open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Norgesmesterskapet i fotball for menn 1913

**Norgesmesterskapet i fotball for menn 1913** ble vunnet av Odd etter finaleseier 2-1 over Mercantile den 12. oktober. Målscorere for Odd var Rolf Haakonsen, som scoret i det 32. minutt, og Jonas Aas, som scoret i det 37. minutt. Målscorer for Mercantile var Olaf Iversen, som scoret i det 42. minutt. 

10&nbsp;000 tilskuere overvar kampen som ble spilt på Urædd stadion i Porsgrunn. Dommer var Ruben Gelford, Sverige. Dette var femte gang Odd vant et norgesmesterskap.

**Odds  vinnerlag :** Ingolf Pedersen, Otto Aulie, Per Skou, Bjarne Gulbrandsen, Peder Henriksen, Thoralf Grubbe, Henry Reinholt, Sverre Andersen, Per Haraldsen, Rolf Haakonsen og Jonas Aas.  

**Mercantiles lag:** Sverre Lie,  Harald Schreiner, Charles Herlofsen, Thomas Hesselberg Berntzen, Harald Johansen, H. Fredrik Holmsen, Rolf Aass, Kaare Engebretsen, Hans Endrerud, Olaf Iversen og Eystein Holmsen.

## 1. runde
***[[Kvik Halden Fotballklubb|Kvik, Fredrikshald]]** – Lyn, Gjøvik 7-0
***[[Stavanger Idrettsforening|Stavanger IF]]** – Brann 6-4

Resten av lagene hadde walk over.

## 2. runde
***[[Mercantile Ski- og Fotballklubb|Mercantile]]** – Brage 8-0
***[[Stavanger Idrettsforening|Stavanger IF]]** – Odd 2-5
***[[Ørn-Horten|Ørn]]** – Grane, Arendal (w.o. Grane trakk seg.)

Kvik fikk walk over.

## Semifinaler
***[[Mercantile Ski- og Fotballklubb|Mercantile]]** – Kvik, Fredrikshald 2-1 e.e.o.
***[[Odds ballklubb|Odd]]** – Ørn 3-0

## Finale
***[[Odds ballklubb|Odd]]** – Mercantile 2-1

## Kilder
*www.rsssf.no
*
Peter Hintze

**Peter Hintze** (født 25. april 1950 i Bad Honnef, død 26. november 2016 i Wuppertal) var en tysk prest og politiker (CDU). Hintze var statssekretær i nærings- og teknologidepartementet fra november 2005. Fra februar 2007 var han den tyske regjeringens koordinator for luft- og romfartsspørsmål. Han var fra januar 1991 til mai 1992 statssekretær i departementet for kvinner og unge.

Etter Abitur studerte Hintze teologi i Bonn og Wuppertal. Fra 1977 til 1983 arbeidet han som prest i den evangeliske kirke. Deretter var han Forbundskommissær for siviltjenesten fra 1983 til 1990. Hans politiske karrière startet da han ble innvalgt i Forbundsdagen i 1990 som representant for valgkretsen Wuppertal. Hintze hadde en rekke partipolitiske verv, både på nasjonal og internasjonalt plan. Fra 1992 til 1998 var han generalsekretær for CDU. Fra 2002 var han visepresident for Det europeiske folkepartiet. Han var også aktiv i Den internasjonale demokratiske union, der han var viseformann fra juni 2002, og i Den kristeligdemokratiske internasjonale, der han fra november 2001 var visepresident.

Peter Hintze var gift med Dr.rer.nat. Petra Hintze.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Scott Carpenter

**Malcolm Scott Carpenter** (født 1. mai 1925 i Boulder i Colorado, død 10. oktober 2013 i Denver) var en amerikansk marineoffiser, testpilot, astronaut og akvanaut, og en av de opprinnelige «Mercury Seven» utvalgt i 1959 til det amerikanske Mercury-programmet.

## Romferder
*  Mercury-Atlas 7 – Fjerde amerikanske romferd

Carpenter var backup for Mercury-Atlas 6 i Mercury-programmet.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* The Official Website of Scott Carpenter 
* NASA Biography
* Spacefacts biography of Scott Carpenter
Norgesmesterskapet i fotball for menn 1937

**Norgesmesterskapet i fotball for menn 1937** ble vunnet av Mjøndalen etter finaleseier 4-2 over Odd den 17. oktober. Målscorere for Mjøndalen var Bjarne Pettersen som scoret i det 5. minutt, Harald Temte som scoret i det 55. minutt og Einar Andersen som scoret i det 67. og i det 86. minutt. Målscorere for Odd var Karsten Forberg som scoret i det 64. minutt og Rolf Holmberg som scoret i det 65. minutt. 17&nbsp;000 tilskuere overvar kampen som ble spilt på Urædd stadion i Porsgrunn. Dommer var Alf Simensen fra Sarpsborg FK. Dette var tredje gang Mjøndalen vant et norgesmesterskap.

Mjøndalens vinnerlag : Sverre Nordby, Roald Amundsen, Hans Andersen, Arthur Simensen, Oddmund Andersen, Aage Nilsen, Bjarne Pettersen, Einar Andersen, Jørgen Hval, Trygve Halvorsen og Harald Temte.

Amundsen, Halvorsen, Nilsen, Pettersen og Hval var alle med på å vinne Norgesmesterskapet i bandy for Mjøndalen samme år.

## Rundedatoer
* 1. runde: 6. juni
* 2. runde: 20. juni
* 3. runde: 27. juni
* 4. runde: 15. august
* Kvartfinaler: 29. august
* Semifinaler: 26. september
* Finale: 17. oktober

## 1. runde

## 2. runde



## 3. runde

## 4. runde

## Kvartfinaler
* ***' –  2-1
* ***' –  3-2
* ***' –  3-2
* ***' –  1-0

## Semifinaler
* ***' –  2-1 (spilt på [[Ullevaal Stadion]] i [[Oslo]])
* ***' –  2-1 (spilt i Tønsberg)

## Finale
* **** –  4-2 (spilt i Porsgrunn)

## Kilder
* www.rsssf.no
* Aftenposten
*
William de la Pole (1539)

**William de la Pole** (født ca. 1478, død mellom oktober og 20. november 1539) var medlem av en engelsk adelsfamilie i Tudortiden. 

Han var sønn av John de la Pole, 2. hertug av Suffolk og Elizabeth Plantagenet. Omkring 1497 giftet han seg med Katherine Stourton. Det ser ikke ut til at paret fikk barn. 

Gjennom moren var han en fjern slektning av Henrik VIII. Av uklare grunner, antagelig knyttet til mistanke om at han ville kreve tronen, ble han i 1502 arrestert og satt i Tower of London. Han ble sittende der helt til sin død 37 år senere, og er dermed den fange som satt lengst i Tower. 

## Litteratur
* Alison Weir: *Britain's Royal Family: A Complete Genealogy*, London 1999

## Referanser
Norgesmesterskapet i fotball for menn 1915

**Norgesmesterskapet i fotball for menn 1915** ble vunnet av Odd etter finaleseier 2-1 over Kvik Fredrikshald den 10. oktober. Målscorere for Odd var Nils Thorstensen, som scoret i det 5. minutt, og Einar Gundersen, som scoret i det 13. minutt. Målscorer for Kvik Halden var Johnny Helgesen, som scoret i det 80. minutt.

6&nbsp;000 tilskuere overvar kampen som ble spilt i Sarpsborg. Dommer var Peder Christian Andersen, Kristiania Ballklub. Dette var sjette gang Odd vant et norgesmesterskap.

**Odds vinnerlag :** Ingolf Pedersen, Otto Aulie, Per Skou, Andreas Skou, Peder Henriksen, Bjarne Gulbrandsen, Henry Reinholt, Nils Thorstensen, Sverre Andersen, Einar Gundersen og  Jonas Aas.

**Kviks lag:** Ole Paulsen, Otto Klein, Yngvar Tørnros, Bakke, Wilhelm Strand, Karl Andersen, Thomas Andersen, Peder Puck, Johnny Helgesen, Rudolf Olsen og Hartvig Olavesen.

## 1. runde
***[[Sportsklubben Brann|Brann]]** – Lyn 3-2
***[[Idrettslaget Brodd|Brodd]]** – Grane, Arendal 4-1
***[[Kvik Halden Fotballklubb|Kvik, Fredrikshald]]** – Norrøna 5-1
***[[Fotballklubben Kvik|Kvik, Trondhjem]]** – Rollon 8-1
*Rjukan – **[[Ørn-Horten|Ørn]]** 2-6
Odd og Lyn, Gjøvik, hadde walk over.

## 2. runde

*Brann – **[[Kvik Halden Fotballklubb|Kvik, Fredrikshald]]** 0-8
***[[Odds ballklubb|Odd]]** – Lyn, Gjøvik 8-1
***[[Ørn-Horten|Ørn]]** – Brodd 10-1
Kvik, Trondhjem, hadde walk over.

## Semifinaler
***[[Kvik Halden Fotballklubb|Kvik, Fredrikshald]]** – Kvik, Trondhjem 3-0 (i Kristiania)
***[[Odds ballklubb|Odd]]** – Ørn 3-0 (i Porsgrunn)

## Finale
**[[Odds ballklubb|Odd]]** – Kvik, Fredrikshald 2-1

## Kilder
*www.rsssf.no
*
Ole Arvid Langnes

**Ole Arvid Langnes** (født 1971) er en norsk tidligere toppfotballkeeper. Har blant annet spilt for klubber som Kongsvinger IL og Bodø/Glimt. På grunn av skade måtte han legge opp i 2006-sesongen.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Profil hos altomfotball.no
Niall Garbh O Domhnaill

**Niall Garbh O Domhnaill** (anglifisert navn **Niall Garve O'Donnell**, kjent som «Rough O'Donnell», født 1560, død 1626) var et høytståënde medlem av O'Donnellklanen i Donegal på Irland. Han er mest kjent for at han valgte engelskmennenes side mot sin slektning Aodh Rua Ó Domhnaill under niårskrigen i 1590-årene.

Årsaken til at han kjempet med engelskmennene var at han ble rasende da Aodh Roe ble høvding for klanen i 1592. Da den nye høvdingen tok fra ham Lifford Castle brøt det ut en bitter feide mellom de to. Mens Aodh Roe kjempet i niårskigen utnyttet Niall den politiske situasjonen og inngikk en avtale med engelskmennen, rettet mot både sin egen høvding og O'Neillklanen. En engelsk styrke ledet av Henry Dowcra fikk stige i land i Derry. I 1601 surnet forholdet til engelskmennene. Kongens stedfortreder gikk da med på å gi Niall Tyrconnel, men lot ham ikke få autoritet over Cahir O'Doherty i Inishowen.

Aodh Roe forlot Irland i 1602. Niall var gift med hans søster Nuala, som hadde gått fra ham da Niall vendte seg mot hennes bror. Da hennes andre bror Rory i 1607 flyktet sammen med Aodh Mór Ó Néill til Roma ble hun med og tok med seg datteren Grania.

Niall dro noen år senere til London sammen med Aodhs bror Rory. Det kongelige råd forsøkte der å megle, men Niall var ikke fornøyd. Han ble da tiltalt for deltagelse i Cahir O'Dohertys opprør i 1608. Han ble satt i Tower of London, hvor han forble til sin død i 1626.

## Referanser
Johan Anders Jägerhorn

**Johan Anders Jägerhorn af Spurila** (født 8. april 1757, død 6. mars 1825) var en finsk adelsmann og offiser. Han regnes som en sentral person i bevegelsen som arbeidet for Finlands uavhengighet.

Han ble født i Helsingfors som eldste sønn av oberstløytnant Fredrik Anders Jägerhorn og Ulrika Sofia Brunow. Hans bror oberst Fredrik Adolf Jägerhorn ble i 1808 visekommandant for festningen Sveaborg. Familietreet kan dokumenteres tilbake til det 15. århundre, mens legender inspirert av «Rolandskvadet» fører det tilbake til det 12. århundre da Erik den hellige kom til Finland og adlet en av deres aner. 

I 1783 giftet han seg med den svenske adelskvinnen Ulrika Sofia Blomcreuz. De fikk to døtre, som begge omkom i ulykker i ung alder. 

Jägerhorn fikk majors grad i den svenske hæren, og i 1789 ble han også oberstløytnant i Den keiserlige russiske hær. I 1788 var han en av deltagerne i et offiserskomplott mot den svenske kongen Gustav III, Anjalaforbundet, med den hensikt å avslutte den pågående krigen med Russland (Den russisk-svenske krig) og oppnå finsk uavhengighet. Han ble dømt til døden av de svenske myndighetene, men klarte å gå i eksil i Tyskland. I Hamburg ble han venn med den irske aristokraten og opprøreren Edward FitzGerald, og fungerte som bindeledd mellom irer og franskmenn før opprøret i 1798. Han reiste til England, hvor han ble arrestert for sin kontakt med irske opprørere. Jägerhorn satt i Tower of London fra 1799 til 1801, og ble så på grunn av en diplomatisk avtale med russerne sendt hjem til Finland for å delta i arbeidet med å skrive en grunnlov for et autonomt Finland. I 1809 ble Storfyrstedømmet Finland en autonom stat under Russland. 

Jägerhorn døde i Borgå i Finland den 6. mars 1825. I 1981 avduket den irske ministeren Desmond O'Malley en minneplakett på hans hus i Borgå, som takk for at Jägerhorn satt to år i Tower på grunn av sitt engasjement for den irske uavhengighetsbevegelsen. 

## Referanser


## Litteratur

* Lesch, Bruno *Jan Anders Jägerhorn – Patriot och världsmedborgare, separatist och emigrant* Helsingfors (1941)

## Eksterne lenker

* Jägerhorns biografi, fra ''Svenskt biografiskt handlexikon'' (svensk)
Lewis Price

**Lewis Peter Price** (født 19. juli 1984) er en walisisk tidligere fotballspiller.

Price har spilt flere landskamper for .

## Biografi
### Klubblag
Lewis Price, som gikk på Ipswich Town sitt fotballakademi, skrev under på sin første profesjonelle fotballkontrakt med Ipswich i 2003. Han spilte sin første kamp for *the Tractor Boys* den 17. april 1004 i en ligakamp mot Gillingham. Han spilte bare denne kampen i 2003/04-sesongen, mens han i starten på 2004/05-sesongen fikk med seg 7 ligakamper og 2 cupkamper for Ipswich. I november 2004 ble han lånt ut til Cambridge United, og han debuterte for *the U's* den 20. november 2004 i en ligakamp mot Rushden & Diamonds. Totalt fikk han med seg 6 ligakamper for Cambridge før han returnerte til Ipswich i desember 2004. I siste del av 2004/05-sesongen spilte han 1 ligakamp for Ipswich. Den påfølgende sesongen fikk han bokført 25 ligakamper, mens han i 2006/07-sesongen stoppet på 34 ligakamper for klubben fra Suffolk. 

I juli 2007 ble Lewis Price solgt til Derby County. Price skrev under på en treårskontrakt med Derby, og han debuterte for *the Rams*, og i Premier League, den 26. desember 2007 mot Liverpool. 

Price ble høsten 2014 lånt ut fra Crystal Palace FC til Crawley Town FC ut 2014/2015-sesongen. Etter at kontrakten hans med Crystal Palace gikk ut sommeren 2015 meldte Price overgang til Sheffield Wednesday FC i juli samme år, hvor han skrev under på en ettårskontrakt.

### Landslag
Price debuterte på det walisiske landslaget den 16. november 2005 da Wales tapte 1-0 for . Dette var en privatkamp i Limassol, og Price spilte hele kampen. Hans neste landskamp kom 1. mars 2006 i en privatkamp mot . Lewis Price startet på benken i dette oppgjøret, som endte 0-0, men ble byttet inn på bekostning av Paul Jones i det 66. spilleminutt. Hans tredje landskamp kom 10. november 2006 da Wales vant 3-1 over Kypros. Dette var en kvalifiseringskamp til EM i 2008, og Price spilte hele kampen. Den 17. oktober 2007 fikk han sin fjerde landskamp da Wales møtte . Denne kampen var også en kvalifiseringskamp for EM, og Price spilte hele kampen som Wales vant 2-1.

Den 6. februar 2008 spilte han sin femte landskamp da Wales møtte  i en privatkamp. Han startet kampen på benken, men ble byttet inn etter 45 minutter i en kamp som Wales vant 3–0.  

### Landslagskarriere for Wales

**Fotnote**
* 1 Wales sitt resultat er alltid nevnt først.

## Referanser


## Litteratur
* Rollin, Glenda & Rollin, Jack: *SKYSPORTS FOOTBALL YEARBOOK 2007-08* (side 486). Headline Book Publishing, London. ISBN 978-0-7553-1664-9

## Eksterne lenker
*
Jacques Barrot

**Jacques Barrot** (født 3. februar 1937 i Yssingeaux i Frankrike, død 3. desember 2014 i Neuilly-sur-Seine) var en fransk og europeisk kristeligdemokratisk og konservativ politiker. Han var fra november 2004 visepresident i Europakommisjonen og kommissær for transport. Fra april til november samme år var han kommissær for regionalpolitikk.
## Liv og virke
Jacques Barrot var jurist, med diplomer i sosiologi og fra Institut d'Etudes Politiques i Paris.

I hjemlandet Frankrike var Barrot tilknyttet sentrum–høyre-partiene Centre des Démocrates Sociaux (CDS), Union pour la Démocratie Française (UDF) og Union pour un mouvement populaire (UMP). Fra 1968 til 1991 var han generalsekretær for CDS. Fra 1967 til 2004 var han innvalgt i nasjonalforsamlingen som representant for Haute-Loire. I nasjonalforsamlingen var han formann for komiteen for kultur, familie og sosiale spørsmål og for finanskomiteen. Han innehadde en rekke ministerposter i den franske regjeringen: handel og håndverk (1978–1979); helse og sosial sikkerhet (1979–1981); arbeid, sosial dialog og deltakelse (1995) og arbeid og sosiale spørsmål (1995–1997). Barrot var videre medlem av regionalrådet for Auvergne (1976–1986) og formann for departementsrådet i Haute-Loire (1976–2004). Fra 1989 til 2001 var han borgermester i hjembyen Yssingeaux.

Jacques Barrot var gift og hadde en sønn og to døtre.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Jacques Barrot fra EU-kommisjonen
Johan II av Frankrike

**Johan II** eller **Johan den gode** (født 16. april 1319 i slottet Gué de Maulny ved Le Mans i Frankrike, død 8. april 1364 i London) var greve av Anjou, greve av Maine og hertug av Normandie fra 1332, greve av Poitiers fra 1344, hertug av Aquitania fra 1345 og konge av Frankrike fra 1350 til sin død. Han var også hertug av Burgund fra 1361 til 1363. 

## Liv og virke
### Bakgrunn
Johan II tilhørte Huset Valois, og var sønn av Filip VI av Frankrike og Johanna av Burgund. Han fullførte farens ridderlig føydale regjeringsideal. 

Han giftet seg i 1332 med Bonne av Luxemburg. Etter at hun døde av pest giftet han seg med Johanna I av Auvergne, som også døde av pest.  

### Konge
Da Johan kom på tronen stod Frankrike overfor flere katastrofer: Svartedauden som tok livet at nesten halvparten av landets befolkning, uavhengige soldater som herjet overalt.

Hans uoverlagte og voldsomme opptreden mot kong Karl II av Navarra og noen høyadelige vasaller førte til en gjenopptagelse av det som senere blitt sett på som hundreårskrigen. Det utviklet seg til eng engelsk aggresjon og forferdelige militære nederlag for Frankrike. Den engelske Edward av Woodstock, «den svarte prins», gjorde landgang i Garonneområdet, la Auvergne, Limousin og Poitou øde, men forsøkte å retirere til Bordeaux da de franske styrker nærmet seg. Det kom til kamp, og som følge av slaget ved Poitiers i 1356 ble kong Johan tatt til fange. 

I 1360 ga Frankrike fra seg landområder og betalte løsepenger for få kongen satt på frifot. I løpet av innsamlingen av løsepenger ble Johan II satt fri i bytte mot et gissel. Da gisselet rømte vendte kongen frivillig tilbake i fangenskap. 

Han døde senere i London. 

Hans levninger ble fraktet til Frankrike for å bli gravlagt i klosterkirken Saint-Denis.

Ved plyndringen av kongegravene i Saint-Denis under den franske revolusjon ble hans grav den 25. oktober 1793 åpnet og plyndret, og hans levninger så lagt i en massegrav utenfor kirken.

## Litteratur
* Heinz Thomas: *Johann II.* I: Joachim Ehlers, Heribert Müller, Bernd Schneidmüller (utg.): *Die französischen Könige des Mittelalters. Von Odo bis Karl VIII. 888–1498.* Beck, München 1996, S. 267ff., ; Neuauflage Beck'sche Reihe 1723, München 2006, s. 241ff., .

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Viviane Reding

**Viviane Reding** (født 27. april 1951 i Esch-sur-Alzette, Luxembourg) er en luxembourgsk politiker som fra 2014 er medlem av Europaparlamentet. Hun var kommissær i Europakommisjonen fra 1999 til 2014, fra 2004 til 2014 i Barroso-kommisjonen.

Reding har doktorgrad fra Sorbonne-universitetet i Paris. Hun virket i årene fra 1978 til 1999 som journalist i avisen Luxemburger Wort. Hun har vært leder for den luxemburgske journalistunionen. Den politiske karrièren startet i 1979 da hun ble innvalgt i Luxembourgs nasjonalforsamling for Chrëschtlech Sozial Vollekspartei. Hun var 1988-1993 leder for partiets kvinneavdeling og fra 1995 til 1999 var hun visepresident i partiet. Reding satt som folkevalgt politiker i ti år for deretter å starte en karrière som europeisk politiker. Reding ble første gang valgt til Europaparlamentet i 1989 og satt som representant der fram til 1999. I 1999 ble hun EU-kommissær for utdanning, kultur, ungdom, media og sport, en post hun hadde til 2004 da hun ble kommissær for informasjonssamfunn og media. I 2010 ble hun visepresident og kommissær for justis, grunnleggende rettigheter og EU-borgerskap.

Viviane Reding har mottatt en rekke utmerkelser for sitt virke. I 1992 ble hun tildelt St.Georgs-korset fra Catalonias regjering. I 2004 ble hun tildelt Robert Schuman-medaljen og i 2004 Fyrsten av Asturias' pris for internasjonalt samarbeid. I 2005 ble Reding tildelt den polske Gloria Artis-medaljen og hun ble utnevnt til medlem av den franske Æreslegionen. Reding er æresdoktor ved Hu Chen-universitetet på Taiwan (2004), Universitetet i Genova (2004) og Universitetet i Torino (2004).

Viviane Reding er skilt og har tre barn. 

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
* Viviane Reding fra Europakommisjonen
Behemot (andre betydninger)

**[[Behemot]]** er et vesen fra den jødiske bibelen. Behemot kan også referere til følgende:

*Behemoth, et polsk black/death metal-band.
*The Behemoth, en amerikansk videospillutvikler.
*''Behemoth'' (bok), en bok av Thomas Hobbes.
**[[Behemoth, the Sea Monster]]*, en science-fiction-film fra 1959.
*Behemoth, et kjent monster i *[[Final Fantasy]]*-serien.
Messe (talemåte)

**Messe** er en mellomting mellom sang og tale, der ord eller lyder blir fremført innenfor et avgrenset, ofte repeterende toneleie. Messing blir mye brukt i f.eks. religiøse sammenhenger. Det messes også i noen sangskuespill, som i det japanske no-dramaet.

## Se også
* Messe (musikk)

## Eksterne lenker
*
Danuta Hübner

**Danuta Maria Hübner** (født 1948) er en polsk økonomiprofessor, diplomat og politiker. Fra 2004 til 2009 var hun kommissær med ansvar for regionalpolitikk i Europakommisjonen. Fra 2009 til 2014 var hun medlem av Europaparlamentet, og hun ble igjen innvalgt i 2019.

Hübner tok i 1974 doktorgraden i økonomi ved Handelshøyskolen i Warszawa. Hun har fra 1971 vært tilknyttet samme institusjon, fra 1992 som professor. Fra 1991 til 1994 var Hübner visedirektør for Institutt for utvikling og strategiske studier i Warszawa. Tidlig i sin karriere hadde Hübner forskningsopphold ved Universidad Autonoma i Madrid og ved University of Sussex. Hübner var i årene 1988 til 1990 Fulbright-stipendiat ved University of California, Berkeley. 

Hübners politiske karriere startet da hun i 1994 ble statssekretær for industri og handel, en post hun hadde til 1996 da hun ble leder for den polske regjeringens komité for europeisk integrasjon. Fra 1997 til 1998 var hun leder for presidentens kanselli. Fra 1998 og fram til 2001 arbeidet Hübner for FNs Økonomiske kommisjon for Europa, fra 2000 med tittel som visegeneralsekretær i FN. I 2001 vendte hun tilbake til polsk politikk, igjen som ansvarlig for Polens forhold til europeisk integrasjon og som statssekretær i utenriksdepartementet. Fra 2003 til 2004 var Hübner statsråd for europeisk integrasjon. 

Danuta Hübner ble i 2005 tildelt en æresgrad i rettsvitenskap fra University of Sussex. 

Danuta Hübner har to døtre.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Ship Simulator 2008

***Ship Simulator 2008*** er et simulatorspill som simulerer manøvrering av forskjellige skip i ulike miljøer. Spillet ble utviklet av VSTEP og ble utgitt av Lighthouse Interactive i 2007. Selskapet som utgav spillet ble nedlagt i 2009.

Første versjon av *Ship Simulator* ble utgitt i 2006 og fikk det originale navnet *[[Ship Simulator 2006]]*. Spilleren kan styre forskjellige skip, blant annet en taxibåt, et containerskip og RMS «Titanic» i forskjellig vær og havner. Disse havnene er Rotterdam, Hamburg og New York City. I spillet så må man utføre oppdrag på kortest mulig tid.

*Ship Simulator 2008* er 2007 versjonen av spillet. Den har fått navnet *Ship Simulator 2008* fordi den lanseres meget sent i noen land. Derfor valgte utvikleren å kalle den dette. I Norge så ble denne lansert i juli 2007, og kan kjøpes fra norske utsalgssteder for videospill. Den kan også kjøpes og lastes ned direkte fra utviklerens nettside.

*Ship Simulator 2008* inneholder mange nye forbedringer, som eksempelvis bølger, dag/natt samt nye båter og skip. Det er totalt 6 nye skip og båter i denne versjonen som da består av en supertanker, en ferge, passasjerferge, pilotbåt og en slepebåt. *Titanic* har også gjennomgått endringer som har gjort skipet mer detaljert.

Oppfølgeren til simulatorspillet er *[[Ship Simulator Extremes]]*, utgitt 27. august 2010.

## Utvidelsespakke
VSTEP ga ut en såkalt add-on pakke (utvidelsespakke) til *Ship Simulator 2006* som bestod av seks forskjellige skip. Denne pakken ventes å bli endret slik at den kan benyttes med *Ship Simulator 2008*.

## Se også
* Brosimulator
* Virtual Sailor

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Siim Kallas

**Siim Kallas** (født 1948) er en estisk politiker, økonom og tidligere sentralbanksjef. Han var Estlands statsminister fra 2002 til 2003, senere visepresident og kommissær for administrasjon, revisjon og bedrageribekjempelse i Europakommisjonen fra 2004 til 2010, deretter visepresident og kommissær for samferdsel fra 2010 til 2014.

Kallas tok i 1975 eksamen i fagene finans og kreditt fra Universitetet i Tartu. Han arbeidet deretter i finansministeriet i Estiske SSR og for sentralforeningen av estiske sparebanker. Han var fra 1972 og inntil 1990 medlem av det sovjetiske kommunistpartiet. Fra slutten av 1980-tallet  inntok han en kritisk holdning til Estlands økonomiske avhengighet og han spilte en viktig rolle i landets frigjøring fra Sovjetunionen. I 1991 ble Kallas direktør for Estlands nasjonalbank der han ledet landets valutareform og la grunnlaget for de omfattende økonomiske reformer Estland gjennomgikk.

Siim Kallas grunnla i 1994 Det estiske reformpartiet, et utpreget liberalistisk parti, som han ble partileder for. I 1995 ble han første gang innvalgt i Estlands nasjonalforsamling, Riigikogu. Senere samme år ble han utenriksminister. I årene 1999 til 2002 var han Estlands finansminister, deretter var Kallas landets statsminister (2002–2003).

I 2000 ble Siim Kallas tildelt Bundesverdienstkreuz, Forbundsrepublikken Tysklands fortjenstorden, i 2001 ble han utnevnt til storoffiser i den franske Æreslegionen og i 2003 ble han tildelt andre klasse av den estiske Riksvåpenets orden. Kallas er gjesteprofessor ved Universitetet i Tartu.

Siim Kallas er gift og har to barn, deriblant Kaja Kallas som ble partileder i Reformpartiet i 2018 og statsminister i 2021.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*  Siim Kallas fra Europakommisjonen
Berømmelsens hus

**Berømmelsens hus** (*The House of Fame*) er lyrisk verk av Geoffrey Chaucer (ca. 1343 – 1400), et av hans tidligste verk, sannsynligvis skrevet en gang mellom 1379 og 1380.

Diktet består av mer enn 2000 linjer i tre bøker, formet som en drømmevisjon og diktet som versepar med åtte stavelser. Forfatteren selv, Geffrey, som presenterer seg selv som en leser, faller i søvn og i drømmen befinner han seg i et glasshus bestående av bilder av berømte mennesker og deres bedrifter. Med en engel som veileder mediterer han over berømmelsens natur og påliteligheten i de overleverte nedtegnelser. Det tillater Geffrey å betrakte og gruble over poetens rolle i å fortelle om livene til kjente og berømte og om hvor mye sannhet det er i det som kan fortelles.

Diktet er ansett som det første i Chaucers italiensk periode og man finner ekko av verkene til Ovid, Vergilius’ *[[Aeneiden|Æneiden]]* og spesielt Dante Alighieris *[[Den guddommelige komedie]]*. Den tredelte strukturen og de tallrike navnene synes å antyde at diktet var ment som en parodi på eller som etterligning av *Den guddommelige komedie*, men fremstår som en svakere fremstilling av begge deler. Verket viser likevel en betydningsfull framgang i Chaucers kunst fra hans tidligere dikt *[[Hertuginnens bok]]*. En referanse mot slutten av diktet til en «mann av stor autoritet» som rapporterer tidende om kjærlighet har blitt tolket som en referanse til ekteskapet til Rikard II og Anna av Böhmen, eller om forlovelsen til Filippa av Lancaster og Johan I av Portugal, men det neppe er sannsynlig ved at de ikke behandles nærmere.

Som med flere av Chaucers andre verker er diktet uferdig, men selv om slutten er ukomplett er det et åpent spørsmål om den har gått tapt, eller om det fra Chaucers side var blitt bevisst etterlatt slik som et retorisk virkemiddel.

Som med mange av Chaucers dikt finner man de første skriftlige referanser til enkelte engelske ord. Dette diktet har gitt begreper som galaksen (*galaxy*) og Melkeveien (*Milky Way*)

:*«See yonder, lo, the Galaxyë*
:*Which men clepeth the Milky Wey,*
:*For hit is whyt.»*
:—Geoffrey Chaucer, *Berømmelsens hus*, ca. 1380.

## Referanser

## Eksterne lenker
*
Deke Slayton

**Donald Kent «Deke» Slayton** (født 1. mars 1924 i Sparta i Wisconsin, død 13. juni 1993) var en av de originale «Mercury Seven» utvalgt i 1959 til det amerikanske Mercury-programmet. Han fikk aldri fly en romferd under Mercury-programmet, da han ble satt på bakken på grunn av en hjertelidelse. Slayton ble så ansvarlig for all mannskap-tildeling ved NASA fra november 1963 til mars 1972, da han ble del av Apollo-Soyuz Test Project. Han fikk da medisinsk tillatelse til å fly som pilot i dette prosjektet. Da han fløy i verdensrommet, var han til da den eldste som noensinne hadde vært i rommet.

## Romferder
* Apollo-Soyuz Test Project – Første romferd i samarbeid mellom Sovjetunionen og USA.

## Bøker
Slayton samarbeidet med astronaut Alan Shepard om å skrive boken *Moon Shot: The Inside Story of America's Race to the Moon* i 1988. Boken ble omgjort til en dokumentarfilm ved samme navn i 1994, men Slayton døde før innspillingen var ferdig. Han skrev også en biografi med tittelen *Deke!: An Autobiography*.
* Moon Shot, The Inside Story of America's Race to the Moon – ISBN 1-57036-167-3
* Deke!: An Autobiography – ISBN 0-312-85918-X

## På film
* I filmen *[[The Right Stuff]]* fra 1983 ble Slayton spilt av Scott Paulin.  
* I *[[Apollo 13 (film)|Apollo 13]]* ble han spilt av Chris Ellis.  
* I TV-filmen *[[Apollo 11 (film)|Apollo 11]]* ble Clayton portrettert av Jack Conley.  
* I miniserien *[[From the Earth to the Moon]]* ble han spilt av Nick Searcy.

## Bilder

Project Mercury-Mercury Seven-Astronauts.jpg|the Mercury Seven.
Project_Mercury_Astronauts_-_GPN-2000-000651.jpg|the Mercury Seven i romdrakter.
Portrait of ASTP crews.jpg|Mannskapene på Apollo og Soyuz. 
Astronaut Donald K. Slayton and cosmonaut Aleksey A. Leonov in the Soyuz Orbital Module.jpg|Slayton og kosmonaut Leonov. 


## Referanser


## Eksterne lenker
* NASA Biography
* Deke Slayton Museum
* Deke Slayton Airfest
Dalia Grybauskaitė

**Dalia Grybauskaitė** (født 1956) er en litauisk økonom, diplomat og politiker. Hun var Litauens president fra 2009 til 2019. Hun var landets første kvinnelige president. Før hun ble president var hun fra 2004 kommissær for finansiell planlegging og budsjettering i Europakommisjonen.

Grybauskaitė er utdannet økonom fra Universitetet i Leningrad (1983) i det daværende Sovjetunionen. I 1988 tok hun doktorgraden i økonomi ved Moskvas samfunnsvitenskapelige akademi. Hun studerte deretter ved Georgetown University i Washington, D.C. i USA. Etter en kort periode som instituttleder ble Grybauskaitė i 1991 tilknyttet statsministerens kontor i hjemlandet Litauen. Fra 1991 til 1993 arbeidet hun med europeisk integrasjon i departementet for internasjonale økonomiske forbindelser. I 1993 ble hun Litauens sjefsforhandler under forhandlingene om frihandelsavtale med EU, deretter innehadde hun samme stilling i forbindelse med medlemskapsforhandlingene i årene fra 1994. Fra 1996 til 1999 var Grybauskaitė Litauens ambassadør til USA, for deretter å inneha ministerposter, først som visefinansminister (1999–2000), viseutenriksminister (2000–2001) og til sist finansminister (2001–2004).

17. mai 2009 vant hun presidentvalget i Litauen og fikk 68,18 % av stemmene. Hun tiltrådte som president 12. juli 2009. Grybauskaitė ble gjenvalgt i mai 2014, da hun vant presidentvalget med 58 % av stemmene. I 2019 ble hun etterfulgt som president av Gitanas Nausėda.

## Æresbevisninger
Dalia Grybauskaitė mottok i 2009 Vytautas den stores orden. Hun ble tildelt Karlsprisen for 2013.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Dalia Grybauskaitė fra EU-kommisjonen
Mariann Fischer Boel

**Mariann Fischer Boel** (født 1943) er en dansk og europeisk liberal politiker. Fra 2004 til 2009 var hun kommissær for landbruk og distriktsutvikling i Europakommisjonen.

Mariann Fischer Boel har studier i språk og økonomi fra Danmark og Belgia og fullførte i 1965  høyere handelsutdannelse. Etter endt utdannelse arbeidet Boel i et eksportfirma i København, fra 1967 til 1971 som økonomisjef. 

Boel var fra tidlig 1980-tall aktiv i kommunalpolitikken for Venstre i Munkebo kommune der hun satt i kommunestyret, først fra 1982 til 1991, så igjen fra 1994 til 1997. I 1990 ble hun innvalgt i Folketinget som representant for Fyns amtskrets. Fra november 2001 til august 2004 var Boel matvareminister i Anders Fogh Rasmussens første regjering.

## Referanser
 
 
 
 
 

## Eksterne lenker
* Mariann Fischer Boel fra EU-kommisjonen
*
Dragsö

**Dragsö** er ei øy utenfor Karlskrona i Sverige. Her finnes en av stedets mange campingplasser.

## Eksterne lenker
* Dragsø Campings nettsider
Ingenmannsland (2001)

***Ingenmannsland*** (bosnisk: *Ničija Zemlja*) er en bosnisk krigsfilm og dramakomedie fra 2001 skrevet og regissert av Danis Tanović. Handlingen foregår under Bosnia-krigen. Den handler om to soldater, en bosnier Čiki (spilt av Branko Đurić) og en serber Nino (spilt av Rene Bitorajac) som blir fanget midt i ingenmannsland i fronten mellom serbere og bosniere. En annen bosnisk soldat, Cera er også i samme området, men han ligger på en landmine som bosniaserberne har plassert under ham. Hvis han beveger seg eksploderer minen. 

En fransk UNPROFOR soldat og en engelsk reporter ønsker etterhvert å hjelpe disse tre soldatene. 

Filmen vant prisen for beste fremmedspråklige film under Oscar-utdelingen i 2003, samt Golden Globe-prisen i samme klasse i 2002.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
.root

**vrsn-end-of-zone-marker-dummy-record.root** er et spesielt domenenavn listet i DNS rotsone som en diagnostisk markør, hvis tilstedeværelse viser at rotsonen ikke har blitt avkortet ved opplasting av en DNS root nameserver. Det kan hevdes at dette representerer et toppnivådomene ved navn **.root**, selv om det teknisk sett ikke finnes noen slik delegering.

Ifølge rotsonefila, som er det eneste stedet *.root* er benyttet, så ble innføringen i 2006 erstattet med bare *vrsn-end-of-zone-marker-dummy-record*, men ble senere i 2006 gjeninnført i sin opprinnelige form.

Eksistensen av oppføringen kan observeres ved å gjøre en query etter en TXT-record for domenenavnet. På systemer med diagnoseverktøyet *dig* installert, kan queryen formuleres som:

`dig vrsn-end-of-zone-marker-dummy-record.root in any`

eller på Windows-systemer ved hjelp av følgende kommando:

`nslookup -type=any vrsn-end-of-zone-marker-dummy-record.root`

Dette oppslaget returnerer ordet «plenus», som er Latin for «full» eller «komplett». Dette kan være en markør som tilkjennegir slutten på sonefila.

En kan også finne et *.root*-TLD i Open Root Server Networks rotsone kalt *ORSN-END-OF-ZONE-MARKER-DUMMY-RECORD.ROOT*. Dette oppslaget returnerer ordet «europe».

## Referanser
Meglena Kuneva

**Meglena Kuneva** (født 22. juni 1957 i Sofia, Bulgaria) er en bulgarsk og europeisk liberal politiker. Fra 2007 til 2010 var hun kommissær for forbrukerbeskyttelse i Europakommisjonen.

Kuneva er utdannet jurist med mastergrad i rettsvitenskap fra 1981 St. Klement av Ohrid-universitetet i Sofia. I 1984 tok hun doktorgraden i miljørett ved samme institusjon. Hun har videre studieopphold fra Åbo, Washington D.C., London og Haag. 

Etter avlagt doktorgrad har arbeidet Kuneva arbeidet som radiojournalist (1987–1990) og som akademiker. Hun var fra 1987 til 1989 førsteamanuensis ved St. Klement av Ohrid-universitetet i Sofia og fra 1992 til 1994 professor ved Det frie universitetet i Burgas.

Fra 1990 fungerte Kuneva som rådgiver for Bulgarias regjering i ulike rettslige spørsmål. Kuneva var grunnleggende medlem av Den nasjonale bevegelsen for stabilitet og framgang, partiet som har ekskonge Simon II som leder, og satt fra starten i partiets råd. I 2001 ble hun innvalgt i nasjonalforsamlingen første gang, gjenvalg fulgte i 2005. Fra 2001 til 2002 var hun viseutenriksminister og fra 2002 var hun Bulgarias Europaminister og sjefsforhandler i forhold til EU. Hun forlot i januar 2007 posten som Europaminister for å bli EU-kommissær.

Kuneva har mottatt en rekke utmerkelser for sitt virke: Den sivile fortjenstorden, Spania (2002); Æreslegionen, Frankrike (2003); Infante Dom Henriks orden, Portugal (2004) og Ordenen den italienske solidaritets stjerne, Italia (2005). 

## Referanser


## Eksterne lenker
* Meglena Kuneva fra EU-kommisjonen
Neelie Kroes

**Neelie Kroes** (født 19. juli 1941 i Rotterdam, Nederland) er en nederlandsk og europeisk økonom, akademiker, forretningskvinne og liberal politiker. Fra 2010 til 2014, i Barroso-kommisjonen, var hun  visepresident i Europakommisjonen og kommissær for digital dagsorden. Hun var tidligere kommissær for konkurranse samme sted (2004–2010).

Kroes har sin utdannelse fra Erasmus-universitetet i Rotterdam. I 1965 tok hun mastergraden i økonomi. Deretter arbeidet hun fram til 1971 som førsteamanuensis i transportøkonomi ved Erasmus-universitetet.  Hun var samtidig politisk engasjert, innvalgt i kommunestyret i Rotterdam og aktiv i handelskammeret. Den nasjonale politiske karrièren startet i 1971 da hun ble innvalgt i Nederlands nasjonalforsamling for VVD.

Kroes var visestatsråd for transport, offentlig arbeid og telekommunikasjoner fra 1977 til 1981, deretter statsråd i samme departement fra 1982 til 1989. I årene 1989 til 1991 arbeidet hun som rådgiver for EU-kommisjonen i transportspørsmål. Fra 1991 til 2000 var Kroes president for Nyenrode-universitetet. Deretter fulgte fire år som aktiv i næringslivet, hovedsakelig som rådgiver og styremedlem for nasjonale og internasjonale selskaper.

Neelie Kroes har mottatt en rekke utmerkelser for sitt arbeid. I 1981 ble hun utnevnt til ridder av Den nederlandske løves orden og i 1989 fulgte æresbevisningen storoffiser av den nederlandske Oranje-Nassau-ordenen. Kroes ble i 1984 utnevnt til storoffiser i den franske Æreslegionen, året etter ble hun tildelt den tyske fortjenstordenen. I 1993 ble hun utnevnt til den indonesiske Bintang Mahaputra Adiprana-ordenen. I 1989 ble Kroes æresdoktor ved University of Hull. 

## Politisk karriere

## Referanser


## Eksterne lenker
* Neelie Kroes fra EU-kommisjonen
Daína Chaviano

**Daína Chaviano** (født 19. februar 1957 i Havanna) er en kubansk forfatter. 

Hun vant sin første litterære pris som student ved Universitetet i Havanna der hun tok en grad i engelsk språk og litteratur. Da hun bodde på Cuba, fikk hun utgitt flere bøker i genrene science fiction og fantastisk litteratur. Hun har hatt samme suksess med fantastisk litteratur som med science fiction og tradisjonell litteratur, og hun har vunnet priser i alle disse genrene.

Tematikken i bøkene hennes spinner rundt mytologi, erotikk, eldre historie, sosiologi, parapsykologi, politikk og magi som blir uttrykt gjennom poetiske og sensuelle bilder.

Blant hennes viktigste verker finner vi serien *La Habana oculta* (Det hemmelige Havanna), som består av flere romaner, blant annet *La isla de los amores infinitos* (*Mitt elskede Havanna* som ble utgitt på Gyldendal Norsk Forlag i begynnelsen av 2008, oversatt av Eli Zwaig Kolstad).

*La isla de los amores infinitos* ble belønnet med gullmedaljen i den litterære konkurransen Florida Book Awards 2006, som årlig premierer de beste bøkene utgitt i USA. Boken er oversatt til 25 språk.

Daína Chaviano har bodd i USA siden 1991.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Offisiell hjemmeside for Daína Chaviano (på engelsk og spansk)
* Daína Chaviano  Omtale hos Gyldendal.no
Der letzte Zeuge

***Der letzte Zeuge*** («det siste vitnet») er en tysk krimserie som har gikk på ZDF fra 1998 til 2007. Serien handlet om den melankolske rettsmedisineren dr. Robert Kolmaar (spilt av Ulrich Mühe), hans kollega dr. Judith Sommer (spilt av Gesine Cukrowski) og vennen og politietterforskeren Johannes Hoffer (spilt av Jörg Gudzuhn).

## Utmerkelser

* 1998 Telestar «Förderpreis als beste Nachwuchsschauspielerin» til Theresa Scholze
* 1998 Telestar til Ulrich Mühe
* 1999 Deutscher Fernsehpreis «Bestes Drehbuch» til Gregor Edelmann
* 2005 Deutscher Fernsehpreis «Bester Schauspieler in einer Serie» til Ulrich Mühe
* 2005 Bayerischer Fernsehpreis «Bestes Drehbuch und Bester Schauspieler in einer Serie» til Greogor Edelmann og Ulrich Mühe

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Kray-brødrene

**Kray-tvillingene** (født 24. oktober 1933 i Hoxton) – **Ronald Kray** (død 17. mars 1995 i Slough) og **Reginald Kray** (død 1. oktober 2000 i Norwich) var britiske tvillingbrødre som var sentrale ledere innen organisert kriminalitet i London på 1950- og 1960-tallet. 

Kray-tvillingene var blant annet involvert i væpnede ran, ildspåsettelse, bilbombinger, voldelige angrep inkludert tortur og mord.  

Etter at Ronnie Kray ble diagnostisert som sinnssyk tilbrakte han resten av sitt liv ved Broadmoor Hospital i Crowthorne, der han døde 17. mars 1995 av hjerteinfarkt. Han var da 61 år gammel. Han ble begravet den 29. mars 1995, og da kisten hans ble fraktet til begravelsesplassen stilte mange mennesker seg opp i gatene for å se begravelsesprosesjonen.  

Ronald Kray ble stilt for retten. Fra fengselscellen erklærte han at han var blitt kristen («a born-again Christian»). Senere stod han frem som biseksuell. 

Tvillingenes eldre bror Charlie Kray satt syv år i fengsel før han ble løslatt i 1975.

## Litteratur
*
*
*
*
*
*
## Referanser


## Eksterne lenker
*
Middle of the Road

**Middle of the Road**, var en skotsk popgruppe dannet i Glasgow, i april 1970. Medlemmer i gruppen var Sally Carr (vokal), brødrene Ian (gitar/fløyte) og Eric McCredie (bass/vokal), og Ken Andrew (trommer). De slo gjennom med låten "*Chirpy Chirpy Cheep Cheep*" 1971. Andre hits var bl.a *Tweedle Dee Tweedle dum*, *Soley Soley* og *Sacramento*

## Diskografi
**Chirpy Chirpy Cheep Cheep* (1971)
**Tweedle dee, Tweedle dum* (1971)
**Soley Soley* (1971)
**Sacramento* (1972)
**Samson & Delilah/The talk of all the USA* (1972)
**Bottoms Up* (1972)
**Yellow Boomerang* (1973)
**Kailakee Kailako* (1973)
**Honey No/Union Silver* (1973)
**Samba d'amour* (1973)
**Rockin' Soul* (1974)
**Hitchin' A Ride In The Moonlight* (1975)
**Everybody loves a winner* (1976)

## Eksterne lenker
*
Europavei 51

**Europavei 51** går mellom Berlin og Nürnberg i Tyskland. Veiens lengde er rundt 410 km.

Trasé fastlagt av UNECE: Berlin – Leipzig – Gera – Hirschberg – Hof – Bayreuth – Nürnberg.

## Knutepunkter

}

|}

## Eksterne lenker
Joe Borg

**Joseph «Joe» Borg** (født 19. mars 1952 på Malta) er en maltesisk og europeisk kristeligdemokratisk politiker. Han er siden 2004 kommissær for fiskeri og maritime spørsmål i Europakommisjonen.

Borg er jurist av utdannelse. I 1975 tok han juridisk doktorgrad ved University of Malta. Han har siden vært lektor i rettsvitenskap ved University of Malta og samtidig arbeidet rådgiver for private og offentlige instanser i juridiske spørsmål. I årene 1989 til 1995 var han rådgiver for utenriksministeren i EU-spørsmål. Fra 1992 til 1995 var han styremedlem for Maltas sentralbank. I 1995 ble Borg første gang valgt til Maltas parlament som representant for Nasjonalistpartiet. Han vant gjenvalg i 1996, 1998 og 2003. Fra 1999 til 2004 var Borg Maltas utenriksminister. Han var forhandlingsleder under landets forhandlinger om medlemskap i EU.

Borg er gift med Isabelle Borg. Paret har to barn, en gutt og en jente.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Joe Borg fra EU-kommisjonen
Lancia Sibilo

**Lancia Sibilo** var en konseptbil fra den italienske bilprodusenten Lancia, designet og bygget av Bertone og første gang presentert på bilutstillingen i Torino i 1978. Sibilo var basert på Lancia Stratos, men var omkring 15 centimeter lenger. 

Bilen vakte oppsikt på grunn av sine plastvinduer som gikk i ett med karosseriet, nedfellbare hovedlykter, horisontale vindusvisker og digitale instrumenter. 

## Eksterne lenker
* Bertones offisielle nettsider om Sibilo
NAD Electronics

**NAD Electronics** (*NAD* var opprinnelig et akronym for **New Acoustic Dimension**) er en canadisk produsent av audiofile forsterkere og komponenter i den lavere prisklassen. Modellen NAD 3020, designet av Bjørn Erik Edvardsen i siste del av 1970-årene da NAD holdt til i Storbritannia, er kanskje deres mest kjente produkt. 

Selskapet ble startet av Martin (Marty) L. Borish. NAD ble solgt til det danske selskapet AudioNord i 1991 og videre til det kanadiske selskapet  Lenbrook i 1999. 

Selskapes filosofi er å utelukke blinkende lys og snedige funksjoner som nesten aldri blir brukt, men som øker kostnadene og senker lydkvaliteten. De konsentrerer seg heller om de egenskapene som er viktige for å gjenskape en troverdig lyd.
Dette har ført til elegante designløsninger og rimelige produkter som likevel fremstår som solide.
En annen filosofi som har vært viktig for NAD, er å bruke mye penger i designfasen, men sette selve produksjonen ut til rimelige underleverandører, gjerne i Asia.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Ukens klassiker: NAD 3020 integrert forsterker - lydogbilde.no
NAD

**NAD** kan vise til:

* NAD Electronics (*NAD* var opprinnelig akronym for *New Acoustic Dimension*), canadisk produsent av audiofile forsterkere og komponenter.
* Namibisk dollar, ISO 4217-kode NAD.
Norske Sportsjournalisters Forbund

**Norske Sportsjournalisters Forbund** (**NSF**) er en norsk interesseorganisasjon for sportsjournalister og arbeider for medlemmenes faglige interesser, arbeidsforhold og koordinerer kommunikasjon og samarbeid mellom arrangører av sportsarrangement og pressen. NSF ble stiftet 15. desember 1921.

NSF er tilsluttet det internasjonale sportsjournalistforbundet, International Sports Press Association, og det europeiske sportsjournalistforbundet, European Sports Press Union. 

NSF ble stiftet under navnet Sportsjournalistenes Klubb (SJK). Dette var for journalister i Oslo. Forbundet endret navn til Norske Sportsjournalisters Forbund i 1956.

NSF deler ut Sportsjournalistenes statuett hvert år. Kåringen foregår gjennom en avstemning av NSFs medlemmer. Dette er en av de eldste kåringene i norsk idrett og ble innstiftet i 1949.

## Ledere av forbundet:
* 1921–22: Peder Chr. Andersen, *Aftenposten*
* 1923–25: , *Tidens Tegn*
* 1926–27:   
* 1928:   
* 1929–31: Finn Amundsen, Idrettsliv  
* 1932: Einar Diesen, NRK  
* 1933–34: Peder Chr. Andersen, Aftenposten  
* 1935:   
* 1936–41: Finn Amundsen, NRK  
* Oppløst 8. desember 1941  
* 1945–46: Finn Amundsen, NRK  
* 1947: Hjalmar Johannesen  
* 1948:   
* 1949–50:   
* 1951–54: Finn Amundsen, NRK  
* 1954–67: , Aftenposten  
* 1967–72: , Nationen
* 1972–76: , NTB  
* 1976–78: , Drammens Tidende  
* 1979–82: Tor Aune, NRK  
* 1982–86: , NTB  
* 1986–88: , Dagbladet  
* 1988–90: Dag Lindebjerg, NRK  
* 1990–94: , Arbeiderbladet  
* 1994–98: , Verdens Gang  
* 1998–2023: , Dagsavisen
* 2023–: Vegard Jansen-Hagen, TV2

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Louis Agassiz Fuertes

**Louis Agassiz Fuertes** (født 1874, død 1927) var en amerikansk ornitolog og illustratør.

Fuertes valgte å konsentrere seg om å male fugler som livsoppgave etter å ha møtt Elliott Coues i 1894 da han var på en tur til Washington, D.C. med koret på Cornell University. Han reiste til mange land på jakt etter fugler, deriblant Canada, Mexico, Jamaica og Etiopia. I 1899 fulgte han E. H. Harriman på hans berømte undersøkelse av Alaskas kystlinje. Han underviste i ornitologi på Cornell University fra 1923, og bibliotekene der har omfattende samlinger av hans kunst og personlige papirer. 

## Verker

Fuertes malte 16 fargeplater for Wilfred Hudson Osgoods bok *Artist and Naturalist in Ethiopia, Garden City: Doubleday, Doran and Co., 1936.* Denne boka forteller om Etioptiaekspedisjonen til Chicago Field Museum og avisa Daily News. Fuertes døde bare uker etter at han kom tilbake fra turen. 

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* Cornell University--har lenker til materiale om Harrimans ekspedisjon, mange digitaliserte bilder
Estimated Position Error

**E**stimated **P**osition **E**rror (forkortet EPE), er et mål på posisjonsfeil innen navigasjon. På norsk kalles det i noen tilfeller **estimert posisjonsfeil**. 

EPE kan beregnes på flere måter. En vanlig metode ved for eksempel triangulering, hvor man har tre peilinger mot faste mål (eller for eksempel målinger fra tre GPS-satellitter), er å slå en sirkel hvor de tre peilingenes linjer blir tangenter til en sirkel, hvor den antatte posisjonen blir sentrum i sirkelen. EPE blir da radius i sirkelen, for eksempel 7 meter.

## Forenklet eksempel
Når man krysspeiler, for eksempel med et enkelt peilekompass, tar man som oftest to målinger for å finne sin posisjon. En kan for eksempel peile «Raggsteinnuten» på 140°, og  «Syningshovden» på 350°, og ved å trekke en linje fra hver av disse toppene i et kart, finne ut sin omtrentlige posisjon. For å være sikret mot målefeil, og for å få en mer nøyaktig måling, kan man benytte tre målinger. Punktet hvor målingene krysser hverandre vil da, forstørret, se ut som på bildet til høyre. 

På bildet til høyre er det tatt tre peilinger mot kjente mål (blå). De tre peilingene (tre svarte, rette streker) blir så satt ned på et papir, og en beregner ut fra denne trekanten den gjennomsnittlige verdien, som da blir den antatte posisjonen (svart prikk i midten) Ved å legge dette som sentrum i en sirkel, og slå sirkelen slik at de tre observerte peilingene blir tangenter til sirkelen, kan en få et mål for posisjonens feilverdi - nemlig radius i sirkelen (røde prikker). Denne verdien varierer sterkt - det kommer an på hvor nøyaktig man er i målingene sine, og ikke minst navigasjonsmetoden.

## Se også
*Navigasjon
*GPS
Håndholdt enhet

**Håndholdte enheter** er en fellesbenevnelse for mobile elektroniske enheter som er ment å kunne holdes og brukes ved hjelp av én hånd.

## Eksempler
* Mobiltelefoner
* PDA
* Portable spillkonsoller som PSP og Nintendo DS.
* Mobile musikk- og video-spillere.

## Referanser


## Eksterne lenker
*