open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Anamorfose

En **anamorfose** er en forvridd projeksjon eller et fortegnet perspektiv, især et bilde som er formet slik at det blir forståelig bare når det blir betraktet på en spesiell måte eller fra et bestemt punkt.

## Eksempler på anamorfoser i kunsthistorien
*Leonardos øye* av den italienske kunstneren Leonardo da Vinci fra 1485 er det første kjente eksempelet på anamorfose.

I det 17. århundre, brukte barokke trompe l'oeil veggmalerier ofte denne teknikken for å kombinere faktiske arkitektoniske elementer med en illusjon. Når man står foran kunstverket på et spesifikt sted  glir arkitekturen inn i maleriet. Hans Holbein den yngre er velkjent for å inkorporere denne typen anamorfe triks i sine malerier.

Domen og hvelvingen til St. Ignazio kirke i Roma, malt av Andrea Pozzo, representerte høydepunktet for illusjonen. På grunn av klager over utestengt lys av nabo-munker ble Pozzo hyret til å male insiden av en dom i stedet for å konstruere en, men fordi den var flat var det bare ett sted hvor illusjon var perfekt og domen så ekte ut.

Et annet eksempel på anamorfose er krittmaleriene på fortau laget av Kurt Wenner og Julian Beever hvor krittmalingen, asfalten og de arkitektoniske omgivelsene alle blir del av en illusjon.

I andre anamorfoser, blir et **anamorfoskop** (et kjegleformet eller sylindrisk speil) plassert på tegningen eller maleriet for å forvandle et flatt forvrengt bilde om til et tredimensjonalt bilde som kan bli sett fra mange vinkler. Det forvrengte bildet blir malt på en plan overflate rundt speilet. Ved å kun se inn i speilet ser bildet ikke forvrengt ut. I det 17. og 18. århundre gjorde denne anamorfoseteknikken det mulig å vise karikaturer, erotiske og skatologiske scener og trolldomsscener for et diskré publikum. Anamorfoskopet ble oppfunnet i Kina og brakt til Italia i det 16. århundre, omtrent på den tiden som renessanseartister som Leonardo de Vinci lærte seg å mestre 3-D og oppdaget skråblikksanamorfose.

IMAX, Cinemascope og andre anamorfiske bredformater bruker anamorfose for å projisere et omkretsende bilde fra en flat, todimensjonal film.

Hans_Holbein_the_Younger_-_The_Ambassadors_-_Google_Art_Project.jpg|Hans Holbein den yngres dobbeltportrett *[[Ambassadørene (Holbein)|Ambassadørene]]* fra 1533 inneholder også en sterkt fortegnet eller anamorfisk hodeskalle.
Skull-Ambassadors.jpg|Den anamorfiske hodeskallen sett i forkortning fra siden.
Anamorphosis chair.jpg|Anamorfose av en stol sett i et sylinderformet speil.

## Se også
*Anamorfisk bredformat
*Optisk illusjon
*Trompe-l’œil
## Referanser


## Eksterne lenker
*  What is Anamorphosis?; tiscali.co.uk
*  L’anamorphose ; peinturemurale.com
Bustenskjold

***Bustenskjold*** er en norsk filmkomedie fra 1958, regissert av Helge Lunde. Filmen er basert på tegneserien Jens von Bustenskjold av Anders Bjørgaard (tegninger) / Sigurd Lybeck (tekst). Leif Juster hadde hovedrollen som *Jens von Bustenskjold*.

Filmen hadde premiere 26. desember 1958.

## Handling
*Jens von Bustenskjold* har hele tiden bodd i den trange og avsidesliggende fjellbygda Oladalen, der han har fristet en temmelig kummerlig tilværelse som småbruker. *Bustenskjold* er av adelig byrd. Han påstår at tippoldefaren var kusk hos keiseren av Østerrike. Våningshuset går under navnet *«Residensen»*. Det er riktignok meget skrøpelig, men han trøster seg med at nå til dags er det mange adelige som overhodet ikke eier noe hus.

*Bustenskjold* har alltid vært en lathans. Hans økonomiske stilling har stadig blitt dårligere. For å sikre sin økonomiske framtid vil *Bustenskjold* gifte seg med unge og vakre *Signe Sørby*, datter av den velstående *Sørby*-enka.  Den giftelystne enka tar vel imot ham, idet hun tror at han er kommet for å fri til henne. Når det viser seg at det er datteren han er ute etter, blir han regelrett kastet ut av den skuffede fruen. Dagen etter det mislykkete frieriet kan svirebrødrene *Plassbakk-kallen* og *Bernt skomaker* meddele ham at han har arvet en million kroner etter en avdød slektning i USA.

## Skuespillere
* Leif Juster som Jens von Bustenskjold
* Einar Vaage som Plassbakk-kallen
* Birger Løvaas som Bernt skomaker
* Liv Wilse som Adele Konck.
* Kari Diesen som Enken på Sørby.
* Turid Haaland som Kona til Bernt.
* Nanna Stenersen som Stuepiken.
* Randi Nordby som Signe, enkens datter.
* Synnøve Strigen som Adeles venninne
* Ingolf Rogde som Herr Konck
* Willie Hoel som en ekspeditør.
* Sverre Holm som en gårdsgutt.
* Harald Aimarsen som en pub-kunde.
* Inger Arnesen som en bankkunde
* Turid Balke som en brannmanns kone
* Ernst Diesen som en tyv i forkledning.
* Leif Enger som en annen tyv.
* Else Frogner som en ung dame
* Egil Hjorth-Jenssen som bank-sjefen.
* Anne Lise Wang som en hotell-gjest.

## Se også
* Jens von Bustenskjold

## Referanser
 

## Eksterne lenker
*
Arafuravorteslange

**Arafuravorteslange** (vitenskapelig navn *Acrochordus arafurae*) er en slange som lever i nordlige strøk i Australia og på Ny-Guinea. Den blir fra halvannen til to og en halv meter lang. Arafuravorteslangen lever i vannet.

## Litteratur
* *Verdens dyreliv*, N.W.Damm & Søn AS 2002, ISBN 82-496-0037-1

## Eksterne lenker
*
Thomas Heftyes gate (Oslo)

**Thomas Heftyes gate** (1–47, 2–64) er en gate i Oslo som har sitt løp fra Gabels gate via «Gimletoppen», før den krysser Elisenbergveien og Bygdøy allé og fortsetter mot nord til Frogner plass. Den ligger i sin helhet på arealer som opprinnelig har tilhørt Frogner hovedgård.

Gaten ble i 1891 oppkalt etter bankier Thomas Heftye, som hadde kjøpt store arealer av Frogner. Han oppførte i 1858–59 Villa Frognæs på høyderyggen mot Frognerkilen etter tegninger av arkitektene Schirmer og von Hanno. Eiendommen med adresse Drammensveien 79 har adkomst fra Thomas Heftyes gate og har siden 1906 tilhørt Storbritannias legasjon og senere ambassade, som bruker Heftyes villa som residens. Thomas Heftye er kjent som en pådriver for friluftslivet i Norge og var medstifter og første formann i Turistforeningen.

Eiendomsprisene i gaten er blant de høyeste i landet.

Tre ambassader har adresse til gaten: Finsk i nr. 1, britisk i nr. 8 og østerriksk i nr. 19. Disse befinner seg sør for Bygdøy allé og dermed i strøket Gimle. Andre kjente bygninger i gaten er villaen i nr. 18, villaen i nr. 24 (tidligere slovakisk ambassade), Heftyeterrassen i nr. 42, hjørnebygningene i nr. 45 og 47, og nr. 52–62 der Sonja Henie i sin tid bodde.

## Bygninger

## Referanser


 



## Litteratur
* 
* 
* 
* 

## Eksterne lenker
*
Pilegrims vandring

***En pilegrims vandring fra denne verden til den tilkommende*** (engelsk original: *The Pilgrim's Progress from This World to That Which Is to Come*) er en kristen oppbyggelig fromhetsroman av John Bunyan, første del utgitt i 1678, andre del i 1684.

Rammen for fortellingen ble presentert på førsteutgavens tittelside: «in the similitude of a dream», det vil si fortalt i en drøms lignelse. Boken ble en suksess i sin tid, og godt likt for sin folkelige prosa. En tid var det kun *[[Bibelen]]* som ble lest mer.

William Thackeray tok tittelen *Vanity Fair* (*Forfengelighetens marked*) fra en setning i boken. Både Jonathan Swift og Daniel Defoe ble direkte og indirekte inspirerte, men ikke av bokens tungt religiøse tendens.

Mens bokens prosa pekte framover, var dens litterære form langt eldre i bruken av tradisjonelle allegoriske virkemidler som var svært vanlig i middelalderen, blant annet i *[[Roseromanen]]*. Fortelleren vandrer gjennom verdens omstendeligheter, legger seg til å sove i en grotte og får en drømmevisjon: «Og mens jeg sov, drømte jeg en drøm. Jeg drømte, og se; jeg så en mann kledd i filler og laser, som sto et sted med ansiktet bortvendt fra sitt eget hus og med en bok i hånden og en tung bør på ryggen.»Denne mannen var sjelen, Kristen, som går sin pilegrimsgang gjennom en skog fylt av symboler. Blant de ulike personene han treffer underveis er «Egennytte», «Verdslig Vismann» og «Snakkesalig». Bunyans prosa bygget både på *Bibelen* og på folketalerens direkte språk. Bunyans karakteristikker av både syndens miljø og frelsens sted gikk over i det engelske språket som faste uttrykk: «Vanity Fair» (forfengelighetens marked), «Slough of Despond» (fortvilelsens sump), «Hill Difficulty» (vanskelighetenes berg), «Valley of the Shadow of Death» (dødens skyggedal), for å nevne noen.

I motsetningen til middelalderens abstrakte og tidvis meget underfundige allegorier, er Bunyans allegorier direkte og kraftfulle, og han knyttet språket til tilhørernes hverdag. Ved å fortelle om hovedfiguren Kristens vandring fra den verdslige byen Destruction («Ødeleggelse») gjennom det allegoriske landskapet og fram til frelsen, skildret Bunyan hva alle kristne i hans samtid oppfattet med sin tro eller hva som var viktig med den; et åndelig liv hvor de ble stadig utsatt for fristelser og villfarelser, men hvor frelsen nødvendigvis ville være å finne ved enden av reisen.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* ''Kristens resa'' på Projekt Runeberg
* Svensk oversettelse av boken
* ''The Pilgrim's Progress'' i Prosjekt Gutenberg e-bok
* ''The Pilgrim's Progress: parts I & II'', e-bok som PDF, hvor layout og fonter er inspirert av 1700-tallets publikasjoner
Harald Steen

**Harald Steen** (1886–1941) var en norsk tenor og skuespiller. 

Steen debuterte på Nationaltheatret i 1902 og var der til 1908. Han var ansatt ved Centralteatret 1908&ndash;1927. Med sitt slagferdige humør, sin smidige karakteriseringsevne og sin ypperlige røst bar han en stor del av teaterets repertoar innen lystspill, folkekomedie, operette og opera.

Han debuterte på filmlerretet i 1916 i den danske stumfilmen *[[Strandvaskeren (stumfilm)|Strandvaskeren]]*. 

Harald Steen var gift med skuespilleren Signe Heide Steen og far til Randi Heide Steen, Harald Heide Steen og Kari Diesen.

## Filmografi
* 1941 – *[[Gullfjellet (film)|Gullfjellet]]* - *Banksjefen på Hamar*
* 1941 – *[[Hansen og Hansen]]* - *En sjåfør*
* 1940 – *[[Tørres Snørtevold]]* - * Viberg*
* 1939 – *[[De vergeløse (film)|De vergeløse]]* -  *Sjømannen*	
* 1939 – *[[Familien på Borgan]]* - * Borgan, grosserer*
* 1938 – *[[Det drønner gjennom dalen]]* - *Doktoren*
* 1937 – *[[Bra mennesker (film)|Bra mennesker]]* - *Haakonsen*
* 1928 – *[[Café X]]* - * Pålsen, kafévert*
* 1927 – *[[Den glade enke i Trangvik]]* - *Jørnsen, reder*
* 1916 – *[[Strandvaskeren (stumfilm)|Strandvaskeren]]* - *Fiskeren Hans*

## Se også
*Heide (slekt)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Granma (provins)

**Granma** (ofte uttalt *Gramma* av cubanerne) er en av Cubas 14 provinser eller fylkeskommuner. Provinsen oppstod i 1976 i forbindelse med en ny regioninndeling og ble i den sammenhengen oppkalt etter båten Granma som fraktet Fidel Castro, Che Guevara, Camilio Cienfuegos og 79 andre opprørere til Cuba i desember 1956. 

Granma grenser i nord mot provinsene Holguín og Las Tunas, i øst og sørøst mot Holguín og Santiago of Cuba, i sør mot Det karibiske hav og i vest mot Guacanayabo-gulfen. Se kart http://www.cubamapa.com/province-map-granma-map.htm. 

Provinsen dekker et areal på 8&nbsp;362 km². Landskapet preges av noen sumpområder i nord, sletteland i de sentrale deler og Sierra Maestra-fjellene i sør der flere fjelltopper er blant de høyeste på Cuba. Høyeste topp innenfor provinsgrensene, er *Bayamesa* som er på 1&nbsp;730 meter over havet. De største og viktigste elvene i provinsen kommer også fra Sierra Maestra-fjellene.

Gramma består av 13 kommuner med byen Bayamo som provinshovedstad. 

## Befolkning
Ved folketellingen i år 2000 hadde Granma 835&nbsp;218 innbyggere og 99,9 innbyggere pr. km². Av samlet antall innbyggere bodde 57,7 % i byer i regionen og 42,3 % på landsbygda. Granma er i så måte en av de minst urbaniserte regionene på Cuba. 

Kjønnsfordelingen var på 49% kvinner og 51% menn. Granma hadde for øvrig 1,69 barn pr. kvinne i fertil alder, og forbigås på dette området bare av provinsene Guantánamo, Pinar del Río og Isla de la Juventud. Som i alle andre provinser har antall barn pr. kvinne sunket radikalt etter revolusjonen i 1959. Dette skyldes at kvinnene i dag tar lengre utdannelse, er mer integrert i det ordinære arbeidslivet og dermed utenfor den tradisjonelle husmorrollen som kjennetegnet cubanske kvinners liv til inn på midten av 1960-tallet. 

Spedbarnsdødeligheten er blant de laveste på Cuba, med 5,0 døde pr. 1&nbsp;000 levendefødte.

## Næringsliv
Landbruket synes domineres av især kaffe, men også fruktdyrkning og kjøttproduksjon. I tillegg finnes en del mindre gruveaktivitet i Sierra Maestra. Turismen synes ennå beskjeden bortsett fra turbusser fra Satiago på utflukt til de mange historiske stedene i Granma. Provinsen er rik på historiske minnesmerker, fra minnesmerker over slaveopprør i den spanske kolonitiden til minnesmerker fra den cubanske uavhengighetskrigen og fra revolusjonsårene 1956 – 1959. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Karl Holter

**Karl Holter** (født  30. juni 1885 i Christiania, død 7. juni 1963 samme sted ) var en norsk skuespiller, forfatter og frontkjemper. 

Holter debuterte i 1912 på Centralteatret og var siden i hovedsak engasjert ved Det norske teatret frem til 1935. Han var også journalist i *[[Stavanger Aftenblad]]* fra 1917 til 1919.

## Forfatter
I 1936 vant han den norske delen av en internasjonal romankonkurranse med fortellingen ''Skinnbrevet''. Den var også hans debut som forfatter. Da var han 51 år gammel.

I 1941 ble Holter medlem av Nasjonal Samling. Samme år instruerte han *Gjengangere* av Henrik Ibsen for Radioteatret. I 1942 meldte han seg til aktiv frontinnsats. Etter en kort befalsutdannelse ble Holter 57 år gammel sendt til Leningradsfronten fra oktober 1942 til mars 1943 som krigskorrespondent.  

Ifølge *Norsk Krigsleksikon* ble han i NS-miljøet ansett som en fremtredende forfatter, og Holter ble en av Gyldendals mest utgitte forfattere mens forlaget var satt under kommissarisk ledelse ved Tore Hamsun.

Under landssvikoppgjøret ble han i 1946 dømt til 5 års tvangsarbeid og begrenset rettighetstap i 10 år. Dommen var opprinnelig på 3 år og 3 måneder, men en anke til Høyesterett førte til en skjerpelse av straffen. Etter å ha sonet dommen kom ikke Holter tilbake som skuespiller, men han fortsatte å skrive og gav ut fem bøker. Blant disse var *Frontkjempere* (1951), en skildring av opplevelser ved Leningradfronten.

## Bibliografi
* *Skinnbrevet* &ndash; roman (1936)
* *Kleivdøler* &ndash; roman (1940)
* *I veideskog : Jaktminner* &ndash; (1944)
* *Bliss* &ndash; (1948)
* *Frontkjempere* &ndash; (1951)
* *Terkel* &ndash; roman (1953)
* *Gode makter* &ndash; roman (1956)

## Filmografi
* *[[Baldevins bryllup (stumfilm)|Baldevins bryllup]]* – 1926
* *[[Ishavsfolk]]* (litterært forelegg s.m. Lars Hansen) - 1938
* *Mot nya tider* – svensk – 1939
* *Valfångare* – svensk – 1939
* *[[Bastard (film)|Bastard]]* – 1940
* *[[Gullfjellet (film)|Gullfjellet]]* – 1941
* *[[Trysil-Knut (film)|Trysil-Knut]]* – 1942

## Referanser


## Eksterne lenker
*  Bilder av Karl Holter 1926, Oslo museum
*
Frank Ulrich Montgomery

**Frank Ulrich Montgomery** (født 31. mai 1952 i Hamburg) er en tysk lege og spesialist i radiologi, som fra 1989 til 2007 var leder for den medisinske fagforeningen Marburger Bund.

Han er sønn av en engelsk offiser og en tysk lege, og studerte medisin i Hamburg og Sydney. Han fikk legelisens i 1979 og ble ferdig spesialist i 1986. Fra 1983 var han leder for Marburger Bunds avdeling i Hamburg, og fra 1987 til 2002 var han styremedlem i Bundesärztekammer. Fra 1994 til 2002 var han dessuten president for legekammeret i Hamburg.

Montgomery er ansatt som overlege ved den radiologiske klinikken ved universitetssykehuset i Hamburg-Eppendorf.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*  www.montgomery.de
Paolo Fresu

**Paolo Fresu** (født 10. februar 1961 i Berchidda på Sardinia i Italia) er en italiensk jazzmusiker (trompet), kjent for over hundre innspillinger med en rekke internasjonale artister, derav gjennom flere samarbeid med norske jazzmiljø. Selv har han utgitt en rekke plater, blant annet *Angel* (1998) og *Night on the City* (2001). I 1996 mottok han prisen for beste jazzmusiker i Europa.

På slutten av 1990-tallet samarbeidet han tidvis med norske musikere, blant annet i «Subtrio» med Svein Folkvord. I 2003 reiste han for Rikskonsertene med Dhafer Youssef på vokal/lutt, og Eivind Aarset på gitar, en trio som også fremførte på Vossajazz.  

Hans egen Quintet og Sextet har vært aktiv siden 1985.

Fresu har også skrevet musikk for teater, blant annet i samarbeid med Joan Mingueli på 1980-tallet.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*
Infernö

**Infernö** er et norsk thrash metal-band fra Kolbotn. Bandet ble stiftet i 1995.

Bandet er signert med Duplicate Records. Bandets mest kjente medlem er Carl-Michael «Aggressor» Eide. Han har vært medlem av Cadaver, Dødheimsgard, Satyricon, Ulver og Ved Buens Ende. Han er også med i Aura Noir og Virus.

Den 26. mars 2005 falt Carl-Michael Eide fra femte etasje, fikk store skader og kunne først ikke gå. Han satt i rullestol, men trente seg opp og sto i 2011 igjen på scenen.

## Medlemmer
### Dagens medlemmer
* Hazardous Pussy Desecrator – Vokalist
* Bestial Tormentor (Olav Knutsen) – Bassist
* Necrodevil (Einar Sjursø) – Trommis

### Tidligere medlemmer
* Aggressor (Carl-Michael Eide) – Gitarist

## Utgivelser
### Studioalbum
**[[Utter Hell]]* (1996)
**[[Downtown Hades]]* (1997)

### Annet
**Massacre in Hell* (1995, demo)
**Headbangers Against Disco Vol. 1* (1997)
**[[Überthrash]]* (2004. Sammen med Audiopain, Aura Noir og Nocturnal Breed.)
**Thrash Metal Dogs of Hell* (2004, single)
**[[Überthrash II]]* (2005. Sammen med Audiopain, Aura Noir og Nocturnal Breed.)
**[[Metal Commando Attack]]* (2007, samlealbum)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*  Infernö hos Duplicate Records
Target Books

**Target Books** var et britisk varemerke, som ble etablert i 1973 av Universal-Tandem Publishing Co Ltd, en utgiver av billigbøker. Varemerket ble etablert for å gi ut barnebøker og for å komplementere Tandem, som ga ut bøker for voksne. Varemerket ble kjent gjennom utgivelsene av bøker basert på science fiction-serien *[[Doctor Who]]*. I 1975 ble Universal-Tandem solgt til Howard and Wyndham. Selskapet ble døpt om til Tandem Publishing Ltd og deretter fusjonert med Howard and Wyndhams forlag WH Allen i 1976. Det nye selskapet ble kalt Wyndham Publications Ltd. I 1977 og 1978 ble Wyndham-navnet faset ut og frem til 1991 ble Target-bøkene utgitt av billigbokdelen av WH Allen & Co.

Den mest produktive skribenten for *Doctor Who*-bøkene var Terrance Dicks. Andre skribenter for serien var Ian Marter, Malcolm Hulke, Philip Hinchcliffe og Nigel Robinson (som også var redaktør for serien en stund).

Nesten hver eneste historie fra *Doctor Who* ble det laget bøker av, unntatt tre manuskript av Douglas Adams (*[[Shada]]*, *[[The Pirate Planet]]* og *[[City of Death]]*) og to av Eric Saward (*[[Resurrection of the Daleks]]* og *[[Revelation of the Daleks]]*). Saward var motvillig når det gjaldt å skrive disse bøkene selv på grunn av at skaperen av dalekene, Terry Nation, ville få mye av inntektene som egentlig skulle gå til forfatteren. Dette er også grunnen til at ingen andre forfattere skrev disse bøkene.

Selskapet ga også ut bøker for barn basert på andre filmer og TV-serier. De produserte også originale barnebøker og bøker for ungdom.

WH Allen ble kjøpt opp av Virgin Group på slutten av 1980-tallet og døpt om til Virgin Publishing i 1991. Ifølge internettsiden On Target, sluttet de å bruke Target-merket etter utgivelsen av Victor Pembertons *Doctor Who – The Pescatons* høsten 1991. Likevel ble merket brukt da Virgin senere ga ut bøker basert på historiene *[[The Evil of the Daleks]]* og *[[The Power of the Daleks]]* og en bok basert på hørespillet *[[The Paradise of Death]]*. *The Paradise of Death* ble gitt ut i april 1994 som bok nr. 156 i "Doctor Who Library" og var den siste boken forbundet med Target.

Andre bøker basert på Doctor Who-relaterte produksjoner ble og vil bli gitt ut av Virgin i seriene New Adventures og Missing Adventures (inkludert hørespillet *[[The Ghosts of N-Space]]* og spin-offene *[[Downtime]]* og **). BBC Books ga ut boken basert på TV-filmen fra 1996 og *[[Scream of the Shalka]]*.

## Eksterne lenker

* ''On Target'' – fanside, hovedsakelig om ''Doctor Who''-bøkene
Bastion

En **bastion** (fra italiensk: *bastire*: «å bygge») er en fremskutt plattform for artilleri i en befestning eller en forsvarslinje på eldre befestninger. Disse oppsto som følge av den militærteknologiske utviklingen hvor festningsmurene ble gjort rette med fremskutte posisjoner for artilleriet. Slik kunne kanonene treffe mål i en større vinkel enn om de hadde stått inne i muren. Mellomrommet mellom bastionene var så langt at kanonenes rekkevidde dekket hele siden. 

Utover 1600-tallet ble denne befestningsformen videre utviklet. Den mest berømte franske fortifikationsingeniøren var Sébastien Le Prestre bedre kjent som «Vauban».

## Referanser


## Litteratur
* 

## Se også
* Tenalje
Oversettelse

Å **oversette** betyr å tolke eller gjengi meningen i en tekst eller et utsagn på et annet språk, som regel skriftlig. Hensikten er å skape en oversettelse eller *måltekst* som gjengir samme tanke, meningsinnhold og gjerne form eller stil som originalteksten, på en så objektiv og riktig måte som mulig. Oversettelse er forskjellig fra tolking fordi oversetteren ikke behøver å jobbe simultant. Dersom et muntlig budskap likevel skal gjengis skriftlig simultant, kaller man det skrivetolking. En offentlig godkjent oversetter kalles *statsautorisert translatør.* 

Oversettelsens overordnete målsetting er å skape *ekvivalens* eller størst mulig likhet mellom originalteksten og målteksten, samtidig som man tar hensyn til en rekke språklige barrierer. Slike barrierer eller faktorer kan være konteksten (i hvilken kulturell eller faglig sammenheng teksten er skrevet), grammatikkregler for begge språk, språklig kutyme, idiomer, metaforer, allusjoner og lignende. Disse faktorene må tolkes og veies opp mot hverandre, og krever at oversetteren har god bakgrunnskunnskap om emnet, gjerne høyere utdanning innen feltet, og setter seg godt inn i problematikken som er knyttet til å gjengi teksten på målspråket. 

Tradisjonelt er oversettelse naturligvis et arbeid som utføres av mennesker. Det er de senere tiår også blitt gjort forsøk på å automatisere oversettelsen (maskinell oversettelse), eller å bruke datamaskiner som en hjelp til menneskelig oversettelse (elektronisk støttet oversettelse).

Tolkning av en tekst kan i videre forstand også innebære tydning og utlegging som innebærer forskjellige oppfatninger og forståelser av meningsinnholdet i den samme teksten. Gjendiktning er en form for oversettelse der en forsøker å formidle og gjenskape litterære kvaliteter i en tekst og ikke bare det som kommer fram ved en vanlig ordrett oversettelse. Dette gjelder særlig når en oversetter dikt, sangtekster og annet der rytme, lyd og andre poetiske virkemidler også er viktige egenskaper for opplevelsen av teksten.

## Se også
* Tolking
* Gjendiktning
* Norske og utenlandske oversettere omtalt på Wikipedia
* Norsk Oversetterforening
* Norsk faglitterær forfatter- og oversetterforening
* Norsk audiovisuell oversetterforening (NAViO)
* Statsautoriserte translatørers forening (STF)
* Babel Fish

## Eksterne lenker
* 
* Utdanning.no sin yrkesbeskrivelse av oversetter
* Oversettelsesteori; fra Bibliotekarstudentens nettleksikon om litteratur og medier (pdf-fil)
* Oversetter engelsk  norsk

### EU-terminologi
* Inter Active Termiology for Europe (søkbar database med ord fra 24 språk)
Grosser Garten

**Großer Garten** er en stor park som ligger sentralt i Dresden. Parken har zoologisk hage, botanisk hage, friluftsscene og en parkjernbane.

Historia til Großer Garten går tilbake til 1676, da kurfyrst Johan Georg II anla en hage utafor den tidas Dresden. August den sterke fikk hagen utvida til sin nåværende størrelse. Sitt engelske preg fikk hagen fra 1873 av ved Friedrich Bouché. Bouché fikk også anlagt innsjøen Carolasee i 1881/1882.

Midtpunktet i hagen danner ruinene av hagepalasset (*Gartenpalais*) med palassdammen, reist mellom 1678 og 1683 etter tegninger av Johann Georg Starcke. Det var den første barokkbygningen i Sachsen, og et betydelig eksempel på tidlig tysk barokkarkitektur overhodet. Palasset fungerte som et lystslott, og har aldri vært bebodd.

Den zoologiske hagen åpna i 1861, og er dermed en av de eldste i sitt slag i Tyskland. Parkjernbanen ble anlagt til den internasjonale hygieneutstillinga i 1931.

Rett overfor hovedinngangen til parken ligger Deutsches Hygiene-Museum – Tysklands eneste. Museumsbygningen ble reist i åra 1928 til 1930. Den største attraksjonen er kanskje «glassmennesket», en detaljert gjengivelse i glass av menneskekroppen i full størrelse. Plassen foran museet heter Lingnerplatz og er oppkalt etter grunnleggeren av museet, Karl August Lingner. Lingner er kjent for sitt arbeid med medisinsk folkeopplysning og oppfinner av munnvannet «Odol» og dets berømte flaske.

I nordøstre hjørnet av parken har Volkswagenkonsernet reist sin kjente Gläserne Manufaktur – «glassfabrikken» – som etter mye strid sto ferdig i 2001. Fabrikken er bygd med inner- og yttervegger for en stor del av glass, slik at besøkende kan betrakte produksjonslinja ved moderne bilproduksjon.

 Grosser_Garten_Dresden_Karte_2008_05_02.svg |Kart over parken
 Dresden Großer Garten Herkulesallee 1900.jpg |Großer Garten omkring 1900
 Grossergarten1_1478_1.jpg |Gartenpalais i juni 2005


## Eksterne lenker
* 
* Großer Gartens historie
* Großer Garten
* Den botaniske hagen
* Den zoologiske hagen
* Sommerpalassets venner
Europeisk kolonisering

**Europeisk kolonisering** har foregått over et langt tidsrom av mange europeiske nasjoner.

## Afrika
:*Utdypende artikkel: [[Europeisk kolonisering av Afrika]]*
Se også:
* Portugisisk kolonisering av Angola
* Portugisisk kolonisering av Kapp Verde
* Fransk kolonisering av Mali
* Det britiske imperiet &ndash; Nigeria

## Amerika
:*Utdypende artikkel: [[Europeisk kolonisering av Amerika]]*
Se også:
* Britisk kolonisering av Amerika
* Portugisisk koloniseringen av Brasil
* Norgesveldet &ndash; Grønland

## Asia
:*Utdypende artikkel: [[Europeisk kolonisering av Asia]]*
Se også:
* Fransk kolonisering av Ho Chi Minh-byen
* Portugisisk herredømme på Macao
* Det britiske imperiet &ndash; Hongkong, Det britiske territoriet i Indiahavet
## Europa
:*Utdypende artikkel: [[Europeisk kolonisering innen Europa]]*
Se også:
* Norgesveldet &ndash; Finnmark, Færøyene,  Sudreyar (Hebridene), Hjaltland (Shetland),  Island, Man, Orknøyene

## Oseania
:*Utdypende artikkel: [[Europeisk kolonisering av Oseania]]*
Se også:
* Koloniseringen av Australia
* Koloniseringen av New Zealand

## Se også
* Avkolonisering
Aust-Agder-Museet

**Aust-Agder-Museet** var en stiftelse etablert i 1951 ved omdanning av Arendals Museum. En avtale ble inngått mellom Arendal kommune og Aust-Agder fylke om at Arendals Museum skulle bygges ut til en fylkesomfattende institusjon, med sete på Langsæ i Arendal. (Korrekt skrivemåte er med to bindestreker og tre store bokstaver). Museets hovedbygning ble tegnet av arkitektene Ugland & Thorne.

I 2003 gikk Aust-Agder-Museet inn i Aust-Agder kulturhistoriske senter, som i 2015 ble ytterligere utvidet og endret navn til KUBEN i 2014. 1.1.2015 ble instititusjonen konolidert med to andre museer, Grimstad Bys museer og Setesdalsmuseet til Aust-Agder museum og arkiv. 

## Arkivet
Arkivet etter Aust-Agder-Museet befinner seg på Aust-Agder museum og arkiv i Arendal. Arkivet går fra opprettelsen i 1832 til 2003. Arkivet omfatter også materiale fra  Arendal skoles offentlige Bibliotech og Musæum og senere Arendals Museum. 

## Referanser


## Litteratur
* 

## Eksterne lenker
*
Filmmusikk

**Filmmusikk** er musikk som er komponert spesielt for bruk i film, men det kan også innbefatte annen musikk. Vanligvis brukes slik musikk som stemningsskaper i film, ved at musikken understreker en eller flere hendelser i handlingen, eller ved at en eller flere av rollefigurene blir gitt et spesielt musikalsk tema. Et eksempel på det siste er for eksempel Imperial March-temaet (komponert av John Williams) som symboliserer det galaktiske imperiet og Darth Vader i seks av de ni Star Wars-filmene.

I filmer benyttes ofte ambient musikk til å skape stemninger og følelser.

Filmmusikk er som regel *ikke-diegetisk*. Det vil si at den ikke kommer fra en synlig kilde på skjermen. Men det finnes unntak, som for eksempel i filmen Vill vest (Blazing Saddles) (Mel Brooks 1974), hvor ikke-diegetisk filmmusikk parodiseres ved at Count Basie and his Big Band plutselig dukker opp «i bildet» under avspillingen av en melodi.

## Berømt filmmusikk
* Star Wars, Indiana Jones-trilogien og Haisommer, komponert av John Williams.
* Ringenes Herre, komponert av Howard Shore.
* -temaet, komponert av Lalo Schifrin.
* 2001: En romodyssé, med musikk av blant andre György Ligeti og Richard Strauss.
* Dollar-trilogien, The Mission og Ondt blod i Amerika, komponert av Ennio Morricone.
* Rocky-filmene av Bill Conti
* Pirates of the Carribean-filmene av Hans Zimmer og Klaus Badelt
* Limelight, regissert og komponert av Charlie Chaplin
* Elvira Madigan, komponert av Wolfgang Amadeus Mozart
* West Side Story, komponert av Leonard Bernstein
* Rosemary's Baby, med musikk av Krzysztof Komeda
* Saturday Night Fever av The Bee Gees
* The Sound of Music av Richard Rodgers
* Trollmannen fra Oz av Harold Arlen
* Manndomsprøven av Simon & Garfunkel
* Gudfaren av Nino Rota
* Psycho av Bernad Herrmann
* Snehvit og de syv dvergene av Frank Churchill og Larry Morey
* Goldfinger og motivet i James Bond-serien av John Barry
* Cabaret av John Kander og Howard Deitz
* Pat Garrett & Billy the Kid av Bob Dylan
* A Hard Day's Night, Let It Be, Help og Yellow Submarine av The Beatles
* Singin' in the Rain av Nacio H. Brown
* Casablanca av Max Steiner
* Underground av Goran Bregović
* Fantasia, med musikk av Johann Sebastian Bach, Pjotr Tsjajkovskij, Paul Dukas, Igor Stravinskij, Ludwig van Beethoven, Amilcare Ponchielli, Franz Schubert og Modest Mussorgskij
* Bram Stoker's Dracula, komponert av Wojciech Kilar
* Finding Neverland, komponert av Jan A.P. Kaczmarek

## Referanser


## Litteratur
*Bordwell & Thompson: «Film Art: An Introduction», McGraw-Hill Film, 2004.	
*Herrmann, Bernard: «Film Music and Film Narrative», UMI Research Press, 1985.
*Davis, Richard: «Complete guide to film scoring : the art and business of writing music for movies and TV», Berkley Press 1999.

## Eksterne lenker
* Filmmusikk/filmlyd; fra Bibliotekarstudentens nettleksikon om litteratur og medier (pdf-fil)
Samurai

**Samuraier** (侍) var kriger-aristokrater i det føydale Japan. De tilhørte den høyeste krigeradelen, buke. Ordet «samurai» direkte oversatt til norsk betyr * å tjene*, og samuraiene tjente som regel en høyerestående aristokrat, en daimyo. En herreløs samurai kaltes en ronin.

Samuraiene fulgte en æreskodeks, bushidō (krigerens vei), som beskrev hvordan en samurai skulle leve og dø. Oppriktighet, tapperhet, selvbeherskelse, ærbødighet overfor foreldre og en høflig opptreden var viktige dyder i denne kodeksen. Det samme var trofasthet og usvikelig lydighet overfor overordnede. Disse tradisjonene varte lenge etter samuraiene, og var viktig i den japanske hæren helt til etter andre verdenskrig. Samuraiene mistet de fleste av sine privilegier under Meijirestaurasjonen i 1868. 

Samuraiens ære var tett knyttet sammen med de nevnte dydene. En plett på æren kunne bare fjernes ved seppuku, det vil si selvmord ved å kutte opp egen buk. 

Selv om det ikke finnes samuraier mer så lever de videre som et symbol for det historiske Japan og for klassisk krigermoral. De avbildes ofte i filmer, tv-serier, bøker og tegneserier både i Japan og i resten av verden. Varianter av deres stridsteknikker lever videre i dag som moderne budo-kampsporter som iaido, kendo, judo, aikido  og jiujitsu
## Utrustning
Den klassiske bevæpningen for en samurai var to sverd, det lange katana og det kortere wakizashi, sammen kalt daisho. Daisho ble båret i obi, på venstre side av kroppen. Katana var forbudt å bære for ikke-samuraier.

En tradisjonell rustning var ni lag med lær, det tilsvarte omtrent like sterkt som stål.

## Se også
*Ridder
*Ninja
Sør-Koreas herrelandslag i fotball

**Sør-Koreas herrelandslag i fotball** er det nasjonale fotballaget til Sør-Korea, og dette landslaget blir administrert av Sør-Koreas fotballforbund. Det sørkoreanske fotballforbundet ble stiftet i 1933, og de ble medlem av FIFA i 1948. Sør-Koreas nasjonalstadion er Seoul World Cup Stadium i Seoul.

Landet har deltatt i VM-sluttspillet elleve ganger mellom 1954 og 2022. Beste resultat så langt er en fjerdeplass på hjemmebane i VM i fotball 2002.

## VM-resultater

## Kamper i VM-sluttspill

## Nåværende tropp
Oppdatert 5. desember 2022.
Sør-Koreas tropp til VM i fotball 2022 i Qatar fra 20. november 2022 til 18. desember 2022.

### Andre spillere
Spillere som har vært med i landslagstroppen de siste 12 månedene.

## Se også
* Sør-Koreas kvinnelandslag i fotball
* Nord-Koreas herrelandslag i fotball
* Nord-Koreas kvinnelandslag i fotball

## Referanser


## Kilder
* Olsen, Egil Roger (2002): *DRILLOS VERDEN*.  Kagge Forlag AS, OSLO. ISBN 82-489-0244-7
* Rollin, Jack (oversatt av Eirik Newth) (1994): *GUINNESS STORE BOK OM FOTBALL-VM, 1930-1994*.  Ex Libris Forlag AS. ISBN 82-7384-431-5

## Eksterne lenker
* 
*  FIFAs profil om Sør-Korea
*  FIFAs VM-2006 profil om Sør-Korea
Guttekor

Et **guttekor** er et sangkor som består av guttestemmer som ikke er kommet i stemmeskiftet (sopran og alt). I engelsk guttekortradisjon er det vanlig at altstemmen besettes av voksne menn. I tysk guttekortradisjon besettes altstemmen av gutter. Det er også vanlig at guttekor utvides med mannsstemmer (tenor og bass). 

## Guttekor i Norge
*Førde guttekor
* Bislett guttekor
*Nidarosdomens Guttekor
*Oslo domkor (guttekor), nedlagt
*Oslo Domkirkes Guttekor
*Olavsguttene (nedlagt)
*Olavskoret i Bergen (nedlagt)
*St. Hallvard-guttene
*Sanct Johannes-Guttene
*Sølvguttene
Kristian Aubert

**Kristian Aubert** (født 1909, død 1942) fra Oslo var en norsk brannmann, idrettsutøver og motstandsmann under den andre verdenskrig.
Aubert var blant annet utdannet tekniker, fenrik i feltartilleriet og formann i Vestre Akers Skiklub.

## Motstandsarbeid (utvalg)
Under den andre verdenskrig deltok han – i likhet med broren Andreas Aubert – aktivt i motstandsarbeidet mot nazistene. Kristian Aubert deltok blant annet i 1942 som forkledd sjåfør for bilen til fengselet i Åkebergveien, Oslo, da Arne Qvenild forkledd som gestapist smuglet ut Didrik («Dixe») Cappelen for å redde Cappelen fra å bli henrettet for sitt motstandsarbeid i Telemark.

Senere ble Kristian Aubert arrestert og torturert ihjel av nazister i fengsel i Norge. Under den grusomme torturen røpet Aubert intet, og han reddet dermed livet til flere han hadde samarbeidet med. Aubert var den første fangen tyskerne torturerte i hjel på Grini.

## Ettermæle
Kristian Aubert og ektefellen Martha Kristine født Græsholt (1914-1982) er gravlagt på Vestre gravlund i Oslo.

Ved Sørkedalen kirke er Aubert en av fire falne fra Sørkedalen som er navngitt på en minnebauta.

*[[Kristian Auberts vei (Oslo)|Kristian Auberts vei]]* på Røa, Oslo, er oppkalt etter ham og der er det satt opp en minnestein med plakett over ham.

Også *[[Aubertisen]]* i Antarktis er oppkalt etter ham. Området ligger i Dronning Maud Land, er ca. 27&nbsp;km langt og ligger mellom Milorgfjella og Sivorgfjella i Heimefrontfjella, syd på Maudheimvidda.

## Referanser


## Litteratur
* «En eventyrlig krigshistorie – fra 20 år tilbake: Med dødsdom hengende over seg kom Skiensmann ut av fengselet», avisen Varden, Skien, lørdag 27. januar 1962
* Chr. A.R. Christensen: *Dåd. Med livet som innsats i krigstidens Norge*, Oslo 1965, side 62-77 https://www.nb.no/items/cccf0d98c8cd4e4019a22d3a84214cf1?page=0&searchText=Christensen%20D%C3%A5d
* Wilhelm Münter Rolfsen: *Usynlige veier. Fra Edderkoppens og flyktningeksportens historie* (1. utgave Oslo 1946 og 2. utgave:) Oslo 1995, side 62-66 https://www.nb.no/items/4fa206dbace071b844a9245d2a125b9a?page=0&searchText=M%C3%BCnter%20Rolfsen
* Kai Arvid Køhler: «Oppløsningen av Den antinazisiske gruppa» i Historiekomiteen for krigstiden i Porsgrunn: *Okkupasjonsårene i Porsgrunn 1940 til 1945*, 4. kapittel, Porsgrunn 1988
* Olav Njølstad: *[[Jens Chr. Hauge]] – fullt og helt*. Oslo (2008): Aschehoug. 
* Didrik ("Dixe") Cappelen: «Et februarbrev til Jens Christian Hauge», *Slekt og data*, nr 1–2013, Oslo 2013, side 18-20 (om Cappelens flukt i 1942 og med bilder)
*Hans Cappelen:"En blid mann og tre dødsdommer Dixe Cappelen 1900-1970», Skien Historielag, Byminner 43, Skien 2021, særlig kapittel 5, side 19-24.
KolourPaint

**KolourPaint** er et tegneprogram for skrivebordsmiljøet KDE. Meningen er at det skal være intuitivt enkelt å bruke for en gjennomsnittlig bruker.

KolourPaint er til forveksling likt Windows-programmet Paint (mspaint), men har noen forbedringer:
* Ubegrenset angremulighet
* Farger kan også spesifiseres med hex- eller RGB-verdier i menyen for egendefinert fargevalg.
* Import av alle bildeformater som støttes av KDE (og det er mange)
* Gjennomsiktighet
* Fullskjermmodus

I likhet med mspaint er det ingen støtte for glidende fargeoverganger, for eksempel «anti-alias». Det gjør at streker på skrå blir hakkete.

KolourPaint erstattet KPaint i versjon 3.3 av KDE, og er nå en del av kdegraphics-pakken.

## Eksterne lenker
*
John-F.-Kennedy-Platz

**John-F.-Kennedy-Platz** er en plass i bydelen Schöneberg i Berlin, foran Rathaus Schöneberg, som var rådhus i Vest-Berlin under den kalde krigen. 

På denne plassen holdt USAs president John F. Kennedy i 1963 sin berømte *[[Ich bin ein Berliner]]*-tale.

:Fra minnetavlen ved rådhuset: *John F. Kennedy, 35. Präsident der Vereinigten Staaten von Amerika sprach in der Mittagsstunde des 26. Juni 1963 an dieser Stätte zu den Bürgern Berlins. Hier versammelten sich in der Nacht des 22. November 1963 die Berliner zur Totenklage für den ermordeten Staatsmann. In Dank und Ehrfurcht enthüllten sie am 26. Juni 1964 ihrem großen Freunde zum Gedächtnis diese Tafel.<br />Miteinander werden wir unsere Erde retten oder miteinander in den Flammen ihres Brandes umkommen aber retten können und retten müssen wir sie und damit werden wir uns den ewigen Dank der Menschheit verdienen und als Friedensstifter den ewigen Segen Gottes* (John F. Kennedy in seinem Appell an die Völker 25. September 1961)

Plassen ble oppkalt etter Kennedy etter at han ble myrdet senere samme år som han holdt talen. Før 1963 het plassen **Rudolph-Wilde-Platz**, etter en tidligere borgermester i den da selvstendige byen Schöneberg. Fremdeles er Rudolph-Wilde-Park i direkte tilknytning til rådhuset oppkalt etter Wilde.
## Referanser
Oropher

I J.R.R. Tolkiens litterære verker omhandlende Midgard og historiene om *[[Ringenes herre]]* var **Oropher** en Sinda-alvenes herrer.

Oropher var en av Sindaene fra Doriath, men etter Vredens krig avsto han fra å reise til Midgard som mange andre gjorde, men reiste istedenfor til Ered Luin med sin husstand. Han endte til slutt opp i Store Grønnskog, hvor Silvanalvene av Nandoenes avstamnig levde, og han ble av dem tatt til deres herre. Hans hovedstad var Amon Lanc.

Vest for Orophers rike lå riket Lórinand på den andre siden av elva Anduin, hvor Amdír, en annen Sinda regjerte over Silvanalvene der. Da Sauron kom tilbake til Midgard etter Númenors fall og begynte å få mer makt, trakk Oropher seg tilbake mot nord forbi den gamle dvergveien i skogen, og senere enda lenger nord for Myrkskog fjellene hvor de befestet seg.

Oropher svarte på innkallelsen til Den siste alliansen mellom alver og menn, og sluttet seg til Gil-galads hærstyrker da de marsjerte nedover langs Anduin til Dagorlad. Orophers følget var lett utrustet. I slaget ved Dagorlad kjempet Orophers følge tappert, men Oropher og den største delen av hans følge ble drept da han ladet for tidlig. Etter at Sauron var beseiret i slaget ved Dommedagsberget i Mordor, vendte Thranduil, Orophers sønn og arving, tilbake til den nordre delen av Myrkskog med restene av deres folk. Selv om mange var blitt drept var ennå hæren deres stor nok til at orkene som gjemte seg i Tåkefjellene ikke våget å angripe dem.
Dagorlad

**Dagorlad** (Slagslettene) er en fiktiv plass i J.R.R. Tolkien sitt univers.

Det ligger nord for Mordor og er som et digert hinder på grunn av sumpene som har vokst frem der.

Under Den siste Alliansen mellom Alver og mennesker var dette en av de avgjørende slagsted. Mange tusen vart drept her, både alver, mennesker og orker. Senere ble dette til en kjempesump der likene av de mange som falt ble liggende uten å rotne. De blir sagt at De døde lokker til seg veifarende som har gått seg vill, ved hjelp av små lys de tenner. Mange har dødd i sumpene der etter å ha blitt lokket ut i vannet.

Under Ringkrigen i 3018, var Frodo og Sam Gamgod, på vei gjennom sumpene med Gollum som veiviser. Gollum var en av de få som visste hvor det var trygt å gå.
Pallando

**Pallando** var en av Istari, det vil si, trollmennene som kom til Midgard i J.R.R. Tolkiens serie *[[Ringenes herre]]*. 

Han var en blå trollmann (Ithryn Luin), som dro inn i Østen til Midgard og aldri vendte tilbake. Han var, sammen med Alatar, en av de to blå trollmennene. Det er ikke mye som er skrevet om dem, men de skal vist nok å ha reist tidlig inn til Østen. Hva som siden skjedde med dem er ukjent.
Xaphoon

En **Xaphoon** er et treblåseinstrument med enkelt rørblad, opprinnelig laget av bambus, men i moderne utførelse oftest produsert i plast.

Xaphoonen kalles ofte «lomme-saksofon», og det henspilles da på dens relativt beskjedne størrelse, og spilleteknikken som er relativt lik den på saksofonen. Sammen med fløyte og munnspill er dette greie instrumenter å ha med på reisefot.

Instrumentet fins i to varianter, en stemt i Bb og en i C. I Norge er C-varianten mest utbredt. Instrumentet har et omfang på to oktaver, og spilles med ni fingre.

Instrumentets navn kommer opprinnelig fra *bamboozaphone* som ble til *bamboozafoon*, siden *bamboo zafoon* til bare *zafoon*, også stavet *Xaphoon*.

Instrumentet har en overraskende rik klang i forhold til størrelsen, og kan minne om klarinett eller en råere saksofonlyd, alt etter spillestil.

## Typer
Bortsett fra hvilket materiale den er laget av skiller instrumentet seg ut i toneomfanget.

### C-Xaphoon
* Dypeste tone c'
* F-stemming 
* 2 oktaver 
* Kromatisk 
* a' 440 Hz 
* Tenorsaxofonflis

### B-Xaphoon
* Dypeste tone b'
* Es-stemming 
* 2 oktaver 
* Kromatisk 
* a' 440 Hz
* Tenorsaxofonflis

## Eksterne lenker
* 
* Norsk brukerside
* Her kan du høre en improvisasjon på Xaphoon
* The xaphoon songbook
Russ (andre betydninger)

**Russ** kan referere til:

* Russefeiring, en årlig tradisjon og et norsk kulturfenomen
* Russere, russer, en slavisk folkegruppe med russisk som morsmål
** Russisk (enkelte ganger forkortet russ.), det mest utbredte av de slaviske språkene

Personer med Russ til etternavn:
* Matthias Russ, tysk landeveissyklist
* William Russ, amerikansk skuespiller

Personer med Russ til fornavn:
* Russ Meyer, amerikansk regissør
* Russ Ballard, engelsk musiker
* Russ Tamblyn, amerikansk skuespiller
* Russ Taff, amerikansk sanger
* Russ Feingold, amerikansk politiker
* Russ Hamilton, amerikansk pokerspiller

Se også 
* Gotlandsruss, en hesterase
Carlos Tévez

**Carlos Alberto Tévez** (født 5. februar 1984) er en argentinsk tidligere fotballspiller.

## Barndom
Tévez hadde en tøff barndom. Han vokste opp i Fuerte Apache. Han ble utsatt for en ulykke når han var 10 måneder gammel der han fikk kokende vann over seg. Dette resulterte i tredjegradforbrenning på nakken og brystet. Mens han enda var veldig ung bestemte han seg for å beholde arrene slik de var. Boca Juniors ville hjelpe Tévez ved å tilby han kosmetisk kirurgi. Tévez nektet å ta operasjoner på arrene fordi de definerte han som den gutten han var da og den mannen han er i dag.

## Klubbfotball
### Argentina
Han slo gjennom hos klubben Boca Juniors i 2002. Tévez debuterte for Boca Juniors i oktober 2001, og spilte for laget til og med 2004. I desember samme år undertegnet han en femårskontrakt med . Han ble senere solgt til West Ham, og debuterte for klubben 6. januar 2007.

### West Ham
I sin første sesong i West Ham (2006/2007) ble han kåret til «Hammer of the year». Han reddet sannsynligvis klubben fra nedrykk med sine syv mål på de siste ti kampene. Han endte sin karriere der med totalt 26 seriekamper.

### Manchester United
I juli i 2007 forhandlingene mellom Manchester United,  og spillerens agent, Kia Jaroobichan om en overgang fra West Ham. Dette utviklet seg til en av tidenes største overgangssaker, siden Kia Jaroobichan påsto at han hadde de økonomiske rettighetene på Tevez. I tillegg nektet West Ham å gi fra seg spillerens lisens. Det endte til slutt med at Tevez fikk oppfylt sitt ønske om å spille for Manchester United. I august 2007 skrev han under en toårig låneavtale med United. Tevez gikk på lån til Manchester United sommeren 2007, for en periode til sommeren 2009. Tevez debuterte for Manchester United borte mot  den 15. august 2007. Tevez scoret sitt første United-mål med en stupheading mot  i 2-0-seieren på Old Trafford den 23. september 2007.

Mot slutten av 2008–2009 sesongen kommenterte Tevez sin situasjon hos United ved å uttale: «Ja, det er sant at jeg ser det som mer sannsynlig å forlate Manchester United. Jeg ser ikke hvorfor jeg skulle lyve om det. Supporterne støtter meg og jeg ser ingen grunn til å lyve for dem». Tevez ble i den perioden koblet bl.a til erkerivalen  og flere andre klubber som , ,  og .

### Manchester City

Den 13. juli 2009 ble Tevez klar for Uniteds nabo . Tevez ble dermed den første spilleren som gikk fra en Manchesterklubb til en annen siden Terry Cooke i 1999. Tevez scoret 23 mål for City i sin første sesong for klubben, noe som ga han en fjerdeplass på toppscorerlisten i Premier League for sesongen 2009/2010.
Han ble kåret til Citys 'Etihad Player of the Year' award og 'Players Player of the Year' award for 2009/2010

## Landslagsspill
Han storspilte for  da de vant fotballturneringen under OL 2004 i Athen. Han scoret seks mål på seks kamper og ble turneringens toppscorer. Han spilte også for Argentina under VM i 2006 og 2010.

## Referanser

 
## Eksterne lenker
* 
*  Carlos Tévez sin barndom
Luis Medina Cantalejo

**Luis Medina Cantalejo** (født 1. mars 1964) er en spansk fotballdommer. Han er en av relativt få som har dømt kampen mellom FC Barcelona og Real Madrid. 

I 2006 dømte Cantalejo i VM, og hans første kamp var mellom  og . Han var 4. dommer under finalen i samme mesterskap.

Han har også dømt . Det var i kampen mot  i kvalifiseringa til VM 2006.

## Kamper i VM 2006 som hoveddommer
*    -   (gruppespill)
*    -   (gruppespill)
*    -   (åttendedelsfinale)
*    -    (kvartfinale)

## Eksterne lenker
*