, men det ble ikke bestemt at kirken skulle bygges før i 2003. Da hadde man allerede hatt tegninger liggende fra 1997, og man fikk bygd et bygg på 1650 kvadratmeter for 30 millioner kroner.

Kirkerommet er et lyst rom med teglsteinsvegger. Det er preget av den store altertavlen, lagd av Tor Lindrupsen. Altertavlen utgjør hele veggen bak alteret, og består av relieffer med motiver fra bibelhistorien. Orgelet er bygget av Ryde & Berg Orgelbyggeri og har 20 stemmer. Døpefonten er tegnet av Nikolai Alfsen, som var arkitekt for hele kirken.

## Tromsø døvekirke
Tromsø døvekirke har egne lokaler i underetasjen i kirkebygget. Kirkerommet er et amfi, noe som sammen med lyssettingen skal gjøre det lettere for døve å lese tegnspråket som blir brukt. I likhet med resten av bygget er det Nikolai Alfsen som har vært arkitekt og Tor Linderup som har stått for den kunsteneriske utformingen.

## Bilder

Image:Kroken kirke inne.jpg|Kirkerommet i Kroken kirke
Image:Kroken kirke alter.jpg|Alterparti og altertavle i Kroken kirke
Image:Kroken kirke døpefont.jpg|Døpefonten i Kroken kirke
Image:Kroken kirke sidealter.jpg|Et sidealter i Kroken kirke
Image:Tromsø døvekirke.jpg|Tromsø døvekirke
Image:Tromsø døvekirke alter.jpg|Alteret i Tromsø døvekirke
Image:Tromsø døvekirke døpefont.jpg|Døpefonten i Tromsø døvekirke
Image:Tromsø døvekirke kunst.jpg|Kunst i døvekirken
Image:Tromsø døvekirke kunst (2).jpg|Kunst i døvekirken


## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Suohpatjohka (Alta)

**Suohpatjohka** (nordsamisk) er ei elv i Alta kommune i Finnmark. Den er ei sideelv til Transfarelva og renner mot nord fra Veivannet til Langvannet. Elva er 1,3 kilometer lang. Ved munningen i Langvannet danner elva et 500 meter langt og 250 meter bredt elvedelta.

Transfarelvvassdraget ble vernet mot kraftutbygging i Verneplan I for vassdrag i 1973. Vernegrunnlaget var vassdragets urørthet, store kulturminneverdier og nedbørfeltets betydning for friluftslivet.

## Fotnoter



## Referanser
Little Wind River (Wyoming)

**Little Wind River**  har sine kilder sentralt i Wind River Range i Wyoming og flyter gjennom byene Fort Washakie og Ethete til den tømmer seg i den store Wind River nær Riverton i Wyoming.
Dornier K

**Dornier Do K** var et tysk kommersielt passasjer- og fraktfly, et monoplan, konstruert av Claude Dornier og bygget ved Dornier Flugzeugwerke. Bare tre prototyper av ulik konstruksjon ble bygget og typen ble ingen kommersiell suksess.

## Konstruksjon og utvikling

### Do K1
Den første Dornier Do K var K1 som fløy første gang den 7. mai 1929. K1 var et konvensjonelt høy-vinget monoplan, drevet av en enkel nese-montert 510 hk lisensbygget Bristol Jupiter VI stjernemotor, og hadde et konvensjonelt understell med haleski. Skroget hadde en innelukket førerkabin for to med en cabin bak for frakt eller åtte passasjerer Tesflyvningene viste at ytelsen var for dårlig og flyet måtte konstrueres om .

### Do K2
Do K2 fløy i desember 1929 med tilsvarende vinger og skrog, men endret understell og fire 240 hk Gnome-Rhone Titan stjernemotorer. De fire motorer var montert på stag på hver side av skroget, i tandem med en traktor og en pusher konfigurasjon. Selv om flyet hadde fått bedre ytelse, var flyets prestasjoner øket i liten grad i forhold til K1.

### Do K3
K3 var en fullstendig nytenking. De stagstøttede vinger var blitt erstattet med en cantilevee vinge med større vingespenn. Skroget endret til en oval fasong og forlenget for to ekstra passasjerer og hakeskien erstattet hjul. De fire motorer var i samme tandem arrangement som K2, men montert lavere på skroget og byttet ut med 305 hk Walter Castor stjernemotorer. Ytelsen var blitt betydelig forbedret, men fremkalte liten interesse og ingen fler ble bygget.

## Spesifikasjoner (Do K3)

* Besetning = 2
* Passasjerer = 10
* Lengde = 16,65 m
* Vingespenn  = 25  m
* Høyde  = 4,55 m
* Vingeareal = 89 m2
* Vekt, tom = 4 265 kg
* Vekt, lastet = 6 200&nbsp;kg
* Motor,  Walter Castor 395 Hk stjernemotor, hver 305 Hk 
* Toppfart 230 km/t
* Rekkevidde = 800 km
* Flytid = timer
* Mrsjhøyde = 6 000 m

## Referanser




## Eksterne lenker
* 
* "Do-K Shows Speed In Test Flights", May 1932, Popular Mechanics
Fort Washakie (Wyoming)

**Fort Washakie** er et census-designated place (CDP) i Fremont County i Wyoming i USA, innen Wind River Indian Reservation og langs U.S. Route 287. Befolkningen var på 1.759 ved folketellingen i 2010.

Fort Washakie har sitt navn etter den gamle militærposten Fort Washakie som U.S Army etablerte rett i nærheten i 1869 og oppkalte etter høvding Washakie i 1878. Byen ligger rett under Wind River Range of rett øst for det nordamerikanske kontinentale vannskille.

I byen er det et minnesmerke til shoshonekvinnen Sacagaweas sønn Jean Baptiste Charbonneau. Hans grav er imidlertid i Danner i Oregon. En grav påstått å være Sacagaweas ligger på gravfeltet rett nord for byen.

## Referanser


## Eksterne lenker
* History of Fort Washakie and the Eastern Shoshone
Ferrari Portofino

**Ferrari Portofino** (2018–23) er en 4-seters åpen sportsbil fra italienske Ferrari.

Navnet er etter den lille fiskerlandsbyen *Portofino* i Liguria, der bilen ble vist for verdenspressen den 7. september 2017.

Som sin forgjenger Ferrari California (produsert 2008–17), har Portofino en 3,9 liter V8-motor med 600 hk og et ståltak som kan brettes sammen som en cabriolet. Den leveres med to fartsmålere og *E-Diff3*, tredje generasjon av fabrikkens elektroniske differensialregningssystem.

**Portofino M** (M for *Modificata*) fra 2021 hadde litt annerledes uteseende på et luftinntak, en ny femtrinns *manettino* med *race*-posisjon, en ny 8-trinns gearclutch, samt fikk omkring tjue ekstra hestekrefter, og har nå like mange som Ferrari Roma.

Den ble erstattet i 2023 av Ferrari Roma Spiderio.

## Referanser