open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Felin infeksiøs peritonitt

**Felin infeksiøs peritonitt**, forkortet **FIP**, er en smittsom bukhinnebetennelse som rammer katter. Sykdommen er forårsaket av virus og er en mutert versjon av FeCV (Feline Enteric Coronavirus). Vi har to typer FIP: en type som smittes videre, og en type som sitter latent i kattens kropp og muterer på et tidspunkt. At det ligger latent betyr at det er usynlig i kroppen og venter på å mutere ved et tidspunkt.

## Kurering
De som er mest utsatt for å få viruset er kattunger og gamle katter. Grunnen til dette er at de har svakere immunforsvar. Vitaminer, mineraler og et sunt liv minsker derfor faren for at katten får viruset.

FIP har til nå ikke kunnet kureres, men nukleosidanaloget GS-441524 har nylig vist seg å være en trygg og effektiv måte å behandle FIP. Tilgjengeligheten av den nye behandlingsformen er imidlertid fortsatt ukjent. Når katten har fått viruset dør den normalt etter kun få måneder. Årlig vaksine kan forhindre FIP, men vaksinen er omdiskutert. Det blir forsket på nye medisiner, men disse vil ikke bli tilgjengelige i nærmeste framtid.

## Referanser




## Eksterne lenker
* Birmanett
* Birmanett (mer avansert)
* Narvik dyreklinikk
Korsfarer

**Korsfarere** var frivillige og kristne soldater som «tok opp korset», det vil si at de tok hellig ed på å kjempe i korstogene i Det hellige land. Denne prosessen begynte i 1095. Korsfarerne kom fra alle samfunnslag, både adelige, riddere, væpnere, svenner og fotfolk. De første korsfarerne dro i korstog til Midtøsten for å kjempe og for å vinne tilbake de hellige steder, særlig byen Jerusalem, fra den muslimske okkupasjonen. Etter hvert ble det sendt korstog også mot andre hedninger, både i Østersjøen og i Midtøsten. De store korstogsnasjonene, de nasjoner som sendte ut flest korsfarere, var Frankrike, England og Tyskland, selv om mange av de øvrige nasjonene i Vest-Europa også deltok mer eller mindre. Blant annet dro flere nordmenn i korstog, særlig kjent er nok kong Sigurd Magnusson som senere fikk tilnavnet Jorsalfare grunnet denne reisen.

Det hadde vært kontakt med Midtøsten i mange århundrer før korstogene kom i gang på 1000-tallet, slik at det er vanskelig for historikerne å avgjøre hva som kom når, men med trafikken og oppholdet til de korsfarere som overlevde, ble mange skikker, gjenstander, planter og stundom også dyr fraktet med. Ting som angikk krig var preget av korsfarerne, blant annet lansefane, armbrøst, tromme, trompet og våpenskjold. Derfra kom også aprikostreet, vannmelonen, og kanskje også sjalottløken. Det var også korsfarerne som begynte å bære skjegg på orientalsk vis framfor å barbere seg som romere og frankere.

## Kjente korsfarere
*Sigurd Jorsalfare
*Erling Skakke
*Ragnvald Orknøyjarl
*Fredrik Barbarossa
*Rikard I av England
*Filip II August av Frankrike
*Reynald av Châtillon
*Fredrik II av det tysk-romerske rike
*Ludvig IX av Frankrike
*Edvard I av England
*Birger jarl
*Valdemar I av Danmark
*Valdemar II av Danmark

## Referanser
Sion (Sveits)

**Sion** (fransk, tysk: *Sitten*, wallisertysk: *Sittu*, latin: *Sedunum*) er hovedstaden i kantonen Valais i Sveits.

## Historie
Arkeologiske utgravninger har vist at området har vært bebodd siden stenalderen. Da det keltiske Wallis ble erobret av romerne i år 15 f.Kr. oppstod kolonien Sedunum. I 580 ble Sedunum sete for biskopen av Martigny, og fra 999 ble biskopen også verdslig hersker over området.

## Demografi
Byen har . Selv om byen tradisjonelt var tospråklig (fransk/tysk) og over 50 % snakket tysk i 1870, har det franske språket i stor grad fortrengt tysk i nyere tid. Omkring 70 % av innbyggerne snakker idag fransk, 5 % tysk og 5 % italiensk, de øvrige er utlendinger.

## Kultur og severdigheter
### Museer
I Sion finnes flere museer, deriblant et naturhistorisk museum, et arkeologisk museum, og *Musée de Valère*, som utstiller blant annet våpen og uniformer.

### Bygninger
Karakteristisk for Sion er det middelalderlige bybildet, omgitt av klippene Valère (621 m) med valfartskirken Notre-Dame de Valère (12./13. årh.) og Tourbillon med ruinen av det tidligere biskoppelige slottet fra det 13. århundre.

I gamlebyen ligger den severdige katedralen Notre-Dame-du-Glarier fra det 15. århundre, med et romansk tårn fra det 12. århundre.

Sydvest for katedralen ligger kirken St-Théodule. Den ble påbegynt 1516 i sengotisk stil, men først ferdigstilt to århundrer senere. Betydelig lenger øst ligger rådhuset, bygget mellom 1657 og 1665 i renessansestil. I trappeforhuset kan romerske innskrifter sees.

### Vintersport
Fra Sion er flere av de viktigste vintersportsstedene i Wallis tilgjengelig, og Sion har flere ganger konkurrert om å få olympiske vinterleker til byen. Til lekene i 2006 ble byen regnet som favoritt, men tapte.

## Vindyrking
Sion har et mildt klima, og er etter Satigny og Chamoson det viktigste vinområdet i Sveits. Kjente viner fra Wallis er den hvite Fendant og den røde Pinot Noir samt Dôle. Den største vindyrkersammenslutningen i Sveits, Provins, har sitt hovedsete i Sion.

## Transport
Sion ligger ved jernbanelinjen Lausanne-Brig og ved den engang viktige alpe-transittstrekningen Lausanne-Simplon-Domodossola. Byen har en liten flyplass, som ligger et stykke vest for byen.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Fylkesbaatane i Sogn og Fjordane

**Fylkesbaatane i Sogn og Fjordane** (**FSF**), populært kalt *Fylkesbaatane*, var et rederi og transportselskap i Sogn og Fjordane. Selskapet ble stiftet som et amtsrederi (fylkesrederi) i 1858 som Nordre Bergenhus Amts Dampskibe, og startet med rutefart 2. desember samme år. I 1919 skiftet rederiet navn og ble hetende Fylkesbaatane i Sogn og Fjordane. I 2001 ble fylkesbaatane sammen med Møre og Romsdal Fylkesbåtar (MRF) datterselskap av de nye konsernet Fjord1. Selskapet fikk navnet Fjord1 Fylkesbaatane, men ble i 2012 fullt fusjoner med MRF og morselskapet til Fjord1 A/S.

## Historie
Amtstinget fikk selv bygget to dampskip med «skrue» (propell) i 1858 (Framnæs og Fjalir), og med disse begynte rutefarten mellom Bergen og Sogn og Fjordane. Framnæs var i bruk til 1951. I 1919 hadde selskapet 14 dampskip, blant disse «Nordfjord I», kanskje landets vakreste lokalruteskip den gang. I juli 1937 fikk selskapet sitt siste dampskip («Fanaraaken»). D/s «Fanaraaken» var i fart fram til 1970, men ble etter et maskinuhell tatt ut av passasjertrafikk, som det siste i Norge.

## Skip eid av Nordre Bergenhus Amts Dampskibe 1858–1919

*Ukomplett*

## Skip eid av Fylkesbaatane i Sogn & Fjordane 1919–

*Ukomplett*

## Referanser
Finnmarksvidda

**Finnmarksvidda** (nordsamisk: *Finnmárkkoduottar*; finsk: *Ruijan ylänkö*) er ei fjellvidde i Finnmark. Den ligger på ca. 300 – 500 høydemeter. 36 % av Finnmark fylke regnes som Finnmarksvidda. Temperaturen i området kan falle til godt under -40 °C (den offisielle rekorden lyder på -51,4 ºC).

Finnmarksvidda består av lave åser, bjørkeskog, myrer og vann. Berggrunnen består av prekambriske bergarter. Det flate landskapet gir grunne innsjøer og lav helning på elvene. Elvene brer seg ut i mange forgreininger.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Turforslag til Finnmarksvidda på DNT og NRKs nettsted ut.no
Bøler Idrettsforening

**Bøler Idrettsforening** (stiftet 24. oktober 1958) er en norsk idrettsforening som holder til på Bøler i Oslo. Fra starten bestod foreningen av grupper for ski, fotball og friidrett.  Klubben har pr. dags dato ca. 1000 medlemmer. I dag består gruppene av fotball, tennis, friidrett og håndball.

## Bøler IF Fotball
Bøler IF Fotball har fotballag på alle aldersbestemte nivåer. A-laget for herrer i fotball skal i 2021 spille i 6. divisjon. Laget ble trent av Atle Jan Larsen fra 2007 til og med 2012 og etablerte seg i 3. divisjon med 2.-plass i 2010 som klubbens beste plassering noen gang. Bøler IF har klubbhus ved idrettsanlegget Haraløkka på Bøler. Her spiller Bøler IF Fotball sine hjemmekamper. Hjemmebanen har siden sommeren 2004 vært kunstgress. A-laget for Herrer trenes fra 2020 av Jørn Erik Larsen sammen med assistent Runar Gulbrandsen, med en ambisjon om å løfte seniorfotballen for herrer igjen. Bølers A-lag rykket i 2022 opp til 5.divisjon i deres første fulle sesong. Laget spiller i 2023 i 5.divisjon. 

Bøler hadde i en stund også et kvinnefotballag, som fortsatt står for den største bedriften i klubbens historie, da de vant cupfinalen i 1981 foran storfavoritten BUL. Bøler var også representert i Eliteserien i fotball for kvinner (senere Toppserien) så sent som i 1997-sesongen. A-laget for kvinner ble forsøkt etablerert på nytt i 2021.

Bøler IF har hatt to spillere på det norske A-landslaget for kvinner. Disse er Janne Andreassen (1982&ndash;1987) og Hilde Strømsvold (1992).

## Kjente spillere fra Bøler IF Fotball
* Arne Amundsen, målvakt i Lillestrøm SK
* Øyvind Bolthof, målvakt i Vålerenga.
* Egil «Snapper'n» Johansen, tidligere Beveren (Belgia), Vålerengaspiller.
* Håkon Lier Madsen, tidligere Skeid og Lillestrømspiller.
* Rolf Haugane, tidligere Kongsvingerspiller.
* Kjell Roar Kaasa, tidligere Skeid, Kongsvinger, Lyn, Rosenborg, Stabæk og Vålerengaspiller, blant flere.
* Frank Dunvold, Direktør i Suzuki Norge og legendarisk Stoke-supporter. 
*Yousef Hadaoui, norsk- marokkansk komiker og skuespiller.

## Galleri


Fil:BølerIF drakt.JPG|Bøler IFs drakt.
Fil:BølerIF klubbhus.JPG|Bøler IFs klubbhus.


## Eksterne lenker
* 
* Bøler Fotball
* Bøler Friidrett
Opal

**Opal** er et mineraloid av kiselsyre som anvendes som smykkesteiner. Navnet opal er trolig avledet fra sanskrit «upala», som betyr «edelsten».

Opalene som romerne brukte i sine smykker stammer fra Tsjekkia. På 1500-tallet brakte man opaler fra Mellom-Amerika til Europa. Senere ble det funnet store mengder av stenen i Australia, og det var først etter 1870 at Australia ble ledende på det globale opalmarkedet.

De fleste opaler er dannet over en lang periode i sedimentære bergarter, men i Mexico og Tsjekkia dannes det opaler i gassholdige huler i vulkanske bergarter.

Opaler slipes ofte i cabochoner. Man finner ofte opaler som tynne flak, og derfor limer man de tynne flakene på onyx eller lager såkalte «dubletter». Slik sten kan forbedres ennå mer med en topp av klar kvarts, og kalles da en «triplett». Den vakre blå, grønne, gule og røde iriseringen hos opal skyldes lysets refleksjon og spredning på grunn av små kuler av silisium i mineralet. Denne effekten kommer på toppen i opalens grunnfarge, som kan være fargeløs (vannopal), melket (hvit opal, grå opal), eller sort (sort opal), som også er dens mest kostbare form.

Kjemisk sett likner opal litt på alminnelig sand. Imidlertid inneholder den vann, som fins mellom tynne lameller i mineralstrukturen. Den regnes med blant halvedelsteinene, og ikke i samme klasse som for eksempel diamant, rubin og safir.

Opal oppdages for det meste i avsidesliggende, ørkenaktige områder. Nittifem prosent av alle opalforekomster består av alminnelig opal, som på markedet er kjedelig og verdiløs. Av resten av forekomstene er kun en liten del verdifull eller edel opal. Det er derfor ikke noen lett oppgave å utvinne edelstenen.

Opaler slipes vanligvis så de får en avrundet, konveks overflate. Opalens skjønnhet ligger i dens indre fargespill, og det ville ikke ha kommet tydelig frem med fasetter.

## Eksterne lenker
* Om opal
Topas

**Topas** er en smykkestein, et hardt, gjennomsiktig, krystallinsk mineral bestående av fluorholdig aluminiumsilikat. Topas er som regel fargeløs, eller lyseblå, men forekommer også i gule til oransjebrune, rødlige og rosa. Topaskrystaller er kort- eller langprismatiske med kileformete endeflater, eller de danner søyleformete, kornete eller massive aggregater. Topas er et hydrotermalt mineral, som vanligvis finnes i granitter, granittpegmatitter og rhyolitter, i sedimentære bergarter og enkelte ganger i høymetamorfe bergarter.   

## Funn i Norge
I Norge er topas funnet på en rekke lokaliteter:

*Birkenes i Aust-Agder
*Drag i Nordland
*Drangedal i Telemark
*Eidsvoll i Akershus
*Elverum i Hedmark
*Evje og Hornnes i Aust-Agder
*Halden i Østfold
*Heskestad i Rogaland
*Hurumlandet i Buskerud
*Iveland i Aust-Agder
*Jotunheimen i Oppland
*Kragerø i Telemark
*Lund i Rogaland
*Modum i Buskerud
*Moss i Østfold
*Møkster i Hordaland
*Namsos i Nord-Trøndelag
*Nesodden i Akershus
*Nome i Telemark
*Rana i Nordland
*Røyken i Buskerud
*Råde i Østfold
*Saltfjellet i Nordland
*Svelvik i Vestfold
*Tokke i Telemark
*Tysfjord i Nordland
*Vegusdal i Aust-Agder
*Våler i Østfold

## Johannes' åpenbaring
Topas er nevnt i Bibelen, i skildringen av det himmelske Jerusalem i Johannes' åpenbaring 21,19-20:

:*Grunnsteinene i bymuren var prydet med edelstener av alle slag. Den første grunnsteinen var av [[jaspis]], den andre var av [[safir]], den tredje av [[kalsedon]], den fjerde av [[smaragd]], den femte av [[onyx|sardonyks]], den sjette av [[karneol]], den sjuende av [[krysolitt]], den åttende av [[beryll]], den niende av *'topas*', den tiende av [[krysopras]], den ellevte av [[zirkon|hyasint]], den tolvte av [[ametyst]].*
## Kilder
**Norsk steinbok: norske mineral og bergartar* av Torgeir T. Garmo, Universitetsforlaget, 1995
Celina Midelfart

**Celina Midelfart** (født 1973) er en norsk næringslivsleder og investor.

## Familie
Midelfart er datter av forretningsmannen Finn-Erik Midelfart (1943–95) og Hermine Kristin f. Muhle (f. 1944). Midelfart nedstammer fra Hans Christian Ulrik Midelfart, som deltok ved riksforsamlingen på Eidsvoll og var medlem av konstitusjonskomiteen. 

## Utdannelse
Midelfart er utdannet ved Oslo katedralskole, London School of Economics 1994-96 (economics with management) og Stern School of Business, NYU i New York med Bsc Summa Cum Laude innenfor finans i 1998. 

## Forretninger
Celina Midelfart er privat investor, eier og styreleder i Midelfart Capital AS. Tidlig i karrieren var hun tredje generasjons administrerende direktør i familiebedriften Midelfart AS. Hun har tidligere vært partner i Magnipartners Ltd, hvor hun arbeidet aktivt innen offshore boring og LNG-sektoren. Siden 2015 har hun hatt større eierposisjoner i ulike børsnoterte selskaper innen offshore olje, service og forsyning.
Hun er i dag styremedlem og 10 % eier i den svenske forbrukerbanken Avida AB, medlem av styret ved Oslo International School og styremedlem i SEA 1 Offshore. Hun har tidligere sittet i styret for verdens største oppdrettsselskap, Mowi AS, samt det svenske helse- og skjønnhetskonsernet Midsona AB. Celina Midelfart er norsk statsborger.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Turmalin

**Turmalin** er et krystalisert ringsilikat mineral av aluminium og bor og er forsterket av grunnstoffer som aluminium, jern, litium, krom, natrium og kalium. Turmalin forekommer i utallige farger og fargekombinasjoner og brukes ofte som smykkesten når kvaliteten er høy nok. Den store sentrale edelstenen i den norske kongekrona er en grønn turmalin. Turmalin er et komplekst mineral med store individe forskjeller fra lokalitet til lokalitet. Kjente forekomster er funnet i Brasil, Madagaskar, Sibir, Nigeria og Mosambik.

## Varianter
*Dravitt (brun, grønn)
*Elbaitt (grønn, blå. rød, rosa, gul, m.fl)
*Liddicoatitt (flerfarget)
*Schörl (svart)

## Funn i Norge
I Norge er turmalin funnet på en rekke lokaliteter: 

*Arendal i Aust-Agder (dravitt og uvitt)
*Bamble/Sannidal i Telemark (dravitt)
*Glomfjord i Nordland (schörl)
*Iveland/Evje i Aust-Agder (schörl)
*Kragerø i Telemark (schörl)
*Meløy i Nordland (elbaitt og schörl)
*Mo (dravitt)
*Modum i Buskerud (schörl)
*Risør i Aust-Agder (schörl)
*Sandnessjøen i Nordland (liddicoatitt)
*Sarpsborg i Østfold (schörl)
*Sulitjelma i Nordland (schörl)
*Tromsø i Troms (dravitt)
*Ørnes i Nordland (elbaitt)

## Referanser


## Litteratur
**Norsk steinbok: norske mineral og bergartar* av Torgeir T. Garmo, Universitetsforlaget, 1995

## Eksterne lenker
* Artikkel i Store norske leksikon
* Schörl fra Modum i Buskerud. Digitaltmuseum
Crash (2004)

***Crash*** er et filmdrama fra 2004, skrevet og regissert av kanadieren Paul Haggis. Filmen setter lys (fra et canadisk synpunkt) på rasemotsetningene som råder i dagens Los Angeles.

## Innspilling
Dette var Haggis' regidebut, og han hadde fått et budsjett på $6,5 millioner. Men budsjettet ble i strammeste laget under innspillingen, og av denne grunn måtte Haggis være kreativ med hva som kunne spares inn. Enkelte scener ble spilt inn i hans eget hus, flere av bilene er enten hans eller staben sine og et sett ble lånt fra TV-serien *[[Monk]]*. Sandra Bullock betalte for eksempel reisene sine til og fra settet selv. Til tross for økonomiske problemer ønsket skuespillerne likevel å jobbe med Haggis, selv om de kunne få bedre betalte roller andre steder. 

## Mottakelse
Filmen fikk mye skryt da den kom ut, og publikum strømmet til. Dette gjorde at den tjente inn over $50 millioner alene i USA, som gjorde den veldig suksessfull i forhold til budsjettet. Men ikke alle var like begeistret, og filmen har blitt kritisert for å gi et todimensjonalt portrett av hovedpersonene og for å vise at de rasistiske fordommene i filmen hans er sanne.

## Handling
Filmen følger flere personer og handlinger i løpet av en kort periode i Los Angeles:
* En hvit rasistisk politimann trakasserer en svart kvinne seksuelt under et rutinestopp, men blir nødt til å redde livet hennes dagen etter.
* Partneren hans er sjokkert over oppførselen hans, men skyter og dreper senere en uskyldig mann ut fra fordommer.
* En svart mann bryr seg ikke om opphavet til sin latinamerikanske kjæreste.
* Et hvitt par blir overfalt i bilen sin og kvinnen i paret blir paranoid over hvem som kan komme inn i huset deres, deriblant den meksikanske låsesmeden. 
* Den meksikanske låsesmeden har problemer med en persisk butikkeier som tror han lurer ham.
* Den persiske butikkeieren har problemer med at alle tror han er arabisk, når alle burde vite at han er persisk.
* Etterforsker finner broren død.
## Roller
*Brendan Fraser – Rick
*Sandra Bullock – Jean
*Chris "Ludacris" Bridges – Anthony
*Larenz Tate – Peter
*Don Cheadle – Graham
*William Fichtner – Flanagan
*Jennifer Esposito – Ria
*Matt Dillon – Betjent Ryan
*Terrence Howard – Cameron
*Thandie Newton – Christine
*Ryan Phillippe – Betjent Hanson
*Michael Peña – Daniel
*Shaun Toub – Farhad
*Farid and mehdi – John and Daniel

## Priser og nominasjoner
*Oscar-nominasjoner
**Beste regi – Paul Haggis
**Beste filmklipp – Hughes Winborne
**Beste film
**Beste skuespiller i birolle – Matt Dillon
**Beste originalmanus – Paul Haggis og Robert Moresco

*BAFTA-nominasjoner
**Beste filming – James Muro
**Beste filmklipp – Hughes Winborne
**Beste film
**Beste skuespiller i birolle – Don Cheadle
**Beste skuespiller i birolle – Matt Dillon
**Beste skuespillerinne i birolle – Thandie Newton
**Beste originalmanus – Paul Haggis og Robert Moresco
**Beste lyd – Richard Van Dyke og Sandy Gendler
**David Lean Award for regi

*Golden Globe-nominasjoner
**Beste filmskuespiller i birolle – Matt Dillon
**Beste filmmanus – Paul Haggis og Robert Moresco

## Eksterne lenker
* 
*
Mosel-Saar-Ruwer

**Mosel-Saar-Ruwer** betegner et vindyrkingsområde i det vestlige Tyskland langs elven Mosel med sideelvene Saar og Ruwer.

## Eksterne lenker
* 
* Mosel-Saar-Ruwer 
* Die Mosel
Carina Burman

**Carina Burman** (født 1960) er en svensk forfatter og dosent i litteraturvitenskap, virksom ved Uppsala universitet. 

Burmans litterære forfatterskap har ofte hatt et nær forbindelse med hennes litteraturvitenskapelige forskning. Hun disputerte i litteraturvitenskap ved Uppsala universitet i 1988 med en avhandling om Johan Henrik Kellgren. En litterær gjengivelse av Kellgrens liv fulgte siden i romandebuten *Min salige bror Jean Hendrich* 1993. «Jeg begynte å skrive en roman ettersom det ble material til overs som jeg ikke kunne bruke vitenskapelig», sier Burman selv i et intervju (se ekstern lenke nedenfor). 

Romanen *Den tiende sanggudinnen* (1996) handler om en ung kvinnelig litteraturhistoriker i Uppsala 1909, som bedriver uventet spennende og intrikate arkivstudier omkring Sophia Elisabet Brenner. Samtidig arbeidet Burman selv med en utgave av en annen kvinnelig forfatters, Fredrika Bremers, brev. Denne utgaven utkom i to bind 1996. Til Bremers liv vendte Burman tilbake med en biografi i 2001.

Som forsker har Burman viet seg til flere prosjekter i Svenska Vitterhetssamfundets regi og i samarbeid med sin mann Lars Burman: Kellgrens skrifter (1995), flere verk av Bremer samt Erik Gustaf Geijers dikt (1999). Og igjen ga det vitenskapelige arbeidet utslag i det litterære arbeidet: om Geijers forhold til Amalia von Helwig handler romanen *Islandet* (2001). 

En av Burmans romaner utspilles i nåtid, *Cromwells hode: antropologisk komedie* (1998). For øvrig utgjøres Burmans produksjon for det meste av historiske romaner med litterære motiver. Språket i de historiske romanene utmerkes av at de er på tidligere epokers litterære språk. I de seneste romanene *Babylons gater* (2004) og *Hvit som marmor* (2006) prøver forfatteren (liksom i *Den tiende sanggudinnen*) kriminalromanens form, likevel med en klar litteraturhistorisk tilknytning: hovedperson i begge romanene er (den fiktive) 1800-tallsforfatterinnen og amatørdetektiven Euthanasia Bondeson. 

## Priser (utvalg)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
FIP

**FIP** er en forkortelse som kan vise til:

*Felin infeksiøs peritonitt, en kattesykdom
*Fédération Internationale de Philatélie, den internasjonale filateliføderasjonen
*Federation of International Polo
*FIP-billett
The New World

***The New World*** er et historisk drama fra 2005 skrevet og regissert av Terrence Malick, med Colin Farrell og Q'Orianka Kilcher i hovedrollene. Handlingen i filmen finner sted under grunnleggelsen av Jamestown, en av de første koloniene i USA, og følger forholdet mellom kaptein John Smith og Pocahontas.

## Handling
Filmen følger livet til Pochahontas, fra hennes barndom til hun treffer de engelske nybyggerne i Jamestown, der hun treffer og blir forelsket i kaptein John Smith. De innleder et forhold, men Smith blir sendt avgårde for å finne Nordvestpassasjen, og Pocahontas tror han dør under oppdraget. Dermed gifter hun seg med John Rolfe. Men Smith lever, og Pocahaontas distanserer seg fra ektemannen. De gjenforenes i London, før Pochahontas dør av kopper.

Navnet Pocahontas blir aldri brukt i filmen.

## Roller
*Colin Farrell – John Smith
*Q'Orianka Kilcher – Ingenting/Rebecca (Pocahontas)
*Christopher Plummer – kaptein Newport
*Christian Bale – John Rolfe

## Innspilling
Filmen ble spilt inn ved Chickahominy River og områdene rundt elven, som ikke ligger langt unna området der den virkelige historien utspilte seg. Filmcrewet bygde opp Jamestown, slik det engang var, basert på arkeologiske utgravninger. Scenene i London ble spilt inn på Hampton Court Palace og Hatfield House i London. 

Blair Rudes, professor i lingvestikk på UNC-Charlotte, gjenskapte det nesten utdødde språket algonquian for bruk i filmen.

## Mottakelse
Filmen ble sett frem mot, slik Malicks sjeldne filmer blir, men mange følte at denne ikke nådde opp mot hans tidligere filmer. Filmen ble regnet som imponerende lagd med flotte scenarier, men som ikke hjalp med å drive handlingen fremover. Q'Orianka Kilcher fikk mye skryt for sin debutrolle som Pocahontas.

## Priser og nomineringer
*Oscar-nominasjoner
**Beste cinematografi – Emmanuel Lubezki

## Eksterne lenker
*
Norges Skøyteforbund

**Norges Skøyteforbund** (**NSF**) ble stiftet 27. februar 1893, og administrerer is-idrettene hurtigløp, kortbaneløp og kunstløp. I tillegg administrerer den også «inline skating» – rulleskøyter og Roller Derby. I tillegg kan langløp på skøyter som utøves på is om vinteren nærmest sees på som en egen gren.

Det offisielle navnet var *Norsk Skøiteforbund* til 1911; deretter *Norges Skøiteforbund*. Det nåværende navnet er fra 1945.

NSF er medlem av Norges idrettsforbund og olympiske og paralympiske komité og Det internasjonale skøyteforbundet 

## President
Mona Adolfsen (fra 2017)

Liste over presidenter i Norges Skøyteforbund

## Generalsekretær

## Skøytekretser
Skøyteklubbene er organisert i disse 12 skøytekretsene (antall klubber er per 2013):
* Akershus og Oslo Skøytekrets (21 klubber)
* Buskerud Skøytekrets (7)
* Hedmark Skøytekrets (15)
* Hordaland Skøytekrets (13)
* Nord-Norsk Skøytekrets (17)
* Skøytekretsen Midt-Norge (28)
* Oppland Skøytekrets (13)
* Rogaland Skøytekrets (9)
* Sogn og Fjordane Skeisekrins (6)
* Telemark og Aust-Agder Skøytekrets (7)
* Vestfold Skøytekrets (6)
* Østfold Skøytekrets (11)

og i tillegg er det noen klubber utenfor krets (4).

## Referanser




## Litteratur
* 

## Eksterne lenker
* 
*
Organisasjonsteori

**Organisasjonsteori** er læren om hvordan organisasjoner er bygget opp og hvordan de fungerer. Organisasjonsteori har utviklet seg til et selvstendig fagområde etter 1945, men har røtter tilbake til Frederick Winslow Taylor, Max Weber og Henri Fayol i perioden omkring første verdenskrig.

En organisasjon er et sosiale systemer som er bevisst konstruert for å løse spesielle oppgaver og realisere bestemte mål. Fellestrekk ved alle organisasjoner er at de skal realisere bestemte mål, men hvordan de skal nå disse målene er avhengig av hvilken oppgave de har.
Faget omfatter studier av offentlige og private organisasjoners indre og ytre forhold. Herunder med vekt på analyser av struktur, kultur, omgivelser og prosesser.

Struktur omhandler organisasjonens oppbygning, både når det gjelder organisering av produksjonen i vid forstand, og oppbygning av ledelsessystemer, for eksempel styring, koordinering og maktforhold.

Kulturanalyser legger vekt på de uformelle normene, verdiene og tradisjonene som danner seg i organisasjonen, og som kan utgjøre grunnlaget for en «korpsånd».

Studie av omgivelser legger vekt på hvordan de tekniske og institusjonelle omgivelsene påvirker organisasjonenes handlemåte.

Prosessundersøkelser legger vekt på å analysere organisasjonen i bevegelse, for eksempel i forbindelse med endring, kommunikasjon, beslutninger og konflikter.

De fire områdene blir gjerne knyttet sammen i analyser av hva som kan hindre eller fremme produktivitet og effektivitet og andre viktige organisasjonsmål, for eksempel innovasjonsevne, kompetanseutvikling og trygging av markedsandeler. Organisasjonsteori anvendt på private bedrifter blir av slike grunner ofte betraktet som et bedriftsøkonomisk fag, selv om organisasjonsteorien ikke benytter formelle bedriftsøkonomiske analysemetoder. Selv om organisasjonsteori i noen sammenhenger oppfattes eller framstår som et bedriftsøkonomisk fag, har det samtidig hatt en sterk tilknytning til statsvitenskap og fagområdet offentlig administrasjon (særlig på universitetene). Samtidig har andre tradisjonelle universitetsfag som psykologi og sosiologi et vesentlig innslag av organisasjonsforskning, for eksempel i organisasjonspsykologien (motivasjon, kommunikasjon, problemløsning) eller i arbeidssosiologien. Historikere (for eksempel Alfred Chandler) har også gitt viktige bidrag til organisasjonsteorien.

## Se også
* Administrasjon
* Administrasjons- og organisasjonsvitenskap
* Bedriftsøkonomi
*Matriseorganisasjon
* Organisasjon
* Psykologi
* Statsvitenskap
* Strategi

## Litteratur
* March, J. G., & Simon, H. A. (1958). *Organizations*. New York: John Wiley.
* Døving, Erik og Åge Johnsen (2005). *Organisasjonsteori på norsk*. Bergen: Fagbokforlaget. ISBN 9788245003819
* Jacobsen, D. I., & Thorsvik, J. (2013). *Hvordan organisasjoner fungerer.* Fagbokforlaget.
* Weber, M. (1971). *Makt og byråkrati.* Universitetsforlaget.

## Eksterne lenker
NEON nettverk for organisasjonsforskning i Norge
Gudvangen

**Gudvangen** er et sted i Aurland kommune i Vestland. Stedet ligger innerst i Nærøyfjorden og nederst i Nærøydalen. Det er knapt 100 innbyggere.

Gudvangen er en populær anløpshavn for cruiseskip. På sørsiden av dalen, rett ovenfor tettstedet er den høye Kjelfossen. Mineralet anortositt brytes ut lenger oppe i dalen og skipes ut fra Gudvangen. I reiselivsproduktet *Norway in a Nutshell* inngår båttur mellom Gudvangen og Flåm. Stamveien mellom Oslo og Bergen, E16, går gjennom Gudvangen, Gudvangatunnelen er del av E16 og munner ut rett ved. Fra Gudvangen går det blindvei til grenden Bakka ved Nærøyfjorden.

Anorthositt blir brutt i dalen og skipet ut fra Gudvangen.

## Historie

Navnet Gudvangen (norrønt: Guðvangir) kommer fra det gamle gårdsnavnet. Den første delen er gud og ordet «vang» betyr en engslette eller åpen, gresskledd voll eller mark – og opptrer også i navn som Aurlandsvangen og Vossevangen.

Fra middelalderen av gikk en vanlig rute mellom Bergen og Oslo Bolstad-Voss-Gudvangen-Lærdal. Postruten gikk via Gudvangen fra 1650. I 1754 ga kongen  tillatelse til å etablere gjestgiveri på stedet. Fra 1860 økte turisttrafikken til Gudvangen, særlig etter åpningen av Vossebana i 1883. Voss hadde veiforbindelse videre til Granvin gjennom Skjervet. Etter 1880 begynte det komme turistskip til Gudvangen og det ble økende aktivitet med hesteskyss til Stalheim: Hesteskyssen var så omfattende at hesteeiere fra Jordalen, Myrkdalen og fra Vosse-bygdene deltok, til tider var det også hester og mannskap fra Lærdal. I mellomkrigstiden var det i sesongen ett anløp daglig på det meste. Det kunne være rundt 200 hester oppstilt ved skipsanløp. Turen til Stalheimskleiva tok knapt 2 timer og de fleste passasjerene gikk selv opp kleiva til hotellet. I 1932 ble det satt igang bussrute mellom Gudvangen og nedre ende av Stalheimskleiva og det ble slutt på hesteskyss gjennom Nærøydalen. I 1934 ble Stalheimskleiva åpnet for biltrafikk og det ble gjennomgående bussforbindelse Gudvangen-Vossevangen. I 1889 anløp 79 turistskip Gudvangen.

Etter åpningen av Vossebanen ble det på 1880-tallet argumentert for å anlegge jernbane Voss-Gudvangen dels som et ledd i en fremtidig jernbane mellom Bergen og Kristiania. En privatperson søkte i 1885 om konsesjon til å anlegge bane Granvin (Eide)-Voss-Stalheim-Gudvangen. Ved behandlingen av søknaden i 1895 ble Flåmsbana første gang lansert som alternativ trase (søknaden ble avslått). Hardangerbana ble anlagt fra 1921. Gudvangen hadde ferjeforbindelse med Kaupanger på nordsiden av Sognefjorden. I 1947 ble det opprettet ferjeforbindelse med Årdalstangen.

## Gudvangen i kunst

Fil:Norge_fremstillet_i_Tegninger_-_no-nb_digibok_2008112511001-43.jpg|Thomas Fearnley: «Gudvangen i Leirdal» (utgitt i Norge fremstilt i tegninger, 1848)
File:Gustav Adolph Mordt - View from Gudvangen - NG.M.00374 - National Museum of Art, Architecture and Design.jpg|Gustav Adolph Mordt, 1850
File:Nordiska taflor - no-nb digibok 2014031426011-194.jpg|Fra *[[Nordiska taflor]]*, 1865
File:Le Tour du monde-02-p084.jpg|Gudvangen med fjorden fremstilt av Gustave Doré i 1860


## Referanser
Hettemåser

* andesmåse
* asiahettemåse
* australmåse
* gråhodemåse
* hettemåse
* kanadahettemåse
* maorimåse
* namibmåse
* newzealandmåse
* smalnebbmåse
* sørhettemåse

**Hettemåser** er en ikke-systematisk gruppe av måsene med hettelignende tegninger på hodet. 

Derimot hører ikke alle måser med svarte hetter (f.eks. lattermåse og mongolhettemåse) til hettemåsene.
Det fins heller ikke noe anerkjent vitenskapelig navn for gruppen, selv om den ofte ble betegnet som «underslekten» *Larus* (*Croicocephalus*).

I og med at de andre måsene i «slekten» *Larus* er nærmere beslektet med f.eks. rosenmåse (*Rhodostetia rosea*) enn med hettemåsene, har det også blitt foreslått å skille ut hettemåsene i en egen «slekt», *Croicocephalus*.

Én av de elleve artene (hettemåsa) hekker i Norge.

## Eksterne lenker
*
Svarthoda måser

* middelhavsmåse
* mongolhettemåse
* rødehavsmåse
* sotmåse
* steppemåse
* svartehavsmåse

De **svarthoda måsene** er en delgruppe av måsene.
Det «uoffisielle» navnet på gruppen henviser til at de fleste av de seks artene har svarte hoder (unntaket er middelhavsmåsa).
Derimot hører ikke alle måser med svarte hoder (f.eks. amurdverg- og lavamåse) til de svarthoda måsene.
Det fins heller ikke noe anerkjent vitenskapelig navn for gruppen, selv om det har blitt foreslått å sammenfatte de svarthoda måsene i «slekten» *Ichthyaetus*.

Ingen av artene som regnes til de svarthoda måsene, hekker i Norge.

## Eksterne lenker
*
Mick Lyons

**Mick Lyons** (født 1951) er en engelsk tidligere fotballspiller som tilbragte mesteparten av sin karriere i Everton FC.

Mick Lyons er en av de få som fikk oppleve at guttedrømmen ble virkelighet.
Han var oppvokst et steinkast fra Goodison Park og ønsket hele barndommen å få løpe ut på gressmatta iført den kongeblå trøya. 
I 1971 ble drømmen virkelighet da Lyons ble hentet opp fra Juniorlaget til Evertons A-lag.

På juniorlaget hadde Mick Lyons vært spiss, men A-laget hadde mange som kunne bekle den rollen, så Lyons ble raskt omskolert til midtstopper, en rolle han skulle vise seg å være som skapt for.
Han var aldri noen spesielt teknisk eller talentfull spiller, men utmerket seg i stedet med å spille med hjertet utenpå drakta. Lyons ga alltid 100% for klubben og ble derfor en favoritt hos fansen.

Lyons` erfaring som spiss var noe hans managere lærte seg å utnytte. 
I kamper der Everton lå under med et mål ble Lyons gjerne flyttet opp i angrep som en ekstra spiss det siste kvarteret av kampen. Ved Merseyside kalles fortsatt manøveren med å sende en hodesterk forsvarer opp i angrepet i sluttminuttene ”*To do a Mick Lyons*”.
Av og til startet han kampene som spiss også, og i 1973/74 sesongen var han Evertons toppscorer med ni fulltreffere.

Selv om han blir husket som en av Evertons store sønner var Mick Lyons på mange måter uheldig med karrieren sin. Han spilte for Everton fra 1971-1982 men vant ikke et eneste trofe, og på tross av sitt eminente stopperspill på høyeste nivå i over 10 år, fikk han aldri sjansen på det engelske herrelandslaget i fotball.

I august 1982 mistet Lyons plassen på førstelaget til Billy Wright og stolt som han var, forlot han klubben og skrev under for Sheffield Wednesday. Siste stoppested i karrieren ble Grimsby Town.
Totalt spilte han 434 kamper og scoret 59 mål for Everton.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Svein Døvle Larssen

**Svein Døvle Larssen** (født 20. april 1928 i Stokke i Vestfold, død 23. januar 2015) var en norsk journalist og avisredaktør. 

Svein Døvle Larssen var redaktør i *[[Rjukan Dagblad]]* og *[[Larvik Morgenavis]]* (1952–1956), men var særlig kjent som sjefredaktør i *[[Tønsbergs Blad]]* 1977–1994. Han var også PR-sjef ved Essos oljeraffineri på Slagentangen utenfor Tønsberg. Døvle Larssen hadde ellers forskjellige tillitsverv i kommunepolitikken som representant for partiet Høyre (i Stokke, Åsgårdstrand og Borre) og i presseorganisasjoner, blant annet som formann i Den Konservative Presses Forening 1980–1982 og formann i Norsk Redaktørforening 1982–1984. Svein Døvle Larssen har også skrevet om lokalhistorie. Som pensjonist utmerket han seg særlig som petitskribent.

Svein Døvle Larssen vokste opp på en gård i Stokke. Han var far til blant annet journalist Lars Døvle Larssen i *Tønsbergs Blad*.

## Referanser
Svartterner

* kvitkinnsvartterne
* kvitvingesvartterne
* maoriterne
* svartterne

**Svartterner** (*Chlidonias*), også kalt **sumpterner**, er en delgruppe av ternene.
De skiller seg fra de andre ternene ved sin mørke fjærdrakt og ved at de hekker i innlandet, ikke ved kysten, men oftest i sump- eller andre våtmarksområder.

Én av de fire artene (svartterne) hekker i deler av Norden, men ikke i Norge, selv om den regelmessig kan observeres her.

## Inndeling
Inndelingen følger Birds of the World og er i henhold til Winkler, Billerman & Lovette (2020). Norske navn på artene følger Norske navn på verdens fugler og er i henhold til Syvertsen *et al.* (2008, 2017, 2020). Eventuelle navn i parentes er ikke offisielle, men kun midlertidige beskrivelser.

* Charadriiformes, vade-, måse- og alkefugler
** Chionidi, slirenebbfugler, 3 familier, 4 slekter, 13 arter
** Charadrii, lofugler, 6 familier, 3 underfamilier, 20 slekter, 90 arter
** Scolopaci (også kalt Limicoli), snipefugler (også kalt vadefugler), 5 familier, 5 underfamilier, 29 slekter, 112 arter
** Turnici, springvaktelfugler, 1 familie, 2 slekter, 17 arter
** Lari, måkefugler, 5 familier, 5 underfamilier, 40 slekter, 155 arter
*** Dromadidae, krabbeeterfamilien, 1 slekt, 1 art
*** Glareolidae, brakksvalefamilien, 3 slekter, 17 arter
*** Stercorariidae, 1 slekt, 7 arter
*** Alcidae, alkefamilien, 11 slekter, 25 arter
*** Laridae, måkefamilien, 5 underfamilier, 25 slekter, 105 arter
**** Larinae, måker
**** Anoinae, noddyer
**** Gyginae, silketerner
**** Sterninae, terner (9 slekter, 38 arter)
***** *[[sotterner|Onychoprion]]*, (sotterner), (4 arter)
***** *[[dvergterner|Sternula]]*, (dvergterner), (7 arter)
***** *[[Phaetusa]]* (monotypisk)
***** *[[Gelochelidon]]* (monotypisk)
***** *[[Hydroprogne]]* (monotypisk)
***** *[[Larosterna]]* (monotypisk)
***** *[[svartterner|Chlidonias]]*, (svartterner), (4 arter)
****** *[[svartterne|C. niger]]*, svartterne
****** *[[hvitvingesvartterne|C. leucopterus]]*, hvitvingesvartterne (monotypisk)
****** *[[hvitkinnsvartterne|C. hybrida]]*, hvitkinnsvartterne
****** *[[maoriterne|C. albostriatus]]*, maoriterne (monotypisk)
***** *[[havterner|Sterna]]*, (havterner), (13 arter)
***** *[[Thalasseus]]* (topphavterner), (6 arter)
**** Rynchopinae, saksenebber

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Sotterner

* beringterne
* polynesiaterne
* sotterne
* tøyleterne

**Sotterner** (*Onychoprion*) er en liten slekt i måkefamilien (Laridae) med terner (Sterninae) som har ei forholdsvis mørk fjærdrakt på oversiden. Slekten teller fire arter, hvorav to er monotypiske. Ingen av dem hekker i Norge, men én av artene har vært her på en snarvisitt og står derfor oppført på listen over fugler i Norge. 

## Etymologi
Det vitenskapelige slektsnavnet *Onychoprion* er sammensatt av de to gammelgreske ordene *onux* (ονυξ), som betyr *klo* eller *negl*, og *priōn* (πριων), som betyr *sag*. Det var den tyske zoologen Johann Georg Wagler (1800–1832) som opprettet og navnga denne slekten i 1832, men det er uklart hva han siktet til med navngivelsen, siden de fire artene som inngår der i dag ble regnet til slekten *Sterna* fram til i 2005.

## Taksonomi
Tre av artene, polynesiaterne, sotterne og tøyleterne, ble tidligere regnet til slekten *Haliplana*. De fire artene som inngår i slekten i dag ble fram til i 2005 regnet til *[[Sterna]]*, men analyser av mitokondrielt DNA avslørte at *Sterna* da var parafyletisk, og alle fire ble flyttet til en egen slekt – *Onychoprion*. Innenfor denne slekten er polynesiaterne og tøyleterne søstere, mens sotterna er basal i slekten.

## Biologi
Artene kjennetegnes ved å ha en sort stripe som strekker seg fra den sorte hodehetten og framover via øyet og til roten av culmen (overnebbet). Nebbet og de korte nedre ekstremitetene og føttene med svømmehud mellom tærne er også tilnærmet sorte. Fuglene har lange, smale vinger med mørk overside og lyse fremre kanter. Stjerten er lang og dypt kløftet.

## Inndeling
Inndelingen følger Birds of the World og er i henhold til Winkler, Billerman & Lovette (2020). Norske navn på artene følger Norske navn på verdens fugler og er i henhold til Syvertsen *et al.* (2008, 2017, 2020). Eventuelle navn i parentes er ikke offisielle, men kun midlertidige beskrivelser.

* Charadriiformes, vade-, måse- og alkefugler
** Chionidi, slirenebbfugler
** Charadrii, lofugler
** Scolopaci (Limicoli), snipefugler/vadefugler
** Turnici, springvaktelfugler
** Lari, måkefugler
*** Dromadidae, krabbeeterfamilien
*** Glareolidae, brakksvalefamilien
*** Stercorariidae, jofamilien
*** Alcidae, alkefamilien
*** Laridae, måkefamilien
**** Larinae, måker
**** Anoinae, noddyer
**** Gyginae, silketerner
**** Sterninae, terner
***** *[[Anous]]*
***** *[[Gygis]]*
***** *[[sotterner|Onychoprion]]*, (sotterner)
****** *[[sotterne|O. fuscatus]]*, sotterne
****** *[[polynesiaterne|O. lunatus]]*, polynesiaterne (monotypisk)
****** *[[tøyleterne|O. anaethetus]]*, tøyleterne
****** *[[beringterne|O. aleuticus]]*, beringterne (monotypisk)
***** *[[Sternula]]*
***** *[[Phaetusa]]*
***** *[[Hydroprogne]]*
***** *[[Gelochelidon]]*
***** *[[Larosterna]]*
***** *[[Chlidonias]]*
***** *[[Thalasseus]]*
***** *[[Sterna]]*
**** Rynchopinae, saksenebber

## Fotogalleri


## Referanser




## Eksterne lenker
*
Glossata

* Acanthopteroctetidae
* Heteroneura
* *[[Lophocorona]]*
* *[[Mnesarchaea]]*
* Neopseustidae
* purpurmøll
* rotetere

**Glossata** er en stor underorden av sommerfuglene, som ikke har fått noe norsk navn.
Gruppen omfatter alle sommerfugler som er i stand til å krølle opp sugesnabelen, hvilket er størstedelen av sommerfuglartene (omtrent 999/1000 av de kjente artene). De øvrige sommerfuglene hører til tre små underordner med primitive møll, bl.a. kjevesommerfugler.

Sugesnabelen hos Glossata-sommerfugler er dannet at de to underkjevene (maksillene) som er sterkt forlenget og hektet sammen med en glidelåslignende mekanisme. Overkjevene (mandiblene) er tilbakedannede. Sugesnabelen er dannet av proteinet resilin som har en særlig evne til å vende tilbake til sin opprinnelige form når det blir deformert. I hvile er sugesnabelen rullet opp som en urfjær. Når sommerfuglen skal drikke rettes snabelen ut ved muskelkraft, men den faller tilbake til urfjærformen etterpå på grunn av restlinets elastiske egenskaper. 

## Inndeling
* Purpurmøll (Eriocraniidae, Dacnonypha)
* **Coelolepida:**
** Acanthopteroctetidae
** [Gruppe uten navn]
*** *[[Lophocorona]]*
*** **Myoglossata:**
**** Neopseustidae
**** **Neolepidoptera:**
***** **Exoporia:**
****** *[[Mnesarchaea]]*
****** Rotetere (Hepialoidea)
***** **[[Heteroneura]]** (Frenata)**:**
****** **Nepticuloidea:**
******* Dvergmøll (Nepticulidae)
******* Snømøll (Opostegidae)
****** **Eulepidoptera:**
******* Incurvarioidea (med bl.a. bladhul-, flekk- og svepemøll)
******* [Gruppe uten navn]
******** Palaephatidae
******** Luggmøll (*Tischeria*)
******** Ditrysia (med bl.a. bladminér-, ekte, gras-, halv-, sekk-, og spinnmøll, glassvinger, sekkspinnere, storsommerfugler, tresommerfugler og viklere)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Fotogalleriet

**Fotogalleriet** er et Oslo-basert visningsted viet fotobasert kunst i Møllergata. Kunstinstitusjonen ble etablert i 1977, i 1979 organisert som en selvstendig stiftelse med Forbundet Frie Fotografer som største interessent. Fotogalleriet viser norske og internasjonale samtidskunstnere innen feltet av linsebasert kunst, og huser dessuten årlig Vårutstillingen. Dag Alveng og Tom Sandberg startet Fotogalleriet sammen med Bjørn Høyum i 1977 med ambisjon om å være et senter for nyskapende fotografiske praksiser. Fotogalleriet har mottatt støtte fra Kulturdepartementet siden 1986, en støtteordning som i 2012 ble overført til Norsk Kulturråd. Fotogalleriet mottar også støtte fra Norsk Fotografisk Fond og Oslo Kommune.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Erik Løfsnes

**Erik Knutssøn Løfsnes** (født 20. juni 1950) er norsk arkitekt og administrerende direktør I IT Fornebu Holding.

Han tok examen artium på Forsøksgymnaset i Oslo og arktiektutdannelse ved University of Waterloo i Ontario, Canada. Han har også en mastergrad i ledelse fra handelshøyskolen BI.  
 
Løfsnes var med å starte firmaet *Arch Uno, Arkitektur og bygningsadministrasjon* og var i mange år ansatt i *Norges Apotekerforening* med ansvar for apotekplanlegging i *NAF-gårdene AS*. Han var  administrerende direktør i det statlige eiendomsselskapet Entra eiendom as fra 2000 til 2007. Løfsnes måtte gå fra sin stilling i Entra eiendom på grunn av sterk kritikk fra Riksrevisjonen.  

Han er sønn av Knut Løfsnes (1918-1996) som var første formann i Sosialistisk Folkeparti.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Entra-sjefen måtte gå
* Ny jobb for Løfsnes
Júst á Húsum

**Júst Olaf Jacobsen á Húsum** (født 28. november 1860 i Tórshavn, død 25. november 1932) var en færøysk kongsbonde og politiker. Han var en av de ni mennene som innbød til Julemøtet i 1888, et møte som regnes som starten på Færøyenes selvstendighetskamp. Han ble senere formann i Føringafelag. Jacobsen var innvalgt på Lagtinget fra Suðurstreymoy fra 1899 til 1903.

Av yrke var han kongsbonde på Húsum i Tórshavn med krøtter og sauer på beite i utkanten av byen, like ved der idrettsanleggene i Gundadalur nå ligger. Han investerte også i fiskefartøyer. Han var også en dyktig smed, som sammen med Rasmus Effersøe «la hånd og ånd sammen for å lage nye jordbruksredskaper.»

## Referanser
Valtra

**Valtra** er en finsk produsent av traktorer, eid av amerikanske AGCO Corporation. Valtra kan spores tilbake til svenske Munktell (1832), Bolinder (1844), Volvo (1927) og finske Valmet (1951). Bolinder-Munktell (1932) ble oppkjøpt av Volvo i 1950, fra 1959 fikk traktorene navnet BM Volvo. I 1979 startet Valmet OY og Volvo BM AB et hemmelig samarbeid om utvikling av en ny traktormodell. Traktorene fikk navnet Volvo BM Valmet. I 1983 var traktornavnet "Volvo BM Valmet" markedsledende i alle nordiske land. I 1994 ble traktor-divisjonen overført fra Valmet OY til SISU Corporation og i 1997 solgte OY SISU AB traktor-divisjonen til det finsk-statlige Partek som igjen restrukturerte og endret firmanavnet til Valtra. Traktorene ble omdøpt til Valtra Valmet, et produktnavn Partek fikk tillatelse til å beholde til 2001. Fra 2001 har de benyttet varemerket Valtra, registrert av Valmet OY i 1963 for sine jordbruks- og traktorredskaper. I 2002 ble Partek kjøpt av KONE OY, som restrukturerte og solgte Valtra og SISU diesel til AGCO Group, eier av Massey Ferguson fra 1995 og Fendt traktorer fra 1997.

Valtra har fabrikker i Finland og Brasil. Massey-Ferguson lisensierte Eicher, under AGCO Corporation, produserer Eicher i India under merket *the Eicher Valtra* og *Euro Power*. Massey Ferguson-eide *The Hattat Company* i Tyrkia begynte å bygge opp Valtra i Tyrkia i 2003. https://web.archive.org/web/20080107110130/http://www.valtra.com/Company/1_1.htm

Valtra kom på toppen i registreringsstatistikken for traktor i Norge 2020, ref Bedre Gardsdrift 05.01.21 og i 2017.

Valtra N174 er en av deres traktorserier som har 201 hestekrefter i motoren sin Valtra er mest kjent i Finland, Sverige, Norge, Danmark, Tyskland og Brasil. Utenom disse landene er Valtra nokså ukjent. 

I Norge i dag blir Valtra hovedsakelig solgt av Akershus Traktor, men også av enkelte Eik Senter.

Valtra-serier som blir lagd i dag:

* Valtra S-serie (290-405 hk)
* Valtra Q-serie (230-305 hk)
* Valtra T-serie (170-271 hk)
* Valtra N-serie (115-201 hk)
*Valtra G-serie (105-135 hk)
* Valtra A-serie (75-130 hk)
*Valtra F-serie (75-105 hk)

I Finland også:
* Valtra 6000/HiTech-series (101 hk)
* Valtra 6000/Mezzo-series (101 hk)

## Eksterne lenker
* Valtra
* 
* Valtra Brasil
Transamerica

***Transamerica*** er en dramakomedie fra 2005, skrevet og regissert av Duncan Tucker. Filmen handler om Bree, som skal ha en kjønnskorrigerende operasjon fra mann til kvinne, og reisen hun tar gjennom USA med sønnen hun ikke visste hun var far til. Felicity Huffman har hovedrollen som Bree.

## Innspilling
Filmen var den første filmen Harvey og Bob Weinstein kjøpte til sitt nye filmselskap The Weinstein Company etter at de forlot Miramax Films. Filmen ble spilt inn i Arizona og New York i pausen Felicity Huffman hadde mellom to sesonger av TV-serien *[[Frustrerte fruer]]*.

## Mottakelse
Felicity Huffman har fått mye skryt for sitt portrett av den nyopererte Bree, og hennes nervøse og angstfylte møte med verden mens hun prøver å dekke over sitt kjønnslige opphav.

## Handling

Bree, er en transkvinne som er en uke unna sin siste operasjon, får en telefon fra Toby, som har blitt fengslet i New York. Tony hevder han han er Brees ukjente sønn. Etter råd fra sin terapeut, flyr Bree til New York fra Los Angeles og later som hun er en misjonær når hun betaler Tobys kausjon. Hun overtaler Toby til å bli med tilbake til vestkysten med bil, for i hemmelighet å droppe Toby av hos sin stefar på veien.

Planene blir imidlertid forandret når Bree finner ut at Toby har blitt misbrukt av stefaren, og de fortsetter reisen mot Los Angeles mens de enten camper ute eller overnatter hos Brees bekjente. Under turen finne Toby at Bree er en transperson, og mens de er hos Brees foreldre, etter at bilen deres blir stjålet, finner han også ut at Bree er hans biologiske far. Toby forsvinner så i sinne.

Bree fortsetter til LA alene, og får sin operasjon. Etter operasjonen oppsøker Toby henne, og de skværer opp.

## Roller
* Felicity Huffman – Bree
* Kevin Zegers – Toby
* Fionnula Flanagan – Elizabeth
* Elizabeth Peña – Margaret
* Graham Greene – Calvin

## Priser og nominasjoner
* Oscar-nominasjoner
** Beste kvinnelige hovedrolle – Felicity Huffman
** Beste sang – «Travelin' Thru» av Dolly Parton

* Golden Globe-nominasjoner
** Beste skuespillerinne i filmdrama – Felicity Huffman (vunnet)
** Beste filmsang – «Travelin' Thru» av Dolly Parton
## Eksterne lenker
* 
*