Forsknings-Unix

**Forsknings-Unix** (engelsk: *Research Unix*) er et begrep som brukes om de første versjonene av operativsystemet Unix. De dekker et tidsrom fra 3. november 1971 (versjon 1) til oktober 1989 (versjon 10), og ble utviklet av forskermiljøer i Computing Science Research Center (også kalt Department 1127) ved Bell Laboratories i New Jersey, USA. Unix ble på denne tiden utviklet for minidatamaskinene DEC PDP-7 og PDP-11 såvel som for datamaskinarkitekturen VAX og minidatamaskinene Interdata 7/32 og 8/32.

Begrepet ble første gang brukt i juli 1978 i det tekniske fagtidsskriftet *[[Bell System Technical Journal]]*, for å skille mellom forsknings-versjonene og versjoner i vanlig drift &ndash; deriblant PWB/UNIX og Multi-Environment Real-Time (MERT). Unix-baserte systemer i vanlig drift ble vedlikeholdt og videreutviklet separat fra og med andre kriterier enn forsknings-versjonene. Begrepet ble lite brukt før lanseringen av UNIX versjon 8 i 1985, og det ble da retroaktivt benyttet om tidligere versjoner. Før versjon 8 var det mest vanlig å bruke benevnelsen UNIX (med store bokstaver) eller *UNIX Time-Sharing System*.

De fem første versjonene, samt versjon 8, 9 og 10, ble aldri offisielt lansert utenfor Bell Laboratories. De ble brukt internt og - fra oktober 1973 - i akademiske miljøer etter at juristene i AT&T hadde bestem at dette var OK. I 1975 hadde 20 akademiske institusjoner aktive brukermiljøer på UNIX-systemer, og bidro via brukermøte og mailinglister til videreutvikling av systemet og deling av programmer. Noen definert struktur på navngivingen av versjoner fantes imidlertid ikke, og det ble vanlig å navngi dem etter deres interne manualer: «Første utgave», «andre utgave», «tredje utgave», etc. En annen vanlig notasjon på engelsk er *Version x Unix* eller *Vx*, hvor *x* er utgaven av manualen.

Fra og med UNIX versjon 6 startet AT&T å lisensiere UNIX også til kommersielle organisasjoner, hvilket førte til kraftig vekst i tilfanget av UNIX-baserte systemer på andre plattformer. Derfor kan opphavet til de fleste kommersielle UNIX-varianter spores tilbake til UNIX versjon 6 eller UNIX versjon 7. Begge versjoner – og spesielt versjon 7 – var kjennetegnet av programvareportabilitet, og ble praktiske bevis på at portabilitet på operativsystem-nivå er både mulig og økonomisk attraktivt. Versjon 7 er portert til de fleste datamaskinarkitekturer.

Verdens første kommersielle UNIX-system, IS/1, ble lansert i 1977 og var basert på UNIX versjon 6. En kommersiell variant av versjon 7 utviklet av California-selskapet Unisoft ble brukt på Sun-1 &ndash; den første arbeidsstasjonen fra Sun Microsystems i 1982. Versjon 7 var også basis for UNIX/32V for VAX, den direkte forgjengeren til 4BSD. Av andre eksempler kan nevnes første versjon av Microsoft Xenix i 1980, og et Z8000-basert system fra Onyx Systems i 1980.

Operativsystemer som Idris, Coherent, Minix, Cromix og Linux kalles for UNIX-lignende eller «kloner». De er i varierende grad UNIX-kompatible, teknisk og/eller brukermessig, men er utviklet fra grunnen av og inneholder ingen UNIX-kode. De trenger dermed heller ingen UNIX-lisens fra AT&T eller deres partnere. Tidlige versjoner av Idris, Coherent og Minix har sterke fellestrekk med UNIX versjon 6.

## Referanser