open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Telefunken

**Telefunken** AG var et tysk firma som produserer radio- og fjernsynsapparater. Det ble grunnlagt 27. mai 1903 under det tyske navnet *Gesellschaft für drahtlose Telegraphie m. b. H.* («selskap for trådløs telegrafi») som et samarbeidsprosjekt mellom Siemens & Halske og Allgemeine Elektricitäts-Gesellschaft (AEG). Siemens gikk ut av samarbeidet i 1941. I 1967 fusjonerte Telefunken AG med AEG til *AEG-Telefunken*. Navnet Telefunken forsvant ut i 1985, slik at firmaet ble hetende AEG.

## Firmaets historie
Helt på begynnelsen av 1900-tallet arbeidet det to grupper forskere i Tyskland for å utvikle metoder for overføring av meddelelser trådløst.  Den ene gruppen arbeidet for AEG, den andre for Siemens. Etter som disse firmaene begynte å strides om patentrettigheter, ble blant annet keiser Wilhelm II bekymret for utviklingen. Keiseren var særlig opptatt av radioteknikk i forbindelse med oppbygging av en slagkraftig tysk marine. Etter sterke påtrykk ble patentene overlatt til det nyetablerte firmaet *Gesellschaft für drahtlose Telegraphie m. b. H.*. «Telefunken» ble i starten brukt som et varemerke for firmaet. 

Firmaet skiftet den 17. april 1923 navn til *Telefunken, Gesellschaft für drahtlose Telegraphie*. I løpet av andre verdenskrig var Telefunken en ledende leverandør av radarutstyr.

## Se også
* Bergen kringkaster

## Litteratur
* Friedewald, M. (2001): Telefunken und der deutsche Schiffsfunk 1903–1914. In: Zeitschrift für Unternehmensgeschichte 46, Nr. 1, S. 27-57.
* Fuchs, M. (2003): Georg von Arco (1869–1940) – Ingenieur, Pazifist, Technischer Direktor von Telefunken. Eine Erfinderbiographie.  Berlin und Diepholz: Verlag für Geschichte der Naturwissenschaften und der Technik.
* Scholl, L. U. (1997): Marconi versus Telefunken: Drathlose Telegraphie und ihre Bedeutung für die Schiffahrt. In: Bayerl, G.; Weber, W. (Hrsg.): Sozialgeschichte der Technik. Ulrich Troitzsch zum 60. Geburtstag. Münster,: Waxmann ( Cottbuser Studien zur Geschichte von Technik, Arbeit und Umwelt, 7 ).
* Telefunken Sendertechnik GmbH (1993). 90 Jahre Telefunken. Berlin.
* Thiele, E. (Hrsg.) (2003): Telefunken nach 100 Jahren: Das Erbe einer deutschen Weltmarke.  Berlin: Nicolai.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 1903: Wilhelm II. gründet die Firma Telefunken
* *[http://www.heise.de/ct/04/08/056/ Synergien zerbröselt. Das Lehrstück Telefunken]*. c't 8/2004, S. 56 (Telefunkens historie)
Kongsmoen

**Kongsmoen** er ei bygd i Høylandet kommune i Trøndelag. Den ligger på sletten (botnen) innerst i fjorden Innerfolda. Viktigste næringsvei er jordbruk.

Kongsmoen er den nordligste bygda i Høylandet kommune, og var fram til kommunereformen i 1964 en del av Foldereid kommune. Fra 1950 opplevde Kongsmoen befolkningsøkning og oppblomstring som en følge av utskipningen av kobbermalm fra Skorovass Gruver.  Malmen ble skipet ut fra kai på Kongsmoen etter at den var fraktet med taubane ca. 40 km over fjellet fra Skorovatn i Namsskogan kommune. Utvinningen fra Skorovatn ble avsluttet ca. 1980, og dermed ble også utskipningen av malm fra kai ved Kongsmoen nedlagt.

«Kongsmosongen» ble skrevet i 1948 av Magda Fuglstad.

## Referanser
Soter

**Soter** (Soterius, ukjent fødselsdato), ble valgt til pave i 166 (enkelte kilder angir 162 eller 168) og innsatt samme år. Han regjerte inntil sin død i 175 (eller 174).

Soter var fra Fondi i Campania. Det eneste man vet om hans familie er at hans fars navn var Concordius.

Han er kjent som «nestekjærlighetens pave», blant annet fordi han sendte en pengegave til den fattige menigheten i Korint, for at de skulle bruke dem på de fattige og på kristne straffanger. Han skal ha vært den første paven som gjorde noe slikt. Biskopen av Korint, Dionysios, sendte et takkebrev som er nevnt i Eusebius' kirkehistorie, der han fortalte at menigheten ville bevare brevet og lese det opp under gudstjenester. Soter hadde også, muligens i brevet som fulgte gaven, gitt Dionysios en reprimande fordi han var for avslappet overfor syndere, spesielt i forhold til seksuell avholdenhet.

Det skal ha vært Soter som innførte påskefeiringen som en fast liturgisk fest. Han skal også ha innført doktrinen om at ekteskapets sakrament kun er gyldig dersom det er velsignet av en prest. Dette er en doktrine som fortsatt består i Den ortodokse kirke, men i Den katolske kirke kan også en diakon velsigne ekteskapet.

Tradisjonelt er han regnet som martyr, men det er ingen sikre kilder for dette. Man vet at han ble gravlagt på Callistus-kirkegården i Roma. Hans minnedag er den 22. april. I 1969 ble denne fjernet fra den romerske kalenderen.
Moses Mendelssohn

**Moses Mendelssohn** (1729–1786) var en tysk-jødisk rasjonalistisk filosof, opplysningsfilosof og bibeloversetter. Han blir regnet som hovedsymbolet for haskalá-bevegelsen, eller den jødiske opplysnings- og emansipasjonsbevegelsen.

## Bibeloversettelser
Moses Mendelssohn oversatte deler av Den hebraiske Bibelen til tysk med hebraisk skrift med hans eget kommentarverk (1783).

## Verker
* *Briefe über die Empfindungen*, 1755
* *Phädon oder über die Unsterblichkeit der Seele*, 1767
* *Philosophische Schriften*, 2 Bände, 1771
* *Morgenstunden oder Vorlesungen über das Dasein Gottes*, 1785
* *Gesammelte Schriften*, 7 Bände 1845
* *Jerusalem oder über religiöse Macht und Judenthum* 1783

## Familie
Mendelssohns barnebarn Felix Mendelssohn var en verdensberømt romantisk komponist.

## Referanser


## Litteratur
* Knobloch, Heinz (1979): *Herr Moses in Berlin, Auf den Spuren eines Menschenfreundes.* Berlin: Morgenbuch Verlag.
* Lohmann, Ingrid: *Über die Anfänge bürgerlicher Gesprächskultur – Moses Mendelssohn (1729–1786) und die Berliner Aufklärung.* I: Pädagogische Rundschau 46 (1992) 1, 35-49, https://web.archive.org/web/20041031234021/http://www.erzwiss.uni-hamburg.de/Personal/Lohmann/Publik/ilmm.htm
* Behm, Britta L: *Moses Mendelssohn und die Transformation der jüdischen Erziehung in Berlin. Eine bildungsgeschichtliche Analyse zur jüdischen Aufklärung im 18. Jahrhundert*. Jüdische Bildungsgeschichte in Deutschland, Band 4. Münster, New York, München, Berlin: Waxmann Verlag 2002. ISBN 3-8309-1135-1
Leksikografi

**Leksikografi** er et fag som tar for seg teoretiske og praktiske problemer ved utarbeiding og bruk av ordbøker og andre oppslagsverk. Sentrale felt innenfor leksikografien inkluderer semantikk (betydningslære), morfologi (bøyingslære) og kontrastiv lingvistikk.

## Teoretisk og praktisk leksikografi
**Teoretisk** eller **metaleksikografi** (navnet stammer fra den tyske lingvisten Herbert Ernst Wiegand) er en akademisk disiplin som studerer og skildrer semantiske forhold i ordforrådet til et språk og utvikler teorier om dette og hvordan man lager ordbøker, altså hva man normalt forstår med leksikografisk forskning. Til den teoretiske leksikografi hører også anmeldelse av ordbøker og annen ordbokskritikk.

**Praktisk leksikografi** vil enkelt og greit si at en forbereder og skriver ordbøker.

De to feltene har nær tilknytning ettersom man må ha gode teoretiske kunnskaper for å lage en god ordbok.

## Teoretiske underinndelinger
Den teoretiske leksikografien kan deles inn i tre områder:
#Brukerforskningen fokuserer på teorier og metoder for å se på hvordan folk bruker ordbøker, slik at man kan finne prinsipper for å lage bedre ordbøker.
#Ordbokskritikken fokuserer på å utarbeide konkrete vurderinger av ordbøker og teorier og metoder for å anmelde disse.
#Systematisk ordboksforskning fokuserer på utviklingen av nye teorier eller forbedringer av eksisterende teorier for å utvikle nye og bedre ordbøker.

Det fins også andre inndelingskriterier i leksikografien. Man kan for eksempel dele den inn etter antall språk, om man lager ettspråklige eller tospråklige ordbøker. Man kan også skille mellom allmenn og fagspråklig leksikografi.

## Leksikografi i Norge

## Litteratur
*Henning Bergenholtz/Sven Tarp (red.): *Manual i fagleksikografi*. Systime 1994.
*Sandro Nielsen: «Anmeldelse af ordbøger». I: *LexicoNordica 10-2003*, 27-44.
*Sandro Nielsen: «Overvejelser angående det leksikografiske grundlag for en elektronisk bilingval regnskabsordbog», *LexicoNordica 9-2002*, 173-194.
*Sandro Nielsen: «At anmelde og blive anmeldt videnskabeligt». I: *LexicoNordica 15-2008*, 169-195.
*Bo Svensén: *Handbok i lexikografi : Ordböcker i teori och praktik* Norstedt 2004, ISBN 9172272694

## Ordbøker på nett
*Bokmålsordboka og Nynorskordboka

## Eksterne lenker
*Forskergruppe for leksikografi, UiO
*Center for Leksikografi  i Danmark
*Nordisk forening for leksikografi
Aukan

**Aukan** er et tidligere ferjested på Stabblandet i Aure kommune i Møre og Romsdal. Stedet hadde ferjeforbindelse til Vinsternes i Aure kommune, Edøy i Smøla kommune og Forsnes i Hitra kommune. Ruten Aukan – Vinsternes ble nedlagt da Imarsundsambandet åpnet i januar 2007. Samtidig ble rutene til Edøya og Forsnes erstattet av den nye ruten fra Sandvika på Tustna.

## Referanser
Imarsundet

**Imarsundet** er sundet mellom Stabblandet og Ertvågøya i Aure kommune på ytre Nordmøre. I nord munner sundet ut i Trondheimsleia, og i sør i Vinjefjorden. 

Sundet var grense mellom tidligere Tustna kommune og gamle Aure kommune, en av forutsetningene for en sammenslåing av de to kommunene, var en ferjefri kryssing av sundet. Frem til januar 2007 var det fergeforbindelse fra Aukan (på Stabblandet) til Vinsternes (på Ertvågsøya), sambandet ble drevet av Møre og Romsdal Fylkesbåtar. I 2007 åpnet Imarsundsambandet, som består av Imarsundbrua fra Aukan til Jørnøya, ny vei over øya, Litjsundbrua mellom Jørnøya og Ervågsøya og ny vei til Vinsternes.

Fra januar 2007 ble veien bompengefinansiert av en automatisert bomstasjon på Ertvågsøya, men i 2015 ble bomstasjonen avviklet.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Merck (tysk selskap)

**Merck KGaA** er et tysk forskningsfokusert kjemisk, farmasøytisk og biovitenskapelig konsern med hovedkontor i Darmstadt i Hessen. Firmaet ble grunnlagt i 1668 og er verdens eldste kjemiske og farmasøytiske selskap. Det har ca. 50&nbsp;000 ansatte i 70 land. Det opererer i Europa, Afrika, Asia, Oseania og Amerika, og har sine viktigste forskningssentre i Darmstadt, Boston, Tokyo og Beijing. Merck bidro sterkt til utbredelsen av legemiddelet morfin på 1800-tallet. Merck er notert på Frankfurt-børsen og inngår i DAX-indeksen over de største selskapene. I 2014 lå omsetningen på ca. 100 milliarder kroner og overskuddet på rundt 15 milliarder kroner. Firmaets juridiske navn har vært *Merck [[KGaA]]* siden 1995; firmaet markedsføres under varemerket *Merck*.

## Historie

Friedrich Jacob Merck kjøpte i 1668 Engel-apoteket i Darmstadt. I 1827 begynte Heinrich Emanuel Merck med industriell produksjon av alkaloider. 1889 overtok Georg Merck representasjonen i New York og grunnla datterselskapet Merck & Co.. Selskapene ble splittet etter første verdenskrig da selskapets aktiva i USA ble nasjonalisert og deretter omgjort til et selvstendig amerikansk selskap. Merck KGaA i Darmstadt eies fremdeles overveiende (74 %) av Merck-familien. Merck KGaA eier rettighetene til Merck-navnet i alle land unntatt USA og Canada. Det tidligere datterselskapet Merck & Co. opererer derfor som MSD utenfor USA og Canada, mens Merck KGaA opererer som EMD (forkortelse for «Emanuel Merck, Darmstadt») i USA og Canada.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Dalslandsbanen

**Dalslandsbanen** var opprinnelig navnet på den ca. 85&nbsp;km lange jernbanestrekningen fra Halden stasjon til Sunnanå, i nyere tid, fra Kornsjø til Mellerud. Banen ble åpnet i 1879, den regnes i dag som del av Norge/Vänerbanan og betegnes noen ganger som Norgebanan.

## Historikk
Denne svenske jernbanestrekningen ble for en vesentlig del bygd med norsk kapital. Handelsborgerne i Fredrikshald ønsket å få knyttet seg til Dalsland for å redde byens store svenske oppland. I 1873 ble Dalslands Järnvägsaktiebolag grunnlagt for å bygge jernbanen til Sunnanå, der det var dampskipskai. Entreprenørene Wessel og Sandell, en nordmann og en svenske, fikk tilslaget på å bygge banen for  riksdaler, etter at jernbaneselskapet hadde hatt byggingen ute på anbud. Byggingen ble påbegynt 1875 og 18. juli 1879 kunne banen åpnes for allmenn trafikk. Del av prosjektet var en sidebane fra Ed til Le Bruk, på grunn av sterk stigning måtte den bygges med siksakspor, som den eneste i Sverige.

Elektrisk drift ble tatt i bruk 1. oktober 1939. Den svenske delen av jernbanen, som opprinnelig var en privatbane, ble overtatt av det svenske statsselskapet i 1948.

I 1956 ble det tatt i bruk et nytt spor ved Mellerud slik at tog mellom Oslo og Göteborg ikke måtte inn til stasjonen for å vende. I 1995 ble et nytt spor tatt i bruk mellom Dals Rostock og Erikstad kirke, avstanden mellom Göteborg og Norge ble dermed forkortet med 6&nbsp;km, og to krappe svinger ble unngått. Innsvingen i retning Mellerud var på dette tidspunktet allerede revet fordi den ikke hadde hatt trafikk på mange år.

## Linjekart

|}

## Referanser


*Historiskt.nu om Dalslands Järnväg
*Eisenbahn- und Verkehrsatlas von Europa, J. J. Arnd, Leipzig 1897.
*Trafikverkets linjekart
*banvakt.se
Tammuz

**Tammúz** (hebraisk  [tammúz], akkadisk *du-muzu*) var den tiende måned i det jødiske religiøse år, den syvende i den arabiske kalender, og er den fjerde måneden i den baylonske kalenderen og det borgerlige jødiske året. Den er en sommermåned, og har 29 dager.

I Mosebøkene er måneden bare nevnt ved sitt nummer. Ved fangenskapet i Babylon adopterte jødene de babylonske månedsnavnene. Babylonerne tilegnet den fjerde måneden til guden Tammuz, en av deres viktigste guder. Tammuz er ikke nevnt i Bibelen som månedsnavn, men ved å vise til guden av samme navn, vårens og blomstringens gud, som i babylonsk mytologi regjerte i de tre vårmånedene nisan, iyar og sivan, og døde i den fjerde måneden, når sommeren kom.
Så tok han meg med bort til porten som fører inn til Herrens hus på nordsiden. Og se, der satt kvinnene og gråt over Tammus. Da sa han til meg: «Har du sett det, menneske? Men du skal få se noe som er mer avskyelig enn dette.»
Esekiels vitnesbyrd er den eneste direkte omtale av Tammuz i den hebraiske bibelen.

## Rituell sørgeperiode

I Babylon ble måneden Tammuz etablert i ære for guden Tammuz. Tammuz oppsto opprinnelig som en sumerisk hyrde-gud, Dumuzid eller Dumuzi, himmelgudinnen Inannas gemal, og i sin akkadiske form gemal til himmelgudinnen Ishtar. Den Levantinske Adonis ("herre"), som ble trukket inn i den greske gudeverdenen, er et annet aspekt av Tammuz som sønn og gemal. 

Fra og med sommersolverv kom en tid for sorg i det østlige middelhavsområdet og i Midt-Østen. I Egeerhavet markerte man den reduserte daglengden og den drepende sommervarmen og tørken med en seksdagers "begravelse" for guden. Funn av sumeriske tavler bekrefter ham som en årlig liv-død-gjenfødsels-guddom. En myte forteller at Dumuzi ble sendt til underverdenen for å sikre at Inanna kunne gå fri.

I kultpraksis ble den døde Tammuz sørget over i det gamle Midtøsten. Steder knyttet til hans død inkluderer blant annet Harran og Byblos. En sumerisk tavle fra Nippur (Ni 4486) lyder:
Hun kan synge sørgesang for deg, min Dumuzid, synge sørgesang for deg, sørge, sørgesang, den kan nå ørkenen - hun kan få den til å nå huset Arali, hun kan få den til å nå Bad-tibira, hun kan få den til å nå Du-šuba, hun kan få den til å nå gjetelandet, til Dumuzids saueflokker.

"O Dumuzid av den veltalende munn, de evig vennlige øyne", gråter hun tårevått, "O du av veltalende munn, de evig vennlige øyne," gråter hun tårevått. "Gutt, mann, herre, søt som daddelen, [...] O Dumuzid!" hun hulker, hun gråter tårevått.

I et syn hos profeten Esekiel ble disse sørgeseremoniene holdt, selv ved døren til tempelet i Jerusalem. Dette fungerte som et bibelsk profeti som uttrykker Herren budskap om hans folks frafallenhet, og tilbedelse av avguder.

## Referanser
Nisán

**Nisán** (akkadisk 𒊬𒊒𒄀 *Nisanu*, hebraisk  [nīsan], amharisk *lissan*) er den første måneden i den babylonske og den jødiske kalenderen, første vårmåned, måneden da bygg modnet. Navnet har en enda eldre opprinnelse i sumerisk *nisag* i betydningen "første frukter".

På bibelsk tid hadde jødene to forskjellige kalendere, en religiøs kalender og en jordbrukskalender. Begge disse kalenderne hadde samme navn på månedene, men jordbrukskalenderen begynte med måneden *tisjri/etanim* i stedet.

Opprinnelig brukte jødene jordbrukskalenderen, som begynte på høsten. Men da israelittene gikk ut av Egypt så erklærte Gud at måneden *abib* (senere *nisán*) skulle være deres første måned (2. Mos. 12:1-2; 2. Mos. 13:4). Dermed begynte jødene å bruke den religiøse kalender parallelt med jordbrukskalenderen.

Ved fangenskapet i Babylon adopterte jødene de babylonske månedsnavnene. Det var da måneden *abib* endret navn til *nisán*. Måneden har 30 dager. Vanligvis faller den i mars-april etter den gregorianske kalenderen.

Tredje Mosebok foreskriver at påsken skal feires den fjortende dagen i nisán.

## Referanser
Ijár

**Ijár** eller **iyar** (hebraisk  [iyyár]) er den andre måneden i den babylonske og den jødiske kalenderen. Måneden er en vårmåned på 29 dager som normalt havner i april-mai i den gregorianske kalenderen.

I det gamle testamente heter måneden *ziv* (1. kongebok 6:1, 6:37), et ord for lys. Ved fangenskapet i Babylon adopterte jødene de babylonske månedsnavnene. I den babylonske kalenderen er månedsnavnet *Araḫ Āru*, blomstringsmåneden.

## Helligdager i Iyar
***4 Iyar** &ndash; Yom Hazikaron
***5 Iyar** &ndash; Jom ha’atsma’ut, Israels nasjonaldag
***14 Iyar** &ndash; Pesach Sheini
***18 Iyar** &ndash; Lag la‘ómer
***28 Iyar** &ndash; Jerusalemdagen 

## Referanser
Ab

**Ab** eller **av** (akkadisk: *Abū*, hebraisk: , *av*; arameisk: אבא, *Abba*)  er den femte måneden i den babylonske og den jødiske kalenderen.

I Mosebøkene er måneden bare nevnt ved sitt nummer. I Babylon kan måneden ha vært forbundet med guden Abu. Ved fangenskapet i Babylon adopterte jødene de babylonske månedsnavnene. Måneden er ikke nevnt ved navn i Bibelen, men forekommer i Misjná og i Talmud. 

Måneden har 30 dager. Vanligvis faller den i juli-august etter den gregorianske kalenderen.

## Jødiske merkedager i ab
*9. ab: *[[Tisjá beáb]]*, en faste- og sørgedag over både det første og det andre tempelets fall.
*15. ab: *Tu B'Av*, da "pikene gikk ut for å danse kledd i hvitt i vingårdene, og de unge mennene kurtiserte dem under fullmåne" (Misjná, teksten Ta'anit ("Om faster"), 4:18). I moderne Israel er det den mest populære datoen for bryllup.

## Referanser
Siván

**Siván** (akkadisk *simānu* , hebraisk  [sīván]) er den tredje måneden i den babylonske og den bibelske jødiske kalenderen. I den sekulære jødiske kalenderen er det den niende måneden.

I Mosebøkene er måneden bare nevnt ved sitt nummer. Ved fangenskapet i Babylon adopterte jødene de babylonske månedsnavnene. Måneden har 30 dager. Vanligvis faller den i mai-juni etter den gregorianske kalenderen.

## Jødiske helligdager
* 6.-7. Sivan &ndash; Sjabuót

## Referanser
Adár

**Adár** (akkadisk *adaru*, hebraisk  [ădár]) er den tolvte måneden i den babylonske og den bibelske jødiske kalenderen. I den sekulære jødiske kalenderen er det sjette måned. I et skuddår endrer den navn fra Adar til Adar Sjeni ('אדר ב, Adar Sjeni), fra den tolvte måneden til den trettende, og en ny måned på 30 dager er satt inn mellom denne måneden og forrige Shevat: Adar Rishon ('אדר א, Adar Rishon).

Det babylonske navnet har flere mulige betydninger. Frykt og mørke er to assosiasjoner.

I Mosebøkene er måneden bare nevnt ved sitt nummer. Ved fangenskapet i Babylon adopterte jødene de babylonske månedsnavnene. I Bibelen blir betegnelsen adar brukt flere ganger i Esters bok (Ester 9:1), og i Esra bok (Esra 6:15).

Adar varer enten 29 eller 30 dager. Vanligvis faller den i februar-mars etter den gregorianske kalenderen. Et måneår med 354 dager (12 × 29,5 dager = 354) er 11 dager kortere enn det 365 dager lange solåret. For at månekalenderen skal passe til solåret, er den jødiske kalenderen utformet slik at det årlige 11-dagers gapet jevnlig blir kompensert i form av en skuddmåned. Skuddmåneden blir satt inn hvert andre eller tredje år. Skuddåret består da av 13 måneder med totalt 384 (= 354 + 30) dager. Skuddmåneden heter også adar, som gir to måneder på rad med samme navn. For å skille dem kalles den innsatte måneden første adar (adar rishon eller adar alef) og varer i 30 dager. Den normale måneden kalles andre adar (adar sjeni eller adar bet).

## Jødiske høytider
Alle festivalene finner sted i adar bet.

* 13. adar eller 11. adar hvis den 13. er en sabbat − Ester-fasten mukidim.
* 14. eller 15. adar − Purim. I skuddår feires purim i første adar som lille purim (*Purim Katan*). Den egentlige høytiden feires i andre adar.

## Referanser
Innerbergsalen

**Innerbergsalen** (908&nbsp;moh) er et fjell som ligger langs vestsiden av øya Stabblandet på ytre Nordmøre. Fjellet ligger i Aure kommune, og er etter sammenslåingen av Aure og tidligere Tustna kommune, det høyeste fjellet i kommunen. Det er også den høyeste øytoppen i Sør-Norge.

Nord for Innebergsalen ligger Stabben (827 moh), og i øst ligger Storøra (905 moh) og Litløra (637 moh). Gården Innerberg, som har gitt navnet til Innerbergsalen, ligger ved foten av fjellet, ved Sålåsundet.

## Se også
* Stabben
* Tustnastabban

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Hesjván

**Hesjván** (akkadisk *waraḫsamnu*, hebraisk  [&#7717;ešván] eller **Marḥešvan** ) er den åttende måneden i den babylonske og den bibelske jødiske kalenderen. I den sekulære jødiske kalenderen er det måned nummer to.

I Bibelen før det babylonske fangenskapet, er den åttende måneden én gang kalt **Bul**. Dette er en fønikisk betegnelse, funnet igjen på sarkofagen til kongen Esjmunazar II. Ved fangenskapet i Babylon adopterte jødene de babylonske månedsnavnene. Den babylonske betegnelsen betyr bare måned nummer åtte. y-r-ḥ er den semittiske roten for "måne" (og derfor også "måned"), og s-m-n er den semittiske roten for "åtte". Ved jødisk bruk har det skjedd en lenisering fra   til  . Den innledende  er også endret til , som gir en metatese. De to første bokstavene utgjør det hebraiske ordet for bitter. Dette er gitt betydning, da måneden er uten høytider. 

De jødiske kalenderreglene skal sikre at nyttårsdagen Rosj hasjaná ikke faller på en søndag, onsdag eller fredag. Dermed vil Jom kippúr ikke falle rett før eller rett etter sabbaten, noe som ville skapt praktiske vanskeligheter, og Hosja‘na rabbá vil ikke falle på en sabbat, i så fall vil visse seremonier gå tapt i et år. I et vanlig (kesidran) år har Hesjván 29 dager og Kislév 30 dager. Kislév kan miste en dag for å ha 29 dager, og året kalles et kort (chaser) år, eller Hesjván kan få en ekstra dag for å ha 30 dager. Året kalles da et fullt (maleh) år. Vanligvis faller den i oktober-november etter den gregorianske kalenderen.

## Referanser
Elúl

**Elúl** (akkadisk *Elūlu*, hebraisk  [ĕlúl], amharisk *loul*) er den sjette måneden i den babylonske og den jødiske kalenderen.

Opprinnelsen til det babylonske navnet er ukjent. Navnet forkommer på innskrifter fra Sippar, datert til 18. århundre f.Kr.

I Det gamle testamente er måneden bare nevnt ved sitt nummer. Månedsnavnet Elúl er nevnt bare én gang (Nehemja 6:15). Ved fangenskapet i Babylon 586-536 f.Kr. adopterte jødene de babylonske månedsnavnene. Det babylonske navnet for måneden Elul ble bevart ikke bare på hebraisk, men også på andre språk i innflytelsesområdet, for eksempel moderne tyrkisk, der september måned heter "Eylül".

Måneden varer i 29 eller 30 dager fra nymåne i august eller tidlig september etter den gregorianske kalenderen, men kan strekke seg inn i oktober. Rabbinsk praksis er ar skuddagen må komme på en søndag, mandag, onsdag eller fredag, og blir lagt til eneten 1. elúl eller 30. elúl. Karaitter avviser skuddagen, og praktiserer at måneden har 29 dager fast. I den rabbinske tradisjonen er måneden preget av botsgang som forberedelse til den guddommelige dommen som ble avsagt på Rosj hasjaná og beseglet på Jom kippúr. Hver morgen i måneden, unntatt sabbat, blir det blåst i en sjofar ved synagogene. Fromme jøder faster, og noen vier nettene sine til resitering av selihót, liturgiske stykker som ber om guddommelig tilgivelse, enten fra andre dagen i måneden (sefardiske jøder) eller fra utgangen av siste sabbat før rosj hasjaná.(askenasiske jøder).

Det er ellers én merkedag i elúl:
*25. elúl: Merkedag for verdens skapelse.

## Referanser
Tebét

**Tebét** eller **tevét** (akkadisk *ṭebētu*, hebraisk  [tēḇét]) er den tiende måneden i den babylonske og den bibelske jødiske kalenderen. I den sekulære jødiske kalenderen er det fjerde måned.

Det babylonske navnet har betydningen "som man synker i", på grunn av flom og gjørme forårsaket av datidens regnsesong.

I Mosebøkene er måneden bare nevnt ved sitt nummer. Ved fangenskapet i Babylon adopterte jødene de babylonske månedsnavnene. I Bibelen blir betegnelsen tebet brukt bare én gang, hos profeten Ester (Ester 2:16).

Måneden har 29 dager. Vanligvis faller den i desember-januar etter den gregorianske kalenderen.

## Jødiske helligdager
* Hanukka varer fra 25. kislév til 2. tebét (eller 3. tebét når kislév er kort)
* 10. tebét er en fastedag til minne om Nebukadnesar IIs beleiring av Jerusalem i 587 f.Kr.

## Referanser
Grip stavkirke

**Grip stavkirke** er en stavkirke fra andre halvdel av 1400-tallet som ligger på øya Grip i Kristiansund kommune på Nordmøre. Den er en del av Den norske kirke og hører til Ytre Nordmøre prosti i Møre bispedømme.

Fortsatt har kirken sin middelalderkjerne i behold, men mange bygningsdeler er fornyet. Skipet og koret har samme bredde, 6,5 meter. I 1621 ble veggene i koret skiftet, og disse ble bemalt. I 1870-årene ble det innsatt nye vindusåpninger, og ytter- og innervegger ble panelt og hvitmalt.

I 1933 ble det foretatt en omfattende restaurering. Kirken ble hevet og satt på nye fundamenter. Ytterveggene ble bordkledd og tjæret, og panelet inne i kirken ble avdekket. Slik kirken fremstår idag, antar en at den har vært på 1600-tallet. Det ble da også satt inn et middelaldersk alterskap som antagelig er laget i Nederland. Motivet på alterskapet er jomfru Maria flankert av Olav den hellige og St. Margrethe. St. Margrethe regnes som en av de 14 nødhjelperne som ble påkalt ved sykdom. Det finnes også en avbildning av henne i Bergen Museum på fløyene fra et alterskap. Fløyene kom til Bergen Museum fra Hjørundfjord kirke på Sunnmøre i 1864.

## Referanser


## Litteratur
* 
* 
* Bugge, Gunnar *Stavkirkene i Norge*, Oslo 1981, ISBN 82-09-01890-6

## Eksterne lenker
* Grip stavkirke i stavkirke.info
* Miljøstatus i Norge: Grip stavkirke 
* Bilder av kirken
* Om St. Margrethe
* Grip stavkirke Kirkesøk
* gripstavkirke.com 

*
Haggadá sjel pesah

**Haggadá sjel pesah** eller **haggadáen** (hebraisk: , «fortelling»; flertall: **haggadot**) er den jødiske pesachfortellingen &#8212; en bok som blir lest ved sedermåltidet de to første aftenene av pesach. *Haggadá sjel pesah* inneholder fortellingen om hvordan israelittene forlot slaveriet i oldtidens Egypt og til sist ble et fritt folk i Israel, slik som beskrevet i *[[Andre Mosebok]]* i *Den hebraiske Bibelen ([[Tanákh|Tanakh]])*: 

## Referanser
Kislév

**Kislév** (akkadisk *kislimu* eller *kislivu*, hebraisk  [kislév]) er den niende måneden i den babylonske og den bibelske jødiske kalenderen. I den sekulære jødiske kalenderen er det tredje måned.

Den babylonske opprinnelsen har rot i ordet for *tykk*, som er assosiert med at regnet i den fruktbare halvmåne tiltar. En alternativ tolkning er at ordstammen «k-s-l» betyr *håp*, og uttrykker håpet om rikelig vinternedbør. I Mosebøkene er måneden bare nevnt ved sitt nummer. Ved fangenskapet i Babylon adopterte jødene de babylonske månedsnavnene. Betegnelsen kislév forekommer i hos profetene Sakarias (Sakarias 7:1) og Nehemias (Nehemja 1:1).

De fleste år har kislév 30 dager. Noen år måneden kuttet til 29 dager. Vanligvis faller den i november-desember etter den gregorianske kalenderen.

* Lysfestivalen Hanukka varer fra 25. kislév til 2. tebét (eller 3. tebét når kislév bare har 29 dager). Ved starten gikk det utsendinger fra Jerusalem til den jødiske diaspora om hvor lenge måneden skulle vare, basert på astronomiske vurderinger.

## Referanser
Sjabuót

**Sjabuót** eller **sjavuót** (fra hebraisk , šābu‘ōt), også kalt ukefesten eller jødisk pinse, er en jødisk høytid som finner sted syv uker (49 dager) etter pesach (påske). På det religiøse planet er sjabuót en feiring av at Moses tok imot Toráen fra Gud på Sinaifjellet &#8212; men sjabuót er også en innhøstingsfest for blant annet hvete, og feires derfor når hveten er moden.

Sjabuót blir også feiret i løpet av en dag i det moderne Israel, i samaritansk religion, i karaittisk jødedom, i reformjødedom, men og ofte også i rekonstruksjonistisk jødedom. I konservativ og ortodoks jødedom og annen tradisjonell jødedom utenfor Israel feires en sjabuot i to dager. Tradisjonelt blir *[[Ruts bok]]* i den hebraiske Bibelen (Det gamle testamente) lest under feiringen.

## Se også
*Pinse *(kristen høytid utsprunget fra sjabuót)*
*Ruts bok

## Referanser
Hektordelfin

* 

**Hektordelfin** (*Cephalorhynchus hectori*) er den minste av havdelfinene og tilhører slekten av flekkdelfiner, som sammen med resten av delfinene tilhører tannhvalene. Hektordelfinen er den minste av alle hvalartene.

## Beskrivelse
Hektordelfinen ble først oppdaget i 1869. Den blir vanligvis omkring 1,2–1,5 meter lang, og vekten ligger normalt på ca. 35–60 kg (i snitt ca. 48 kg). Den er meget sjelden og endemisk for kysten av New Zealand, der den eksisterer i tre genetisk distinkte populasjoner. En langs vestkysten av Nordøya, en langs veskysten og en langs østkysten av Sørøya. På New Zealand regnes den som et nasjonalsymbol, sammen med kiwifuglen.

Newzealenderne kaller den «Mikke Mus-delfin». Den er en liten småtykk svømmer som gjerne ligger rett under havoverflaten, og er derfor også kjent under navnene «Puffing Pig» («den tøffende grisen») og «Dumpling dolphin» («truntedelfinen»). Årsaken til tilnavnet Mikke Mus-delfin er den runde og helt sort ryggfinnen, som ligner på Mikke Mus' ører. Finnen er også stort sett det eneste man får et glimt av når denne delfinen kommer farende like under havoverflaten.

Også halefinnen, kinnene og sveivene er sorte. Over nakken, like ved blåsehullet, har den også en smal sort stripe. I buken er den hvit, og den hvite fargen fortsetter i en stripe opp langs delfinens sider. Resten av kroppen er blågrå, nesten i samme farge som havet når det er overskyet.

Hektordelfinen skiller seg også fra de fleste adre delfiner gjennom å ha en relativt liten snute, kort kropp, og en kort tykk hale, nesten som nisene. Det er vanskelig å se forskjell på hunner og hanner.

## Atferd
Hektordelfinen er et flokkdyr som gjerne danner små grupper bestående av 2–12 individer. Gruppene er ikke egentlige familiegrupper som hos spekkhoggerne, men heller løst sammensatte grupper der dyra ofte skifter til en ny gruppe.

Hektordelfinen kan trolig bli omkring 20 år gammel. Hunnen blir kjønnsmoden når hun er mellom 7 og 9 år og kan kun få avkom hvert 2. eller 3. år. Som regel føder hunnene kun 4–6 unger i løpet av livet, noe som er årsaken til at det finnes så få slike delfiner.

Hunnen føder som regel sent på vårparten eller tidlig på sommeren (når det er høst og vinter i Norge). Ungen blir født med halen først, så den ikke skal drukne under fødselen. Moren hjelper ungen opp til overflaten, der den raskt må lære seg pusteteknikken for å overleve. Kalven er ca. 76 cm lang når den blir født.

## Kilder
* Boris Culik. 2003. «''Cephalorhynchus hectori'' (P.-J. van Beneden, 1881)». CMS

## Eksterne lenker
*
Wiesbaden

**Wiesbaden** er hovedstaden den tyske delstaten Hessen og den nest største byen i Hessen, etter Frankfurt am Main. Byen ligger ved Rhinens østlige bredd, rett ovenfor munningen av elven Main. De største nabobyene er Mainz, Darmstadt og Frankfurt am Main. Byen ligger i Rhein-Main-området ved den sørlige fjellsiden av Taunus og grenser i nord mot byene Eppstein, Niedernhausen og Taunusstein, i øst mot byene Hofheim og Hochheim, i syd til Mainz og i vest mot byen Schlangenbad, Eltville og Walluf.

Byen er blant annet kjent for det medisinske mineralvannet og kurbadene (derfor Bad i WiesBADen) og for kasinoet.

## Geografi og klima
Wiesbaden ligger på høyre bredd av elven Rhinen. Kommunen har et areal på 203,90 km². Den årlige gjennomsnittstemperaturen lå i 2010 på 9,8 °C, noe som gjør den til Tysklands varmeste by.

### Bydeler

Wiesbaden er delt inn i 26 bydeler (*Ortsbezirke*):

* Auringen
* Biebrich
* Bierstadt
* Breckenheim
* Delkenheim
* Dotzheim
* Erbenheim
* Frauenstein
* Heßloch
* Igstadt
* Klarenthal
* Kloppenheim
* Mainz-Amöneburg
* Mainz-Kastel
* Mainz-Kostheim
* Medenbach
* Mitte
* Naurod
* Nordenstadt
* Nordost
* Rambach
* Rheingauviertel
* Schierstein
* Sonnenberg
* Südost
* Westend

## Attraksjoner

Statsbiblioteket i Hessen ligger i Wiesbaden.

## Kjente mennesker fra byen
* Ludwig Beck
* Simone Signoret
* John McEnroe
* Volker Schlöndorff
* Nico Rosberg
*James Peace

## Vennskapsbyer

*  - Tunbridge Wells, Storbritannia
*  - Fondettes, Frankrike
*  - Gent, Belgia
*  - Friedrichshain-Kreuzberg, Berlin
*  - Kfar Saba, Israel
*  - San Sebastián, Spania
*  - Ocotal, Nicaragua
*  - Görlitz
*  - Wrocław, Polen
*  - Fatih, Istanbul, Tyrkia
*  - Montreux, Sveits
*  - Glarus, Sveits
*  - Klagenfurt, Østerrike
*  - Ljubljana, Slovenia

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Offenbach am Main

**Offenbach am Main** er en by i delstaten Hessen og en forstad til Frankfurt am Main. Offenbach er formelt en egen by som er den femte største byen i Hessen. I praksis har Offenbach vokst sammen med storbyen Frankfurt.

Arkeologiske utgravninger har bevist at området har vært bebodd siden stenalderen. Innbyggertallet i Offenbach am Main passerte i 1954 grensen på , og byen fikk dermed status som storby.

Byen er et viktig industri-, tjeneste- og messested, men har grunnet en negativ utvikling innen industrien fått visse sosiale problem. I byen avholdes årlig en internasjonal messe for lærvarer, en industri den tidligere var kjent for ved siden av berømmelsen den hadde som messeby, men den er i dag best kjent som Frankfurts industri-forstad. Tysklands meteorologiske tjeneste har sitt sentrum i Offenbach.

Med hensyn til kommunikasjonsmuligheter har Offenbach et godt utgangspunkt der den ligger ved motorveien A3 mellom Frankfurt via Würzburg til Passau ved grensen med Østerrike. Vest for byen ligger A661, som er en forbindelse med A66, A5 og A45 nord og øst for Frankfurt. Videre ligger Frankfurt internasjonale lufthavn nær Offenbach.

I Offenbach ligger Hyundai-konsernets hovedkontor for Europa.

## Bilder

Offenbach Büsing Palais a.jpg|Büsingpalais
City Tower Nordseite.jpg|City Tower


## Referanser


## Eksterne lenker
*
Kassel

**Kassel** (frem til 1926 offisielt *Cassel*) er med ca. 200 000 innbyggere den største byen i det nordlige Hessen i Tyskland. Etter Frankfurt am Main og Wiesbaden er Kassel den tredje største byen i delstaten. Kassel er sete for Regierungsbezirk Kassel og Landkreis Kassel og ligger nær grensen til Niedersachsen.

*Gemäldegalerie* som holder hus på Wilhelmshöhe, i Wilhelmshöhe slott fra 1786, inneholder bl.a. Jakob velsigner Isak og Esau av Rembrandt.

Internasjonalt er Kassel særlig kjent for kunstutstillingen documenta. Wilhelmshöheparken ble i 2013 oppført på UNESCOs verdensarvliste.

## Historiske hendelser (utvalg)
* Beleiringen av Kassel i 1762 under sjuårskrigen.

## Bilder

Fil:Kassel Schloss WAllee f Herkules f w.jpg|Kassel sett fra Herkulesmonumentet i Wilhelmshöheparken.
Fil:Herkules1 1.jpg|Herkulesmonumentet er et landemerke i byen
Fil:Kassel-orangerie-von-schoene-aussicht-v-no.jpg|Orangerislottet
Fil:Kassel Lutherkirche tower.JPG|Lutherkirken fra 1897
Fil:Kassel asv2022-02 img21 Rathaus.jpg|Rådhuset


## Se også
* Hessen-Kassel
* Kasseler

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Allgemeine Elektricitäts-Gesellschaft

**Allgemeine Elektricitäts-Gesellschaft** (**AEG**) var et tysk industriselskap stiftet av Emil Rathenau i 1883.

## Historie
*1883 Grunnleggelse av "Deutsche Edison-Gesellschaft für angewandte Elektricität". Emil Rathenau i Berlin hadde sikret seg rettighetene for Tyskland til patentene til Thomas Alva Edison.
*1887 Firmanavnet ble endret til "Allgemeine Elektricitäts-Gesellschaft" 
*1903 Patentstridigheter med Siemens, ble løst gjennom å gå inn i et samarbeid om å opprette et nytt selskap: *Gesellschaft für drahtlose Telegraphie System [[Telefunken]]*.
*1910 Egen avdeling for flyproduksjon i Berlin-Henningsdorf 
*1935 Borsig Lokomotiv-Werke ble overtatt, lokomotivbyggingen ble lagt til Hennigsdorf.
*1945 Etter den  andre verdenskrig ble fabrikkene i Vest-Berlin, Nürnberg, Stuttgart og Mülheim ved Ruhr bygd opp igjen og i tillegg ble nye fabrikker åpnet. Fabrikken i Henningsdorf ble til Volkseigenen Betrieb Lokomotivbau Elektrotechnische Werke (LEW).
*1969 Fusjon med Telefunken til **AEG-Telefunken**.
*1985 Overtagelse av Daimler-Benz AG, navnet ble igjen **AEG**.
*1992 Fusjon med LEW Henningsdorf, og firmaet *AEG Schienenfahrzeuge GmbH Henningsdorf* ble dannet. 
*1996 Oppspalting i selvstendige foretak. AEG opphørte å eksistere som firma, men varemerkene og navnene ble brukt videre av lisenshavere. 
*2004 (Juni) Electrolux-gruppen kjøpte opp de globale varemerkerettighetene knyttet til AEG. Rettighetene var før dette eid av EHG Elektroholding GmbH, et datterselskap i DaimlerChrysler gruppen.
*Området transportteknikk gikk inn i firmaet ABB Daimler Benz Transportation (Adtranz).

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* http://www.schoene-aktien.de/infoaeg_alte_aktien.html
Tandberg

**Tandberg** er et slektsnavn, som vanligvis knyttes til firmaet Tandbergs Radiofabrikk grunnlagt i 1933 av sivilingeniør Vebjørn Tandberg, og firma avledet av dette. 

Tandbergs Radiofabrikk gikk konkurs i 1978, og ble splittet opp i flere selskaper. Navnet ble deretter knyttet til flere firmaer, alle drev med elektronikk, enten som lydprodukter eller hardware for telekommunikasjon:

* Tandbergs Radiofabrikk (konkurs 1978)
* Tandberg Industrier (oppløst 1979)
* Tandberg Audio (konkurs 1988)
* Tandberg Audio Products (konkurs 2000)
* Tandberg Data (konkurs april 2009, drift videreført)
** Tandberg Storage (datterselskap, konkurs samtidig)
* Tandberg Television (kjøpt opp av Ericsson i 2007)
* Tandberg (kjøpt opp av Cisco vinteren 2009-2010)
** Tandberg Telecom (datterselskap)
* Tandberg Educational eller **Tandberg US** / TANDBERG USA eller *SANAKO* (kjøpt av finske Teleste i 1984)

De nye selskapene var for det meste uavhengige enheter, med noen unntak. Jan Christian Opsahl var styreformann i flere av selskapene (Tandberg Television, Tandberg). Tharald Brøvig var medeier i flere av selskapene.  

## Eksterne lenker
* nrhf.no En tidlig historie rundt Tandberg-selskapene og deres skjebner i perioden 1933-1978
*  Enhetsregisteret Flere selskaper som bærer Tandberg-navnet
* Tandberg.com – *Other TANDBERG Companies*. Tre andre (operative) selskaper enn Tandberg (selskap) nevnes.
Vebjørn Tandberg

**Vebjørn Otto Tandberg** (1904–1978) var en norsk bedriftsleder. Han var utdannet til elektroingeniør ved Norges tekniske høgskole i Trondheim, og grunnlegger av Tandbergs Radiofabrikk i Oslo i 1933. 

## Liv og virke
### Bakgrunn
Vebjørn Tandberg var sønn av manufakturhandler i Bodø, Vebjørn Olsen Tandberg (1873&ndash;1934) og hustru Anna Therese Johanson (1878–1958).

### Tandbergs radiofabrikk
Vebjørn Tandberg viet hele sitt voksne liv til ledelse og utvikling av Tandbergs Radiofabrikk. Gjennom sitt virke viste han seg som en uegennyttig og gemyttlig person, der hensynet til radiofabrikken kom foran egne private interesser. Vebjørn Tandberg var en bestemt person med klare oppfatninger og holdninger innenfor mange fagområder, ikke bare de rent teknologiske. 

Tandberg var en pionér i tenkning rundt det å skape gode forhold for sine arbeidstakere, for derved å oppnå mer innsats, større lojalitet og økt produktivitet. 42 timers uke og tre ukers ferie for alle ble innført i 1937, og en pensjonsordning og en sykeforsikringsordning ble innført i 1938. En fire ukers ferie for alle ansatte over 40 år ble innført i 1947. Arbeidsuken ble redusert til 39 timer i 1948. I sommermånedene var det fem dagers arbeidsuke fra 1955; hele året fra 1969.

Under krigen fikk han i stand en avtale med tyskerne som innebar at han hadde tillatelse til å produsere radioapparater, men ikke til å selge dem før etter at krigen var slutt og okkupasjonen av landet over. I stedet ble de stående på lager, der de etter krigens slutt var lett og raskt tilgjengelige for befolkningen og den sterke etterspørselen etter radioer som nå igjen var blitt lovlige.

### NRK-portrett

I 1963 ble han portrettert i NRKs programserie ''En askeladd i norsk næringsliv''.

### Død
Vebjørn Tandberg tok den 30. august 1978 sitt eget liv ved å la bilen stå på tomgang i garasjen etter å ha fått brev om at hans nærvær var uønsket i bedriften han selv hadde grunnlagt.
Hans livsverk - Tandberg Radiofabrikk - holdt på å gå konkurs grunnet store og voksende økonomiske problemer. Bedriften, som han verken eide eller styrte lenger, hadde også varslet om at den ønsket å frata ham hans hjem i Nordbergveien, som formelt sett var i bedriftens eie. Radiofabrikken ble slått konkurs 14. desember 1978

## Referanser


## Litteratur
* Hegnar, Trygve: Vebjørn Tandberg, Gyldendal 1980. 
* Dahl, Helmer og Strømme Svendsen, Arnljot: Vebjørn Tandberg : triumf og tragedie, Bergen 1995.

## Eksterne lenker
* Tandberg historie – Norsk Radiohistorisk Forening
* Radiodager, triumf og tragedie – NRK Nordland
* Tandbergerne, forening for bevaring av historien til Vebjørn Tandberg
Großdeutsche Partei

**Großdeutsche Partei** (det stortyske partiet) var et politisk parti i Tyskland, som ønsket et forent tysk rike på føderal basis, og som inkluderte alle tyske stater, også Østerrike, det såkalte Siebzigmillionenreich.

Partiet ble grunnlagt i motsetning til Kleindeutsche Partei (det lilletyske partiet), som ønsket en tysk samling under Preussens ledelse, men uten Østerrike. Motsetningen ble først tydelig i nasjonalforsamlingen i Frankfurt am Main i 1848. I 1862 grunnla tilhengere av stortyskerne Deutscher Reformverein. Dette bestod først og fremst av katolske sydtyskere som var positivt innstilt til Østerrike og støttet det østerrikske reformprosjektet i 1863.

Partiet mistet sin betydning etter den tyske riksgrunnleggelse 1870/71

## Se også
*Großdeutsche Volkspartei
Weser

**Weser** er en stor elv i det nordvestlige Tyskland. 

## Elveløp
Weser dannes ved at elvene Werra og Fulda flyter sammen ved Hannoversch Münden.  Fra denne byen flyter elva rolig nordvest gjennom ås-området Weserbergland. Etter å ha krysset «passet» ved Porta Westphalica renner den ut i slettelandet, og når byen Minden der det er forbindelse med Mittellandkanalen. Den følger derfra en nordlig retning, og flyter ved Verden, ca. 40 km fra Bremen, sammen med bielven Aller. Etter å ha passert Bremen, flyter Weser ut i Nordsjøen ved Bremerhaven.

## Byer langs Weser
På sin vei mot havet flyter Weser gjennom disse byene:
*Hannoversch Münden
*Hameln
*Minden
*Nienburg
*Bremen
*Bremerhaven

## Transport og skipstrafikk
Weser er seilbar for mindre fartøy og lektere gjennom et system av sluser.

## Se også
* Weserrenessansen
* Rottefangeren fra Hameln. Sagnet utspiller seg ved Wesers bredder.

## Referanser
«Gneisenau» (1934)

**«Gneisenau»** var en tysk slagkrysser oppkalt etter den prøyssiske feltmarskalken August Wilhelm von Gneisenau. Kjølen ble strukket i februar 1934 og «Gneisenau» ble satt i tjeneste i mai 1938.

Slagskipene i Scharnhorstklassen var de første skipene i den tyske marinen som kunne bygges i henhold til den tysk-britiske flåteoverenskomsten. Våpenutrustningen valgte man å begrense av politiske grunner. Begge panserskipene fikk 28&nbsp;cm kanoner.

Sammen med «Scharnhorst» deltok «Gneisenau» i Operasjon Weserübung, invasjonen av Norge i april 1940. De returnerte til Tyskland 11-12. april hvor «Gneisenau» ble reparert på grunn av skader den fikk i en trefning med slagkrysseren «Renown» den 9. april.  I juni 1940 var de igjen i nordnorske farvann hvor de den 8. juni senket det britiske hangarskipet HMS «Glorious» som hadde evakuert allierte flystyrker fra Bardufoss flystasjon da den allierte ekspedisjonsstyrken trakk seg ut fra Narvik/Harstad-området. Den norske kongen, kronprinsen og regjeringen passerte dette slaget litt lengre ut til havs, uoppdaget, om bord i krysseren «Devonshire».

«Gneisenau» opererte i andre verdenskrig mye ved norskekysten. I februar 1942 ble skipet angrepet av britiske fly ved havn i Kiel, skadene ble så omfattende at skipet ble tatt ut av operativ tjeneste. Våpen og utstyr ble fjernet og skroget ble omgjort til blokkskip. Hovedskytset på «Gneisenau» &ndash; ni 28&nbsp;cm kanoner, fordelt på tre trippeltårn &ndash; ble fordelt til forskjellige befestningsanlegg. Det fremste tårnet (Anton) ble stykket opp og de tre kanonene ble plassert blant annet på Hoek van Holland. Det midterste tårnet (Bruno) havnet på Fjell festning utenfor Bergen, mens det bakerste (Caesar) ble montert på Austrått fort i Ørland. Etter krigen tok Kystartilleriet over anlegget på Austrått som var operativt fram til 1977. Anlegget er idag museum som er åpent om sommeren.

«Gneisenau» ble sprengt den 27. mars 1945 ved Gotenhafen i Øst-Preussen (Gdynia i Polen). Den røde armé nærmet seg byen og skipet ble brukt til å stenge havnen. I perioden 1947 til 1951 ble «Gneisenau» hugget opp til skrapmetall.

## Litteratur
* Gerhard Koop/Klaus-Peter Schmolke: *Die Schlachtschiffe der Scharnhorst-Klasse*. Bernard & Graefe Verlag, Bonn 1991, ISBN 3-7637-5892-5

## Eksterne lenker
* 
* Tysk nettsted www.schlachtschiff.com med mer informasjon om Gneisenau
* Scharnhorst Class 
* Austrått Fort
AAC

**AAC** har flere betydninger:

*Advanced Audio Coding
*Advanced Aircraft Corp
*Advanced Armament Corporation
*American Airlines Center
*Army Air Corps
Gerhard von Scharnhorst

**Gerhard Johann David von Scharnhorst** (født 12. november 1755 i Bordenau, i dag Neustadt am Rübenberge, død 28. juni 1813 i Praha) var en prøyssisk general og politiker, kjent for sitt forfatterskap, sine banebrytende hærreformer og sitt lederskap under Napoleonskrigene.

## Liv og verk
Scharnhorst tjente først i den hannoverske hær, der han, etter å ha utmerket seg i krigen mot Frankrike i 1793, ble forfremmet til major. I 1801 gikk han som oberstløytnant ved artilleriet i prøyssisk tjeneste og ble utnevnt til direktør for den prøyssiske infanteri- og kavalerioffisersskolen. Hans undervisningsreformer førte imidlertid til at han fikk så mange fiender at han selv søkte om forflytting til annen stilling. I år 1803, året efter han var blitt adlet, ble han utnevnt til Generalkvartermesterløytnant i generalstaben og til oberst i 1804.

Som hertugen av Braunschweigs generalstabssjef deltok han så i krigen mot Napoleon. Etter freden i Tilsit (1807) ble han generalmajor.

Scharnhorst var under kong Fredrik Vilhelm III fra 1808 til 1810 prøyssisk krigsminister.

Sammen med August Graf Neidhardt von Gneisenau reformerte han det prøyssiske militærvesen avgjørende gjennom innføringen av reservistsystemet, som sterkt øket antallet tilgjengelige soldater. Han ledet videre den første prøyssiske generalstaben. Han avskaffet bl.a. også prylestraffen i hæren i 1807.

Den allmenne vernepliktens innføring i Preussen var i vesentlig utstrekning Scharnhorsts verk.

I 1813 ble han første generalkvartermester i Blüchers schlesiske armé. Han tjenestegjorde som generalløytnant som Gebhard Leberecht von Blüchers stabssjef. I slaget ved Größgörschen den 2. mai 1813 ble Scharnhorst så sterkt skadet, at han døde få uker senere.

Hans grav befinner seg på Invalidenfriedhof i Berlin.

## Forskjellig
Flere skip og en orden er oppkalt etter Scharnhorst.

## Referanser


## Litteratur
* Gerhard v. Scharnhorst: *Ausgewählte militärische Schriften*, 440 Seiten, ISBN 3-327-00024-7
* Klaus Hornung: *Scharnhorst*, Bechtle Verlag, 349 Seiten, ISBN 3-7628-0538-5

## Eksterne lenker
* 
* Schiff und General
Scharnhorst

**Scharnhorst** kan bety:

* Gerhard von Scharnhorst, en prøyssisk general
* SMS «Scharnhorst», en tysk krysser fra første verdenskrig
* SS «Scharnhorst», en tysk ocean liner fra 1934
* «Scharnhorst» (1936), en tysk slagkrysser fra andre verdenskrig
* Scharnhorst-ordenen, en tysk orden
* Scharnhorst (Celle), en kommune i distriktet Celle i Niedersachsen
* Scharnhorst (Dortmund), en bydel i Dortmund