open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Millard Tydings

**Millard Evelyn Tydings** (født 6. april 1890 i Havre de Grace i Maryland, død 9. februar 1961 nær Havre de Grace) var en amerikansk demokratisk politiker. Han representerte Marylands annet distrikt i USAs representanthus 1923–1927. Han var så medlem av USAs senat fra Maryland 1927–1951.

Tydings ble uteksaminert i 1910 fra *Maryland Agricultural College* (nå University of Maryland, College Park). Han studerte så jus ved University of Maryland School of Law i Baltimore. Han inledet i 1913 sin karriere som advokat i Havre de Grace. Han deltok i første verdenskrig i US Army og ble i 1918 forfremmet til oberstløytnant.

Tydings ble i 1922 innvalgt til Representantenes hus. Han ble gjenvalgt i 1924. Han vant senere valget mot den sittende senator Ovington Weller i senatsvalget i 1926. Han ble gjenvalgt til senatet i 1932, 1938 og 1944.

Tydings var en motstander av Joseph McCarthy. Han ledet i 1950 et spesialutvalg som undersøkte McCarthys påstander om kommunister som arbeidet ved USAs utenriksdepartement. Tydings kom til den slutning at McCarthys påstander var falske. McCarthys medarbeidere benyttet granskningen som grunn for å spre rykter om Tydings i samband med den pågående valgkampanjen i Maryland. Hansikten var å få Tydings til å framstå som vennlig sinnet overfor Earl Russell Browder, en tidligere kommunist som hadde optrådt for Tydings spesialutvalg. Republikaneren John Marshall Butler beseiret Tydings i senatsvalget i 1950.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Political Graveyard
*
Satellite Awards

**Satellite Awards** er en årlig prisutdeling for International Press Academy. Opprinnelig går seremonien under navnet **Golden Satellite Awards**.

## Eksterne lenker
* International Press Academy
Varden (Larvik)

**Varden** er et fjell vest for Hvarnes kirke nord i Larvik kommune i Vestfold. Før sammenslåingen med tidligere Lardal kommune, var dette den høyeste fjelltoppen i Larvik kommune.

## Se også
* Fjell i Vestfold

## Referanser
Richmond Lattimore

**Richmond Alexander Lattimore** (født 6. mai 1906 i Paotingfu i Kina, død 26. februar 1984 i Rosemont i Pennsylvania i USA) var en amerikansk dikter og oversetter til engelsk, kjent for sine oversettelser av Det nye testamente og av flere av de greske klassikere, særlig for sine versjoner av *[[Iliaden]]* og *[[Odysseen]]*.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Han var sønn av David og Margaret Barnes Lattimore og ble født i Kina i Qingdynastiets tid. Han ble uteksaminert fra Dartmouth College i 1926. Hans bror Owen Lattimore var sinolog og ble utsatt for falske anklager i McCarthy-tiden. Han ble senere rehabiliert ettersom det ble funnet at det ikke var hold i beskyldningene. Deres søster Eleanor Frances Lattimore var forfatter og illustratør av barnebøker.

Richmond var Rhodes Scholar ved Christ Church i Oxford, og tok sin B.A. i 1932, og deretter doktorgrad ved University of Illinois i 1934. 

### Dikter, oversetter
Han begynte ved greskseksjonen ved Bryn Mawr College det påfølgende år, og giftet seg med Alice Bockstahler, som han fikk to sønner med. Fra 1943 til 1946 tjenestegjorde Lattimore i United States Navy, men vendte etter krigen tilbake til stillingen ved Bryn Mawr College, med periodiske gjestestillinger ved andre universiteter, frem til sin pensjonering i 1971. Han fortsatte med sin diktning og sine oversettelser resten av livet, med to dikt publisert posthumt.

Han oversatte Johannes' åpenbaring i 1962. Han fortsatte med resten av Det nye testamente; hans oversettelse ble publisert posthumt i 1996 med tittelen *The New Testament*.

Lattimores oversettelse av Aristofanes' *Froskene* ble utmerket med Bollingen Poetry Translation Prize i 1962.

Kort før sin død ble han døpt som katolikk, delvis grunnet sitt arbeide med oersettelse av Lukasevangeliet.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Arnvid Vasbotten

**Arnvid Birger Liljedahl Vasbotten** (1903&ndash;1985) var en norsk jurist og politiker (NS). Han var NS-oppnevnt dommer i den såkalte kommissariske høyesterett fra januar 1941 til november 1944 og innenriksminister i Quisling-regjeringen 1944–1945.

Vasbotten var født i Florø og vokste opp i Oslo. Han var sønn av Stortingets kontorsjef Ole Johan Vasbotten.

Han arbeidet som sekretær i Rikstrygdeverket fra 1929 og i Justisdepartementet fra 1934. Han meldte seg inn i NS i desember 1940, og ble utnevnt til dommer i den NS-oppnevnte «den kommissariske høyesterett» i januar 1941 hvor han blant annet arbeidet med forberedelsene til og gjennomføringen av den såkalte statsakten på Akershus 1. februar 1942.

Vasbotten  ble i 1943 også formann i den såkalte Protokollkomiteen (Rikskontrollen) som skulle fungere som et konsultativt og rådgivende organ for Quisling og som skulle overta arbeidet etter Stortingets kontrollkomité. Han var også med i Germanske-SS Norge som nesttroppssjef og avdelingsleder. 

I landssvikoppgjøret etter krigen ble Vasbotten dømt til 20 års tvangsarbeid for bistand til fienden og for sin medvirkning til å endre Norges statsforfatning.  Han ble løslatt 16. mai 1950 og ble formelt benådet 8. mai 1952.

## Referanser




## Eksterne lenker
*
NM i friidrett 1923

**[[Norgesmesterskapet i friidrett]] 1923** bestod av flere arrangementer.
Hovedmesterskapet ble arrangert i Stavanger 18.–19. august. Kun menn deltok.

400 meter hekk stod på programmet for første gang.
Kongepokalen ble vunnet av Charles Hoff. 

Følgende øvelser ble arrangert utenfor hovedmesterskapet:

* NM i hopp uten tilløp 1923 – Kristiania 18. mars
* NM i mangekamp 1923 – Trondhjem 24. juni og Kristiania 28.–29. juli
* Terrengløp – Tønsberg 27. mai

## Resultater

### [[100 meter]]




### [[200 meter]]




### [[400 meter]]




### [[800 meter]]




### [[1500 meter (friidrett)|1500 meter]]




### [[5 000 meter (friidrett)|5000 meter]]




### [[10 000 meter (friidrett)|10000 meter]]




### Terrengløp




### [[110 meter hekk]]




### [[400 meter hekk]]



Første gang denne øvelsen var med i NM.

### [[4 x 100 meter stafett]]




### 4 x 400 meter stafett




### [[Lengdehopp]]




### [[Høydehopp]]




### [[Tresteg]]




### [[Stavsprang]]




### [[Kulestøt]]




### [[Diskos]]




### [[Spydkast]]




### [[Sleggekast]]




## Referanser




## Kilder
* Aage Møst (red.): ''Raskest, høyest, lengst i 100 år: norsk friidrett 1896-1996''. Norges Friidrettsforbund, 1995. ISBN 8200225917.
MS «Queen of the Oceans»

**MS «Queen of the Oceans»** er et cruiseskip i Sun-klassen som eies og drives av det gresk/kypriotiske fergeselskapet Seajets. Skipet ble bygget ved Fincantieri i Monfalcone, Italia og måler  bruttotonn. Skipet hadde sin jomfrutur i februar 2000 under navnet «Ocean Princess» for cruiserederiet Princess Cruises, før hun ble overført til cruiserederiet P&O Cruises i 2002. Skipet het «Oceana» fra 2002 frem til P&O Cruises solgte henne i 2020.

«Queen of the Ocean» er søsterskipet til tre andre skip i Sun-klassen: «Charming», «Pacific World» og «Pacific Explorer».

## Historie

### 2000–2002: MS «Ocean Princess»
«Queen of the Ocean» var opprinnelig bestilt av P&O konsernet for å bli brukt av deres datterselskap, Princess Cruises. Skipet ble døpt av  Ali MacGraw og Ryan O ' Neal  og gikk inn i tjeneste for rederiet som «Ocean Princess» den 16. februar 2000. I vintersesongen seilte «Ocean Princess» i den sørlige delen av Karibia, mens den om sommeren seilte i farvannene utenfor Alaska. Kort tid etterpå ble rederiet Princess Cruises en del av P&O-konsernet, men dette hadde lite å si for skipet. «Ocean Princess» fortsatte under samme navn, og forble i Princess Cruises.

### 2002–2020: MS «Oceana»
I november 2002 ble «Ocean Princess» overtatt av morselskapet P&O Cruises, og skulle i hovedsak opereres fra Fort Lauderdale, Florida og brukes i Karibia. Navneseremonien fant sted i Southampton, England den 21. mai 2003. Skipet ble døpt av prinsesse Anne av Storbritannia.

I 2003 ble P&O Princess Cruises kjøpt opp av Carnival Corporation & plc. Som et resultat av dette ble «Oceana» underlagt eierskapet til Carnival UK, men fortsatte å operere under P&O-merket.

Fra 29. november frem til 17. desember 2017 gjennomgjorde skipet en stor renovering til en verdi av £&nbsp;31 millioner hos skipsverftet Blohm+Voss i Hamburg. Renoveringen innebar blant annet oppgradering av det tekniske anlegget og oppussing av interiøret.

Den 7. juli 2020 offentliggjorde P&O at de hadde solgt «Oceana», uten å avsløre hvem som var kjøperen.

### 2020–: MS «Queen of the Oceans»
I juli 2020 ble det kjent at skipet var kjøpt av det greske rederiet Seajets, og overlevert til Seajets fra P&O Cruises den 21. juli 2020 i Patras. Skipet skiftet deretter navn til MS «Queen of the Oceans».

## Fasiliteter
Som «Oceana» hadde skipet ti passasjerdekk. Passasjerfasilitetene innebar blant annet 12 barer, fire restauranter, gymsal, idrettsbane, casino, golsimulator, spa, fire svømmebasseng og et teater med plass til 530 personer.
Fil:Oceana’s Atrium.jpg|Atrium på *Oceana*
Fil:Oceana’s Lido Deck.jpg|Bassenget på dekk *Oceana*


## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* P&O Cruises - Oceana Cruise Ship Besøkt 22. januar 2016
INS «Shalki» (S46)

**INS «Shalki» (S46)** er en dieselelektrisk undervannsbåt av den indiske Shishumar-klassen. Dette er den andre undervannsbåten som ble bygget i India. Den ble bygget ved Mazagon Dock Limited i Mumbai, sjøsatt den 30. september 1989 og satt i tjeneste i den indiske marinen den 7. februar 1992.

## Eksterne lenker
* S46 Shalki Type 209/1500 (submarine) − worldwarships.com 
* S44 Shishumar Class − globalsecurity.org  
* Shishumar Class − bharatrakshak.com
INS «Shishumar» (S44)

**INS «Shishumar» (S44)** er hovedfartøyet i den indiske Shishumar-klassen av dieselelektriske undervannsbåter. Den ble bygget ved Howaldtswerke-Deutsche Werft i Kiel i Tyskland, sjøsatt den 13. desember 1984 og satt i tjeneste i den indiske marinen den 22. september 1986.

## Eksterne lenker
* S44 Shishumar Type 209/1500 (submarine) − worldwarships.com 
* S44 Shishumar Class − globalsecurity.org  
* Shishumar Class − bharatrakshak.com
INS «Shankush» (S45)

**INS «Shankush» (S45)** er en dieselelektrisk undervannsbåt av den indiske Shishumar-klassen. Undervannsbåten ble bygget ved Howaldtswerke-Deutsche Werft i Kiel i Tyskland, sjøsatt den 11. mai 1984 og satt i tjeneste i den indiske marinen den 20. november 1986.

## Eksterne lenker
* S45 Shankush Type 209/1500 (submarine) − worldwarships.cm 
* S44 Shishumar Class − globalsecurity.org  
* Shishumar Class − bharatrakshak.com
Carl Dietrich Hildisch

**Carl Dietrich Hildisch** (1867&ndash;1949) var en norsk industrileder og politiker for Quislings fascistparti Nasjonal Samling (NS) under andre verdenskrig.

Hildischs foreldre var tyske. Han var utdannet dr.ing. og var med på å starte Denofa (De-No-Fa) i 1912, men båndene til bedriften ble brutt i 1924. Hildisch var innom Nordisk Folkereisning og Nasjonal Samling tidlig på 1930-tallet, for så å bli aktiv i partiet igjen høsten 1940 etter den tyske okkupasjonen. Samme år kastet Josef Terboven, tysk rikskommissær i Norge, den lovlige ledelsen i Denofa og Lilleborg og innsatte Hildisch som selskapenes «forvalter».

Da Nasjonal Samling presset ut ledelsen i Norges Industriforbund i 1943, ble Hildisch utnevnt til ny president. Industriforbundet ble deretter drevet etter et fascistisk førerprinsipp, der presidenten fikk uinnskrenket makt. I 1943 ble han visepresident i Norges Næringssamband, NS' paraplyorganisasjon for norske næringslivsorganisasjoner.

Dietrich Hildisch fikk etterhvert problemer med skattemyndighetene etter å ha unnlatt å betale skatt av forvalterhonoraret han hadde fått av Denofa og Lilleborg. I 1944 inngikk Hildisch en avtale med NS-ledelsen, der han «donerte»  til Vidkun Quisling i bytte mot at myndighetene droppet skattesaken.

Hildisch ble arrestert i mai 1945 og var varetektsfengslet i to år. I juni 1949 ble det utferdiget tiltalebeslutning mot ham ved Eidsivating lagmannsrett. Han var da syk og sterkt svekket og døde før saken kom opp for retten. Hans eiendommer og innbo ble inndratt og solgt.

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Jevnaker idrettspark

**Jevnaker idrettspark** er et stadionanlegg med en helårsåpen kunstgressbane, en naturgressbane og åpne merkede ballsletter for fotball, samt kunstisbane for hurtigløp på skøyter og curling. Jevnakerhallen er også en del av idrettsparken med utstyr og arenaer for turn, håndball, klatring, fotball, svømming og pistolskyting. Det var tidligere også en grusbane for friidrett.

Kunstisbanen ble åpnet den 12. desember 2012.

Idrettsparken er i kommunalt eie og største bruker er Jevnaker Idrettsforening. Jevnaker skole ligger rett ved idrettsparken inkludert Jevnakerhallen.

## Arrangementer

**Hurtigløp på skøyter**
* Sprint-NM på skøyter 1979 – mestere ble Bjørg Eva Jensen og Frode Rønning.
* Allround-NM på skøyter 1986 for herrer – mester ble Tom Erik Oxholm.
* Junior sprint-NM 1981 for yngre og eldre junior herrer samt junior damer – mestere ble henholdsvis Bjørn Nyland (yngre), Knut Arild Kvalheim (eldre) og Anne Kari Hansen (damer).
* Flere Norgescup løp, bl.a. for senior/junior 23.–24. november 2013.
* Krystallcupen nogenlunde årlige skøyteløp for aldersbestemte klasser (10-15 år).

## Referanser




## Eksterne lenker
* Jevnaker Idrettspark på www.fotball.no
* 
*
Îles de Los

**Îles de Los** er en øygruppe beliggende like utenfor Conakry i Guinea. Øygruppen består av tre hovedøyer: Tamara (Fortoba), Kassa og Roume. I tillegg kommer de mindre øyene Corsille, Blanche og Cabris som alle ligger sør for hovedøyene. Navnet på øygruppen kommer fra *Ilhos dos Idolos*, som betyr «idolenes øyer» («avbildninger av Gud») og som var navnet gitt til øyene av de første portugisiske sjømennene som ankom øyene.

Øygruppen er av vulkansk opprinnelse og er i dag overgrodd med palmer. Tamara er den største øya, med en lengde på 13&nbsp;km og en bredde på mellom 1,6 og 3&nbsp;km. Det høyeste punktet i øygruppen, på 152 meter over havet, finnes også her. Det er kun øyene Tamara og Kassa som har betydelige bosetninger.

Øyene har vært bebodd i lang tid. Britene tok kontroll over dem og avgav dem så til Frankrike i 1904, i bytte mot fransk oppgivelse av fiskerettigheter i Newfoundland og Labrador. Roume sies å være inspirasjonen bak romanen *[[Skatten på sjørøverøya]]* og var kjent for sin rolle i slavehandel, mens Tamara var et fengsel. Øyene er i dag mest kjent for sine strender og skogkledde indre landskap, og er et yndet turistmål. Det går ferger mellom Conakry og Los.

## Kilder
*  

## Eksterne lenker
*
Crinotarsini

* Se Systematisk inndeling

**Crinotarsini** er en liten gruppe av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

## Utbredelse
Gruppen er begrenset til Fiji med et mulig unntak av *[[Sormida ziczac]]* som ble beskrevet fra en ukjent lokalitet.

## Systematisk inndeling
Disse artene blir noen ganger plassert i Desmiphorini.

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
******* Stammen Crinotarsini Lacordaire, 1872
******** Slekten *[[Crinotarsus]]* Blanchard, 1853
********* *[[Crinotarsus plagiatus]]* Blanchard, 1853
********* *[[Crinotarsus sulcatus]]* Breuning, 1947
******** Slekten *[[Sormida]]* Gahan, 1888
********* *[[Sormida cinerea]]* Dillon & Dillon, 1952
********* *[[Sormida maculicollis]]* (J. Thomson, 1865)
********* *[[Sormida ziczac]]* Breuning, 1956

## Kilder
* Liste over slektene
* Katalog med utbredelsesdata 

## Eksterne lenker
*
Lorkovitschia

* se systematisk inndeling

***Lorkovitschia*** er en slekt av biller som hører til gruppen gullbasser (Cetoniinae) i den artsrike gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

## Beskrivelse
Middelsstore (ca. 20 millimeter), matt mørkgrønne til svarte gullbasser. Pronotum er noe smalere enn dekkvingene, parallellsidig i den bakre halvdelen, med rettvinklede bakhjørner. Dekkvingene er bredest litt bak forkanten ("tilbaketrukne skuldre") og har noen lyse flekker på sidene.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Malaysia (Penang, Sarawak).

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
**** Familien skarabider, Scarabaeidae Latreille, 1806
***** Underfamilien gullbasser, Cetoniinae Leach, 1815 – ofte regnet som en egen familie
****** Stammen Cetoniini Leach, 1815
******* Gruppen Cetoniina
******** Slekten *Lorkovitschia* Miksic, 1968
********* *[[Lorkovitschia douglasprimusensis]]* Legrand & Chew, 2004
********* *[[Lorkovitschia raja]]* (Wallace, 1868)
********* *[[Lorkovitschia rustica]]* (Wallace, 1868)

## Eksterne lenker
* 
* Bilde av typeeksemplaret av ''Lorkovitschia rustica''
* Bilde av typeeksemplaret av ''Lorkovitschia raja''
Reineria

* se systematisk inndeling

***Reineria*** er en slekt av biller som hører til gruppen gullbasser (Cetoniinae) i den artsrike gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

## Beskrivelse
Små til middelsstore gullbasser uten metallisk glans. Pronotum er tydelige smalere enn dekkvingene. På farge varierer de mye, men har ofte tallrike, små, hvite eller gule flekker.

## Levevis
De voksne billene besøker blomster for å ete pollen.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia.

## Systematisk inndeling
Slekten har gjerne vært kjent som *[[Astraea]]* og artene blir noen ganger plassert i slekten *[[Euglypta]]*.

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
**** Familien skarabider, Scarabaeidae Latreille, 1806
***** Underfamilien gullbasser, Cetoniinae Leach, 1815 – ofte regnet som en egen familie
****** Stammen Cetoniini Leach, 1815
******* Gruppen Cetoniina
******** Slekten *Reineria* Mikšič, 1968
********* *[[Reineria alaini]]* Antoine, 1992
********* *[[Reineria benguetia]]* (Schultze, 1916)
********* *[[Reineria biguttulata]]* (Mohnike, 1873)
********* *[[Reineria boudanti]]* Antoine, 1992
********* *[[Reineria cartereti]]* Arnaud, 1987
********* *[[Reineria dumasi]]* Antoine, 1992
********* *[[Reineria eckeli]]* (Schürhoff, 1933)
********* *[[Reineria fasciata]]* (Schürhoff, 1933)
********* *[[Reineria flavopunctata]]* (Blanchard)
********* *[[Reineria francolina]]* (Burmeister, 1842)
********* *[[Reineria immaculata]]* Mikšič, 1982
********* *[[Reineria lumawigi]]* Arnaud, 1990
********* *[[Reineria luzonica]]* (Moser, 1922)
********* *[[Reineria margaritacea]]* (Mohnike, 1873)
********* *[[Reineria miksici]]* Antoine, 1992
********* *[[Reineria moseri]]* (Bourgoin, 1931)
********* *[[Reineria multimaculata]]* (Moser, 1910)
********* *[[Reineria pehrsoni]]* Mikšič, 1981
********* *[[Reineria punctiventris]]* (Moser, 1917)
********* *[[Reineria romeoi]]* (Arnaud, 2004)
********* *[[Reineria simillima]]* (Bourgoin, 1931)

## Eksterne lenker
* 
* Liste over artene
* Bilde av ''Reineria boudanti''
USS «Mississippi» (SSN-782)

**USS «Mississippi»** (SSN-782) er en Virginia-klasse ubåt i den amerikanske marine, satt i tjeneste i 2012. Ubåten er den niende i klassen og har fått navnet sitt etter delstaten Mississippi.
Kontrakten for bygging av ubåten ble tildelt Electric Boat 14. august 2003. Ubåten ble sjøsatt 13. oktober 2011, og satt i tjeneste 2. juni 2012.

## Referanser
Pablo Fontanello

**Pablo Ezequiel Fontanello** (født 26. september 1984 i Lincoln i provinsen Buenos Aires i Argentina) er en argentinsk fotballspiller. Han spiller for den kasakhstanske klubben FK Ordabasy.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Statistikk på Irish Times (på engelsk)
* Profil på goal.com (på engelsk)
* Argentine Primera statistics at Fútbol XXI (på spansk)
NM i friidrett 1920

**[[Norgesmesterskapet i friidrett]] 1920** bestod av flere arrangementer.
Hovedmesterskapet ble arrangert på Frogner stadion i Kristiania 3.–4. juli. Kun menn deltok.

Kongepokalen ble vunnet av Helge Løvland. 

Følgende øvelser ble arrangert utenfor hovedmesterskapet:

* NM i hopp uten tilløp 1920 – Bergen 20. mars
* NM i mangekamp 1920 – Stavanger 13. juni og Kristiania 8.–9. juli
* Terrengløp – Kristiania

## Resultater

### [[100 meter]]




### [[200 meter]]




### [[400 meter]]




### [[800 meter]]




### [[1500 meter (friidrett)|1500 meter]]




### [[5 000 meter (friidrett)|5000 meter]]




### [[10 000 meter (friidrett)|10000 meter]]




### Terrengløp




### [[110 meter hekk]]




### [[4 x 100 meter stafett]]



Kun to lag fullførte.

### 4 x 400 meter stafett




### [[Lengdehopp]]




### [[Høydehopp]]




### [[Tresteg]]




### [[Stavsprang]]




### [[Kulestøt]]




### [[Diskos]]




### [[Spydkast]]




### [[Sleggekast]]




## Referanser




## Kilder
* Aage Møst (red.): ''Raskest, høyest, lengst i 100 år: norsk friidrett 1896-1996''. Norges Friidrettsforbund, 1995. ISBN 8200225917.
Rhabdotops

* se systematisk inndeling

***Rhabdotops*** er en slekt av biller som hører til gruppen gullbasser (Cetoniinae) i den artsrike gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

## Beskrivelse
En middelsstor, fargerik gulbasse. "Snuten" (clypeus) er bredt U-format innskåret foran. Kroppen er for det meste skinnende mørkt metallisk grønn, men pronotum har brede, oransje sidestriper og dekkvingene oransje tegninger. Oversiden er kraftig punktert på sidene, men blank og glatt i midten. Hver dekkvinge har en lengdekjøl som går like til bakkanten.

## Utbredelse
Slekten er utbredt på øyene Lombok og Bali i Indonesia.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
**** Familien skarabider, Scarabaeidae Latreille, 1806
***** Underfamilien gullbasser, Cetoniinae Leach, 1815 – ofte regnet som en egen familie
****** Stammen Cetoniini Leach, 1815
******* Gruppen Cetoniina
******** Slekten *Rhabdotops* Krikken, 1981
********* *[[Rhabdotops insularis]]* Krikken, 1981

## Eksterne lenker
* 
* Bilde av arten
Zanette Glørstad

**Ann Zanette Tsigaridas Glørstad** (født 25. juni 1969) er en norsk arkeolog. Hun har blant annet arbeidet med strandgravfeltene på Jæren, før hun tok graden som Ph.D i 2010. Tittelen på doktoravhandlingen er *Ringspennen og kappen. Kulturelle møter, politiske symboler og sentraliseringsprosesser i Norge ca. 800-950*. Her drøfter hun ringspennenes betydning som politisk og sosial markør i forbindelse med maktkampene om hegemoniet i områdene rundt Irskesjøen i siste del av vikingtiden. Glørstad er ansatt som førsteamanuensis ved Arkeologisk seksjon, Kulturhistorisk museum.
Kristin Monstad Lund

**Kristin Monstad** (født 30. mars 1972) er en norsk journalist og redaktør.

Monstad har blant annet arbeidet i NRK Vestfold og i *[[Tønsbergs Blad]]*, der hun også var leder av NJ-klubben i avisen. Fra 2010 var hun redaksjonssjef i *Tønsbergs Blad*, før hun begynte i *[[Drammens Tidende]] i 2014*. Der var hun en kort periode nyhetsredaktør, til hun etterfulgte Håkon Borud som ansvarlig redaktør. Avisen ble kåret Årets avis i Amedia i 2016. I 2019 sluttet hun i *Drammens Tidende* for å begynne som kommunikasjonssjef i togselskapet Go-Ahead Norge.

## Referanser
Super Mario 3D World

er et plattformspill utviklet av Nintendo EAD Tokyo og utgitt av Nintendo på Wii U. Det ble utgitt i november 2013, og er det 6. originale tredimensjonale plattformspillet i *[[Super Mario]]*-serien. Spillet ble gjenutgitt i 2021 på Nintendo Switch

## Spillestil
*Super Mario 3D World* har liknende spillmekanikker som *[[Super Mario 3D Land]]* på Nintendo 3DS, som kombinerer navigasjon i tredimensjonale miljø med nivåoppbygningen fra de todimensjonale *Super Mario*-spillene. Spillet tillater opp til fire spillere på skjermen samtidig. I *3D World* kan spillerne i begynnelsen velge mellom og kontrollere fire ulike karakterer med ulike egenskaper. Figurene er prinsesse Peach, Toad, Mario og Luigi, de samme som i *[[Super Mario Bros. 2]]*. Rosalina fra *[[Super Mario Galaxy]]* kan låses opp senere i spillet. Toad kan løpe raskere enn de andre, men kan ikke hoppe like høyt og faller raskere ned. Peach kan sveve en kort periode gjennom lufta etter et hopp, men løper ikke like raskt. Luigi hopper høyest, men bruker lengre tid på å bremse. Mario har gjennomsnittlig hoppehøyde og løpefart.

*3D World* introduserer flere nye hjelpemidler til *Super Mario*-serien, blant annet et kattekostyme som lar karakterene klatre på overflater, et kirsebær som skaper en klone av karakteren og en kanon som lar karakteren skyte prosjektiler.

## ''Super Mario 3D World + Bowser's Fury''

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Hawken (videospill)

***Hawken*** er et flerspiller mech-combat FPS-videospill utviklet av Adhesive Games. Spillet fokuserer på å skape en intens kampfølelse som kan sammenlignes med å sitte på innsiden av en mech mens man må skape strategier for å ikke tape målet for spillmoduset. Spillet har fem forskjellige spillmoduser, hvor to har en «offline»-versjon.

## Innhold
Hawken er et mech-basert førsteperson skytespill (FPS). Spillet er plassert på en dystopisk menneske-kolonisert planet industrialisert til randen av kollaps, hvor jakten på ressurser har blitt et slag om å overleve. Spilleren påtar seg rollen som mech-pilot, utstyrt med et med kanonlignende våpen. Ulikt mange andre FPS-spill vil ikke våpnene gå tom for ammunisjon, men vil heller bli overopphetet. Overoppheting av våpnene vil stenge alle våpnene til mechen og vil være slått av i noen sekunder. Alle «mechene» er utstyrt med 3 primær-våpen som man kan bytte om og 1 fast sekundær-våpen. I kamp kan spilleren «booste» seg fremover, «side dash» for å dukke unna forskjellige innkommende missiler og snu seg 180° for enkel retrett. Disse bevegelsesmulighetene er i spillet for å gjøre opp for hastigheten av vanlig gange. For å utføre disse forskjellige bevegelsene brukes «fuel» som sakte regenereres etter bruk.

### Spillmoduser
Fem spillmoduser er i spillet etter at spillet ble lansert på Steam. Disse modusene er Team Deathmatch (TDM), Deathmatch, (DM), Missile Assault (MA), Siege og Co-oprative Bot Destruction (Co-op). TDM og Co-op har sine egne offline-versoner.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
NM i friidrett 1915

**[[Norgesmesterskapet i friidrett]] 1915** bestod av flere arrangementer. 
Hovedmesterskapet ble arrangert på Fredrikstad stadion i Fredrikstad 28.–29. august. 
Arrangør var Fredrikstad IF. Kun menn deltok.
Kongepokalvinner ble Alexander Pedersen.

Følgende øvelser ble arrangert utenfor hovedmesterskapet:

* NM i mangekamp 1915 – Kristiania 15. august og Bergen 21.–22. august
* Terrengløp – Kristiania 23. mai

__TOC__

## Resultater

### [[100 meter]]




### [[200 meter]]




### [[400 meter]]




### [[800 meter]]




### [[1500 meter (friidrett)|1500 meter]]




### [[5 000 meter (friidrett)|5000 meter]]




### [[10 000 meter (friidrett)|10000 meter]]




### Terrengløp




### [[110 meter hekk]]




### [[Lengdehopp]]




### [[Lengde uten tilløp]]



Siste gang høyde og lengde uten tilløp ble arrangert som en del av hovedmesterskapet i friidrett. Fra 1919 ble NM i høyde/lengde uten tilløp arrangert som et eget stevne.

### [[Høydehopp]]




### [[Høyde uten tilløp]]




### [[Tresteg]]




### [[Stavsprang]]




### [[Kulestøt]]




### [[Diskos]]




### [[Spydkast]]




### [[Sleggekast]]




## Referanser


## Kilder
* friidrett.no: Norske mesterskap
* Aage Møst (red.): ''Raskest, høyest, lengst i 100 år: norsk friidrett 1896-1996''. Norges Friidrettsforbund, 1995. ISBN 8200225917.
Kost- og ernæringforbundet

**Kost- og ernæringsforbundet** er en yrkesorganisasjon i fagforbundet Delta.

Medlemmene i organisasjonen består av kokker, kjøkkensjefer, kostøkonomer, kjøkkenassistenter og andre som arbeider med ernæring og matomsorg. De fleste av medlemmene arbeider på sykehuskjøkken, sentralkjøkken, kantiner, sykehjem og andre institusjoner.

Kost- og ernæringsforbundet har arrangert norgesmesterskapet i institusjonskokkefaget for lag siden 1994. Konkurransen har hatt offisiell status som NM siden 1998.

## Referanser




## Eksterne lenker
* Kost- og ernæringsforbundet
Andreas Hanssen

**Hans Andreas Hanssen** (født 29. april 1873 på Kråkerøy, død 30. mars 1960 i Lørenskog) var en norsk avisredaktør og politiker (Arbeiderpartiet). Hanssen satt i to perioder på Stortinget. Han redigerte avisene *Smaalenenes Social-Demokrat*, *[[Nybrott (Larvik)|Nybrott]]*, *[[Rogalands Avis|1ste Mai]]* og *Folket*. Han var avholdsforkjemper i årene før den andre verdenskrig, sluttet seg deretter til Nasjonal Samling og arbeidet som prest.

## Liv
Hanssen var en sønn av en smed. Etter å ha fullført middelskolen i 1889 hadde han kontorjobber i Fredrikstad, Fredrikshald og Kristiania. I 1906 etablerte han avisa *Smaalenenes Socal-Demokrat* i Fredrikstad, som han redigerte til 1909. Hanssen flyttet til Fredrikshald hvor han solgte kunst og drev en sigarbutikk. Han satt i bystyret 1910-1915, de første tre årene som varaordfører. Hanssen ble innvalgt på Stortinget i 1912 og satt i én periode.

I 1916 slo Hanssen seg ned i Larvik for å redigere avisa *Nybrott*. Han redigerte *1ste Mai* i Stavanger fra 1919 til han vendte tilbake til Larvik i 1921, denne gang som forretningsfører for *Folkets Dagblad* (Det ble grunnlagt gjennom en sammenslåing av *Nybrott* og *Bratsberg-Demokraten*).

Hanssen ble innvalgt på Stortinget for kjøpstedene i Vestfold fylke i 1921, men ble ikke gjenvalgt.

Sommeren 1923 meldte han seg ut av Arbeiderpartiet på grunn av Kominterns religionspolkitikk. Hanssen var en aktiv metodist. Han gikk ikke inn i Arbeiderpartiet igjen, da det meldte seg ut av Komintern i slutten av 1923, fordi han fortsatt var en «revolusjonær internasjonalist»

Hanssen redigerte avholdsbevegelsens magasin *Folket* 1927-1929. Etter å ha vært bestyrer for Hovelsåsens alkoholisanstalt og Ørje kursted 1929-1931, vendte han tilbake til *Folket*, hvor han var kasserer 1931-1934 og deretter redaktør på ny. Han redigerte også magasinet *Idun* i løpet av sin karriere.

Under den tyske okkupasjonen av Norge sluttet Hanssen seg til Nasjonal Samling. Det ga ham stillingen som sogneprest i Den norske kirke (som Hanssen ikke var medlem av) i Hvaler. Etter den andre verdenskrig ble Hanssen dømt for landssvik i 1948 under landssvikoppgjøret. Han ble dømt til et års fengsel og ti års tap av sivile rettigheter. Hanssen døde i 1960.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Article 19

**Article 19** er en britisk ikke-statlig menneskerettsorganisasjon med hovedkontor i London som jobber for å fremme ytringsfrihet og fri informasjonsflyt.

Navnet er tatt fra FNs menneskerettighetsærklæring som sier:

"*Enhver har rett til menings- og ytringsfrihet. Denne rett omfatter frihet til å hevde meninger uten innblanding og til å søke, motta og meddele opplysninger og ideer gjennom ethvert meddelelsesmiddel og uten hensyn til landegrenser.*"

## Historie
Article 19 var i utgangspunktet en visjon hos den amerikanske filantropen og forretningsmannen J. Roderick MacArthur. Etter hans død i 1984 ble disse tatt opp igjen og Article 19 ble stiftet i 1987. Selv om MacArtur på dette tidspunktet hadde vært død i tre år, regnes han som en av grunnleggerne av organisasjonen.

## Aktiviteter
Article 19 jobber internasjonalt for å sikre ytringsfrihet, og jobber:
* på vegne av ytringsfrihet der den er truet.
* med rådgivning om utvikling av lovverk for å beskytte ytrings- og informasjonsfrihet i land som opplever konflikter, krig, og folkemord
* for å beskytte pluralisme, uavhengighet og mangfold i media
* for å beskytte ytrings- og informasjonsfrihet som en fundamental menneskerett sentral for å beskytte andre rettigheter
* for at informasjonsfrihet skal inn i lovverk for å sikre gjennomsiktighet og for å styrke innbyggeres medbestemmelsesrett

## Samarbeidspartnere
Article 19 har samarbeidet i flere land og med flere prosjekter sammen med organisasjoner som FN, OSSE,

## Finansiering
Article 19 lister på hjemmesidene følgende hovedbidragsytere:

* Department for International Development
* Nederlandske Utenriksdepartementet
* Europakommisjonen
* Ford-stiftelsen
* Foreign and Commonwealth Office
* Fritt Ord
* Det norske utenriksdepartementet
* Open Society Institute
* SIDA
* The William and Flora Hewlett Foundation

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Brev fra julenissen

**Brev fra julenissen** er en serie brev som forfatteren J.R.R. Tolkien skrev til sine barn. Det begynte med at Tolkien skrev et brev til sønnen sin på tre år i 1920, og skrev under med «Din kjær. julenisse».

Det hele vokste så til å inkludere flere skikkelser. For eksempel Nordpolbjørn, som deler hus med julenissen; gartneren Snømannen; sekretæren Ilbereth, snøalver, dverger, og plagsomme tusser som bodde i hulene under huset til nissen. Hver jul skrev Tolkien om hva som hadde skjedd på Nordpolen siden forrige gang. Han kunne bruke flere skrifter for å få det til å virke som om det var forskjellige personer som hadde skrevet dem: julenissen hadde skjelvende håndskrift, Nordpolbjørn hadde runeliknende store bokstaver, mens Ilbereth hadde en elegant skrift. Dessuten tegnet han også tegninger på kortene, og lagde egne frimerker fra Nordpolen.

Han hadde flere ulike metoder for å overlevere brevet. Ofte la han det i kaminen slik at det så ut som det hadde kommet ned gjennom skorsteinen. I tillegg kunne han lage underlige lyder på morgengryet, og lage fotavtrykk av snø på gulvteppet. Dermed kunne det se ut som om julenissen selv hadde vært på besøk. Etterhvert ble også det lokale postbudet med på leken, og leverte selv brevene. Da barna skrev tilbake, ble brevene brått borte fra peishylla når ingen var i nærheten.

## Referanser


## Bøker
* 
*
Panne

**Panne** (*latin: sinciput*) er i anatomien den fremste delen av en skalle. På et menneske er panna framhodet mellom neseroten og hårgrensen, på hver side avgrensa av tinningen.
## Anatomi
Musklaturen i panna består av occipitofrontalis-muskelen, procerus-muskelen og corrugator supercilii-musklene (på norsk: øyebrynsrynkerne).
Motorikken i panna er styrt av nervus facialis som alle ansiktsmimikk.

## Uttrykk
Musklene i panna til mennesket er viktige for å danne ansiktsuttrykk. Det er fire elementære bevegelser som er med på å danne uttrykk: øyebrynene kan bevege seg sammen eller hver for seg for å uttrykke overraskelse eller et spørrende uttrykk, sammentrekning kan også brukes for å rynke panna for å uttrykke konsentrasjon, overraskelse, bekymring, sorg.

## Se også
* Hode
* Hodeskalle
Takrenne

En **takrenne** er en innretning på en bygning som har som oppgave å samle og lede bort vann fra bygningens trekonstruksjon, vanligvis koblet til et nedløpsrør, og ned i grunnen uten at vannet trekker inn i bygningen eller renner nedover.

Takrenner er som oftest laget av galvanisert stål, sink, kobber, aluminium eller i tre. I dag er takrenner av tre uvanlig, og er stort sett bare brukt der det er ønskelig med autentisitet på gamle bygninger.

Takrenner festes med beslag på bygninger, disse skal bære vekten av rennene med vann og er vanligvis lagd i stål.

## Referanser
Elverumske Skieløber Compagnie

**Elverumske Skieløber Compagnie** (ESC) var et militært kompani som var aktivt fra 1747 til 1826, da det ble nedlagt.

## Historie
Kompaniet ble opprettet 1747 som et av tre kompanier, Hofske, Elverumske og Åmotske, i den sønnenfjellske skiløperbataljonen. Det ble i tillegg opprettet en nordenfjellske skiløperbataljon som også hadde tre kompanier: Holtålske, Snåsenske og Meråkerske. Skiløperne var organisert som lett infanteri med oppgaver innen rekognosering og patruljevirksomhet. Skiene hadde stor mobilitet, noe som gjorde at skiløperne kom til å fylle noen av det lette kavaleriets roller på vinterstid. Soldatene i kompaniene bestod av vernepliktige som den gang stod i rullene i 10 år. Etter endt grunnopplæring bestod tjenesten i 12 dagers øvelse hvert år. Ved krigstrussel kunne kompaniet raskt mobiliseres gjennom budstikke. Fra 1. september 1801 ble sønnenfjellske skiløperbataljon underlagt Jegerkorpset, og fra 22. februar 1810 ble bataljonen underlagt «Aggershusiske nationale Jægerregiment», mens Jegerkorpset ble overført til Larvik. Etter nederlaget i 1814 kom unionen med Sverige, og kompaniene ble nedlagt i årene 1818-1826. Elverumske og Åmotske tilhørte i årene 1818-1826 "Østerdalske nationale Jegerkorps" 

## I dag: reenactment
«Elverumske Skieløber Compagnie» er i dag ei frivillig forening som forsøker å gjenskape hvordan livet som skiløpersoldat var i den dansk-norske hæren under Napoleonskrigene på starten av 1800-tallet. For å gjøre dette, holdes det eksersis og taktiske manøvrer slik det fremstår at disse foregikk på den tiden ut ifra kilder. Uniform og utstyr er også rekonstruert etter tegninger og dokumenter.

## Referanser
Tostrup terrasse (Oslo)

**Tostrup terrasse** (1-9, ingen partallsadresser) er en vei på Gimle i bydel Frogner i Oslo. Det er en relativt smal blindvei opp fra Drammensveien på sørsiden av Gimlehøyden. Opprinnelig skulle veien ha vært forlenget helt opp til Tostrups gate, et navn som også ble brukt på denne veien, men dette prosjektet ble ikke fullført.

I likhet med Tostrups gate har Tostrup terrasse navn etter juveléren Jacob Tostrup, som eide en løkkeeieindom i området.

Alle hus som har adresse hit, er på vestsiden av veien. Det dreier seg om fire sveitservillaer og et murhus. På østsiden er det fjell og noe vegetasjon. Det er også en trapp med gjennomgang til Thomas Heftyes gate oppe på høyden.

Sveitservillaene i nr. 1, 3, 5 og 7 ble tegnet av Kristen Rivertz, mens Nestor Thomassen tegnet murvillaen i nr. 9. Alle villaene er vernet etter Plan- og bygningsloven.

## Referanser




## Litteratur
* Oslo byleksikon: Tostrup terrasse

## Eksterne lenker
*
Gabriel Bataille

**Gabriel Bataille** (1575–1630) var en fransk luttenist og komponist.

Bataille levde og virket ved det franske kongehoffet, der han var *Maître de Musique*, først for Maria de' Medici, som var regent for sønnen Ludvig XIII, og senere for kongens hustru, Anna av Østerrike. 

Ni bøker med *[[Air de cour|airs de cour]]* og *airs à boire* (drikkeviser) for sangstemme og lutt er bevart etter Bataille. Mellom 1608 og 1615 gav han ut ut seks samlinger (*livres*) under tittelen *Airs de différentes autheurs, mis en tabulature de luth par Gabriel Bataille*, dvs. samlinger med luttmusikk av ulike komponister intabulert av Bataille. Disse utgivelsene førte til at  Pierre Ballard gav ut en serie *Airs de coeur*, hvor enkelte av Batailles sanger finnes. Ellers skrev Bataille en mengde ballettmusikk til bruk ved hoffet.

Av kjente airs de cour fra Batailles penn kan nevnes *Ma bergère non légère* og *Un satyre cornu*.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* ''Airs de differents autheurs - Vol. 1 / Gabriel Bataille'', scribd.com
NM i friidrett 1911

**[[Norgesmesterskapet i friidrett]] 1911** ble arrangert på Frogner stadion i Kristiania fra 23. til 24. september.
Arrangør var IF Ørnulf. Kun menn deltok.

Kongepokalvinner ble Dennis W. Johansen. 

__TOC__

## Resultater

### [[100 meter]]






### [[200 meter]]






### [[400 meter]]






### [[800 meter]]






### [[1500 meter (friidrett)|1500 meter]]






### [[5 000 meter (friidrett)|5000 meter]]






### [[110 meter hekk]]






### [[Lengdehopp]]






### [[Lengde uten tilløp]]






### [[Høydehopp]]






### [[Høyde uten tilløp]]






### [[Tresteg]]






### [[Stavsprang]]






### [[Kulestøt]]






### [[Diskos]]






### [[Spydkast]]






## Referanser


## Kilder
* friidrett.no: Norske mesterskap
* Aage Møst (red.): ''Raskest, høyest, lengst i 100 år: norsk friidrett 1896-1996''. Norges Friidrettsforbund, 1995. ISBN 8200225917.
Kazantip

**Kazantip** (også kalt *Republikken Kazantip*, ukrainsk: *Республіка Казантип*) er en årlig elektronisk dance-musikk-festival som blir avholdt på Krimhalvøyen i det østlige Ukraina. 

Festivalen oppsto i 1992, og blir avviklet i løpet av 5–6 uker om sommeren. Kazantip har mere enn 150 000 gjester med opptredener fra noen av verdens beste DJ-er. I 2014 vil festivalen bli avviklet i Anaklia i Georgia.  

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Kazantip Republic Chronicles: Carl Cox, youtube.com. Besøkt 2. april 2014
Cyrtinini

* Se Systematisk inndeling

**Cyrtinini** er en liten gruppe av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
Små (opptil 10 millimeter) og nokså spinkle trebukker med antenner som er omtrent så lange som kroppen. På farge er de mer eller mindre brunlige. Kroppsformen er avlang, pronotum er sylindrisk til tønneformet, ofte lengre enn bredt, uten pigg på sidene. Denne gruppen omfatter sannsynligvis de aller minste medlemmene av familien trebukker, med kroppslengde mellom 1,5-2 millimeter.

## Utbredelse
Gruppen finnes i Queensland, på Ny-Guinea og på øyene i det vestlige Stillehavet: Ny-Caledonia, Fiji, Samoa, Tonga, også i Mellom- og Sør-Amerika.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
******* Stammen Cyrtinini J. Thomson, 1864
******** Slekten *[[Boricyrtinus]]* Micheli, 2003
******** Slekten *[[Brachyrhabdus]]* Aurivillius, 1917
******** Slekten *[[Cyrtillus]]* Aurivillius, 1917
******** Slekten *[[Cyrtinus]]* LeConte, 1852
******** Slekten *[[Decarthria]]* Hope, 1834
******** Slekten *[[Diastophya]]* Aurivillius, 1920
******** Slekten *[[Enotocleptes]]* Breuning, 1940
******** Slekten *[[Gracilosphya]]* Dillon & Dillon, 1952
******** Slekten *[[Haplorhabdus]]* Aurivillius, 1917
******** Slekten *[[Leptocyrtinus]]* Aurivillius, 1928
******** Slekten *[[Microloa]]* Aurivillius, 1924
******** Slekten *[[Odontorhabdus]]* Aurivillius, 1913
******** Slekten *[[Oloessa]]* Pascoe, 1864
******** Slekten *[[Omosarotes]]* Pascoe, 1860
******** Slekten *[[Sciocyrtinus]]* Fisher, 1935
******** Slekten *[[Scopadus]]* Pascoe, 1857

## Kilder
* Liste over slektene
* Katalog med utbredelsesdata, Gamle verden 
* Katalog med utbredelsesdata, Amerika 
* Longicorn ID - Cyrtinini http://cerambycids.com/longicornid/default.asp?a=fs&id=371

## Eksterne lenker
*
Pseudooxythyrea

* se systematisk inndeling

***Pseudooxythyrea*** er en slekt av biller som hører til gruppen gullbasser (Cetoniinae) i den artsrike gruppen skarabider (Scarabaeoidea).

## Beskrivelse

## Utbredelse
Arten er utbredt i det nordlige Afrika (Ahaggar-massivet i Algerie).

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien skarabider, Scarabaeoidea
**** Familien skarabider, Scarabaeidae Latreille, 1806
***** Underfamilien gullbasser, Cetoniinae Leach, 1815 – ofte regnet som en egen familie
****** Stammen Cetoniini Leach, 1815
******* Gruppen Leucocelina
******** Slekten *Pseudooxythyrea* Baraud, 1985
********* *[[Pseduooxythyrea bordesi]]* (Peyerimhoff, 1929)

## Eksterne lenker
*
Kolstad Håndball

**Kolstad Håndball** er en norsk håndballklubb fra Kolstad/Saupstad i Trondheim. 

Klubben ble etablert som en håndballavdeling i Kolstad Idrettslag i 1972 og som et selvstendig idrettslag i 1996. Kolstad Håndball startet seniorhåndball for herrer i 2005 og rykket opp i eliteserien i 2015. Herrelaget til Kolstad Håndball har sine kamper og treninger i Kolstad Arena.

Seks landslagsspillere kom til klubben i 2022–2023: de norske landslagsspillerne Sander Sagosen, Magnus Gullerud, Magnus Abelvik Rød og Torbjørn Bergerud og de islandske landslagsspillerne Janus Daði Smárason og Sigvaldi Guðjónsson.

Kolstad vant norgesmesterskapet i håndball for menn 2022 for første gang etter at de slo erkerivalen Elverum i finalen.

Sesongen 2022/23 ble Kolstad seriemestere i håndball for første gang etter at de slo ØIF Arendal med resultatet 23–29 i fjerde siste serierunde.

Kolstad ble sluttspillmestere for første gang etter de slo Elverum i sluttspillfinalen og klubben ble trippelmester for første gang. Laget spilte Mesterligaen i håndball for menn 2023/24.

### Meritter
*'''Serien''' **(2):** Vinner 2022/23, 2023/24
***[[Norgesmesterskapet i håndball for menn|NM]] (3):** Vinner 2022, 2023, 2024
***Sluttspill (3):** Vinner 2022/23, 2023/24, 2024/25

## Supporterklubben "Sørsia"
Klubbens supportergruppe kaller seg Sørsia supporterklubb, og er en uavhengig klubb etablert i 2023.

## Tabellen (2023/24)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Selfie

En **selfie** er et selvportrett, vanligvis tatt med et digitalt kamera eller med en mobiltelefon. Selfier deles ofte på sosiale medier, slik som Facebook, Instagram og Twitter.

I 2013 meldte *[[VG]]* at *selfie* hadde blitt kåret til årets nyord.

## Litteratur
* Lin Prøitz *Selvbilde Fra selvportrett til #selfie* Universitetsforlaget 2016 ISBN 9788215026428

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Thorsten Larsen

**Thorsten Erik Larsen** (født 7. november 1889, død 30. november 1965) var en norsk langdistanseløper med seier i Norgesmesterskapet i friidrett og den som vant de tre første NM i terrengløp.

Han løp for Torshaug Idrettsforening som ble etablert på Torshov i 1909.  I 1913 vant han et 3 000 meter langt handicapløp over den franske OL-vinneren Jean Bouin (1888–1914) som fikk 8:57.4 mot Larsens 8:54.5, men da hadde altså Larsen startet med 150 meter forsprang på Bouin.  Samme året vant han også «Salomons pokal» for å ha vunnet det internasjonale terrengløp arrangert av Tjalve IK. Larsen ble i 1915 den første nordmann som løp under 16 minutter på 5 000 meter. Larsen dominerte også norsk terrengløp fra 1913 og noen år fremover. I 1915 gjorde han hat-trick ved å vinne både 5 og 10 000 meter såvel som det nasjonale terrengløpet. 

Han var sønn av betjent Anton Larsen (født 1862) og Anna Larsen (født 1860), begge fra Kristiania. Han var i 1954 overpostpakkmester og innehaver av Kongens fortjenstmedalje i sølv.

## Meritter
* Sommer-OL 1912 i Stockholm:  Uttatt til å delta i terrengløp. Figurerer ikke i resultatlistene.
* NM i terrengløp 
** 1913 Seier foran Parelius Finnerud. Det var tolv deltakere i dette første NM i terrengløp, arrangert i Nordmarka (løype på 2x7 kilometer) av Tjalve IK
** 1914 og 1915:  Seier
* NM i friidrett 1913 i Stavanger: Sølv på 10 000 meter (35:39.3)
* NM i friidrett 1915 i Fredrikstad: Seier på 5 000 (16:38.0) og 10 000 meter (34:05.4)
* Norsk rekord på 5 000 meter:  15:59.9 satt den 26. juni 1915 i Trondheim. Ble slått samme året av Reidar Anderssen (1895–1956) som fikk 15:48.3.

## Referanser
1. etappe av Tour of Norway 2014

**1. etappe av [[Tour of Norway 2014]]** hadde start og målgang i Larvik den 21. mai, og var 147,7 km lang

## Løypa
### Beskrivelse
Etappen har seremoniell start i sentrum av Larvik og følger så vei nr 301 utover og har reel start ved Agnes. Før den fortsetter forbi Stavern og fortsetter 301 til man kommer til Hummerbakkvein. For så å svinge til venstre inn på denne og følge den forbi Hummerbakken og opp til vei 301 igen. Så til venstre inn på 301 og følge den til Helgeroa. Her tar man inn på vei 302 og følger den opp til Tveidalsveien. Den følger man så nordover til den går over i Mørjeveien på grensa mellom Vestfold og Telemark. Og følger denne til man kommer til Langangsveien og tar til venstre inn på denne, forbi Langangen og opp Korketrekkeren hvor det er klatrepris. Langangsveien følges helt til Eidanger. Her tar man så Movegen over E18 før man så svinger til høyre opp Bjørkedalsvegen og følger den til Oklungen. Hvor man kommer over i Markavegen og følger den tilbake til Langangen. Og følger så utgående løype tilbake til man møter vei 302. Her tar man så til venstre og følger denne Tanumveien som man svinger til høyre og følger ned til vei 301 og tar til høyre bortover denne. Til man kommer til Helgeroveien og følger denne til Helgeroa. Der svinger man til inn i vei 302 og følger den til Tveidalsveien. Da gjør man denne runden 2 ganger til forbi Helgeroa. Før man følger 302 helt inn til Larvik og målgang i Nansetgata.

### Passering underveis
Klokkeslett er ca tider regnet ut etter gjennomsnittsfart på 42 km/t.

## Resultater
### Målgang

### Ledertrøya etter 1. etappe

### Poengtrøya etter 1. etappe

### Klatretrøya etter 1. etappe

### Ungdomstrøya etter 1. etappe

### Lagkonkurransen etter 1. etappe

## Eksterne lenker
* 
* Kart og profil over 1. etappe av Tour of Norway 2014
* Resultatside Cyclingnews