open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
808 Merxia

**808 Merxia** er en hovedbelteasteroide. Den er navneopphavet til asteroidefamilien Merxia. Den ble oppdaga den 11. oktober 1901 av Luigi Carnera fra Landessternwarte Heidelberg-Königstuhl i Heidelberg. Den er oppkalt etter Carneras svigerfar, Adalbert Merx.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Minor Planet Center – «Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets»
804 Hispania

**804 Hispania** er en hovedbelteasteroide og et medlem av asteroidefamilien Brasilia. Den ble oppdaga den 20. mars 1915 av Josep Comas Solá fra Observatori Fabra i Barcelona. Hispania er latin for Spania. Det var den første astroiden som ble oppdaget fra det landet.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Minor Planet Center – «Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets»
Everything Must Go

***Everything Must Go*** er det fjerde musikkalbumet av Manic Street Preachers, utgitt i 1996. Dette er det siste Manic Street Preacher-albumet med bidrag fra Richey James Edwards.

## Sporliste
# «Elvis Impersonator: Blackpool Pier»  
# «A Design for Life»  
# «Kevin Carter» 
# «Enola/Alone»     
# «Everything Must Go»  
# «Small Black Flowers That Grow in the Sky»  
# «The Girl Who Wanted to Be God»  
# «Removables» 
# «Australia» 
# «Interiors (Song for Willem de Kooning)»  
# «Further Away»  
# «No Surface All Feeling»

## Personell
*James Dean Bradfield &ndash; vokal, gitar, piano
*Nicky Wire &ndash; bass, bakgrunnsvokal, tekster 
*Sean Moore &ndash; trommer, perkusjon, trompet, bakgrunnsvokal
*Richey James Edwards &ndash; tekster, gitar på «No Surface All Feeling»
### Øvrige medvirkende
*John Green &ndash; Hammondorgel, keyboard
*Martin Ditchum &ndash; perkusjon
*Julie Aliss &ndash; harpe
*Gini Ball &ndash; fiolin
*Sally Herbert &ndash; fiolin
*Anne Stephenson &ndash; fiolin
*Chris Pitsillides &ndash; bratsj
*Clare Orsler &ndash; bratsj
*Martin Greene &ndash; strykerarrangementer

## Eksterne lenker
*
812 Adele

**812 Adele** er en hovedbelteasteroide og et medlem av asteroidefamilien Eunomia. Den ble oppdaga den 8. september 1915 av Sergej Beljavskij fra Simeiz-observatoriet på Krim. Den er oppkalt etter Adele Schopenhauer, søster av Arthur.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Minor Planet Center – «Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets»
817 Annika

**817 Annika** er en hovedbelteasteroide og et medlem av asteroidefamilien Eunomia. Den ble oppdaga den 6. februar 1916 av Max Wolf fra Landessternwarte Heidelberg-Königstuhl i Heidelberg. Bakgrunnen for navnet er ikke kjent.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Minor Planet Center – «Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets»
Know Your Enemy

***Know Your Enemy*** er det sjette musikkalbumet av Manic Street Preachers, utgitt i 2001. 

## Sporliste
# «Found That Soul» 
# «Ocean Spray»  
# «Intravenous Agnostic»  
# «So Why So Sad» 
# «Let Robeson Sing»  
# «The Year of Purification»  
# «Wattsville Blues»  
# «Miss Europa Disco Dancer»  
# «Dead Martyrs»  
# «His Last Painting»  
# «My Guernica»  
# «The Convalescent»  
# «Royal Correspondent»  
# «Freedom of Speech Won't Feed My Children»

## Personell
*James Dean Bradfield &ndash; vokal, gitarer, keyboard på «Freedom of Speech Won't Feed My Children»
*Nicky Wire &ndash; bass, akustisk gitar, hovedvokalist på «Wattsville Blues», bakgrunnsvokal 
*Sean Moore &ndash; trommer, perkusjon, trompet
### Øvrige medvirkende
* Nick Nasmyth &ndash; keyboard, bakgrunnsvokal

## Eksterne lenker
*
819 Barnardiana

**819 Barnardiana** er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaga den 3. mars 1916 av Max Wolf fra Landessternwarte Heidelberg-Königstuhl i Heidelberg. Den er oppkalt etter den amerikanske astronomen Edward Emerson Barnard.

## Eksterne lenker
* 
* Minor Planet Center – «Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets»
814 Tauris

**814 Tauris** er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaga den 2. januar 1916 av Grigorij Neujmin fra Simeiz-observatoriet på Krimhalvøya. Tauris er et gammelt navn på Krimhalvøya.

## Eksterne lenker
* 
* Minor Planet Center – «Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets»
This Is My Truth Tell Me Yours

***This Is My Truth Tell Me Yours*** er det femte musikkalbumet fra Manic Street Preachers, utgitt i 1999. 

## Sporliste
#«The Everlasting»  
#«If You Tolerate This Your Children Will Be Next» 
#«You Stole the Sun from My Heart»  
#«Ready for Drowning»  
#«Tsunami»  
#«My Little Empire»  
#«I'm Not Working»  
#«You're Tender and You're Tired»  
#«Born a Girl»  
#«Be Natural»  
#«Black Dog on My Shoulder»  
#«Nobody Loved You»  
#«S.Y.M.M.»

## Personell
*James Dean Bradfield &ndash; vokal, gitarer 
*Nicky Wire &ndash; bass, kontrabass på spor 6 og 11, bakgrunnsvokal
*Sean Moore &ndash; trommer, perkusjon
### Øvrige medvirkende
* Nick Nasmyth &ndash; wurlitzer på spor 1, 2, 3, 4, 7 og 13, Hammondorgel på spor 4 og 10, Mellotron på spor 8 og 13, keyboard på spor 5 og 7, piano på spor 8, Vox Continental på spor 11, trekkspill på spor 9, yang-ching på spor 7
* Martin Ditchum &ndash; perkusjon på spor 1, 3, 4, 5, 7, 8 og 11
* Andy Duncan &ndash; perkusjon på spor 2, 6, 10 og 12
* Craig Pruess &ndash; sitar på spor 5, tampura på spor 5
* Ken Barry &ndash; plystring på spor 8
* Sally Herbert &ndash; strykerarrangementer på spor 1, 5 og 11, fiolin på spor 1, 5 og 11
* Gini Ball, Anne Stephenson &ndash; fiolin på spor 1 og 11
* Jos Pook, Claire Orsler &ndash; bratsj på spor 1, 5 og 11
* Padlock McKiernan &ndash; blikkfløyte på spor 4, 7 og 13
* Dinah Beamish &ndash; cello på spor 1 og 6
* Fenella Barton, Nell Catchpole, Sue Dench, Margaret Roseberry, Sonia Slany, Jules Singleton, Ann Wood &ndash; strykeinstrumenter på spor 11

## Eksterne lenker
*
Lifeblood

***Lifeblood*** er det sjuende musikkalbumet av Manic Street Preachers, utgitt i 2004.

## Sporliste
# «1985»  
# «Love of Richard Nixon»  
# «Empty Souls» 
# «Song for Departure»  
# «I Live to Fall Asleep»  
# «To Repel Ghosts»  
# «Emily» 
# «Glasnost»  
# «Always/Never»  
# «Solitude Sometimes Is»  
# «Fragments»  
# «Cardiff Afterlife»

## Personell
*James Dean Bradfield &ndash; vokal, gitarer 
*Nicky Wire &ndash; bass, bakgrunnsvokal, tekster 
*Sean Moore &ndash; trommer, perkusjon 
### Øvrige medvirkende
*Patrick Jones &ndash; tekst på «Fragments»
*Nick Nasmyth &ndash; keyboard
*Jeremy Shaw &ndash; keyboard
*Greg Haver &ndash; perkusjon

## Eksterne lenker
*
825 Tanina

**825 Tanina** er en hovedbelteasteroide og et medlem av asteroidefamilien Flora. Den ble oppdaga den 27. mars 1916 av Grigorij Neujmin fra Simeiz-observatoriet på Krim. Bakgrunnen for navnet er usikker.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Minor Planet Center – «Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets»
828 Lindemannia

**828 Lindemannia** er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaga den 29. august 1916 av Johann Palisa fra Universitäts-Sternwarte Wien i Wien. Den er oppkalt etter den tysk-britiske oppfinneren og amatør-astronomen Adolph Friedrich Lindemann.

## Eksterne lenker
* 
* Minor Planet Center – «Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets»
Eldbjørgdagen

**Eldbjørgdagen** (også kjent som *Eldborgs skål*, *eldsdagr jola*, *St. Knut*, *ildbergingsdag*, *avfaredagen* eller *englefaredag*) er merkedag som har blitt feiret i Norge og i Bohuslän siden 1300-tallet. Den ble tradisjonelt feiret 7. januar. Dagen markerte at julefeiringen var over og at gjestene kunne reise hjem. Tradisjonen var at man drakk «eldbjørgminne», og noen steder utbragte husmoren en skål til Eldborg og ofret øl, brød og kjøtt på ilden og sa «So høgt min eld, men inkje høgare og heitare hell». Dermed skulle ilden forbli en venn, slik at den både holdt huset varmt og unnlot å skade folk, fe og bolig.

Dagen ble også feiret til minne om Knud Lavard som ble drept 7. januar 1131. Den er også navnedag for Knut og Eldbjørg.

Primstavsmerket for dagen var et lite kors, en klokke eller et svøpe. Dagen var også værtegn for mars og april. Slik været var på formiddagen 7. januar skulle det bli igjen i mars, og slik det var på ettermiddagen skulle været bli i april.

Enkelte steder ble det sagt at denne dagen snudde bjørnen seg i hiet.

## Referanser


## Se også
*Primstav
*Avfaredag
830 Petropolitana

**830 Petropolitana** er en asteroide i det ytre av hovedbeltet. Den ble oppdaga den 25. august 1916 av Grigorij Neujmin fra Simeiz-observatoriet på Krim. Den er oppkalt etter St. Petersburg – *Petropolis* på latin.

## Eksterne lenker
* 
* Minor Planet Center – «Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets»
Sandraudiga

**Sandraudiga** er en germansk gudinne, kun nevnt på en sten funnet i Nord-Brabant i Nederland. Stenen bærer en latinsk inskripsjon, og er i dag i Rijksmuseum van Oudheden, Leiden, Nederland. Navnet hennes betyr «hun som rødfarger sanden».

## Referanser


## Litteratur

* *Nordisk Familjebok* (1916). Tilgjengelig på nett: Nordisk Familjebok. (Direkte link til siden: Sandraudiga – Sandsta.)
834 Burnhamia

**834 Burnhamia** er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaga den 20. september 1916 av Max Wolf fra Landessternwarte Heidelberg-Königstuhl i Heidelberg. Den er oppkalt etter den amerikanske astronomen .
## Eksterne lenker
* 
* Minor Planet Center – «Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets»
Endor (måne)

**Endor** er en fiktiv måne fra Star Wars-universet.

Månen er en av gasskjempen Endors måner, og ligger ute i de ytre territoriene. Månen er dekket av jungelvegetasjon, hvor det blant annet lever ewoker.

## Historie
Det mest kjente ved månen er at det var åstedet for slaget som i praksis avgjorde borgerkrigen – samt drepte keiseren og Darth Vader.

På grunn av sin avsidesliggende plassering i galaksen ble Den andre Dødsstjernen bygd i bane rundt månen, mens det på selve månen ble plassert en stor og kraftig skjoldgenerator som skulle beskytte kampstasjonen under byggingen.

For å gjøre slutt på borgerkrigen lot keiseren rebellene få vite dette, og satte med det opp en felle som skulle bli til det viktigste slaget i hele borgerkrigen. Ting gikk imidlertid ikke helt som forventet for keiseren.

Nøkkelen til å vinne slaget for opprørerne lå i å ødelegge skjoldgeneratoren, da den ufullendte kampstasjonen ville være ferdig uten. Dette trodde keiseren aldri kunne skje, men ved hjelp av de innfødte ewokene klarte general Han Solo dette. Dermed var det fritt fram i rommet for general Lando Calrissian og admiral Ackbar til å fly inn og ødelegge supervåpenet, noe som altså ble gjort – disse hendelsene er blitt kjent som slaget ved Endor.

## Referanser




## Eksterne lenker
*
843 Nicolaia

**843 Nicolaia** er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaga den 30. september 1916 av Holger Thiele fra Hamburger Sternwarte i Hamburg-Bergedorf. Den er oppkalt etter Thieles far Thorvald Nicolai Thiele, som selv var astronom, så vel som matematiker.

## Eksterne lenker
* 
* Minor Planet Center – «Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets»
842 Kerstin

**842 Kerstin** er en asteroide i det ytre av hovedbeltet. Den ble oppdaga den 1. oktober 1916 av Max Wolf fra Landessternwarte Heidelberg-Königstuhl i Heidelberg. Bakgrunnen for navnet er ikke kjent.

## Eksterne lenker
* 
* Minor Planet Center – «Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets»
846 Lipperta

**846 Lipperta** er en hovedbelteasteroide og et medlem av asteroidefamilien Themis. Den ble oppdaga den 26. november 1916 av K. Gyllenberg fra Hamburger Sternwarte i Hamburg-Bergedorf. Den er oppkalt etter Eduard Lippert, en tysk forretningsmann som var en velgjører for observatoriet.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Minor Planet Center – «Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets»
847 Agnia

**847 Agnia** er en hovedbelteasteroide og et medlem av asteroidefamilien Liberatrix. Den ble oppdaga den 2. september 1915 av Grigorij Neujmin fra Simeiz-observatoriet på Krim. Den er oppkalt etter den russiske legen Agnia Ivanovna Badina.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Minor Planet Center – «Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets»
849 Ara

**849 Ara** er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaga den 9. februar 1912 av Sergej Beljavskij fra Simeiz-observatoriet på Krim. Den er oppkalt etter den amerikanske hjelpeorganisasjonen American Relief Administration, i takknemlighet over deres bidrag til å bekjempe hungersnøden i Sovjetunionen 1922–1923.

## Eksterne lenker
* 
* Minor Planet Center – «Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets»
850 Altona

**850 Altona** er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaga den 27. mars 1916 av Sergej Beljavskij fra Simeiz-observatoriet på Krim. Den er oppkalt etter Altona, og arbeidet den tyske astronomen Heinrich Christian Schumacher utførte ved observatoriet der.

## Eksterne lenker
* 
* Minor Planet Center – «Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets»
844 Leontina

**844 Leontina** er en asteroide i det ytre av hovedbeltet og et medlem av asteroidefamilien Veritas. Den ble oppdaga den 1. oktober 1916 av Joseph Rheden fra Universitäts-Sternwarte Wien i Wien. Navnet er en latinisering av Lienz, Rhedens hjemby, og ble valgt av hans enke.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Minor Planet Center – «Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets»
855 Newcombia

**855 Newcombia** er en hovedbelteasteroide som befinner seg i den indre delen av asteroidebeltet. Den er en S-type asteroide. Den ble oppdaget den 3. april 1916 av Sergej Beljavskij fra Simeiz-observatoriet på Krim. Den er oppkalt etter den amerikanske astronomen Simon Newcomb.

## Eksterne lenker
* 
* Minor Planet Center – «Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets»
856 Backlunda

**856 Backlunda** er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaget den 3. april 1916 av Sergej Beljavskij fra Simeiz-observatoriet på Krimhalvøya. Den er oppkalt etter den svensk-russiske astronomen Johan Oskar Backlund. 856 Backlunda er en C-type asteroide. Den er 45 km i diameter, har en rotasjonsperiode på 12.1 timer og bruker 3 år og 10 måneder (1.389 dager) rundt solen.

## Eksterne lenker
* 
* Minor Planet Center – «Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets»
858 El Djezaïr

**858 El Djezaïr** er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaga den 26. mai 1916 av Frédéric Sy fra Observatoire astronomique d’Alger - Bouzaréah i Alger. El Djezaïr, også stavet *Al-Jazair*, er det arabiske navnet på Alger.

## Eksterne lenker
* 
* Minor Planet Center – «Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets»
859 Bouzaréah

**859 Bouzaréah** er en asteroide i det ytre av hovedbeltet. Den ble oppdaga den 2. oktober 1916 av Frédéric Sy fra Observatoire astronomique d’Alger - Bouzaréah i Alger. Den er oppkalt etter Bouzaréah.

## Eksterne lenker
* 
* Minor Planet Center – «Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets»
861 Aïda

**861 Aïda** er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaga den 22. januar 1917 av Max Wolf fra Landessternwarte Heidelberg-Königstuhl i Heidelberg. Den er oppkalt etter tittelpersonen i Giuseppe Verdis opera Aïda.

## Eksterne lenker
* 
* Minor Planet Center – «Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets»
863 Benkoela

**863 Benkoela** er en asteroide i det ytre av hovedbeltet. Den ble oppdaga den 9. februar 1917 av Max Wolf fra Landessternwarte Heidelberg-Königstuhl i Heidelberg. Den er trolig oppkalt etter Bengkulu på Sumatra. Kitt peak observatoriet estimerte i 1975 at asteroiden har en diameter på 34km.

## Eksterne lenker
* 
* Minor Planet Center – «Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets»
864 Aase

**864 Aase** er en hovedbelteasteroide og et medlem av asteroidefamilien Flora. Den ble oppdaga den 30. september 1921 av Karl Wilhelm Reinmuth fra Landessternwarte Heidelberg-Königstuhl i Heidelberg. Den er oppkalt etter *Mor Aase* fra Henrik Ibsens dramatiske dikt Peer Gynt.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Minor Planet Center – «Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets»
Hertugdømmene Modena og Reggio

**Hertugdømmene Modena og Reggio**, kort **Hertugdømmet Modena**, var en liten stat i dagens Italia som eksisterte fra 1452 til 1859, med et avbrudd mellom 1796 og 1814.

Hertugdømmet ble opprinnelige opprettet for Estefamilien, som styrte i Ferrara inntil 1597. I 1796 ble hertugdømmet okkupert av franske revolusjonsstyrker, og innlemmet i Den cispadanske republikk. Den siste hertugen av Estefamilien ble hersker over tidligere østerrikske områder i det sørvestlige Tyskland (Breisgau) og døde i 1803. Etter hans død ble Modena arvet av hans svigersønn, erkehertug Ferdinand av Østerrike-Este. Etter Napoleons nederlag i 1814 ble Ferdinands sønn, Frans IV, hertug av Modena. Han arvet senere også Hertugdømmet Massa og Carrara fra sin mor.

Habsburgerne ble kortvarig avsatt både i 1831 og 1848, men raskt gjeninnsatt på tronen. Etter den fransk-piemontesiske krigen mot Østerrike i 1859 ble hertugen tvunget på flukt. I desember samme år ble Modena slått sammen med Storhertugdømmet Toscana og Hertugdømmet Parma til De forente sentralitalienske provinsene, som igjen ble annektert til Kongeriket Sardinia i mars 1860.

## Eksterne lenker
*
Brettemesse

**Brettemesse** (også kalt *Brettesmesse*, *Brettifumesse*, *Brittifumesse*, *Brictiva virgo*, *Brigida virgo* eller *Brettiva virgo*) er en norsk merkedag som ble feiret 11. januar til minne om den keltiske helgenen Brictiva (Brettifa) som ble henrettet med øks. I Norge var det tradisjon for at restene av julematen skulle *brettes* (dvs brekkes) i biter, kokes i gryte og spises denne dagen sammen med resten av juleølet.

Primstavsmerket var en øks, en hest, et flagg eller et kors. Dagen var værtegn for mars og april. Slik været var på formiddagen 11. januar skulle været bli i mars og slik været var på ettermiddagen 11. januar skulle været bli i april.

Ifølge gammel overtro kunne ting lett gå i stykker denne dagen og man skulle ikke kjøre med hest, ellers kunne den brekke beinet.

## Litteratur
*
Anastasija Kapatsjinskaja

**Anastasija Aleksandrovna Kapatsjinskaja** (russisk Анастасия Александровна Капачинская, født 20. november 1979 i Moskva, Russland) er en russisk friidrettsutøver.
Under VM i friidrett innendørs i 2004 vant hun opprinnelig 200&nbsp;meter, men ble diskvalifisert etter å ha testet positivt på stanozolol, og utestengt i to år. Kelli White, vinner på 200&nbsp;meter under VM i 2003, mistet gullet til nettopp Kapatsjinskaja, etter hennes tilknytning til BALCO-laboratoriet.

I forbindelse med retesting av prøver tatt i forbindelse med Sommer-OL 2008 ble det funnet forbudte stoff og Kapatsjinskaja mistet sølvmedaljene sammen med lagvenninnene på 4 × 400 meter stafett damer, samt at hun ble fratatt alle medaljer hun hadde vunnet etter 17. august 2008.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
867 Kovacia

**867 Kovacia** er en hovedbelteasteroide og et medlem av asteroidefamilien Hygiea. Den ble oppdaga den 25. februar 1917 av Johann Palisa fra Universitäts-Sternwarte Wien i Wien. Den er oppkalt etter Friedrich Kovacs, en lege som behandlet Palisas kone.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Minor Planet Center – «Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets»
869 Mellena

**869 Mellena** er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaga den 9. mai 1917 av Richard Reinhard Emil Schorr fra Hamburger Sternwarte i Hamburg-Bergedorf. Den er oppkalt etter Werner von Melle, borgermester i Hamburg og en forkjemper for etableringen av Universitetet i Hamburg.

## Eksterne lenker
* 
* Minor Planet Center – «Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets»
877 Walküre

**877 Walküre** er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaga den 13. september 1915 av Grigorij Neujmin fra Simeiz-observatoriet på Krim. Den er oppkalt etter Valkyrjene fra norrøn mytologi.

## Eksterne lenker
* 
* Minor Planet Center – «Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets»
878 Mildred

**878 Mildred** er en hovedbelteasteroide og et medlem av asteroidefamilien Nysa. Den ble oppdaga den 6. september 1916 av Seth Barnes Nicholson fra Mount Wilson Observatory i Mount Wilson. Den er oppkalt etter en datter av den amerikanske astronomen Harlow Shapley.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Minor Planet Center – «Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets»
880 Herba

**880 Herba** er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaga den 22. juli 1917 av Max Wolf fra Landessternwarte Heidelberg-Königstuhl i Heidelberg. Den oppgis å være oppkalt etter Herba, en greske gudinne for fattigdom og elendighet.

## Eksterne lenker
* 
* Minor Planet Center – «Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets»
885 Ulrike

**885 Ulrike** er en hovedbelteasteroide og et medlem av asteroidefamilien Themis. Den ble oppdaga den 23. september 1917 av Sergej Beljavskij fra Simeiz-observatoriet på Krim. Den er oppkalt etter en rollefigur i Giuseppe Verdis opera *[[Maskeballet]]*.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Minor Planet Center – «Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets»
883 Matterania

**883 Matterania** er en hovedbelteasteroide og et medlem av asteroidefamilien Flora. Den ble oppdaga den 14. september 1917 av Max Wolf fra Landessternwarte Heidelberg-Königstuhl i Heidelberg. Den er oppkalt etter August Matter, som lagde fotografiske plater for Wolf.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Minor Planet Center – «Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets»
884 Priamus

**884 Priamus** er en trojansk jupitertrojan og ligger i L5-lagrangepunktet til Jupiter. Den har således noenlunde samme omløpstid og avstand til sola som planeten. Den ble oppdaga den 22. september 1917 av Max Wolf fra Landessternwarte Heidelberg-Königstuhl i Heidelberg. Den er oppkalt etter kong Priamos av Troja, fra gresk mytologi.

## Eksterne lenker
* 
* Minor Planet Center – «Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets»''
887 Alinda

**887 Alinda** er en Amor-asteroide. Amor-asteroidene er ei gruppe nærjordsobjekt. De har en store halvakse større enn 1 AE og perihel (minsteavstand til Sola) på mellom 1,017 og 1,3 AE. Den ble oppdaga den 3. januar 1918 av Max Wolf fra Landessternwarte Heidelberg-Königstuhl i Heidelberg. Den er oppkalt etter Alinda, en oldtidsby i Karia i Lilleasia.

## Eksterne lenker
* 
* Minor Planet Center – «Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets»
Pier Luigi Farnese

**Pier Luigi Farnese** (født 19. november 1503 i Roma, død 10. september 1547 i Piacenza) var utenomekteskapelig sønn av Alessandro Farnese, den senere pave Paul III, og den første hertugen av Parma.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Pier Luigi Farnese var sønn av daværende kardinal Alessandro Farnese og sannsynligvis Silvia Ruffini - en romersk adelsfrue som Alessandro også hadde tre andre barn med: Constanza, Paolo og Ranuccio. 

Hans utekte status plaget Pier Luigi hele livet, og bidro utvilsomt til å prege ham. Adelsfolk i Piacenza hadde det med å formærme ham som «pavens bastard». Som den eldste og høyest elskede sønn bøe han sammen med sin bror Paolo legitimert som toåring i 1505 av pave Julius II. Han fikk som skolemester en fremstående humanist, Baldassarre Malosso di Casalmaggiore, kalt «Tranquillus», og utviklet tidlig en forkjærlighet for krig og befestninger. 

### Ekteskap
Aleksander var oppsatt på å gjøre Pier Luigi til overhode for familien Farnese, og arrangerte et gunstig ekteskap for ham med Gerolama Orsini, datter av Lodovico, greve av Pitigliano. I 1513 ble ekteskapskontrakten skrevet, og i 1519 stod bryllupet. 

Til tross for et kjærlighetsløst ekteskap forble  Gerolama en trofast og hengiven hustru, og tolererte med verdighet Pier Luigis utskeielser, brutalitet og ekstravaganser. Forsinkelser av byggingen av palasset i Gradoli betød at det unge paret måtte bo i slottet i Valentano. Det følgende år ble deres første sønn, Alessandro, født.

### Pavens sønn
Etter at faren i 1534 hadde blitt valgt til pave, utnevnte han i 1537 Pier Luigi til kirkens gonfaloniere, hertug av Castro og gav ham samtidig store besittelser.

Pier Luigi Farnese opptrådte som formidler mellom paven og keiser Karl V, og ble i 1538 også utnevnt til markgreve av Novara. I 1545 fikk han Hertugdømmet Parma for seg og sine etterkommere, og overgav Hertugdømmet Castro til sin tredje sønn Orazio.

Pier Luigis forsøk på å ta Hertugdømmet Parma i besittelse, endte med at han ble drept av adelen i Piacenza. Hertugdømmet ble tatt med makt av keiserlige tropper to dager senere.

### Etterkommere
Pier Luigi Farnese ble i 1519 gift med Gerolama Orsini (død 1570), datter av Luigi Orsini, og hadde minst fem barn:
* Alessandro Farnese (1520–1589), kardinaldekanus
* Ottavio Farnese (1524–1586), hertug av Parma og Piacenza fra 1547, hertug av Castro fra 1553
* Orazio Farnese (død 18. juli 1553, hertug av Castro 1545), gift 13. februar 1552 med Diana (født 1538, død 11. januar 1619), utenomekteskapelig datter av Henrik II av Frankrike
* Ranuccio Farnese (født 11. august 1530, død 1556), kardinal
* Vittoria Farnese, gift med Guidobaldo della Rovere, hertug av Urbino (født 1513, død 1574)

## Referanser
889 Erynia

**889 Erynia** er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaga den 5. mars 1918 av Max Wolf fra Landessternwarte Heidelberg-Königstuhl i Heidelberg. Den er oppkalt etter erinyerne fra gresk mytologi, som tilsvarer furiene i romersk mytologi.

## Eksterne lenker
* 
* Minor Planet Center – «Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets»
892 Seeligeria

**892 Seeligeria** er en asteroide i det ytre av hovedbeltet. Den ble oppdaga den 31. mai 1918 av Max Wolf fra Landessternwarte Heidelberg-Königstuhl i Heidelberg. Den er oppkalt etter den østerriksk-tyske astronomen Hugo Hans Ritter von Seeliger.

## Eksterne lenker
* 
* Minor Planet Center – «Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets»
886 Washingtonia

**886 Washingtonia** er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaga den 16. november 1917 av George Henry Peters fra U.S. Naval Observatory i Washington. Den er oppkalt etter USAs første president, George Washington.

## Eksterne lenker
* 
* Minor Planet Center – «Discovery Circumstances: Numbered Minor Planets»
Flå stasjon

**Flå stasjon** er en jernbanestasjon på Bergensbanen. i tettstedet Flå.  Den vernede ekspedisjonsbygningen ble oppført etter tegninger av arkitekt Paul Armin Due og ble tatt i bruk i 1907 da Bergensbanen åpnet til Gulsvik. I 2019 har Flå betjening av Ht. 601/602, dagtoget mellom Oslo og Bergen. Stasjonen ligger 155 moh og 152 km fra Oslo S.

## Galleri

File:Flå-2.jpg|Flå stasjon, juli 2022
File:Flå-3.jpg|Flå stasjon, juli 2022
File:Flå-7.jpg|Stasjonsbygning med godshus


## Litteratur
* 
* 
* 

## Eksterne lenker
Ustaoset stasjon

**Ustaoset stasjon** er en jernbanestasjon på Bergensbanen. Stasjonen ligger i Hol kommune i Buskerud og ble åpnet i 1912 fordi det hadde oppstått en hytteby på stedet. Fra desember 1963 til desember 1964 hadde stasjonen et buttspor for lokomotivbytte i forbindelse med elektrifiseringen av banen.

## Galleri

File:Plattform, mot vest.jpg|Ny plattform i 2024, sett mot vest
File:Plattform, sett mot øst.jpg|Ny plattform i 2024, sett mot øst
File:Venterom, mai 2025.jpg|Nytt venterom, mai 2025
File:Venterom, Ustaoset.jpg|Nytt venterom på Ustaoset


## Litteratur
* 
* 
* 

## Eksterne lenker


Fil:Ustaoset stasjon 1.jpg|Stasjonen i 2017
Fil:Ustaoset stasjon 2.jpg|Mot Ustevatn
Kari Storhaug

**Kari Storhaug** (1937–2025) var en norsk tannlege, helsearbeider og menneskerettighetsaktivist. 

Storhaug var utdannet tannlege og avla cand.odont.-graden ved Universitetet i Oslo (UiO) i 1967. Hun arbeidet ved Statens senter for epilepsi og ved Frambu, kompetansesenteret for sjeldne og lite kjente funksjonshemninger. Storhaug virket også ved Det odontologiske fakultet ved UiO, der hun var instruktørtannlege ved Klinikk for barnetannpleie, arbeidet ved Tannpleierutdanningen og var førsteamanuensis ved Institutt for samfunnsodontologi. I 1989 forsvarte Storhaug avhandlingen *Disability and oral health. A study of living conditions, oral health and consumption of social and dental services in a group of disabled Norwegians* for dr.odont.-graden ved UiO. Fra 1993 var  hun avdelingssjef ved TAKO-senteret for oral helse ved sjeldne medisinske tilstander ved Lovisenberg Diakonale Sykehus. Storhaug hadde stor betydning for arbeidet med munnmotorisk trening og stimulering, noe som er særdeles viktig for mange funksjonshemmedes helse, trivsel og sosiale funksjon. 

Storhaug hadde et bredt samfunnsengasjement og var spesielt aktiv i arbeid for menneskerettighetene. Hun ble engasjert i Amnesty International i 1965. Fra 1969 til 1972 var hun leder for Amnesty Internasjonal i Norge og i 1971 ble hun innvalgt i Amnestys internasjonale styre, der hun satt til 1974. I Amnesty arbeidet Storhaug særlig for å fremme kampen mot tortur og dødsstraff. Storhaug var også meget aktiv i kampen mot apartheid i Sør-Afrika. Storhaug var norsk representant i  International Defence and Aid Fund for Southern Africa.

Hun ble i 1999 hedret med Hjelpestikker-prisen for sin humanitære og sosiale virksomhet.I 2007 ble hun utnevnt til ridder 1. klasse av Den Kongelige Norske St. Olavs Orden for sin innsats for funksjonshemmedes tannhelse.

## Referanser


## Eksterne lenker
Beintungefiskfamilien

* Heterotidinae
** *[[Arapaima gigas|Arapaima]]*
** *[[Heterotis niloticus|Heterotis]]*
* Osteoglossinae
** *[[Osteoglossum]]*
** *[[Scleropages]]*

**Beintungefiskfamilien** (Osteoglossidae), (også kjent som arowanaer), er en familie beintungefisker.
De har en avlang kropp dekket med store skjell.
Rygg- og gattfinnen har lange baser og myke finnestråler. Bryst- og bukfinnene er små.
Navnet beintungefisk kommer av et taggete bein i bunnen av kjeften, «tungen», utstyrt med tenner som biter mot tenner i ganen.
Fiskene kan oppta oksygen fra luft ved å suge luften inn i svømmeblæren.

De er kjøttetere, ofte spesialiserte på å finne mat i vannflaten. De er dyktige til å hoppe, og kan ta insekter og små fugler mer enn én meter over vannet.
Fisk i Beintungefiskfamilien kan bli over en meter lange i fangenskap.

Flere av artene viser yngelpleie. De bygger reder og beskytter yngelen etter klekking. Noen arter er munnrugere, foreldrene kan holde hundrevis av egg i munnen. Yngelen tar flere prøvende småturer ut for å utforske omgivelsene, før de forlater munnen for godt.

## Referanser




## Eksterne lenker
* 
* Family Osteoglossidae  - Arowanas - FishBase
Arne Bendik Sjur

**Arne Bendik Sjur** (født 9. mai 1941 i Oslo) er en norsk grafiker og billedkunstner. Han debuterte i 1967 og har siden da hatt en rekke utstillinger.

Han er mest kjent for sine koldnålsraderinger, der han arbeider fram et motiv, tar trykk, og fortsetter å arbeide på samme platen, slik at han lager en serie. Ifølge ham selv er han opptatt av å vise «hvor skjørt livet er».

Han har illustret bøker og stilt bilder til utstilling i Nasjonalgalleriet, foruten andre kunstinstitusjoner i Norden og England.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Verk av Arne Bendik Sjur på nasjonalmuseet.no
* Sjur i listen.no
* Norsk side under konstruksjon 
* Davidson Galleries. Side på engelsk
*Arne Bendik Sjurs nettside. (koldnål.no)
Terrorangrepet i Kandy 6. juni 2008

**Terrorangrepet i Kandy 6. juni 2008** skjedde da en bombe rammet en sivil buss i Kandy sentralt i det regjeringskontrollerte området av Sri Lanka.

## Bakgrunn
Tamiltigrene har slåss siden 1983 for en uavhengig stat for Sri Lankas etniske tamilminoritet i nord og øst, etter tiår med å bli marginalisert av den Sinhalese-dominerte regjeringer. Kampen har krevd livene til mer enn 70&nbsp;000 mennesker.

Sentrale representanter for regjeringen har lovet å knuse opprørsgruppen innen 2008, og kampene har rast i månedsvis på frontlinjene av den de facto staten i nord.

Den srilankiske hæren har i månedene før dette terrorangrepet drevet med flere militære offensiver nord i landet hvor Tamiltigrene er sterkest. I januar 2008 brøt regjeringen en våpenhvileavtale fra 2002. Myndighetene hevdet at våpenhvilen ble brukt av Tamiltigrene til å omorganisere seg og ruste opp.

## Angrepet
Et tilsvarende angrep mot en sivil buss skjedde samme dag i hovedstaden Colombo. Angrepet i Kandy skjedde i rushtrafikken om ettermiddagen (lokal tid), og skjedde da en bombe drammet en sivil buss.

### Skader
2 ble drept og minst 20 andre skal ha blitt skadet i terrorangrepet.

## Ansvar
Ingen tok på seg ansvaret for angrepet umiddelbart, men en militær talsmann hevdet at Tamiltigrene kunne stå bak terrorangrepet i Colombo tidligere på dagen.

## Se også
* Terrorangrepet i Colombo 6. juni 2008

## Referanser
Gol stasjon

**Gol stasjon** er en jernbanestasjon på Bergensbanen i Gol kommune i Buskerud. Stasjonen ble åpnet i 1907 da Bergensbanen ble åpnet til Gulsvik. Den ble fjernstyrt i 1984. Stasjonen hadde fram til 1980-årene også mye skifting med dieseltraktor og sidespor.

## Litteratur
* 
* 
* 

## Eksterne lenker
*
Nesbyen stasjon

**Nesbyen stasjon** er en jernbanestasjon på Bergensbanen i Nesbyen kommune i Buskerud. Stasjonen ble åpnet i 1907 da Bergensbanen kom til Gulsvik og ble fjernstyrt i 1984. Stasjonen har en tømmerterminal som er regelmessig i bruk.

Det er fire fredede bygninger på stasjonen, alle designet av Paul Armin Due i jugendstil og sveitserstil, og bygget mellom 1904 og 1913.

På stasjonen er det venterom med toalett og telefon. Det er gåavstand inn til Nesbyen sentrum.

## Galleri

File:Nesbyen-4.jpg|Nesbyen stasjonsbygning
File:Nesbyen, privet-vedbu-2.jpg|Nesbyen stasjon, privet og vedbu
File:Nesbyen, godshus-1.jpg|Godshuset på Nesbyen stasjon
File:Nesbyen, oljebod-truckgarasje.jpg|Nesbyen stasjon, oljebod-truckgarasje
File:Nesbyen relehus.jpg|Relehus


## Referanser


## Litteratur
* 
* 
* 

## Eksterne lenker

*
Geilo stasjon

**Geilo stasjon** er en jernbanestasjon på Bergensbanen. Stasjonen ligger i Hol kommune i Buskerud, og ble åpnet som Gjeilo stasjon i 1907 da Bergensbanen ble åpnet til Gulsvik. I april 1921 ble navnet endret til Geilo.

## Galleri

Overgangsbru.jpg|Overgangsbru, juli 2023
Geilo spor 1.jpg|Geilo stasjon, spor 1


## Litteratur
* 
* 
* 

## Eksterne lenker
Ål stasjon

**Ål stasjon** er en jernbanestasjon på Bergensbanen. Stasjonen ligger i Ål kommune i Buskerud, den ble åpnet i 1907 da Bergensbanen ble åpnet til Gulsvik i nordenden av Krøderen.

Ål stasjon var tidligere et viktig knutepunkt på Bergensbanen. Ål ligger ca. midt mellom Bergen og Oslo. De gamle damplokomotivene trengte vedlikehold etter 25 mil fra utgangsstasjonen og på Ål var det lokstall og bytte av lok. I mellomtiden kunne passasjerene kjøpe en papptallerken med lapskaus. Ofte var det også bytte av mannskap på toget og mange jernbanefolk bosatte seg på Ål.

Sikkerhetsmessig er stasjonen en grensestasjon. Dette betyr at den oftest er betjent av togekspeditør. Når stasjonen er ubetjent er kryssinger eller forbikjøringer ikke mulig.

Tilsvarende vedlikeholdstasjoner var Otta stasjon på Dovrebanen og Koppang stasjon på Rørosbanen.

## Se også
*«På Ål stasjon», sang av Hellbillies.

## Litteratur
* 
* 
* 

## Eksterne lenker
Nype

En **nype** er den runde eller ovale frukten til planter i roseslekta, og er typisk rødlige til orange i farge. Avblomstrede roser utvikler seg i siste stadium til nyper som med sin karakteristiske sursøte smak brukes i syltetøy og supper. Nyper har et meget høyt innhold av vitamin C.
Nypen er egentlig en såkalt «falsk frukt». Det er egentlig blomsterbunnen av rosen. Nypen inneholder et kløpulver som kan være irriterende å få på hendene og i halsen.
## Eksterne lenker
* 
* NIFAB – Nasjonalt informasjonssenter for alternativ behandling (UiT)
Fylkesvei 4094

**Fylkesvei 4094** går mellom Vatsend og Havik i Farsund kommune.

Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 666 (Vest-Agder).

## Kommuner og knutepunkter

## Referanser




## Eksterne lenker
* Vegvesenets vegkart 
*
Hertugdømmet Lucca

**Hertugdømmet Lucca** var en liten stat i dagens Italia, sentrert rundt byen Lucca, som eksisterte fra 1815 til 1847.

Hertugdømmet ble opprettet under Wienerkongressen, og omfattet den tidligere Republikken Lucca og Fyrstedømmet Lucca, som hadde blitt regjert av Elisa Bonaparte.

Det nye hertugdømmet ble gitt som kompensasjon til Huset Bourbon-Parma, for tapet av Hertugdømmet Parma, som ble gitt til Napoleons hustru, Marie Louise av Østerrike.

I 1817 tok Maria Louisa, den tidligere dronningen av Etruria, over styret i Hertugdømmet Lucca. Hun var mor til Karl Ludvig, bourbonernes arving til Parma. Traktaten i Paris (1817) bekreftet både Maria Louisas suverenitet som hersker over Lucca, og hennes sønns status som arving til Parma etter Marie Louise av Østerrike.

Karl Ludvig overtok som regjerende hertug av Lucca i 1824, etter morens død. I 1847 døde Marie Louise, og Karl ble hertug av Parma. Hertugdømmet Lucca ble etter dette annektert av Storhertugdømmet Toscana.

## Flagg
Fra 1815 til 1818 bestod Luccas flagg av gule og røde horisontale striper. Fra 7. november 1818 til 1847 var flagget hvitt, med Maria Louisas våpen og det gul-røde flagget i kantonen.

## Litteratur
*Case, Lynn M., ed. "The diplomatic relations between France, the grand duchy of Tuscany and the grand duchy of Lucca, 2nd series, 1830-1848, vol 1, August 18, 1830 To December 28, 1843, Vol 2, January 9, 1844 To February 29, 1848-Italian-Saitta, A." (1961): 455-456.
* DiQuinzio, Mary Elizabeth. *Opera in the Duchy of Lucca, 1817-1847. PhD Diss. Music)* (Catholic University of America, 1997)
* Murray, John. *A Handbook for Travellers in Central Italy: Including Lucca, Tuscany, Florence, the Marches, Umbria, Part of the Patrimony of St. Peter, and the Island of Sardinia.* J. Murray, 1861.
* Ross, Janet, and Nelly Erichsen. *The story of Lucca*. (1912)  online.
Irbit (elv)

**Irbit** (russisk: Ирбит) er ei elv i Sverdlovsk oblast i Russland. Den er ei sideelv til Nitsa. Elva har sitt utspring nær byen Sukhoj Log og renner i hovedsakelig nordøstlig retning til den munner ut i Nitsa ved byen Irbit. Elva er 171 kilometer lang, og har et nedbørfelt på .

## Referanser
Anders Johansson (journalist)

**Anders Johansson** (født 1942) er en svensk journalist og forfatter. 

Johansson arbeidet i avisen *[[Dagens Nyheter]]* i over 35 år der han blant annet var korrespondent i Afrika og riksredaktør i Mälardalen. Han har forfattet en rekke bøker, blant annet *Den glömda armén: Norge-Sverige 1939-1945* (2005), og har vært aktiv for å fremme forholdet mellom Sverige og Norge. 

Kong Harald av Norge utnevnte i 2008 Johansson til ridder av 1. klasse av Den Kongelige Norske Fortjenstorden for sin innsats for norsk-svenske forbindelser og kulturutveksling mellom de to land.

## Referanser


## Eksterne lenker
* «Den glömda armén marscherar på nytt», *Dagens Nyheter*
Storhertugdømmet Toscana

**Storhertugdømmet Toscana** (it. *Granducato di Toscana*) var en stat i dagens Italia som eksisterte fra 1569 til 1859. Storhertugdømmet erstattet Hertugdømmet Firenze, som hadde oppstått fra den tidligere Republikken Firenze i 1532, og som hadde annektert Republikken Siena i 1557.

Storhertugdømmet omfattet det meste av dagens Toscana, bortsett fra de nordligste delene, som tilhørte Hertugdømmet Massa og Carrara og Republikken og Hertugdømmet Lucca (til 1847). Hovedstaden i storhertugdømmet var Firenze.

Medicifamilien styrte storhertugdømmet til slekten døde ut i 1737. Storhertugdømmet ble da arvet av Frans Stefan av Lothringen, svigersønn til keiser Karl VI. Frans Stefan, som selv ble tysk-romersk keiser i 1747, styrte Toscana til sin død i 1765, da han ble etterfulgt av sin yngre sønn Peter Leopold. Han styrte til 1790, da han etterfulgte sin bror som keiser.

I 1786 ble Storhertugdømmet Toscana den første staten som avskaffet dødsstraffen, påvirket av Cesare Beccarias *[[Dei delitti e delle pene]]* (1764).

Leopold ble etterfulgt av sin yngre sønn, Ferdinand III, som ble drevet ut av franskmennene etter Traktaten i Aranjuez (1801), for i stedet å bli kurfyrste i Salzburg.

Storhertugdømmet ble etter dette oppløst og erstattet av Kongeriket Etruria, styrt av medlemmer av huset Bourbon-Parma. Kongeriket Etruria ble i sin tur annektert av Frankrike i 1807 og omdannet til departementene Arno, Méditerranée og Ombrone.

Etter Napoleons nederlag i 1814 ble Ferdinand gjeninnsatt som storhertug og regjerte til sin død i 1824. Hans sønn, Leopold II, styrte til april 1859, da han ble drevet på flukt etter en revolusjon som følge av østerrikernes nederlag i krigen mot franskmennene og piemonteserne.

I juli samme år abdiserte Leopold fra sitt eksil i Wien til fordel for sønnen Ferdinand IV, som imidlertid aldri regjerte. Toscana var under Kongeriket Sardinias administrasjon, og Ferdinand ble formelt avsatt av den faktiske regjeringen 16. august. I desember 1859 opphørte Storhertugdømmet Toscana å eksistere, og det ble sammen med Hertugdømmet Modena og Hertugdømmet Parma innlemmet i De forente sentralitalienske provinser, som igjen ble annektert av Kongeriket Sardinia noen få måneder senere, i mars 1860.
Per Blom

**Per Søren Blom** (1946–2013) var en norsk filmregissør, manusforfatter og skuespiller. Han ble særlig kjent etter filmen *[[Isslottet (film)|Isslottet]]* i 1987, hvor han stod for regi og manus etter Tarjei Vesaas' roman med samme navn. Filmen vant «Flanders International Film Festival» Grand Prix i 1988.

Blom var bare 27 år gammel da han hadde premiere på sin første film som regissør, spillefilmen *[[Anton (film)|Anton]]*.

## Privatliv og død
Blom var bosatt på Dokka i Oppland.

## Filmografi

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Michael Barnes (professor)

**Michael Barnes** (født 28. juni 1940) er en britisk professor (emeritus) i skandinaviske studier.

Barnes arbeidet i mange år med forskning og undervisning i norsk språk og litteratur. Han var i flere år leder for skandinavisk institutt ved University College London. Barnes har publisert omkring 150 arbeider om skandinaviske språk, og har også arbeidet med runeinnskrifter på De britiske øyer og studert det norrøne språket på Orknøyene og Shetland. Han gikk av med pensjon i 2005.

Kong Harald V av Norge utnevnte i 2008 Barnes ridder 1. klasse av Den Kongelige Norske Fortjenstorden «for fremme av kunnskap om norsk språk og kultur i Storbritannia.» 

## Litteratur
* *Papers on Scandinavian and Germanic language and culture. Published in honour of Michael Barnes on his sixty-fifth birthday 28 june 2005*, Odense, 2005.

## Referanser
Col du Galibier

**Col du Galibier** (2645 moh.) er et fjellpass i den sørlige delen av de franske Dauphiné-Alpene nær Grenoble. Det er ofte det høyeste punktet i Tour de France.

Passet forbinder Saint-Michel-de-Maurienne og Briançon via Col du Télégraphe og Col du Lautaret. 

## Detaljer om stigningen
Fra nord med start i Saint-Michel-de-Maurienne (via. Col du Télégraphe),  er stigningen 34,8 km, 2120 høydemeter (gjennomsnitt 6,1%). Den virkelige stigningen starter i Valloire og er 18,1 km (1245 høydemeter, 6,9%). Maksimum stigningsprosent er 10,1% ved toppen.

Fra sør starter stigningen fra Col du Lautaret (2058 moh.) og er 8,5 km, med stigningsprosent på 6,9% (585 høydemeter) med maksimum 12,1% ved toppen.

## Tour de France
Col du Galibier ble først brukt i Tour de France i 1911; første rytter over toppen var Emile Georget, som sammen med Paul Duboc og Gustave Garrigou var de eneste rytterne som ikke gikk.

På toppen er det et monument for Henri Desgrange, Tour de Frances første direktør. «Souvenir Henri Desgrange» blir tildelt den rytteren som er først over det høyeste fjellet i hvert års Tour, og det er ofte Col du Galibier.

I 2011-utgaven gikk løypa over Col du Galibier to ganger, inkludert den første målgangen noensinne på den 18. etappen. Dette var også den høyeste målgangen i Tour de France-historien.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Profil fra Valloire på climbbybike.com 
* Profil fra Col du Lautaret på climbbybike.com
Arapaima gigas

***Arapaima gigas*** er en art i av beintungefiskfamilien, og eneste arten i slekten *Arapaima*. 
Den er en av verdens største ferskvannsfisker. *Arapaima gigas* kan bli over tre meter lang og veie opptil 200 kg. Den største fanget på sportsfiskeutstyr veide 154 kg. 
Den er en av Sør-Amerikas mest ettertraktede matfisk, og fanges blant annet med garn og med spyd.
Den lever av fisk og andre smådyr, også fugler. Den har evnen til å puste luft fra overflaten. Den kan dermed overleve lengre perioder med tørke ved å trekke inn luft og grave seg ned i mudderet.

Den har blitt introdusert i Thailand og Malaysia for sportsfiske.

## Eksterne lenker
*
Marie Wells

**Marie Wells** er en britisk professor i skandinaviske studier.

Wells virket ved Cambridge University og University College London og har i sin forskning særlig vært opptatt av Ibsen. Hun har publisert et trettitalls arbeider om norsk språk, litteratur og kunst. Wells var «*W. P. Ker Lecturer in Norwegian*» ved University College London inntil hun avgikk med pensjon i september 2007.

Wells ble av kong Harald av Norge i 2008 utnevnt til ridder av 1. klasse av Den Kongelige Norske Fortjenstorden for fremme av kunnskap om norsk språk og kultur i Storbritannia.

## Bibliografi
* *The Discovery of Nineteenth-Century Scandinavia*, 2008.

## Referanser


## Eksterne lenker
* ''The Ibsen Century: Who or What Are We Celebrating?'', video med foredrag om Henrik Ibsen, UCL Scandinavian Studies
Heterotis niloticus

***Heterotis niloticus*** er en art i gruppen beintungefiskfamilien.
Det er en tropisk ferskvannsfisk som blir opptil en meter lang og over 10 kg tung.
Kroppen er grå, brun eller bronsefarget. Den er avlang og har store skjell.
*Heterotis niloticus* er den eneste arowana-arten som lever av plankton.
Den er nærmere beslektet med *[[Arapaima gigas]]* enn med de andre arowanaene.
Arten har blitt introdusert i Madagaskar, og i noen tilfeller har dette vært negativt for de lokale økosystemene.

## Eksterne lenker
* 
*
Dynamics

**Dynamics** er Microsofts merkevare for forretningssystemer. 

## Produkter i serien
**Microsoft Dynamics 365:** ERP applikasjon, tidligere kalt Microsoft Dynamics AX og Axapta før der igjen. Dette er Microsofts mest omfattende ERP system. Stammer fra oppkjøpet av Navision. Applikasjonen er bygd av Damgaard som fusjonerte med Navision ett år før Microsoft kjøpte det fusjonerte selskapet.

**Microsoft Dynamics NAV:** ERP applikasjon, tidligere kalt Navision. Dette er Microsofts mest utbredte ERP system. Stammer fra oppkjøpet av Navision.

**Microsoft Dynamics GP:** ERP applikasjon, tidligere kalt Great Plains. Selges først og fremst i USA. Stammer fra oppkjøpet av Great Plains.

**Microsoft Dynamics SL:** ERP applikasjon, tidligere kalt Solomon. Selges først og fremst i USA. Stammer fra oppkjøpet av Great Plains.

**Microsoft Dynamics CRM:** CRM applikasjon som kjører selvstendig, bygd på Microsoft Outlook og Microsoft Exchange.
## Referanser


## Eksterne lenker
*
Osteoglossum

* sølvarowana 
* svart arowana 

***Osteoglossum*** er en gruppe beintungefiskfamilien som består av to arter. 
Det er tropiske ferskvannsfisk som lever i Amazonas og nærliggende elver samt innsjøer i Guyana. 

Sølvarowana (*Osteoglossum bicirrhosum*) er den største av artene. Den kan bli over 120 cm lang. Den er sølvfarget.
Svart arowana (*Osteoglossum ferreirai*) er også sølvfarget, men har svarte felter ved hodet og halen som ung.

Navnet *Osteoglossum* kommer fra det latinske ordet *osseus* som betyr «beinete» og det greske *glossa* som betyr «tunge».

## Eksterne lenker
* 
*  Taxon profile - biolib.cz
David M. Brohel

**David Michael Brohel** er en forretningsmann fra New York i USA.

Brohel begynte i firmaet Norseland, et datterselskap av TINE, i 1980 og var fra 1991 direktør og styreleder. Han beholdt disse posisjonene inntil han ble pensjonist i 2006. Under Brohels ledelse har Norseland importert og markedsført norske meieriprodukter, i særdeleshet jarlsbergost, på det amerikanske markedet. Brohel har hatt ledende verv i det norsk-amerikanske handelskammeret. Han har arbeidet for å videreutvikle handels- og kulturforbindelsene mellom USA og Norge.

Kong Harald av Norge tildelte 13. februar 2008 Brohel utmerkelsen ridder 1. klasse av Den Kongelige Norske Fortjenstorden for fremme av norske interesser innen handel og kultur i USA.

## Referanser
Christopher S. Hale

**Christopher S. Hale** (født 1942 i Michigan, død 15. juli 2019) var en kanadisk professor i skandinaviske studier.

Hale avla i 1972 doktorgraden ved University of Chicago i USA med avhandlingen *Place names in the parish of Andebu, County Vestfold, Norway*. Han virket senere ved Department of Modern Languages and Cultural Studies ved University of Alberta, der han var leder for programmet i skandinaviske studier. 

I sitt akademiske virke arbeidet Hale med norsk språk og skandinavisk filologi, litteratur og kultur. Hales arbeider spente fra norsk og islandsk navnegranskning over skandinavisk innvandring til Canada og til Aksel Sandemoses forfatterskap. Hale oversatte også Sandemose til engelsk.

Kong Harald av Norge utnevnte i 2008 Hale til ridder av 1. klasse av Den Kongelige Norske Fortjenstorden «for fremme av kunnskap om norsk språk og kultur i Canada».

## Referanser