open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Alexandra Nascimento

**Alexandra Priscila do Nascimento Martínez** (født 16. september 1981 i Limeira i São Paulo) er en brasiliansk håndballspiller. Hun spiller før den østerrikske klubben Hypo Niederösterreich og for Brasils kvinnelandslag. Hun deltok i Sommer-OL 2004 i Aten og Sommer-OL 2008 i Kina. Hun deltok også under Håndball-VM 2011 for Brasil hvor hun scoret 49 mål, og ble dermed mesterskapets toppscorer.

## Prestasjoner
* **[[Handball Liga Austria]]**:
** *Vinner*: 2004, 2005, 2006, 2007, 2008, 2009, 2010, 2011

* **[[ÖHB Cup]]**:
** *Vinner*: 2004, 2005, 2006, 2007, 2008, 2009, 2010, 2011

* **[[Mesterligaen i håndball for kvinner|Mesterligaen]]**:
** *Finalist*: 2008

* **[[Verdensmesterskapet i håndball for kvinner|Verdensmesterskap]]**:
** *Vinner*: 2013

* **[[Håndball under de panamerikanske leker|Panamerikanske leker]]**:
** *Vinner*: 2003, 2007, 2011, 2015

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Hassan (distrikt)

**Hassan** (kannada: ಹಾಸನ) er et distrikt i den indiske delstaten Karnataka. Distriktets hovedstad er Hassan. 

## Demografi
Ved folketellingen i 2011 var det  innbyggere i distriktet, mot  i 2001. Den urbane befolkningen utgjør 21,23 % av befolkningen.

Barn i alderen 0 til 6 år utgjorde 8.76 % i 2011 mot 11,60 % i 2001. Antallet jenter i den alderen per tusen gutter er 964 i 2011 mot 958 i 2001. 

## Byer

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Placidochromis

se teksten

***Placidochromis*** er en gruppe ciklider som er endemiske til Malawisjøen i Øst-Afrika.
De fleste artene lever i åpne områder eller med sandbunn.

Slekten har 43 arter, men er trolig ikke monofyletisk. Den inneholder kryptiske artskomplekser hvor de fleste artene ikke ble beskrevet før i 2004.

## Arter

* *[[Placidochromis acuticeps]]* *
* *[[Placidochromis acutirostris]]* *
* *[[Placidochromis argyrogaster]]* *
* *[[Placidochromis boops]]* *
* *[[Placidochromis borealis]]* *
* *[[Placidochromis chilolae]]* *
* *[[Placidochromis communis]]* *
* *[[Placidochromis domirae]]* *
* *[[Placidochromis ecclesi]]* *
* *[[Placidochromis electra]]*
* *[[Placidochromis elongatus]]* *
* *[[Placidochromis fuscus]]* *
* *[[Placidochromis hennydaviesae]]*
* *[[Placidochromis intermedius]]* *
* *[[Placidochromis johnstoni]]*
* *[[Placidochromis koningsi]]* *
* *[[Placidochromis lineatus]]* *
* *[[Placidochromis longimanus]]*
* *[[Placidochromis longirostris]]* *
* *[[Placidochromis longus]]* *
* *[[Placidochromis lukomae]]* *
* *[[Placidochromis macroceps]]* *
* *[[Placidochromis macrognathus]]* *
* *[[Placidochromis mbunoides]]* *
* *[[Placidochromis milomo]]*
* *[[Placidochromis minor]]* *
* *[[Placidochromis minutus]]* *
* *[[Placidochromis msakae]]* *
* *[[Placidochromis nigribarbis]]* *
* *[[Placidochromis nkhatae]]* *
* *[[Placidochromis nkhotakotae]]* *
* *[[Placidochromis obscurus]]* *
* *[[Placidochromis ordinarius]]* *
* *[[Placidochromis orthognathus]]* *
* *[[Placidochromis pallidus]]* *
* *[[Placidochromis phenochilus]]*
* *[[Placidochromis platyrhynchos]]* *
* *[[Placidochromis polli]]*
* *[[Placidochromis rotundifrons]]* *
* *[[Placidochromis subocularis]]*
* *[[Placidochromis trewavasae]]* *
* *[[Placidochromis turneri]]* *
* *[[Placidochromis vulgaris]]* 

: *) Hanssens, 2004

## Eksterne lenker
*
Innocens V

**Innocens V** (født *Petrus a Tarentasia* 1225 i Tarentaise, død 22. juni 1276 i Roma) var pave fra 21. januar til sin død fem måneder senere, 22. juni 1276. Han ble saligkåret i 1898, med festdag 22. juni.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Klemens IV

**Klemens IV** (latin *den milde*, født *Gui Faucoi* 23. november 1195 i Saint-Gilles-du-Gard ved Rhône, Frankrike, død 29. november 1268 i Viterbo, Italia) var pave fra 5. februar 1265 til sin død, 29. november 1268.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Alexander IV

**Alexander IV**, født *Rinaldo Conti* omkring 1199, død 25. mai 1261 i Viterbo, var pave fra 12. desember 1254 til sin død, 25. mai 1261. 

## Biografi
Rinaldo Conti tilhørte samme slekt, grevene av Segni, som pave Innocens III og pave Gregor IX. Han ble gjort til kardinaldiakon i 1227 av sin onkel Gregor, og fire år senere til kardinalbiskop av Ostia. Gregor etterlot også fransiskanerordenen ved sin død, der Conti fikk 80 gode venner. Ved pave Innocens IVs død i Napoli den 7. desember 1254 ble den aldrende kardinal Conti enstemmig valgt til hans etterfølger. Han tok da navnet Alexander IV.

Matthew Paris har beskrevet Alexander IV som velvillig og religiøs men lett å forlede med smiger. Enkelte kardinaler forsøkte å overtale paven til å fortsette forgjengerens politikk mot keiser Fredrik II av Det tysk-romerske rike, inkarnert i sønnesønnen Konradin i Tyskland og sønnen Manfred i Puglia; Fredrik II hadde blitt bannlyst og erklært avsatt ved det første konsil i Lyon i 1245. *Catholic Encyclopedia* beskriver Alexanders politiske stillingstagen som "med hele gjengen av Hohenstaufere fortsatte han Innocens' tvilsomme politikk med å tilkalle franske eller engelske smådjevler for å slå ned de tyske satanene".

Den 25. mars 1255 kastet han bannbullen på Manfred, og noen få dager senere undertegnet han en traktat med sendemenn fra Henrik III av England. I denne overførte han vasallstaten Sicilia til prins Edmund Krokrygg, kongens nest eldste sønn. I kampen om den tyske kronen som fulgte frafallet av Vilhelm av Holland i 1256 støttet paven Rikard av Cornwall mot Alfonso av Castilla. Denne støtten ledet til forbitring blant presteskapet og folket mot den hellige stol. Manfreds makt vokste for hver dag. Han ble kronet til konge i Palermo etter å satt ut et falskt rykte om at Konradin var død, og ble leder for ghibellinerne i Italia. Alexander levde lenge nok til å bevitne dennes seier i Montaperti i 1260; han ble tvunget til å forlate  Roma og slo seg ned i Viterbo. I nordre Italia var han mer fremgangrik, der korsfarerne hans omsider knuste tyrannen Ezzelino. I Roma, som ble styrt av magistrater som hadde inngått allianse med Manfred, økte misnøyen.

Samtidig gjorde paven seg anstrengelser for å forene de kristne mot tartar-invasjonene. Men korstogsånden var forsvunnet, tiden for en forent kristenhet var forbi.

Som pave fortsatte han å vise fransiskanerordenen velvilje; et av hans førsta gjøremål var å helgenforklare Klara av Assisi. I et brev forklarer han at stigmata er et faktum; Bonaventura opplyser at paven i en preken har sagt at han har bevitnet slike. Under de voldsomme kamper som brøt ut ved universitetet i Paris beskyttet han munkene. I 1256 godkjente han augustinerordenen.

## Referanser


## Kilder
* Artikkelen bygger delvis på oversatt materiale fra Catholic Encyclopedia, Volume I (1907)
* Artikkelen bygger delvis på materiale fra Nordisk familjebok, Alexander, påfvar 4., 1904–1926.

## Eksterne lenker
*
Poeta Saxo

**Poeta Saxo** er pseudonymet på en anonym saksisk poet, som er forfatteren av det middelalderlatinske verket *Annales de gestis Caroli magni imperatoris libri quinque* («Annaler om gjerningene til keiser Karl den store i fem bøker»). Saxo var trolig en munk ved klosteret Corvey. Verket ble skrevet i årene 888−891. Hans verk er en av de tidligste poetiske fremstillinger av annalistisk materiale, og et av de tidligste historiske verker som fokuserer på sakserne. Det er betraktet som karakteristisk for *dénouement* i den karolingiske renessansen.

## Referanser
Urban IV

**Urban IV**, født *Jacques Pantaléon* omkring 1195 i Troyes, Frankrike, død 2. oktober 1264 i Perugia, Italia, var pave fra 29. august 1261 til sin død, 2. oktober 1264.

## Biografi
Jacques Pantaléon var sønn av en skomaker i Troyes. Han var kannik av Laon, deretter erkediakon av Liège. Som diakon tiltrakk han seg pave Innocens IVs oppmerksomhet ved det første konsil i Lyon (1245). To år senere sendte paven ham på oppdrag til Tyskland for å gjenopprette den ecclesiastiske disiplinen i Schlesien samt å ordne et forlik mellom Den tyske orden og dens vasaller i Preussen. I 1249 ble han utnevnt til erkediakon av Laon, og fortsatte som en betrodd utsending i Tyskland.

Han ble biskop av Verdun i 1253 og ble i 1255 utnevnt av Alexander IV til patriark av Jerusalem. I 1261 ble han valgt til ny pave etter en konklave som varte i tre måneder. Han tok da navnet Urban IV.

En av Urbans førsta regjeringshandlinger var å øke kardinalkollegiet med fjorten nye kardinaler. Noen av disse var slektninger av andre kardinaler, men han innsatte også egne slektninger og flere franskmenn, noe som medførte en svekkelse av den italienske innflytelsen i kardinalkollegiet. Den franske innflytelsen i kardinalkollegiet skulle komma til å påvirke kirkepolitikken i lang tid framover. Han gjenopprettet også Kirkestatens finanser, og byttet ut de pavelige bankierene med en bank i Siena. Han bygde opp et nytt guelfer-parti ved å henvende seg til dem med personlige interesser, noe som i høy grad bidro til å finansiere iverksettelsen av hans politiske målsetninger.

Hans pontifikat ble preget av strid mot de siste hohenstauferne. Urban bannlyste kong Manfred av Sicilia og tilbød hans krone til greve Karl av Anjou. Han kalte dermed Karl av Anjou til slagfeltet, og denne slo ned Manfred og forårsaket Konradins død i Napoli, riktignok etter Urbans død. Dermed sluknet Hohenstaufen-ætten på mannssiden. Tyske historikere som Leopold von Ranke pleier derfor å regne Urban til de paver som har spilt størst rolle historisk sett. Ved å tildele Karl av Anjou tronen på Sicilia førte han øya under fransk mandat. 

Så snart han var blitt pave forsøkte Urban å starte et nytt korstog mot Konstantinopel for å gjenopprette det latinske riket som hadde gått tapt et par uker før han tiltrådte som pave. Men vanskelighetene i hans nærområde var altfor store til at han skulle kunne gjennomføre denne planen. Manfred var i hele pontifikatet en svoren fiende, ikke uten fremgang, og hadde ghibellinerne og sarasenerne med seg. Guelferne led mange militære nederlag mot ghibellinerna i Urbans pontifikat, og Kirkestaten mistet blant annet Lucca på grunn av dette.

Urban IV døde i Perugia, hvor han hadde søkt seg for å unnvike uroligheter i Orvieto. Samme år hadde han kunngjort en pavelig bulle om feiringen av Corpus Christi som allmenn kirkefest. Han er begravet i Perugias katedral.

## Referanser


## Kilder
* Artikkelen bygger delvis på oversatt materiale fra Catholic Encyclopedia, Volume XV (1912)

## Eksterne lenker
*
Börje Vestlund

**Lars Börje Vestlund** (1960–2017) var en svensk politiker for Socialdemokraterna. Han var riksdagsmedlem i Sverige fra 2002 til sin død. Han ble valgt inn i Riksdagen for Stockholms kommuns valkrets på plass 172.

Han var leder (ordförande) i det svenske epilepsiforbundet. Vestlund var åpent homofil og leder i riksdagens LHBT-gruppe. Han ble hentet med ambulanse i Riksdagsbygningen og døde tre dager senere.

## Bakgrunn
Vestlund ble født i Ljusdal i landskapet Hälsingland, men vokste opp i Sundsvall og i Norrköping. Etter å ha hoppet av allmennfaglig utdanning, begynte Vestlund tidlig innen restaurantbransjen. Til å begynne med arbeidet han på flere ulike restauranter i Norrköping, før han i 1979 flyttet til Linköping, hvor han begynte som servitør på Frimurerhotellet.

Mens han var ansatt på restaurant, ble Vestlund aktiv i fagbevegelsen, og hadde gjennom en tiårsperiode flere verv på lokalt plan. I 1989 ble han ansatt som ombudsmann ved Hotell- och restaurangfackets stockholmavdeling. Siden den gang ble han boende i Stockholm, og sist på Järvafältet i det nordlige Stockholm.

## Politisk arbeid
I perioden 1994 til 2002 var Vestlund først reserve, og senere fast medlem av bystyret i Stockholm. I denne perioden hadde han verv i flere styrer og nemnder, blant disse leder for Kista bydelsstyre og senere nestleder i nestleder i gate- og eiendomsetaten.

Vestlund stilte til riksdagsvalget i 2002 for Socialdemokraterna i Stockholms kommunes valgkrets, og han satt i perioden 2002 til 2006 som vara i trafikkomiteen, skattekomiteen, sosialsikringskomiteen og EU-nemnda. Ved riksdagsvalget i 2006 mistet Vestlund riksdagsplassen, men da Carin Jämtin gikk inn som opposisjonsborgerråd (*oppositionborgarråd*) i Stockholm, gikk han inn og erstattet henne i riksdagen. Vestlund ble da først vara og senere fast medlem i næringskomiteen, samt vara i sivilkomiteen.

Vestlunds viktigste prioriteringer innen politikk var næringslivsspørsmål og arbeiderretigheter. Han tilhørte de som innenfor den sosialdemokratiske riksdagsgruppen jobbet for å få til en bedre posisjon for den svenske avtalemodellen i forbindelse med Lisboa-traktaten. Vestlund var kandidat til Europaparlamentet i 2009, men ble ikke valgt.

## Engasjement utenfor politikken
Vestlund var fra 2006 leder for riksdagens HBT-gruppe, og kasserer i HBT-socialdemokrater siden 2008. Ved siden av sitt politiske engasjement, var Vestlund siden 1980-tallet aktiv i RFSL, først lokalt i Linköping, og senere gjennom flere år som forbundskasserer og forbundsrevisor. Vesdtlund var fra 2004 leder for Svenska Epilepsiförbundet.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*  Socialdemokraterna.se – Börje Vestlund
*  Börje Vestlund på Sveriges riksdags nettside
Moder natt

***Moder natt*** er en roman av Kurt Vonnegut fra 1961. Hovedpersonen heter Howard W. Campbell Jr.

## Plott
Campbell er en amerikansk spion som stiger i nazi systemet, og på mange måter lever seg inn i rollen som naziagitator. Boken ender opp med at Campell havner i fengsel i Israel.
Audrey Bruneau

**Audrey Bruneau** (født 21. september 1992 i Clichy) er en fransk håndballspiller, som spiller for den franske klubben  og det franske landslaget.

## Karriere
Bruneau startet å spille håndball i Épinay-sur-Seine. Hun gikk deretter til Villemomble og Châtenay-Malabry. Idag spiller hun sammen med landslagskollegaene Mariama Signaté og Angélique Spincer i Issy Paris.

Bruneau ble tatt ut i bruttotroppen til Håndball-EM 2010 for kvinner, men var ikke blant de 16 utvalgte. Hun ble imidlertid hentet inn til Håndball-VM 2011 for kvinner i Brasil for å erstatte klubbvenninnen Mariama Signaté, fire kamper før finalen.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Luang Namtha (provins)

**Luang Namtha** (laotisk ຫລວງນໍ້າທາ, også transkribert **Louang Nam Tha**), er en provins nord i Laos. Hovedstaden bærer samme navn som provinsen og er en ganske liten by. Kun én vei betjener denne byen. Fra 1966 til 1976 var provinsen slått sammen med Bokeo, og denne provinsen het Houakhong.

Provinsen grenser til de andre provinsene Bokeo i sørvest og Udomxai i sørøst, og har nasjonale grenser mot Myanmar i vest og Yunnanprovinsen i Kina i nordøst med grenseovergang ved Boten. Elva Mekong (*Nam Khong*) utgjør den nordvestre grensen til provinsen. Tre store elver renner vestover/sørover inn i Mekong: Nam Tha, Nam Fa og Nam Long.

En av de best bevarte og mest spektakulære uberørte monsunskoger i Laos ligger i Luang Namtha. Den ligger delvis bevart i Nam Ha NBCA (National Biodiversity Conservation Area), som også er utviklet som en destinasjon for økoturisme med hjelp fra naboland og vestlige land samt internasjonale organisasjoner (New Zealand, EU, UNESCO og Lao National Tourism Administration).

## Administrativ inndeling
Provinsen er delt inn i følgende distrikter:

# Long (3-03)
# Nale (3-05)
# Namtha (3-01)
# Sing (3-02) 
# Viangphoukha (3-04)


Fil:Loung Namtha.jpg|Veien fra Luang Namtha til Luang Prabang.
Fil:Border Laos China.JPG|Grenseovergang mot Kina.
Fil:Luang NamTha from northwest.JPG|Provinshovedstaden sett fra nordvest.
MS «Bakkenæss» (1894)

**MS «Bakkenæss»** var et lasteskip bygget som «Blackbird» ved Earle's Co.Ltd., Hull, England i 1894 med byggenummer 389. Skipet ble overlevert til Pioneer Steam Fishing Co.Ltd., Grimsby i august samme år. Skipet hadde flere eiere i Storbritannia for det ble solgt til Norge i 1913 og fikk navnet «Hillevaag». Hadde også flere navn i Norge før hun ble solgt til Georgetown, Guyana og fikk sitt nåværende (2010) navn «Kaituma».

## «Blackbird»
*1894: august: Levert til Pioneer Steam Fishing Co.Ltd., Grimsby, England. som «Blackbird»
*1907: Solgt til R.C.Smith, Lossiemouth, Skottland
*1912: Solgt til P.Smith, Inverness, Skottland

## «Hillevaag»
*1913: Solgt til Martin Egeland, Hillevåg, Stavanger omdøpt «Hillevaag»

## «Sardinen»
*1915: Solgt til Chr. Bjelland & Co, Stavanger omdøpt «Sardinen»
*1930: Forlenget
*1944: november 14: senket av allierte fly  fra engelske RAF Banff Strike Wing i Sognefjorden på reise Årdalstangen til Bergen. 1 mann omkom.
*1945: september: Hevet og slept til Haugesund for reparasjon
*1946: ny motor: Wichmann    BHK 370    Fart: 8,5  knop

## «Bakkenæss»
*1961: januar: Solgt til Tor Karsten Næss, Tau, Stavanger, omdøpt «Bakkenæss»
*1976: ny motor: Wichmann   BHK 300    Fart: 10  knop

## «Kaituma»
*2003: desember: Kaituma Trading & Shipping Enterprise, Georgetown, Guyana omdøpt «Kaituma»         
*2010: Fremdeles i fart
*2016 http://static.panoramio.com/photos/large/67532738.jpg bilde av  kaituma med masse rust
## Kilder
* 
* RAF Banff Strike Wing dagbok 

## Eksterne lenker
*
MARC

**MARC**, **''MA**chine-**R**eadable **C**ataloging'', er en metadataformat benyttet av bibliotekers datasystemer for å utveksle og lagre informasjon om bøker og biblioteksamlinger. Formatet ble først utviklet av  Henriette Avram ved Library of Congress i USA på 1960-tallet. 

Det finnes flere varianter av MARC-standarden. Den vanligste internasjonalt er MARC 21. I Norge den norsktilpassede varianten NORMARC mest brukt i bibliotekssektoren, men BIBSYS, som benyttes av universitets- og høgskolesektoren har vedtatt å gå over til MARC 21. 

## Eksterne lenker
* Nasjonalbibliotekets informasjonsside om NORMARC
* Sammenligning av felter i MARC21 og NORMARC (teknisk)
Udomxai (provins)

**Udomxai**, (laotisk:  ອຸດົມໄຊ) er en provins i nordvestre Laos. Muang Xay ble provinshovedstad i 1987, 11 år etter at provinsen ble opprettet. Før 1976 var Udomxai en del av Luang Prabangprovinsen.

Denne fjellrike provinsen grenser mot fem andre laotiske provinser og i nord går en 15 km lang grense mot det autonome prefekturet Xishuangbanna i Kina. 

## Administrativ inndeling
Provinsen er delt inn i følgende distrikter:

# Xai (04-01) 
# La (04-02) 
# Namo (04-03) 
# Nga (04-04)
# Beng (04-05) 
# Houn (04-06)
# Pakbeng (04-07)


Fil:Sea of Clouds Ody.JPG|Udomxai har et kupert terreng, og ligger mellom 200 og 1800 moh
Maria Fisker

**Maria Fisker Stokholm** (født 3. oktober 1990 i Favrskov) er en dansk håndballspiller, som spiller for den danske klubben  og det danske landslaget.

Hun er *ikke* i slekt med Pernille Fisker, som spiller håndball for .

## Karriere
### Klubb
Fisker startet å spille håndball i Vissing-Hadsten. I 2005 signerte hun for , men ble kun én sesong før hun signerte med  i 2006. Fisker fikk sin debut for Viborg 25 dager før hun fylte 17 år, noe som gjorde henne til den 3. yngste debutanten noensinne.

### Landslag
Fisker ble tatt ut i bruttotroppen til Håndball-EM 2010 for kvinner, men var ikke blant de 16 utvalgte. Året etter var hun en del av det danske kvinnelandslaget under Håndball-VM 2011 i Brasil.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Stigmella alnetella

***Stigmella alnetella*** er en sommerfugl som tilhører familien dvergmøll (Nepticulidae). Den er funnet noen få steder i Sør-Norge.

## Utseende

En liten (vingespenn 4-4,5 millimeter), mørk bronsefarget møll. Antennen er trådformet, mørk og vel halvparten så lang som forvingen. Det innerste, kraftig utvidete leddet er hvitt med mørke kanter. Hodet er gulhåret, kroppen mørk med tydelig bonseglans. Forvingene er glinsende, mørkt bronseaktig brun med ett middels bredt, sølvhvitt tverrbånd omtrent to tredjedeler ut i vingen. Bakvingen er smal, grå, med lange frynser. Arten ligner sterkt på flere andre *[[Stigmella]]*-arter, men de svartkantede øyelokkene og det at den mangler hvit "krage" kan være gode kjennetegn på denne arten. Larven er lysgul.

## Levevis
Denne arten har larver som minerer i bladene på svartor (*Alnus glutinosa*), og arten finnes på fuktige steder der denne vokser. Arten har én eller to generasjoner hvert år, de voksne sommerfuglene flyr i juni og eventuelt igjen i august. Larven lager en uregelmessig slynget, 5-7 centimeter lang mine i orebladet. Arten har også vært funnet på bjørk.

## Utbredelse
Arten er utbredt i Europa, fra Storbritannia i vest til Kaukasus i øst. I Norge er den bare funnet noen få steder, ved Oslo, i Grimstad i Aust-Agder og på Osterøy i Hordaland.

## Systematisk inndeling

* Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
** Gruppen Glossata – Homoneura
*** Gruppen Coelolepida
**** Gruppen Myoglossata
***** Gruppen Neolepidoptera
****** Gruppen Heteroneura
******* Overfamilien Nepticuloidea
******** Familien dvergmøll, Nepticulidae
********* Underfamilien Nepticulinae
********** Stammen Nepticulini
*********** Slekten *[[Stigmella]]* Schrank, 1802  – 45 arter i Norge
************ *Stigmella alnetella* (Stainton, 1856)

## Kilder
* Bengtsson, B.Å., Palmqvist, G. og Johansson, R. (2008) Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. Fjärilar: Käkmalar – säckspinnare. Side 139-140. ISBN 978-91-88506-60-3
* Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) *Catalogus Lepidopterorum Norvegiae*. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
* Nettsiden *Svenska Fjärilar*, med bildegalleri: http://www2.nrm.se/en/svenska_fjarilar/s/stigmella_alnetella.html
* *Stigmella alnetella* på UK moths: http://ukmoths.org.uk/show.php?bf=115
## Eksterne lenker
*
Stine Jørgensen

**Stine Østergaard Jørgensen** (født 3. september 1990 i Brønderslev) er en dansk håndballspiller, som spiller for den danske klubben  og det danske landslaget.

## Karriere
### Klubb
Jørgensen startet å spille håndball som 5-åring for den lokale klubben Dronninglund, men meldte overgang til  som 16-åring.

Jørgensen fikk sin proffdebut for Aalborg i Damehåndboldligaen 2008/09, hvor de endte opp på sølvplass i danmarksmesterskapet. Sesongen etter deltok Jørgensen i Mesterligaen for første gang.

I november 2012 skrev Jørgensen under en treårskontrakt med  fra og med 2013/14-sesongen. Med Midtjylland vant hun Landspokalturneringen i 2014 og 2015, samt Cupvinnercupen 2014/15 og 2014/15.

Siden 2017/18-sesongen har Jørgensen spilt for  og vant Damehåndboldligaen 2018/19.

### Landslag
24. september 2010 debuterte Jørgensen for det danske kvinnelandslaget mot Tyrkia og fikk sin mesterskapsdebut under Håndball-VM 2011 i Brasil.

## Meritter

;Aalborg
* Damehåndboldligaen:
** 2008/09: Sølv

;Midtjylland
* Cupvinnercupen:
** 2014/15: Gull
* Damehåndboldligaen:
** 2013/14: Sølv
** 2014/15: Gull
** 2015/16: Sølv
** 2016/17: Bronse
* Landspokalturneringen:
** 2013: Sølv
** 2014: Gull
** 2015: Gull
** 2016: Sølv

;Odense
* Damehåndboldligaen:
** 2017/18: Sølv
** 2018/19: Gull
* Landspokalturneringen:
** 2018: Sølv

;Danmark
* Håndball-VM:
** 2011: 4.-plass
** 2013: Sølv
** 2015: 6.-plass
** 2017: 6.-plass

* Håndball-EM:
** 2012: 5.-plass
** 2014: 8.-plass
** 2016: 4.-plass
** 2018: 8.-plass

## Privatliv
Hun er gift med den profesjonelle badmintonspilleren Jan Ø. Jørgensen.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Morna

**Morna** er en musikkform som stammer fra Kapp Verde. Stilen inkluderer vokal, instrumenter, poesi og dans; og morna kan fremføres instrumentalt. Det benyttes vanligvis strenginstrumenter (kordofoner) ti-strengs gitar, fiolin, cavaquinho og, ukulele. Piano og slaginstrumenter har til dels vært brukt, mens gitaren er det viktigste. Poesien kan være improvisert. Tidligere var teksten oftest på portugisisk, senere ble det lokale kreolspråket vanlig. Temaene er typisk kjærlighet, nostalgisk lengsel, sorg, savn av en kjær person og ensomhet. Instrumentbruk, sangstil og harmonier er mer preget av europeiske enn afrikanske tradisjoner. Trolig har det vært en påvirkning fra portugisisk og brasiliansk *modinha*.  

Musikkstilen ligner bossa nova og fado, men er også karakterisert som en form for blues. I likhet med fado er morna preget av en melankolsk, nostalgisk lengsel, kalt *sodade* på Kapp Verde og *saudade* i Portugal. Sangeren Cesária Évora bidro til å gjøre morna kjent internasjonalt og hennes største hit var sangen «Sodade». En ny generasjon musikere inkluderer Mayra Andrade og Sara Tavares som ble påvirket av Évora.

Morna ble i 2019 inkludert på UNESCOs liste over verdens immaterielle kulturarv.

Musikken har bakgrunn i portugiskisk slavehandel som begynte med at Kapp Verde ble besatt og brukt som handelsstasjon for slaver røvet fra Vest-Afrika. Tradisjonelt var det særlig kvinner som fremførte morna. Kapp Verde har hatt stor utvandring og det anslås at 1 million med opphav på Kapp Verde bor andre steder. Mange morna-utøvere, som Mayra Andrade, bor og arbeider utenfor Kapp Verde.

Morna blir regnet som Kapp Verdens egen musikksjanger og som symbol for nasjonen. Det er den mest populære sjangeren på Kapp Verde.

## Referanser
«Cato»

**«Cato»** var en bark bygget ved Hogganvik i Stavanger i 1869 for Mortem M. Magnus. Skipet ble umiddelbart videresolgt til Ths. S. Falck i Stavanger. Skipet var registrert i Farsund da det ble forlatt av mannskapet mellom Sverige og England. Det ble berget inn til Kingston upon Hull i England der hun ble kondemnert.

## Historie
*1869: juni: Levert til Morten M. Magnus, Stavanger som «Cato»
*1869: juli: Solgt til Ths. S. Falck, Stavanger
*1889: Solgt til Z.Tobiassen, Farsund
*1892: P.A.Pettersen, Farsund
*1893: november: Forlatt av mannskapet i åpen sjø på reise Sverige til London med trelast. Berget inn til Hull den 22. november. Kondemnert

## Kilder
*
Bidar (distrikt)

**Bidar** (kannada: ಬೀದರ್) er et distrikt i den indiske delstaten Karnataka. Distriktets hovedstad er Bidar. 

## Demografi
Ved folketellingen i 2011 var det  innbyggere i distriktet, mot  i 2001. Den urbane befolkningen utgjør  % av befolkningen.

Barn i alderen 0 til 6 år utgjorde  % i 2011 mot  % i 2001. Antallet jenter i den alderen per tusen gutter er 935 i 2011 mot 941 i 2001. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
«Præsident»

**«Præsident»** var en bark bygget ved Hogganvik i Vindafjord og levert i mai 1875 til skipsreder E. Berentsen. Skipet ble videresolgt til Lund & Co. i Arendal. Skipet ble skadet, men kom seg til Fremantle der hun ble kondemnert. 

## Historie
*1875: mai: Levert til E. Berentsen med flere, Stavanger som «Præsident»
*1892: mars: solgt til Lund & Co. med flere, Arendal
*1900: Havarerer, men kommer seg til Fremantle. Kondemnert.

## Kilder
* Præsident www.sjohistorie.no
Carin Runeson

**Carin Runeson** (født 1947) er en svensk politiker for Socialdemokraterna, og var riksdagsmedlem i Sverige fra 2006 til 2014. Hun ble valgt inn i riksdagen for Dalarnas läns valkrets på plass 75. Carin Runeson er journalist.

Som nyvalgt riksdagsrepresentant 2006 ble Runeson vara i utenrikskomiteen, hvor hun ble fast medlem i 2008. Fra januar 2007 ble Runeson også vara i sosialkomiteen, og fra mars 2009 vara i Nordisk råds svenske delegasjon. I forbindelse med valget i 2010 forlot Runeson sosialkomiteen og Nordisk råds svenske delegasjon, og ble vara for Sveriges OSSE-delegasjon. Runeson har også i flere omganger vært vara i den sammensatte utenriks- og forsvarskomiteen.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Folkerepublikken Kampuchea

**Folkerepublikken Kampuchea** (khmer: សាធារណរដ្ឋប្រជាមានិតកម្ពុជា) ble grunnlagt i Kambodsja av FUNSK, en gruppe kambodsjanske venstreorienterte som var misfornøyd med Røde Khmer, etter å ha styrtet Demokratisk Kampuchea, Pol Pots regjering. Hjulpet av en invasjon fra Vietnam, som fortrengte Røde Khmer-hæren, ble Vietnam og Sovjetunionen de viktigste allierte.

Folkerepublikken Kampuchea mislyktes i å sikre FNs anerkjennelse på grunn av en diplomatisk intervensjon av Folkerepublikken Kina, Storbritannia, USA og ASEANlandene på vegne av den avsatte Pol Pots regime. Det kambodsjanske setet i FN ble holdt av en koalisjon bestående av Røde Khmer og to ikke-kommunistiske fraksjoner, Khmer-folkets nasjonale frigjøringsfront og prins Norodom Sihanouks FUNCINPEC. Imidlertid ble folkerepublikken Kampuchea betraktet som *de facto* regjering i Kambodsja mellom 1979 og 1993, men med begrenset internasjonal anerkjennelse.

Folkerepublikken ble omdøpt til *Staten Kambodsja*, *Etat du Cambodge*, khmer រដ្ឋ កម្ពុជា' (*Roet Kampuchea*), i løpet av de siste fire årene av sin eksistens i et forsøk på å tiltrekke seg internasjonal sympati. Likevel ble de fleste av lederne og ettpartistrukturen beholdt i en overgangsperiode som til slutt endte med gjenopprettingen av Kongedømmet Kambodsja. Folkerepublikken Kampuchea/Staten Kambodsja eksisterte som en kommuniststat fra 1979 til 1991, det året det herskende partiet forlatt sin marxist-leninistiske ideologi.

Etableringen av Folkerepublikken Kampuchea kom i kjølvannet av den totale ødeleggelsen av landets institusjoner, infrastruktur og intelligentsia som Røde Khmers styre forårsaket. Til tross for sine iboende svakheter og svake odds, som inkluderte å bli avfeid som et lydrike til Vietnam, tunge økonomiske sanksjoner, samt en ødeleggende borgerkrig, forble Folkerepublikken Kampuchea sterkere enn sine fiender. Det overvant fattigdom og internasjonal isolasjon og var i stand til å oppnå gjenoppbyggingen av Kambodsja som en nasjon.

## Referanser
Den Franske Skole

**Den Franske Skole**, **Institut Jeanne d'Arc** eller **Jeanne d'Arc Skolen** (Frederiksberg Allé 74) var en katolsk barneskole i København, kjent for at den mot slutten av andre verdenskrig ble rammet av britiske bomber i forbindelse med bombingen av Shellhuset, som var Gestapos hovedkvarter i Danmark.

Den katolske pikeskolen var oppført av St Josephsøstrene og tatt i bruk i 1924. Bygningen var tegnet av arkitekten Christian Mandrup-Poulsen. Den internasjonale skole, som hadde både utenlandske og protestantiske elever, rommet dessuten et pensjonat, hvor rundt 40 skolepiker kunne bo fast. Skolen hadde tilknyttet barnehave med tre stuer, og mottok også gutter. Barnehaven bygget på Maria Montessoris prinsipper. 

Ved bombardementet den 21. mars 1945 befant det seg 529 personer på skolen. Det var 482 barn, 34 katolske søstre og 8 sivile lærerinner. I tillegg var det 5 voksne.

86 barn og 18 voksne – flere av dem nonner – omkom under bombardementet.

På stedet hvor bygningen lå er i dag et minnesmerke og et boligkompleks tegnet av Ole Hagen.

Skolen skal ikke forveksles med Institut Sankt Joseph, som til tider har blitt kalt Den franske Skole siden Jeanne d'Arc Skolen utslettelse.

## Se også
* Holen skole

## Eksterne lenker
*
DS «Stavanger» (1867)

DS **«Stavanger»** var et kystruteskip bygget ved Bergen Mekaniske Verksted som byggenummer 8. Skipet ble overlevert til Det Stavangerske Dampskibsselskap i 1867. Skipet sank øst av Kristiansand på reise til Kristiania

## Historie
*1867: Levert til Det Stavangerske Dampskibsselskap, som DS «Stavanger»
*1886: Grunnstøtte og sank nær Ulvøysund i Kvåsefjorden,øst av Kristiansand på reise Kristiansand til Kristiania. 1 person omkom.

## Kilder
* 

## Se også
*«Stavanger» er brukt som skipsnavn på flere skip. Andre skip med navn «Stavanger».

## Eksterne lenker
*
Vaktmesteren (TV-serie)

***Vaktmesteren*** er en norsk TV-serie for barn som gikk på NRK i 1988 og 1991. Hovedrollen som vaktmesteren spilles av Kai Kiil, som var vokalist i Banana Airlines. Første sesong av serien er tilgjengelig i NRKs nett-TV.

Første sesong ble spilt inn på Stokmarknes skole på Stokmarknes, mens sesong to ble spilt inn på Bjerkaker skole i Tromsø. Serien har flere musikalske innslag. Kai Kiil ga i 1988 og 1991 ut album med musikk fra serien, *[[Vaktmesteren (album)|Vaktmesteren]]* og *[[Vaktmester i særklasse]]*.

## Rolleliste
*Kai Kiil som «Vaktmesteren»
*Thom Pettersen som «Surmo»
*Vigdis Klæboe Hultgren som «Enekefru Lydersen»
*Oddbjørn Lockert som Rektor
*Kine Hellebust som rektor (sesong 2)
*Åse Jacobsen som «Frøken Beautiful»
*Roy Stenersen som «Willy Bolle»
*Geir Dahl og Per Kristian Johansen som «Bøller» 
*Tord Fondevik som  Herman
*Jostein Torseter som Karsten
*Marianne Jørgensen som Teresa

## Eksterne lenker
*
Carina Adolfsson Elgestam

**Norma Linnéa Carina Adolfsson Elgestam** (født 1959) er en svensk politiker for Socialdemokraterna. Hun var riksdagsmedlem i Sverige i perioden 1998–2014. Hun ble valgt inn i riksdagen for Kronobergs läns valkrets på plass 293. Av yrke er hun treindustriarbeider.

Elgestam har vært vara i ulike komiteer, og har vært fast medlem i næringskomiteen fra 2002, samt fast medlem av EU-nemnda fra 2010.

## Referanser

 


## Eksterne lenker
* 
* 
* Carina Adolfsson Elgestam på Sveriges riksdags nettside
* Socialdemokraterna – Carina Adolfsson Elgestam
Carina Hägg

**Carina Lena Hägg** (født 1957) er en svensk politiker for Socialdemokraterna. Hun var riksdagsmedlem i Sverige fra 1995 til 2014
. Hun ble valgt inn i riksdagen for Jönköpings läns valkrets på plass 178. Av yrke er hun kommunalråd.

Hägg har vært vara og fast medlem i flere komiteer gjennom sin politiske karriere, blant annet fast medlem i utenrikskomiteen siden 1996. Siden valget i 2010 har hun også vært fast medlem i Europarådets svenske delegasjon.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Gregor XII

**Gregor XII** (opprinnelig *Angelo Correr*, *Corraro*, *Corrario*, *Coraria*, omkring 1326–1417) var pave fra 30. november 1406 til 4. juli 1415, da han abdiserte for å bidra til å få avsluttet det vestlige skisma.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Angelo Coraria var sønn av den venetianske patrisieren Niccolò Correr og hans hustru Polissena. Etter studier ved universitetet i Bologna ble han i 1377 dekan for katedralkapittelet i Corone, som hørte inn under republikken Venezia. 

### Biskop, kardinal
I 1380 ble han biskop av Castello. Ti år senere ble han latinsk patriark av Konstantinopel, men bare av tittel, på grunn av det store skisma. Han kom for det meste virke ved den romerske kurie. Han var sekretær for pave Innocens VII, og ble i 1405 utnevnt til kardinalprest av *San Marco*.

### Pave
Ved Innocents bortgang i 1406 ble Gregor enstemmig valgt til hans etterfølger. Han lovet at såfremt motpaven i Avignon, Benedikt XIII, ville oppgi sin posisjon, så ville han selv gjøre det samme.

Både Gregor XII og Benedikt XIII uteble fra konsilet i Pisa, og de forsamlede kardinaler bestemte seg for å få slutt på skismaet i kirken. Kirkemøtet varte i 11 dager, og begge paver ble avsatt og en tredje valgt: Aleksander V. I stedet var det nå tre paver. Skismaet ble avsluttet i forbindelse med konsilet i Konstanz (1414–18), der Gregor XII, som var den rettmessige pave abdiserte, og Martin V ble valgt som ny pave. Den ene motpaven, Johannes XXIII som i 1410 overtok posten etter Aleksander V, var på det tidspunkt i fangenskap og ble tvunget til å abdisere, og den annen, Benedikt XIII, ble avsatt.

I 1413 fikk presten Kristian Hemmingsen i Roskilde stift pave Gregors tillatelse til å velge en skikket skriftefar som kunne tilgi ham de syndene han hadde gjort seg skyldig i. Hemmingen hadde begått hor og i tillegg antastet unge kvinner og voldtatt flere av dem. Likevel ble presten renset og fikk gjenoppta sin prestegjerning.

### Etter abdikasjonen
Etter sin fratreden som pave ble Gregor XII utnevnt til biskop av Macerata og til kardinalbiskop av Frascati og Porto-Santa Rufina. Han var den siste pave som abdiserte, inntil pave Benedikt XVI gjorde likedan 28. februar 2013, nesten 598 år etter.

Gregor døde i 1417 og ble begravet i San Flaviano, katedralen i Recanati.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Michael Ott, artikkel i ''The Catholic Encyclopedia, Volume VII'' 1910
Innocens VII

**Innocens VII** (født *Cosimo Gentile de’ Migliorati* i 1336 i Sulmona, død 6. november 1406 i Roma) var pave i Roma fra 17. oktober 1404 til sin død drøyt to år senere. Samtidig var Benedikt XIII motpave i Avignon.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Cosimo Migliorati kom fra en enkel familie i Abruzzifjellene. Han studerte kanonisk rett, underviste en tid i dette i Perugia og Padova, og ble sponsret av sin lærer Giovanni da Legnano for en reise til Roma.

### Kirkelig karriere
I Roma tok pave Urban VI ham opp i kuriens tjeneste. I ti år var han i England, ble i 1386 biskop i Bologna, og året derpå erkebiskop av Ravenna.

Den 18. desember 1389 utnevnte pave Bonifatius IX ham til kardinalprest med Santa Croce in Gerusalemme som tittelkirke, og til camerlengo i 1396. Paven anvendte ham som legat i mange vanskelige diplomatiske oppdrag.

Da paven døde, befant det seg flere delegater fra motpaven Benediktus XIII i Roma. Kardinalene avla sammen en ed om at hvem som enn skulle velges til pave, skulle denne legge ned tiaraen dersom dette skulle være nødvendig for å bilegge det store skisma.

### Pave
De åtte kardinaler som deltok i pavevalget valgte enstemmig Migliorati til pave den 17. oktober 1404, og han tok da navnet Innocens VII. Ghibellinerne stilte til med oppløp da de fikk høre hvem som var blitt pave, men Ladislaus av Napoli, som var av slekten Colonna, hastet til Roma med sine soldater og gjenopprettet orden der.

Innocens begikk et feilgrep da han utpekte kardinal-nepote, fordi vedkommende lot henrette elleve partisaner rett etter at de hadde hatt et møte med paven. Hendelsen førte til opprør, og paven måtte flykte til Viterbo sammen med sine kardinaler og sitt hoff for å unnslippe romernes vrede. Nok en gang inngrep Ladislaus med sine tropper, og i januar 1405 anerkjente romerne pavens verdslige makt igjen. Denne gang forsøkte imidlertid Ladislaus å benyttet sitt overtak til å skaffe seg reell makt over Kirkestaten. Det førte til at paven ekskommuniserte ham.

Det første Innocens lot gjøre etter at han var blitt pave, var å innkalle et møte for å løse skismaet. Politiske forhold gjorde at han ikke kunne garantere motpavens sikkerhet, noe motpaven utnyttet til å hevde at Innocens motarbeidet hans ansatser til å få en slutt på skismaet.

Selv om pave Innocens viste seg fullstendig uegnet til å få slutt på de indrekirkelige motsetninger, hadde han en positiv betydning var at han generelt var åpen av sinn overfor vitenskapene og sørget for å etablere en lærestol for gresk språk ved Universitetet i Roma.

Innocens VII døde brått i november 1406.

## Litteratur
* Amedeo De Vincentiis: «Innocenzo VII». I: Massimo Bray (utg.): *Enciclopedia dei Papi, Istituto della Enciclopedia Italiana*, Bind 2  (Niccolò I, santo, Sisto IV), Roma 2000, OCLC 313581688, s. 581–584.

## Eksterne lenker
* 
* Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Zjednoczenie Zawodowe Polskie

**Zjednoczenie Zawodowe Polskie** (ZZP), «foreningen for polske arbeidere», var en fagforening for polske gruvearbeidere som ble grunnlagt i 1902 i Bochum i provinsen Westfalen. Fagforeningen deltok i streikene blant gruvearbeiderne i Westfalen i 1912 og i Øvre Schlesien i 1913. I 1911 ble dens hovedkvarter flyttet til Katowice i Schlesien, og i 1919 til Poznań.

Fra 1908 til 1919 hadde ZZP omkring 50 000 medlemmer, og i 1938 var medlemstallet økt til 350 000.

ZZP arbeidet for utviklingen av kooperativer, og korporativisme siden midten av 1930-årene. I 1917 grunnla fagforeningen det politiske partiet det nasjonale bonde og arbeiderpartiet (*Narodowe Stronnictwo Robotników*), som i 1920 ble avløst av det nasjonale arbeiderpartiet (*Narodowa Partia Robotnicza*).
Celestin IV

**Celestin IV** (født *Goffredo da Castiglione* i Milano, død 10. november 1241 i Roma) var pave fra 25. oktober til sin død femten dager senere, 10. november 1241. 

## Liv og virke
### Bakgrunn
Goffredo da Castiglione var søstersønn til pave Urban III, og inntrådte sannsynligvis i cistercienserordenwn. De første historiske opplysninger om ham angir at han var kansler i kirken i Milano, i det minste årene 1223–27. 

### Kardinal
Pave Gregor IX utnevnte ham den 18. september 1227 til kardinal av *San Marco*. Kardinal Castiglione var deretter satt inn som legat i Lombardia og Toscana. I 1238 ble han promovert til kardinalbiskop av *Sabina*. 

### Pave
Den 25. oktober 1241 etterfulgte Castiglione Gregor IX som pave, og tok pavenavnet Celestin IV. Konklaven som valgte ham, med bare syv biskoper for hans utnevning, sies å ha vært den hendelse som fremskyndet hans død.

Pavedømmet befant seg da midt i en krig mot keiser Fredrik II av Det hellige romerske rike av tysk nasjon. Celestin rakk ikke å utføre særlig meget under sitt pontifikat, ettersom han døde allerede etter femten dager, den 10. november, innen han hadde rukket å bli installert. Det eneste han rakk, var å ekskommunisere Matteo Orsini.

Celestinus er begravet i Peterskirken.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Eugenius IV

**Eugenius IV** (født *Gabriele Condulmaro* i 1383 i Venezia, død 23. februar 1447 i Roma) var pave fra 3. mars 1431 til sin død, 23. februar 1447.

## Liv og virke
Condulmaro tilhørte en venetiansk kjøpmannsfamilie. På morssiden var han nevø til pave Gregor XII. Han trådte tidlig inn i St. Georgs-klosteret i hjembyen og ble augustiner. 

I 1407 ble han utnevnt av sin onkel til biskop av Siena, men kunne på grunn av sin unge alder ikke etablere seg på denne bispestolen. Allerede året etter, i 1408, ble han kardinalprest til kirken San Clemente i Roma og dermed var han en av daværende fire kardinalnepoter. Han var også samt pavelig legat til Ancona og Bologna.

Den innsats for fornyelsen av byen Roma som hans forgjenger pave Martin V hadde begynt på, fortsatte han. Billedhuggeren Antonio Averlino, kalt Filarete, skapte en mektig bronsedør for Eugenius IV. Den er fortsatt Peterskirkens hovedport. For pavehoffet virket også malerne Antonio Pisanello, Jean Fouquet og Fra Angelico.

## Referanser


## Litteratur
* Brigide Schwarz: *Repertorium Germanicum.* Band 5: *Verzeichnis der in den Registern und Kameralakten Eugens IV. vorkommenden Personen, Kirchen und Orte des Deutschen Reiches, seiner Diözesen und Territorien.* Band 1 bis 3, Niemeyer-Verlag, Tübingen 2004.
* Michiel Decaluwe: *A successful defeat. Eugene IV's Struggle with the Council of Basel for Ultimate Authority in the Church, 1431/1449.* Turnhout, Brepols Publishers 2010, ISBN 978-90-74461-73-3 (*Bibliothèque de l’Institut historique belge de Rome* 59).
* Sebastian Kolditz: *Johannes VIII. Palaiologos und das Konzil von Ferrara-Florenz (1438/39).* 2 Bände, Stuttgart 2013–2014, ISBN 978-3-7772-1319-4.
* Hermann Diener, Brigide Schwarz: *Das Itinerar Papst Eugens IV. (1431-1447)*, i: Quellen und Forschungen aus italienischen Archiven und Bibliotheken 82 (2002) 193-230. (online)
Stigmella catharticella

***Stigmella catharticella*** er en sommerfugl som tilhører familien dvergmøll (Nepticulidae). Denne artens vertsplante (geitved) er ganske uvanlig i Norge, og er bare med sikkerhet funnet én gang i Norge, på Tjøme i Vestfold.
## Utseende
En liten (vingespenn 4,5-5,5 millimeter), grålig møll. Antennen er trådformet, mørk og nesten så lang som forvingen. Det innerste, kraftig utvidete leddet er hvitt. Hodet er gulhåret, kroppen mørk, men med to hvite hårflekker i "nakken". Forvingene er grå, kledt med påfallende grove skjell som har mørkere spisser slik at vingen virker småflekkete. De er en hvit flekk ved bakkanten like innefor bakhjørnet. Bakvingen er smal, grå, med lange frynser.

## Levevis
Denne arten har larver som minerer i bladene på geitved (*Rhamnus cathartica*), og finnes der denne busken vokser, for eksempel ved strandenger. Arten har to generasjoner hvert år, de voksne sommerfuglene flyr henholdsvis i mai-juni og i juli-august. Larven lager en mine i geitvedbladet, denne danner gjerne hårnål-svinger i bladet. Ofte er det mer enn én larve i ett blad.

## Utbredelse
Arten er utbredt i Europa østover til Ural. I Norge er den bare med sikkerhet funnet på Tjøme i Vestfold. Arten er listet i Norsk rødliste for arter, til Sårbar (VU). Kategorien skulle egentlig vært Sterkt truet (EN) hvis man bare så på Norge, men så ble den satt ned et trinn til VU fordi det går bra med arten i Sverige - og man anser at arten vil kunne innvandre fra Sverige hvis den blir borte hos oss.

## Systematisk inndeling

* Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
** Gruppen Glossata – Homoneura
*** Gruppen Coelolepida
**** Gruppen Myoglossata
***** Gruppen Neolepidoptera
****** Gruppen Heteroneura
******* Overfamilien Nepticuloidea
******** Familien dvergmøll, Nepticulidae
********* Underfamilien Nepticulinae
********** Stammen Nepticulini
*********** Slekten *[[Stigmella]]* Schrank, 1802  – 45 arter i Norge
************ *Stigmella catharticella* (Stainton, 1853)

## Referanser




## Kilder
* Bengtsson, B.Å., Palmqvist, G. og Johansson, R. (2008) Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. Fjärilar: Käkmalar – säckspinnare. Side 147-148ISBN 978-91-88506-60-3
* Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) *Catalogus Lepidopterorum Norvegiae*. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
* Nettsiden *Svenska Fjärilar*, med bildegalleri: http://www2.nrm.se/en/svenska_fjarilar/s/stigmella_catharticella.html
* *Stigmella catharticella* på UK moths: https://web.archive.org/web/20120929195814/http://www.ukmoths.org.uk/show.php?bf=98
## Eksterne lenker
*
DS «Tungenes» (1922)

**DS «Tungenes»** var i perioden 1922–1945 et lasteskip i godsrutefart for Det Stavangerske Dampskibsselskab. Etter en kort tid i selskapets godslinje på Østersjøen, ble skipet flyttet til kystruten Stavanger – Oslo. Her gikk «Tungenes fortsatt da det ble senket ved en tysk feiltagelse 24. januar 1945 uten tap av menneskeliv.

## Historie
* **April 1922**: Levert fra The International Shipbuilding & Engineering Co. ( Danziger Werft ), Danzig (byggenr. 21)  som kystruteskip **«Tungenes»** til Det Stavangerske Dampskibsselskab, Stavanger. Trolig var skipet påbegynt for verftets egen regning slik at Stavangerske kjøpte det på beddingen. Det Bergenske Dampskibsselskabs lasteskip «Clio» og «Pallas» var søsterskip. DS «Tungenes» ble satt inn i Stavangerskes godslinje Trondheim / Vestlandet – Stettin – Lübeck. Etter kort tid ble «Tungenes»' seiling i linjen overtatt av Stavangerskes lasteskip DS «Jæderen». «Tungenes» ble da satt inn i kystruten Stavanger-Oslo.
* **1926**: Noe ominnredet. Særlig tilpasset kjøttransport på østgående rute til Oslo etter stor pågang fra kjøttprodusenter i Rogaland. Utstyrt med ventilerte hengehaller.
* **April 1940**: Lå i Drammen ved krigsutbruddet. Havnet dermed i hjemmeflåten.
* **24. januar 1945**: «Tungenes» var på reise i vestgående kystrute Oslo-Stavanger med stykkgods, bla. 200 tonn sukker. Skipet gikk alene og med slukte lanterner. «Tungenes» hadde nylig passert skjærene Ytstesteinene utenfor Farsund da det kl.22.40 ble beskutt ved feiltakelse fra det tyske fortet på Hausvikodden. Ingen ble skadet og besetningen rakk å gå i livbåtene før «Tungenes» sank 1,5&nbsp;nm V av Ytstesteinene. Etter tre times roing kom livbåtene inn til Korshavn.

## Kilder
* «Det Stavangerske Dampskibsselskab 1855–1955»  R. A. Lorentzen 1955
* Artikler om Stavangerske i tidsskriftet «Skipet» 2.1990 og 1.1991 av Alf Johan Kristiansen
* «Skipsforlis utenfor Vest-Agder, -fra Ulvøy til Åna Sira»  Erik Bakkevig 2011
*
Carina Moberg

**Carina Elisabeth Moberg** (1966–2012) var en svensk politiker for Socialdemokraterna, og var riksdagsmedlem i Sverige siden 1994. Hun ble ved valget i 2010 valgt inn i riksdagen for Stockholms läns valkrets på plass 5. Siden 5. april 2011 var Moberg leder for sosialdemokratenes riksdagsgruppe. Hun var utdannet fysioterapeut.

Av komitéarbeid utmerket hun seg ved å lede sivilkomiteen i mandatperioden 2006-2010, samt at hun var nestleder i trafikkomiteen i mandatperioden 2002–2006. Blant andre tyngre verv kan nevnes fast medlem i Krigsdelegasjonen fra 2006 til 2010 og fast medlem i bostedskomiteen i 1995 og i mandatperioden 1998–2002.

Moberg begynte sin politiske karriere i SSU i Huddinge kommune på begynnelsen av 1980-tallet.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Tinnoset-Porsgrunnbanen

**Tinnoset-Porsgrunnbanen** med banemerket **T.P.B.** var et statsbaneselskap eid av Norges Statsbaner (NSB) og Norsk Hydros datterselskap Norsk Transportaktieselskab (R.B.). Selskapet eksisterte mellom 1. juli 1920 og 30. juni 1955.

## Historie
Opprettelsen av selskapet ble vedtatt 25. juli 1913 i forbindelse med at byggingen av jernbanestrekningen Tinnoset–Skien (Menstad)–Porsgrunn ble vedtatt. I den opprinnelige proposisjonen ble selskapets navn foreslått å være *Østtelemarkens jernbaneaktieselskap*. Selskapet overtok fra R.B. den private Tinnosbanen (Tinnoset–Notodden), opprinnelig en del av Rjukanbanene, og fra NSB statsbanen Bratsbergbanen mellom Notodden og Porsgrunn.

Fra R.B. overtok T.P.B. damplokene 2 (Type 37a.444) og 3 (Type 38a.445) og ellokene 1 og 3 (El 7.2501 og 2502) og 4 (El 6.2503), to personvogner og rundt 56 godsvogner. I 1930 ble også lokomotivene El 1b.2049 og El 1b.2050 levert.

Ved opprettelsen hadde NSB en eierandel på 55&nbsp;%, som i 1954 hadde økt til ca. 73&nbsp;%. 30. juni 1955 ble Hydros aksjer innløst.

## Referanser




## Litteratur
* 
*