open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Ferdinand Ries

**Ferdinand Ries** (1784–1838) var en tysk komponist og pianist.

## Biografi
Ferdinand Ries var fiolinisten Franz Anton Ries' eldste sønn. Den første musikkundervisningen fikk han av sin far. Han avsluttet utdanningen i München og Wien. Fra 1803 til 1805 var han elev av Ludwig van Beethoven, som selv hadde fått undervisning av Ferdinands far mens Beethoven bodde i Bonn.

Etter lange reiser og opphold Paris, Koblenz, Praha, Dresden, Leipzig, Hamburg, København, Stockholm og St. Petersburg kom Ries til London i 1813, og ble der møtt med så stor anerkjennelse at han ble til 1823. I London ble han en av direktørene i London Philharmonic Society som i 1822 bestilte en symfoni av Beethoven. Resultatet ble Beethovens kjente 9. symfoni.

Etter å ha opparbeidet seg en anselig formue, trakk han seg etter oppholdet i England tilbake til Bad Godesberg ved Bonn og gjorde flere reiser til England og Italia. I 1834 følte han behov for en fast stilling og ble musikkdirektør for Aachen symfoniorkester. Ytre omstendigheter ført til at han måtte si fra seg denne stillingen allerede etter to år. Han slo seg deretter ned i Frankfurt am Main hvor han ledet stedets *Cäcilienvereins*. Her ble han til sin død 13. januar 1838.

Ries' viktigste musikkhistoriske betydning er hans rolle som øyevitne til Beethovens liv. Sammen med Franz Gerhard Wegeler ga han i 1838 ut boken *Biographische Notizen über Ludwig van Beethoven*, som er en svært viktig kilde i studiet av Beethoven som menneske og kunstner.

## Verk
Ferdinand Ries skrev tallrike komposisjoner for klaver, dessuten også kammermusikk, 8 symfonier, instrumentalkonserter, operaer (i Beethovens stil), såvel som geistlig og verdslig vokalmusikk. Hans kammermusikalske bidrag for strykere har så langt ikke blitt tilstrekkelig verdsatt.

De 8 symfoniene:
* Nr. 1 i D-dur op. 23 
* Nr. 2 i c-moll op. 80 
* Nr. 3 i Ess-dur op. 90, uroppført i London 1814
* Nr. 4 i F-dur op. 110, skrevet 1818
* Nr. 5 i d-moll op. 112 
* Nr. 6 i D-dur op. 146, skrevet 1822
* Nr. 7 i a-moll op. 181, skrevet 1835
* (Nr. 8) i Ess-dur WoO 30, skrevet 1822

## Referanser


## Kilder
*  (Omtales under oppslaget om faren)

## Litteratur
* Hill, Cecil, *Ferdinand Ries: A Thematic Catalogue*. Armidale, NSW: University of New England. 1977. ISBN 0-85834-156-5.
* Hill, Cecil, «Ferdinand Ries» i *The Symphony: Ferdinand Ries* London: Garland Publishing (1982)
* Ries, Ferdinand. *Beethoven Remembered: The Biographical Notes of Franz Wegeler and Ferdinand Ries*,  Arlington, VA: Great Ocean Publishers. 1987. ISBN 0-915556-15-4. Oversetting fra tysk av Franz Gerhard Wegeler og Ferdinand Ries: *Biographische Notizen über Ludwig van Beethoven*. Koblenz, Bädeker, 1838. 164 s.
* Zanden, Jos van der. 'Ferdinand Ries in Vienna. New Perspectives on the Notizen', i: The Beethoven Journal, 2004.

## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*
Allgemeine musikalische Zeitung

***Allgemeine musikalische Zeitung*** (forkortet *AmZ*) var ved siden av *[[Neue Zeitschrift für Musik]]* det mest innflytelsesrike tyske musikkfagblad på 1800-tallet. AMZ ble grunnlagt 1798 av Friedrich Rochlitz og musikkforleggeren Gottfried Christoph Härtel i Breitkopf & Härtel, som utga tidsskriftet til 1865. AMZ ble lagt ned i 1882.

Karrierene til Haydn og Beethoven ble tett fulgt av tidsskriftet, og begge hadde gratisabonnement. I tillegg bidro AMZ til at Mozart etter sin tidlige død ble regnet som den tredje store wienerklassiker.

## Litteratur
* Martha Bruckner-Bigenwald, *Die Anfänge der Leipziger Allgemeinen Musikalischen Zeitung*. Diss., Freiburg im Breisgau 1934, trykt i Hilversum 1965
* Klaus Martin Kopitz, *Beethoven und seine Rezensenten. Ein Blick hinter die Kulissen der Allgemeinen musikalischen Zeitung.* I: *Beethoven und der Leipziger Musikverlag Breitkopf & Härtel – „ich gebe Ihrer Handlung den Vorzug vor allen andern“*. Red. Nicole Kämpken og Michael Ladenburger, Bonn: Beethoven-Haus, 2007, s. 149–167.

## Eksterne lenker
SG Flensburg-Handewitt

**SG Flensburg-Handewitt** (stiftet i 1990) er en tysk håndballklubb fra Flensburg i Schleswig-Holstein i Tyskland, som spiller sine kamper i Flens-Arena.

Klubbens herrelag spiller i bundesligaen i håndball for menn. Klubben vant EHF-cupen i 1997 og cupvinnercupen i 2001 og 2012. I 2003 ble klubben nr 2 i Bundesligaen, og vant sin første nasjonale tittel ved å slå Tusem Essen i den tyske cupfinalen. Det åpnet for tre strake cuptitler, og i 2004 vant klubben sitt første seriegull. Klubben ble nummer to i EHF Champions League i 2004. Klubbens trener fra 2017 er Maik Machulla. Svensken Ljubomir Vranjes var trener fra 2010 til 2017.

Den norske tidligere landslagsspilleren Johnny Jensen spilte i klubben fra 2003 til 2010. Roger Kjendalen, Christian Berge, Frode Hagen,  Frode Scheie, Jan Thomas Lauritzen, Alexander Buchmann, Glenn Solberg, og Erlend Mamelund  har også spilt i klubben.

Nordmannen Magnus Abelvik Rød spilte da klubben tok sitt andre seriegull i 2018. Fra 2018 spiller nordmennene Torbjørn Bergerud, Magnus Jøndal og Gøran Johannessen i klubben.

## Historie

SG Flensburg-Handewitt ble opprettet i 1990 etter en sammenslåing av håndballdivisjonene til TSB Flensburg og Handewitter SV.  Den første sesongen av klubben (1990–1991) fant sted i 2. Håndball-Bundesliga, med SG som endte på fjerdeplass under Zvonimir Serdarušić.  I 1992 ble de rykket opp til toppdivisjonen som SG Flensburg-Handewitt for første gang, og vant hver ligakamp.  I sin første sesong i toppklassen endte SG sekstende, selv om de ble spart for nedrykk på grunn av likvidasjonen av TSV Milbertshofen.  Året etter, under ledelse av Anders Dahl-Nielsen, ble SG fjerde og fra det tidspunktet liknet den plasseringen eller bedre i hver sesong frem til 2008/09-sesongen.

SG Flensburg-Handewitt skaffet seg sitt første store trofé med EHF-cupen 1996/1997 ved å beseire danske Virum-Sorgenfri HK 52–42 sammenlagt i finalen.  Tre påfølgende DHB-Pokal-titler (2003/04 vs TUSEM Essen, 2004/05 vs HSV Hamburg og 2005/06 vs THW Kiel) fulgte, og det samme gjorde suksess i ligaen, med en mesterskapsseier i 2003/04-sesongen.  Flensburg beseiret HSG Nordhorn-Lingen på Flens-Arena i runde 33 for å sikre sin aller første tittel med et spill til overs.  Den slovenske klubben RK Celje forhindret imidlertid et tredje trofé det året for SG ved å vinne EHF Champions League-finalen 2003-04 mot dem.  I ligakampanjene 2004-05 og 2005-06 endte Flensburg på andreplass bak THW Kiel.  I 2007 tapte SG nok en gang Champions League-finalen, denne gangen ble de beseiret av «Landesderby»-rivalene THW Kiel.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Friedrich Kalkbrenner

**Friedrich Wilhelm Kalkbrenner** (1785–1849) var en tysk-fransk pianist og komponist.

## Liv og virke
Friedrich Kalkbrenner var sønn av kordirigenten og komponisten Christian Kalkbrenner. Etter å ha fullført Conservatoire de Paris i fagene klaver og komposisjon med utmerkelse, fortsatte han utdannelsen i Wien fra 1803 til 1804. I Wien ble han hjulpet fram og fikk undervisning av blant andre Joseph Haydn, Johann Georg Albrechtsberger og Ludwig van Beethoven.

Kalkbrenner startet karrieren som klaverlærer og pianist i Paris. Mellom 1813 og 1823 bodde han i England, der han gav konserter, komponerte og ble en framgangsrik pianolærer. I 1823 og 1824 gav han konserter i Frankfurt, Leipzig, Dresden, Berlin, Praha og Wien.

Senere i 1824 trakk Kalkbrenner seg tilbake fra offentligheten og slo seg ned i Paris med en betydelig oppspart formue. Her grunnla han en musikkskole, overveiende beregnet for viderekomne studenter, og videreutviklet klaverteknikken. Han  studerte også pianokonstruksjon og i kompaniskap med Ignaz Pleyel grunnla han klaverbyggerfirmaet Pleyel. 

Kalkbrenners undervisningsmetode for klaver ble nevnt i anerkjennende ordelag, blant andre av Franz Liszt. Eleven Camille Stamaty videreførte senere denne metoden. Frédéric Chopin, som holdt Kalkbrenner høyt og sannsynligvis tok noen undervisningstimer av ham, dediserte senere sin første klaverkonsert til ham.

I en periode ble Kalkbrenner regnet som den største pianisten i verden. Den eneste rivalen han hadde var  Johann Nepomuk Hummel.

## Verk i utvalg

* Klaverkonsert nr. 1 d-moll op. 61 (1823)
* Klaverkonsert nr. 4 Ass-dur op. 127 (1835)
* Grande Sonate for klaver i F-dur op. 28
* Sonate i Ass-dur op. 177
* Grand Trio no. 1 for klaver, fiolin og cello i e-moll op. 7
* Grand Trio No. 2 for klaver, fiolin og cello i Ass-dur op. 14
* Tredje trio for klaver, fiolin og bass i B-dur op. 26
* Fjerde trio for klaver, fiolin og cello i D-dur op. 84
* Femte *Grand Trio* for klaver, fiolin og cello i Ass-dur op. 149
* *Großes Quintett für Klavier, Klarinette, Horn, Violoncello und Kontrabass in a-Moll* op. 81
* *Großes Septett* op. 132
* *Les Charmes de la Walse* op. 73
* *Polonaise brillante* i B-dur op. 55
* *Introduktion und Rondino für Klavier* over «Ahi! povero Calpigi» fra Salieris opera *Tarare* op. 78


## Noter og referanser


## Kilder
* 
* 

## Litteratur
* Chopin, Frédéric. *Chopin's Letters. Unabridged and slightly corrected Dover Reprint (1988) of the original Knopf Edition.* Redigert av E.L. Voynich. New York: Alfred A. Knopf, 1931. 

## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*
Bruno

**Bruno** er et mannsnavn med flere opprinnelser. Det kan være:
* et tysk, italiensk, spansk, portugisisk og fransk navn dannet av gammelhøytyske *brun*, «brun, skinnende».
* en latinisert form av det svenske mannsnavnet *Brun*, med samme opprinnelse.
* en tysk maskulin form av det islandske kvinnenavnet *[[Brynja]]*, som har opprinnelse i norrøne *brynja* eller gammelhøytyske *brunna*, som begge betyr «brynje».

*Bruno* har dansk navnedag 17. mai, svensk navnedag 17. juli og finsk-svensk navnedag 6. oktober.

## Utbredelse
*Bruno* er i dag et vanlig mannsnavn blant annet i Brasil, Frankrike og Italia.

|}

## Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
* Bruno Schulz (1892–1942), polsk forfatter og bildekunstner
* Bruno Mathsson (1907–1988), svensk møbeldesigner
* Bruno Oldani (f. 1936), sveitsisk-norsk designer
* Bruno Ganz (f. 1941), sveitsisk skuespiller
* Bruno den store, (925-965) erkebiskop av Köln og etablerte Kurfyrstedømmet Köln

## Annen bruk av navnet
* Bruno Banani, tysk motefirma
* Bruno, ubåtbunker på Laksevåg i Bergen

*Bruno* var også blant de hundre mest brukte hundenavnene i Norge i 2014.

## Navnedag
*Bruno* har navnedag i flere land, oftest 6. oktober, men har ikke noen norsk navnedag.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Norges Grand Prix

**Norges Grand Prix** kan vise til:

* Norges Grand Prix (billøp), et billøp
* Norges Grand Prix (sjakk), en sjakkturnering
Thea Foss

**Thea Christiansen Foss** (født 8. juni 1857 i Eidsberg, død 7. juni 1927 i Tacoma) var en norsk-amerikansk forretningskvinne. Hun var grunnlegger av Foss Maritime, det største slepebåtselskapet i USA. Foss var den virkelige personen som spillefilmen *[[Tugboat Annie]]* (1933) var basert på.

Thea kom til USA fra Eidsberg, Østfold, og giftet seg med den norske immigranten Andrew Foss (opprinnelig Andreas Olsen Fossen) i Minneapolis, Minnesota i 1881. Hun etablerte det fremtidige slepebåtselskapet i Tacomas sjøside sommeren 1889. Foss Launch Company ble etter hvert til det Seattle-baserte Foss Maritime. 

Thea og Andrew Foss fikk tre sønner. Hun døde dagen før hun skulle ha fylt sytti år.

Thea Foss Waterway, en 2.4 kilometer lang fjord i Tacomas industriområde og forbundet med Paget Sound, er oppkalt etter Thea Foss. USS Amber (PYc-6), som tjenestegjorde som patruljefartøy under den andre verdenskrig, ble omdøpt *Thea Foss* etter at det ble ervervet av hennes selskap.

Dokumentarfilmen *[[Finding Thea]]* omhandler henne.

## Referanser
Om tårar vore guld

**«Om tårar vore guld»** er en svensk sang med melodi og tekst av Agnetha Fältskog. Fältskog og Sven-Olof Walldoffs orkester spilte den inn. «Om tårar vore guld» ble utgitt på singlen Cupol CS&nbsp;264 i mars 1970.

Sangen ble testet på Svensktoppen, hvor den lå i omganger i perioden 12. april&ndash;19. juli 1970, og lå som best på en tredjeplass.

## Norsk versjon
Arne Riis har skrevet en norsk tekst. Den norske tittelen er «Om tårer var gull».

På dansk er tittelen «Hvis tårer var guld» og Arne Bendiksen og Susanne Lana skrev teksten. 

### Innspilling
*Nora Brockstedt. Utgitt på singlen Continental CPN&nbsp;1019 i 1970. 
*Jan Høiland og barn. Utgitt på LP-platen *Brit, Jan Erik og Jan* (Triola TNLP&nbsp;80) i 1981.

## Referanser
Mary Rose Trust

**Mary Rose Trust** er en ideell stiftelse, basert i Portsmouth i Storbritannia. Stiftelsens primære formål er å bevare, fremvise og spre kunnskap om det engelske krigsskipet «Mary Rose» som sank i Solent i 1545 og som ble hevet i oktober 1982.

## Eksterne lenker
* 

* Offisielt nettsted for Mary Rose Trust (engelsk)
Suzanne Collins

**Suzanne Collins** (født 1962) er en amerikansk forfatter. Hun har skrevet en trilogi av ungdomsbøkene *Dødslekene* (*The Hunger Games*), *Opp i flammer* (*Catching Fire*) og *Fugl Føniks* (*Mockingjay*) (norsk utgave 2008–2010). Bøkene skildrer et totalitært samfunn hvor ungdom dreper hverandre som tv-underholdning; som et ledd i myndighetenes innsats for å holde innbyggerne nede. Hovedpersonen Katniss vinner «dødslekene» i første bok, og opprettholder en kritisk opposisjon til myndighetene.

## Biografi

Karrieren hennes begynte i 1991 som forfatter til barne-tv show i Nickelodeon. Hun jobbet på flere tv-serier for Nickelodeon, inkludert *Clarissa Explains It All*, *The Mystery Files of Shelby Woo*, *Little Bear*, og *Oswald*. Hun var også hovedforfatteren for *Scholastic Entertainments Cliffords Puppy Days*.

Etter å ha møtt forfatteren James Proimos, ble hun inspirert til å skrive sine egne barnebøker. Blant annet *The Underland Chronicle*. (Det var den første boka i New York Times' bestselgende serie *The Underland Chronicles*). Den var inspirert av *Alice In Wonderland*. I 2008 ble *The Hunger Games* (første bok) gitt ut.

## Bibliografi
### The Underland Chronicles

* *Gregor the Overlander* (*Gregor i Underlandet*) (2003)
* *Gregor and the Prophecy of Bane* (*Gregor og Baneprofetien*) (2004)
* *Gregor and the Curse of the Warmbloods* (*Gregor og Blodets Forbannelse*) (2005)
* *Gregor and the Marks of Secret* (2006)
* *Gregor and the Code of Claw* (Gregor og krigerens død) (2007)

### The Hunger Games trilogy

* *The Hunger Games* (*Dødslekene*) (2008)
* *Catching Fire* (*Opp i flammer*) (2009)
* *Mockingjay* (*Fugl Føniks*) (2010)
* *The Ballad of Songbirds and Snakes* (*En ballade om sangfugler og slanger*) (2021)
* *Sunrise on the Reaping* (*Soloppgang på arenaen*) (2025)

### Andre bøker

* *Fire Proof: Shelby Woo #11* (1999)
* *When Charlie McButton Lost Power* (2005)
* *Year of the Jungle* (2013)

## Priser
  
Alt i alt har Suzanne Collins vunnet 13 kjente priser, både for serien The Hunger Games og for serien The Underland Chronicles.

* California Young Reader Medal (2011)
* Georgia Peach Book Awards for Teen Readers (2010)
* Publishers Weekly's Best Books of the Year: Children's Fiction
* An American Library Association Top 10 Best Books For Young Adult  Selection
* An ALA Notable Children's Book
* 2008 CYBIL Award—Fantasy and Science Fiction
* KIRKUS Best Young Adult Book (2008)
* A Horn Book Fanfare
* School Library Journal Best Books (2008)
* A Book List Editor's Choice (2008)
* NY Public Library 100 Titles for Reading and Sharing
* NAIBA Children's Novel Award (2004)
* ALSC Notable Children's Recording (audio version) (2006)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Michelle Phillips

**Michelle Phillips** (født **Holly Michelle Gilliam** 4. juni 1944 i Long Beach i California) er en amerikansk sanger, låtskriver og skuespiller. Hun ble på 1960-tallet kjent som medlem av den populære folkgruppen *[[The Mamas and the Papas]]*. Senere ble hun kjent for opptredener i fjernsynsserier som *[[Knots Landing]]* og *[[Star Trek: The Next Generation]]*. 

I 1962 giftet Michelle seg med John Phillips som senere ble med i *The Mamas and The Papas*. Sammen skrev paret en av gruppens kjente hits, «California Dreamin'» inspirert av en kald vinterdag i New York mens de lengtet tilbake til California. De fikk datteren Chynna som senere var med på opprettelsen av gruppen *[[Wilson Phillips]]*. Etter at det ble kjent av Phillips hadde et forhold til Denny Doherty i 1966, ble paret skilt i 1970. 

Blant annet Phillips' utroskap førte til at hun sluttet i *The Mamas and the Papas*. Etter at hun begynte å gå ut med et medlem i det konkurrerende bandet *[[The Byrds]]* ble hun erstattet med Jill Gibson. Siden gruppens fans fortsatte å spørre etter Michelle Phillips, ble hun hentet tilbake til bandet mens Gibson ble belønnet for tiden hun hadde vært en del av gruppen, og forlot den. Forholdet mellom gruppens medlemmer hadde nå blitt så dårlig at den ble oppløst kort tid etter. 

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Johann Baptist Cramer

**Johann Baptist Cramer** (1771–1858) var en tysk pianist og komponist og klaverpedagog. Cramer var en av de mest berømte pianister i sin tid.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Cramer kom som treåring med sine foreldre til London. Han begynte sine opptredender i ung alder. Den britiske dronning Victoria var begeistet over hans prestasjoner. Hans lærere var Hélène de Montgeroult ved Conservatoire de Paris og Muzio  Clementi. Hans far, Wilhelm, var en berømt fiolinist ved Mannheim-hoffets orkester, likeså hans bestefar. 

### Karriere
På hans lange konsertreiser (1788–1790 og 1799–1800) gjennom Europa ble han også kjent med Ludwig van Beethoven, som han musiserte og konkurrerte med. Begge ble betraktet som enere som pianister; Beethoven for sin interpretive ekspressivitet, og Cramer i ren teknisk perfeksjon. Cramer var den engelske forlegger av Beethovens 5. pianokonsert, som var den som gav den tilnavnet «The Emperor»..

Cramers 84 etyder fra *Große praktische Pianoforte-Schule* (1815) op. 50 er fortsatt av betydning og uunnværlig i klaverpedagogikken. Hans von Bülow omarbeidet dem; hans versjon fikk navnet *Cramer-Bülow-Etüden*.

En del av Cramers klaververk er ganske teknisk enkle og beregnet på amatører som ønsket å spille «ekte Cramer». Fullskala-verkene skrev han hovedsakelig for seg selv. Stilistisk står disse teknisk krevende verkene mellom Johann Nepomuk Hummel og Beethoven.

Cramer var i London også fremgangsrik som forretningsmann; han bedrev klaverbygging og var musikkforlegger. Pianomerket består fortsatt og er etterspurt i Det fjerne østen. Musikkforlaget, som han åpnet med John Addison og Beagle som kompanjonger, består under navnet J.&nbsp;B. Cramer & Co.Ltd. Cramer var en av grunnleggerne av Royal Philharmonic Society.

## Verk i utvalg
### Klaver
Klaversonater
* *La Parodie* op.43 (1810)
* *L`Ultima* op.53 (1815)
* 3 Sonater "*Les Suivantes*" op.57 – op.59 (1817–1818)
* *Le Retour à Londres* op.62 (1818)
* *L`Amicitia* op.64 (1825)

### Klaver og orkester
* 1. Klaverkonsert Ess-dur op.10 (1795)
* 2. Klaverkonsert d-moll op.16 (1797)
* 3. Klaverkonsert d-moll op.26 (1802)
* 4. Klaverkonsert C-dur op.38 (1807)
* 5. Klaverkonsert c-moll op.48 (1813)
* 6. Klaverkonsert Ess-dur op.51 (1815)
* 7. Klaverkonsert E-dur op.56 (1817)
* 8. Klaverkonsert d-moll op.70 (1825)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Karol Kurpiński

**Karol Kurpiński** (1785–1857) var en av de viktigste polske komponistene på 1800-tallet.

I året 1810 reiste Kurpiński til Warszawa hvor han ble andre hoffkapellmester ved folketetateret. Fra 1825 til 1842 var han kunstnerisk leder av operaen i Warszawa.

Av de 26 operaene Kurpiński skrev var *Jadwiga* (1814), *Czorsztyn-slottet* (1819) og *Kalmora* (1820) de mest populære. Han skrev også en symfoni, tre balletter, fire ouverturer, en Te Deum, 50 poloneser og den i Polen svært kjente sangen *Warszawianka* som han skrev i forbindelse med folkeopprøret.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Krakowiak

**Krakowiak** (fransk *Cracovienne*, tysk *Krakauer*) er navnet på en polsk folkedans. 

I snever betydning dreier det seg om en pardans som stammer fra området rundt Kraków. Den går i en rask  \textstyle \frac{2}{4} takt og karakteriseres av en synkopert rytme, veksling mellom hæl og støvlespiss, hælklinking og omdreining. På 1800-tallet var den en populær selskapsdans under det franske navnet *Cracovienne*. Den ble brukt i opera, ballett og i instrumentalmusikken; eksempelvis av Frédéric Chopin i op. 11, 3. sats; K. op. 14.

## Kilder
* Schülerduden, 4. Auflage, ISBN 978-3-411-05394-0, S. 223
Ignaz Moscheles

**Ignaz (Isaak/Isack) Moscheles** (1794–1870) var en böhmisk – østerriksk komponist, pianist og musikkpedagog. 

## Liv og virke
Moscheles var elev av Friedrich Dionys Weber ved konservatoriet i Praha, og studerte senere komposisjon hos Johann Georg Albrechtsberger (1736–1809) og Antonio Salieri (1750–1825) i Wien. Han var en venn av Ludwig van Beethoven, som han idoliserte. Etter at han giftet seg med Charlotte Emden i 1825, bodde og arbeidet han i London fram til 1846.

I 1846 ble Moscheles headhuntet av sin venn Felix Mendelssohn Bartholdy til stillingen som leder av klaverklassen ved konservatoriet i Leipzig. I sin levetid ble Moscheles regnet som en av Europas fremste klavervirtuoser, som pedagog var han kjent for sin nidkjærhet.

## Elever
* 1852–1855: Felix Draeseke
* 1858-1862: Edvard Grieg

## Verk
Moscheles' klaverkomposisjoner, eksempelvis *klaverkonsert i g-moll* og de virtuose etydene ble svært beundret i hans egen levetid, og blir fortsatt spilt.

* *Drei Allegri di Bravura*, op. 51, 1. La Forza («Styrken»), 2. La Leggerezza («Lettheten»), 3. Il Capriccio («Lunen»/«Nykken»)
* Klaverkonsert nr. 1, F-dur, op. 45 (1818)
* Klaverkonsert nr. 2, Ess-dur, op. 56 (1815)
* Klaverkonsert nr. 3, g-moll, op. 60 (1820)
* Klaverkonsert nr. 4, E-dur, op. 64 (o. J.)
* Klaverkonsert nr. 5, C-dur, op. 87 (1830)
* Klaverkonsert nr. 6, B-dur, op. 90 (1834)
* Klaverkonsert nr. 7, c-moll, op. 93 (1835)	
* *Charakteristische Studien*, op. 95, für Klavier (1836)
* Sextett Ess-dur, op. 35
* Septett D-dur, op. 88
* *Impromptu martial* for klaver G-Dur over en marsj av fra Salieris opera *Palmira, Regina di Persia* op. 65
* *Fantaisie heroique* Ess-dur for klaver op. 13 (1816). Dedisert til Salieri.
* Symfoni C-dur, op. 81


## Referanser


## Kilder
* 
* 
* 
* 
* 

## Litteratur
* Charlotte Moscheles (red.): *Aus Moscheles’ Leben : nach Briefen und Tagebüchern*. Duncker & Humblot, Leipzig 1872/73 (scanning)
* *Briefe von [[Felix Mendelssohn Bartholdy]] an Ignaz und Charlotte Moscheles*. Duncker & Humblot, Leipzig 1888 (scanning)

## Eksterne lenker
* 
* «Ignaz Moscheles», *Musicalics: The Classical Composers Database*:  Biografi, utførlig verkliste og bilde
*
Auguste Franchomme

**Auguste-Joseph Franchomme** (1808–1884) var en fransk cellist og komponist.

## Liv og virke
Auguste-Joseph Franchomme studerte først i hjembyen Lille, deretter ved *[[Conservatoire de Paris]]* hos Jean-Henri Levasseur (1763-1823). Franchomme besto avgangseksamen etter bare et års studier, senere virket han som orkestermusiker, kammermusiker og solist. 

Francomme ble etterhvert kjent størrelse i Paris, og ble venn av Mendelssohn og Chopin. Chopin dediserte sin *sonate for cello og klaver i g-moll op. 65* til Franchomme. Etter en reise til England i 1856, slo Franchomme seg ned i Paris for godt.

## Verk
* Variasjoner over et originaltema for cello og klaver F-dur op. 3
* Variasjoner for cello og klaver G-dur op. 4
* 12 kapriser for 2 celli op. 7
* Romanse for cello og klaver (eller 2 fioliner/bratsjer/celli/kontrabasser) op. 10
* Serenade for cello og klaver op. 12
* Nocturne for 2 celli op. 15 nr. 1
* Nocturne for 2 celli op. 15 nr. 3
* 10 italienske melodier for cello og klaver op. 17
* *Air russe varié* op. 32 nr. 2
* 12 etyder for cello solo op. 35
* Fantasi over et tema av Händel for cello og klaver (eller orkester) op. 36
* Fantasi over et tema av Schubert op. 39

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Biografi, cello.org
*  Franchomme, klassika.info
*
Adolf Henselt

**Adolph von Henselt** (1814–1889) var en tysk komponist og klavervirtuos fra musikkens senromantikk.

Ifølge samtidige beretninger var Henselts teknikk på et svimlende høyt nivå og foredraget usedvanlig sjelfullt. Robert Schumann og Franz Liszt var begeistret for komposisjonene hans.

## Verk i utvalg
* Duo for klaver og cello, op. 14
* Trio for klaver, fiolin og cello, op. 24
* Klaverkonsert i f-moll, op. 16

## Eksterne lenker
* 
* Internationale Adolph-Henselt-Gesellschaft 
* Henselt-Archiv 
* 
*  Adolf Hensel på Klassika

## Referanser
Riksarbeidstjenestemedaljen

**Riksarbeidstjenestemedaljen** (*Dienstauszeichnung für den Reichsarbeitsdienst*) er en utmerkelse ifra det tredje rike som ble gitt som en medalje ved lang tjeneste i den tyske Reichsarbeitsdienst (*Riksarbeidstjenesten*).

## Design
Medaljen er oval med en eikekrans langs kanten på begge sider, på advers er det et hakekors på et spadeblad, og med to byggstrå i en «V» under. På  revers er teksten «Für treue Dienste im Reichsarbeitsdienst» (*for tro tjeneste i Riksarbeidstjenesten*). Medaljen har blått medaljebånd, og for kvinner er denne i en sløyfe, og den har heller ikke spadebladet på advers.

## Klasser
*1. klasse – 25 års tjeneste, gull med rikssymbolet i gull på båndet (brodert eller i metallmerke)
*2. klasse  – 18 års tjeneste, sølv med rikssymbolet i sølv på båndet (brodert eller i metallmerke)
*3. klasse  – 12 års tjeneste, sølv
*4. klasse  – 4 års tjeneste, bronse

## Se også
*Liste over tyske sivile utmerkelser 1933-1945


Image:RAD silver.jpg|3. klasse sølvmedalje
Waagan Transport

**Waagan Transport AS** var et norsk transportselskap som ble opprettet av Per Waagan i 1969. 

Selskapet startet med en lastebil som ble kjørt av selskapets grunnlegger, via overgangen til aksjeselskap i 1976, utvidet selskapet kjøretøyparken og opprettet flere terminaler. I 1986 begynte satsingen på termotransport. 

Waagan Transport hadde i 2010 to terminaler, Waagan Logistikksenter på Blindheim i Ålesund, og Waagan Terminal i Årødalen i Molde. I årenes løp har det vært fler, blant annet i Sula og Ørsta. Selskapet satte i 2001 opp en distribusjonsavdeling i Trondheim for COOP Norge.
 
I 1989 overtok Waagan Transport flere konkurrerende, norske bedrifter og i 1994 etablerte de seg i Skagen i Danmark da det overtok et dansk selskap. I september 2008 ble selskapet selv overtatt da moderselskapet Waagan Transport Group ble solgt til DSV Road AS. Waagan Transport Group var da et av landets største transportselskaper i privat eie. De hadde over 80 biler i drift og 110 ansatte.

## Referanser


## Kilder
*Oppsummering av bedriftens historikk på www.waagan.no
Ferdinand Hiller

**Ferdinand Hiller** (1811-1885) var en tysk komponist, dirigent og musikkpedagog.

## Liv og virke
Hillers første lærer var Aloys Schmitt. Da Hiller var ti år, sendte den velstående faren ham til Weimar for opplæring hos Johann Nepomuk Hummel, en av tidas mest berømte pianister. Som femtenåring i 1827 foretok Hiller en reise sammen med Hummel til Wien, der de avla den døende Beethoven en visitt.  Hos Hummel fikk Hiller stor framgang hos som pianist, men han valgte likevel å konsentrere seg om komposisjon.

Hiller skrev blant annet mellomaktmusikk for Friedrich Schillers *[[Maria Stuart (skuespill)|Maria Stuart]]*, noe som førte til at han kom i kontakt med Johann Wolfgang von Goethe.

Fra 1829 til 1836 bodde Hiller Paris. Han sto blant annet for den første oppføringen av Beethovens *[[Keiserkonserten|Klaverkonsert nr. 5 i Ess-dur, op. 73]]* i Paris. Den 8. januar 1839 oppførte han sin opera *La Romilda* i Milano. Oratoriet *Die Zerstörung Jerusalems*, som regnes som hans beste verk, ble skrevet på denne tida. Takket være en invitasjon fra sin venn Mendelssohn kunne han med stor suksess uroppføre oratoriet i Leipzig den 2. april 1840. Senere holdt han en konsertserie med Gewandhausorkesteret.

Hiller førte opp to ytterlige operaer, *Der Traum* og *Konradin*, henholdsvis i 1845 og i 1847, begge i Dresden. Han var dirigent i Düsseldorf fra 1847 og fra 1850 i Köln, og ledet Opéra Italien i Paris i 1851 og 1852. Som leder av Gürzenich-Orchester og Kölns musikkonservatorium ble han en autoritet. Fra 1853 var han tolv ganger ansvarlig festspilleder av Niederrheinisches Musikfest. Han pensjonerte seg i 1884 og døde 73 år gammel.

Frédéric Chopin dediserte *[[Nocturnes (Chopin)|Nocturne]] op. 15* (1833) til Hiller med teksten *À Monsieur F. Hiller*.

## Elever
* Joseph Brambach (1833–1902)
* Max Bruch (1838–1920)
* Julius Buths (1851–1920)
* Frederick Corder (1852–1932)
* Engelbert Humperdinck (1854–1921)

## Verk i utvalg
### Sceneverk
* *La Romilda* (Gaetano Rossi), op.ser. (uroppført 8. januar 1839 i Milano) 
* *Der Traum der Christnacht* (Carl Gollmick), 3 akter (uroppført 9. april 1845 i Dresden) 
* *Konradin* (Robert Reinick) (uroppført 13. oktober 1847 i Dresden) 
* *Der Advokat* (Roderich J. Benedix), komisk opera i 2 akter (uroppført 21. desember 1854 i Köln) 
* *Die Katakomben* (Hartmann), opera seria i  3 akter (uroppført 15. februar 1862 i Wiesbaden) 
* *Der Deserteur* (Ernst Pasqué), opera seria i 3 aktre (uroppført 17. februar 1865 i Köln)

### Verk for klaver og orkester
* Klaverkonsert no. 1, f-moll op. 5
* Klaverkonsert no. 2, fiss-moll, op. 69
* Klaverkonsert no. 3, Ass-dur «Concerto espressivo» op. 170

### Annet
* *Die Zerstörung Jerusalems* (oratorium)

## Referanser


## Kilder
* 
* 

## Eksterne lenker
* 

* 
* 
* Biografi med bilder og musikkeksempler
* Verkfortegnelse på Klassika
*
Martha Goldstein

**Martha Goldstein** (1919–2014) var en amerikansk cembalist og pianist.

## Virke
Martha Goldstein tok musikkutdanningen ved *Peabody-konservatoriet*, Johns Hopkins University i Baltimore og ved The Juilliard School i New York. Lærere var James Friskin, Mieczyslaw Munz, Audrey Plitt og Eliza Woods. Goldstein vant førsteprisen i en Steinway-klaverkonkurranse. Hun underviste senere i 20 år ved Peabody-konservatoriet.

Goldstein holdt konserter i USA, Nord-Afrika, Midtøsten og Europa.

## Repertoar
Goldsteins musikalske repertoar strakte seg fra musikk av Froberger,  J.S. Bach,  Händel, Telemann, Zipoli, D. Scarlatti til virtuos musikk fra romantikkens klaverlitteratur: Chopin, Liszt, Brahms og Busoni. Goldstein var representant for en historisk informert oppføringspraksis og spilte overveiende inn musikk på tidsriktige instrumenter.

## Innspillinger
Mange av Goldsteins innspillinger ble først gitt ut på LP av Pandora Records. Selskapet ble lagt ned da CD-formatet ble dominerende, og selskapets arkiv ligger i sin helhet tilgjengelig for fri nedlasting, .

* Martha Goldstein: *The Italian Harpsichord*
* J. S. Bach: *[[Fløytesonater (Bach)|Flute sonatas]]. Complete and Authentic Works from the Neue Bach Gesellschaft*. Med Alex Murray (traverso) og  Martha Goldstein (cembalo)
* J. S. Bach: *Flute sonatas. Incomplete and Controversial Sonatas* (Murray og Goldstein)
* J. S. Bach / Martha Goldstein – *The Sound of the Keyboard Lute*
* J. S. Bach: *Music for Solo Traverso*, Volume I (Murray og Goldstein)
* F. Chopin: *Etyder, op. 10, op. 25*
* J. Brahms: *Walzer*

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Gåten Kaspar Hauser

***Gåten Kaspar Hauser*** (originaltittel: *Jeder für sich und Gott gegen alle*) er en tysk biografisk dramafilm fra 1974 skrevet og regissert av Werner Herzog. Filmen handler om den mystiske 1800-tallsskikkelsen Kaspar Hauser.

## Handling og bakgrunn
Filmen bygger på den sanne historien om Kaspar Hauser, en ung gutt som plutselig dukket opp i den tyske byen Nürnberg våren 1828. Hauser var fremmed for alle og kunne knapt nok gå eller snakke. Han skal seinere ha forklart at han var blitt holdt fanget i en kjeller så lenge han kunne huske, og at han var blitt sluppet fri av uviss grunn. Filmen viser hvordan Professor Daumer forsøker å ta seg av gutten og innlemme ham i samfunnet, og beskriver merkelige enkeltepisoder fram til Hauser blir overfalt og seinere dør av skadene.

Herzog er kjent for sin fascinasjon for menneskelig galskap og det som er uforståelig og annerledes. Dette viser også valget av hovedrolleinnehaver: 17-åringen Kaspar Hauser blir spilt av Bruno S., en 41-åring som selv ble mishandlet som barn og tilbrakte store deler av livet på mentalsykehus før han som voksen forsøkte å livnære seg som kunstner. 

Filmen kjempet om Gullpalmen under Filmfestivalen i Cannes i 1975. Der mottok den tre andre priser, deriblant juryens hovedpris og den økumeniske jurys pris.

## Rolleliste
* Bruno S. som Kaspar Hauser
* Walter Ladengast som professor Daumer
* Brigitte Mira som Kathe, en tjener
* Willy Semmelrogge som en sirkus-direktør
* Michael Kroecher som Lord Stanhope
* Henry van Lyck som en kavalri-kaptein
* Gloria Doer som fru Hiltel
* Volker Prechtel som en fengselsbetjent

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Bergen Filmklubb om «Gåten Kaspar Hauser»
* Filmblogg om «Gåten Kaspar Hauser»
Juan Martín del Potro

**Juan Martín del Potro** (født 23. september 1988 i Tandil) er en argentinsk profesjonell tennisspiller. Han har 22 ATP-titler, hvor finalen av US Open i 2009 der del Potro slo Roger Federer 3–6, 7–6(5), 4–6, 7–6(4), 6–2 er den største.

## Grand Slam-titler
*  **[[US Open (tennis)|US Open]]:**
** Single menn: 2009 (han beseiret Roger Federer med 3-6, 7-6, 4-6, 7-6, 6-2 i finalen)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Vestbygda skole

**Vestbygda skole** kan vise til:

* Vestbygda skole (Drammen), barneskole i Drammen kommune
* Vestbygda skole (Røyken), tidligere barneskole i Røyken kommune
* Vestbygda ungdomsskole, ungdomsskole i Fredrikstad kommune

## Se også
* Vestbygd skole i Lødingen i Nordland
* Vestbygd skule i Meland i Vestland
Taereung Indoor Ice Rink

**Taereung Indoor Ice Rink** er en hall for hurtigløp på skøyter i Sør-Koreas hovedstad Seoul. Hallen ble åpnet i 2000, og erstattet den tidligere banen fra 1969 som lå på samme sted. Banen ligger på 63 moh.

Banen var arena for VM sprint i 2000 og VM enkeltdistanser 2004. Det arrangeres jevnlig verdenscupløp på denne banen.

## Se også
* Liste over verdens raskeste skøytebaner

## Referanser


## Eksterne lenker
* Banens hjemmeside  (på koreansk)
* Bilde av: Taereung Int'l Ice Rink på www.panoramio.com
*  
*
Verket skole

**Verket skole** kan vise til:
* Verket skole (Folldal) – i Folldal i Hedmark
* Verket skole (Moss) – i Moss i Østfold
Vestfossen skole

**Vestfossen skole** kan vise til to skoler i Øvre Eiker i Buskerud:

* Vestfossen barneskole 
* Vestfossen ungdomsskole
Vestsiden ungdomsskole

**Vestsiden ungdomsskole** kan vise til:

* Vestsiden ungdomsskole (Kongsberg) i Kongsberg i Buskerud
* Vestsiden ungdomsskole (Porsgrunn) i Porsgrunn i Telemark

## Se også
* Vestsida barneskole i Søndre Land i Oppland
* Vestsiden skole (Porsgrunn) i Porsgrunn i Telemark
Bjørgan prestegård

**Bjørgan prestegård** er et museum og en tidligere prestegård i Kvikne nord i Tynset kommune. Den er regnet som et kunstnerhjem ettersom forfatteren Bjørnstjerne Bjørnson (1832–1910) ble født her, og bodde her i sine første barndomsår 1832–1837.

Huset ble bygget i 1780, og var i bruk som prestegård inntil 1860. I 1917 oppdaget Tilla Valstad at hovedbygningen skulle rives. Hun satte i gang en innsamling, med tanke på å gjøre stedet til et museum for Bjørnson, og i 1919 ble gården overlevert til staten som en gave. I 1932 ble det avduket en minnestein over Bjørnstjerne Bjørnson på Bjørgan, og i den gamle bygningen er flere ting fra Bjørnsons tid samlet. Museet lå fram til 2006 under De Sandvigske Samlinger på Maihaugen, som også har ansvar for Aulestad. Bjørgan er nå lagt inn under Nordøsterdalsmuseet. Huset ble restaurert i 2010.

Enkelte mener at den korte tiden på Bjørgan var av formende betydning for Bjørnson, og har satt sitt preg på hans *[[Bondefortellinger]]*.
Bjørnstjerne gjestet Kvikne to ganger som voksen, i 1869 og i 1897.

## Kilder
* *Norske kunstnerhjem*; temanummer av *[[Fortidsvern]]*; nr 3, 2005

## Eksterne lenker
* Nordøsterdalsmuseet om Bjørgan
Reidar Nyborg

**Reidar Nyborg** (født 4. april 1923 i Ringsaker, død 30. april 1990 samme sted) var en norsk langrennsløper som deltok i de olympiske vinterleker 1948 i St. Moritz.

Nyborg vant en olympisk bronsemedalje i langrenn under vinter-OL 1948 i St. Moritz. Han var med på det norske stafettlaget som kom på tredjeplass på 4 x 10&nbsp;km bak Sverige og Finland. De andre på laget var Erling Evensen, Olav Økern og Olav Hagen. NM vinner 30&nbsp;km 1949.

## OL-medaljer
* 1948  St. Moritz -  Bronse i langrenn, 4 x 10&nbsp;km stafett, menn  Norge

## Eksterne lenker
*
Stefan Hula

**Stefan Hula** er navnet til flere personer:

*Stefan Hula (kombinertløper) (senior) (1947–), polsk kombinertløper med VM-bronse i 1974, OL-deltaker
*Stefan Hula (skihopper) (junior) (1986–), polsk skihopper, VM- og OL-deltaker
Vevelstad skole

**Vevelstad skole** kan vise til:

* Vevelstad ungdomsskole i Ski i Akershus
* Vevelstad sentralskole i Vevelstad i Nordland

## Se også
* Vevelstadåsen skole i Ski i Akershus
Stefan Hula (skihopper)

**Stefan Jarosław Hula** (junior) (født 29. september 1986 i Bielsko-Biała) er en polsk skihopper som representerer SSR LZS SOKOL Szczyrk.

Han debuterte internasjonalt med 50.-plass (av 62 deltakere) i junior-VM i Schonach 21. januar 2002. Han deltok også i junior-VM i Stryn i 2004, der han tok sølvmedalje med det polske laget i lagkonkurransen og ble nummer 13 i det individuelle rennet.

I verdenscupen debuterte han 8. januar 2005 i en lagkonkurranse der Polen ble nummer 10 av 11 lag. Hans beste indivuelle plassering i verdenscupen er 10.-plass i Sapporo 31. januar 2009. Sammenlagt i verdenscupen er hans beste plassering 44.-plass i sesongen 2008-09.

I OL i Torino (Pragelato) i 2006 ble han nummer 29 i normalbakken og nummer 5 med Polen i lagkonkurransen. I VM i Liberec i 2009 ble han nummer 26 i normalbakken og nummer 4 med Polen i lagkonkurransen.

Han har deltatt i VM i skiflyging i 2006 og 2008. I Kulm i 2006 ble han nummer 37 i den individuelle konkurransen, og var på det polske laget som ble sist av 9 lag i lagkonkurransen. I Oberstdorf i 2008 var han på det polske laget som ble nummer 10 av 13 lag i lagkonkurransen.

Hans far med samme navn var kombinertløper og tok bronsemedalje i VM i 1974.

Han tok bronse i laghopp under Vinter-OL 2018.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Stefan Hula (kombinertløper)

**Stefan Marian Hula** (senior) (1947–2025) var en polsk kombinertløper som representerte BBTS Włókniarz Bielsko-Biała.

Han tok bronsemedalje i VM i Falun i 1974. Han var med i OL i 1972 og 1976, og ble henholdsvis nummer 17 i Sapporo i 1972 og nummer 16 i Innsbruck i 1976.

Hans sønn med samme navn er skihopper og har også deltatt i VM og OL.

## Referanser


## Kilder
* Sports-Reference.com: Stefan Hula 

## Eksterne lenker
*
Mikal Kirkholt

**Mikal Kirkholt** (født 9. desember 1920, død 28. juni 2012) var en norsk langrennsløper som deltok i De olympiske vinterleker i 1952 i Oslo. Kirkholt representerte Sportsklubben Troll i Rindal.

Kirkholt vant en olympisk sølvmedalje i langrenn under vinter-OL 1952 i Oslo. Han gikk andre etappe på det norske stafettlaget som kom på andreplass på 4 &times; 10&nbsp;km bak Finland. De andre på laget var Magnar Estenstad, Martin Stokken og Hallgeir Brenden.

## OL-medaljer
* 1952  Oslo -  Sølv i langrenn, 4 x 10&nbsp;km stafett, menn  Norge

## Medaljer i norske mesterskap

## Eksterne lenker
*
Sigurd Andersson

**Sigurd Andersson** (født 18. juli 1926, død 5. februar 2009) var en svensk langrennsløper som deltok i de olympiske vinterleker 1952 i Oslo.

Andersson vant en olympisk bronsemedalje i langrenn under vinter-OL 1952 i Oslo. Han var med på det svenske stafettlaget som kom på tredjeplass på 4 x 10&nbsp;km bak Finland og Norge. De andre på laget var Nils Täpp, Enar Josefsson og Martin Lundström.

## OL-medaljer
* 1952  Oslo -  Bronse i langrenn, 4 x 10&nbsp;km stafett, menn  Sverige

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Nordsjön (sang)

**«Nordsjön»**, også kalt **«Gamla Nordsjön»**, er en svensk sang i valsetakt med sjømannsmotiv. Melodi og tekst er skrevet av Martin Nilsson.

Sangen ble bestilt av Kooperativa förbundet (KF) og ble spilt inn på 78-platen Star S 6125 i 1931 av John Wilhelm Hagberg (under psevdonymet Wilhelm Arne), Karlssons blå gossar. Sangen het da «Sommersegling».

«Nordsjön» var med i KFs reklamefilm, *Vi far till London*, som ble spilt inn i 1935. Da hadde teksten blitt omskrevet med et Nordsjø-tema.

Sangen forbindes ofte med artisten Harry Brandelius. Brandelius, Carl Jularbos Orkester spilte inn «Nordsjön» 16. oktober 1944. Den ble utgitt på 78-platen Sonora 7215.

I 1980-årene ble det laget en musikkvideo, hvor Brandelius fremfører «Nordsjön». Den ble vist i TV-programmet *[[Nöjesmassakern]]*.

Andre svenske artister som har spilt inn «Nordsjön» på plate er Fred Åkerström (på albumet *Sjöfolk och landkrabbor*, 1978), visesangeren Stefan Lundqvist (på albumet *Kustens pärlor*, 2000) samt trekkspilleren Carl Jularbo.

Nordmannen Jens Book-Jenssen, Egils Dragspels-orkester spilte inn sangen på svensk i Oslo 13. oktober 1956. Den ble utgitt på 78-platen Cupol 4999.

## Norske versjoner
Otto Nielsen har skrevet en norsk tekst. Den norske tittelen er «Nordsjøn».

### Innspillinger
*Jens Book-Jenssen, Rolf Syversens ensemble. Utgitt på 78-platen Musica A&nbsp;8942 i 1948.
*Robert Levins orkester med sang av Aage Braarud. Utgitt på 78-platen His Master's Voice A.L. 2957.
*Jens Book-Jenssen med Egil Monn-Iversens orkester Utgitt på 78-platen RCA NA&nbsp;1003 i 1956 samt på EP-platene RCA NEP&nbsp;303 og RCA NEP&nbsp;323.
*Jens Book-Jenssen. Utgitt på dobbelt-LP-platen *Det går ingen veier tilbake* (Talent TLS&nbsp;2014/2015) i 1975.
*Freddy Kristoffersen. Utgitt  på CD-platen *Slagerkarusellen* (FKCD 4) i 1993.

## Referanser
Mirja Hietamies

**Mirja Kyllikki Hietamies-Eteläpää** (1931–2013) var en finsk kvinnelig langrennsløper som deltok i de olympiske vinterleker 1952 i Oslo og 1956 i Cortina d'Ampezzo.

Hietamies vant en olympisk sølvmedalje i langrenn under vinter-OL 1952 i Oslo. Hun kom på andreplass på 10&nbsp;km bak sin landsmann Lydia Wideman.

Fire år senere, under vinter-OL 1956 i Cortina d'Ampezzo ble hun olympisk mester i langrenn. Hun var med på det finske stafettlaget som vant 3 x 5&nbsp;km foran Sovjetunionen og Sverige. De andre på laget var Sirkka Polkunen og Siiri Rantanen.

Hietamies døde den 14. mars 2013 i en alder av 82 år.

## OL-medaljer
* 1956  Cortina -  **Gull** i langrenn, 3 x 5&nbsp;km stafett, damer  Finland
* 1952  Oslo -  Sølv i langrenn, 10&nbsp;km, damer  Finland

## VM-medaljer
* 1954  Falun -  Sølv i langrenn, 3 x 5&nbsp;km stafett, damer 
* 1954  Falun -  Bronse i langrenn, 10&nbsp;km, damer 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Sterling White Halibut

**Sterling White Halibut AS** er et selskap med forretningskontor i Hjelmeland i Rogaland. Selskapet er 100 % eid av Marine Harvest A/S, har en aksjekapital på 10 millioner kroner og 38 ansatte. Selskapet driver oppdrett og markedsføring av kveite under varemerket Sterling. Selskapet ble opprettet i 2001.

Fisken oppdrettes i de dype fjordene i Ryfylke i Rogaland. Det tar fire til fem år før fisken er klar til slakt og salg til restaurant- og forbrukermarkedet.
Kurt Børset

**Kurt Børset** (født 21. mai 1973) er en norsk tidligere skihopper som representerte Løkken IF.

Han deltok i fem verdenscuprenn i perioden 1994&ndash;1998. Hans beste plassering kom i skiflygings-VM i Planica 20. mars 1994, der han ble nummer 8. Dette rennet var også en del av verdenscupen. Sammenlagt i verdenscupen ble han nummer 59 i sesongen 1993-94.

Han ble norgesmester for lag med Sør-Trøndelag i 1995 og 1998.

Kurt Børset er i dag hoppdommer.

## Referanser


## Kilder
* Orklahopp: Løkken IF  (se avsnitt om Kurt Børset)
* Arne Thoresen: *Lengst gjennom lufta*. Versal Forlag, Oslo 2007. ISBN 978-82-8188-030-6, s. 334-341

## Eksterne lenker
*
Albert Lasker Basic Medical Research Award

**Albert Lasker Basic Medical Research Award** er en av Laskerprisene og deles ut for grunnforskning innen medisin. Prisen har blitt utdelt siden 1946.

På grunn av at arbeid med grunnforskningskarakter belønnes, dekker prisen i praksis også forskningsområder som molekylærbiologi og biokjemi. Prisen har fått oppmerksomhet for at den fungerer som en indikasjon på hvilke personer som er sterke kandidater for nobelprisen i fysiologi eller medisin. Omtrent halvparten av prisvinnerne har seinere blitt tildelt en nobelpris, enten i medisin eller i kjemi.

## Liste over prisvinnere

## Referanser
Bukta dyrefredningsområde

**Bukta dyrefredningsområde** (offisielt navn: *Bukta fuglefredingsområde*) ligger i området Bukta sør for Sandane i Gloppen kommune, Sogn og Fjordane. Biotopvernområdet ble opprettet i 20. desember 1991 og er sentrert rundt elveosen til Gloppeelva og nærområdet ved Gloppefjorden. Området er hekkested til en rekke arter av sjøfugl og vadere.

## Referanser


## Kilder
* Miljøfaglig Utredning rapport 2007-62. *Bukta fuglefredingsområde i Gloppen, med tilliggende naturmiljøer. Vurdering av tilstand og utviklingstrekk.* Gaarder, G. & Larsen, B.H. 2007. ISBN 978-82-8138-265-7

## Eksterne lenker
*Forskrift om freding av Bukta fuglefredingsområde, Gloppen kommune, Sogn og Fjordane. hos Lovdata
Bannkulturen

**Bannkulturen** er et generelt begrep for den senmesolittiske flintindustrien i nordlige Irland og på øya Man i Irskesjøen. Kulturen er navngitt etter elven Bann, den lengste elven i Nord-Irland. 

Arkeologen professor Peter Woodman fra University College Cork mener at Bannkulturens steinindustri var en del av et omfattende nettverk og distribusjon til andre mesolittiske kulturer i Irland mellom 5500 og 3800 f.Kr.

## Kjennetegn og levninger

Kulturen utmerket seg særlig med bruken av store steinflak, såkalte «bann-flak», og av en spesiell arbeidsteknikk med larnittflint. Bann-flak var store bladformede flintblader, spisse i den ene enden og butte i den andre. De ble brukt som spydspiss festet til skaft av tre. Woodman definerte spydspissene som enkelt bearbeidede store flak, uten tange av betydning. De kom i to former, langstrakte eller bladformet på mindre enn 3,2 cm på tvers.

## Referanser
Mantoididae

* *[[Mantoida]]*

**Mantoididae** er en gruppe (familie) av insekter som tilhører ordenen knelere. Gruppen omfatter bare én kjent slekt fra Sør-Amerika.

## Utseende
Små, gulbrune eller mørke knelere (15–30&nbsp;mm). Antennene er lange og trådformede, fasettøynene er runde og noe utstående. Hodet er temmelig stort, markert bredere enn forkroppen og nesten så bredt som kroppen på det bredeste. Pronotum er kvadratisk. Forbeina er mindre ekstremt utviklet til gripeorganer enn hos de fleste andre knelere, forlårene er bare moderat fortykkede. Forlårene- og leggene har ganske små pigger på undersiden for å holde fast på byttet, og griper mot hverandre som vanlig for knelere. Forleggen har en krum, skarp torn ytterst. Mellom- og bakbeina er slanke. Vingene er mer eller mindre klare med tydelig, ganske regelmessig årenett. Bakvingen er bare litt bredere enn forvingen. Haletrådene (cerci) er lange.

## Liv og utvikling
Som andre knelere er Mantoididae rovdyr som fanger andre insekter ved hjelp av de spesialiserte frambeina.

## Utbredelse
Slekten *[[Mantoida]]* finnes nesten bare i den neotropiske økosonen. Slekten er utbredt fra Florida i nord til Argentina i sør.

## Systematisk inndeling

* **Ekte insekter** (Ectognatha) 
** **Dicondylia**
*** **[[Vingede insekter]]** (Pterygota) 
**** **[[Neoptera]]** («nyvinger») 
***** **Dictyoptera** 
****** Ordenene Knelere, Mantodea
******* Familien Mantoididae Handlirsch, 1925
******** Slekten *[[Mantoida]]* Newman, 1838
********* *[[Mantoida argentinea]]* LaGreca, 1990
********* *[[Mantoida brunneriana]]* Saussure, 1871
********* *[[Mantoida burmeisteri]]* Giebel, 1862
********* *[[Mantoida fulgidipennis]]* Westwood, 1889
********* *[[Mantoida matthiasglinki]]* Zompro, 2005 – fossil art fra Eocen
********* *[[Mantoida maya]]* Saussure & Zehnter, 1894
********* *[[Mantoida nitida]]* Newman, 1838
********* *[[Mantoida ronderosi]]* LaGreca, 1990
********* *[[Mantoida schraderi]]* Rehn, 1951
********* *[[Mantoida tenuis]]* (Perty, 1833)

## Kilder

* Liste over artene, fra Mantodea Species File Online

## Eksterne lenker
* 
* Tree of Life: Mantoididae 
* Norsk Entomologisk forening
* Bilder av ''Mantoida maya''