open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Christian Vennerød

**Christian Vennerød**  (født 1946) er en norsk forretningsmann, skribent, forlegger, programleder og forfatter. Han var i mange år redaktør i finansavisen ''Dine Penger''. Han har også vært fagråd og programleder i det forbrukerorienterte tv-programmet *[[Luksusfellen]]* på TV3 samt medvirket i noen filmer.

## Karriere
Vennerød er utdannet siviløkonom ved Norges Handelshøyskole (1971). Han har i tillegg studert sosiologi ved Universitetet i Oslo.

Fra 1972 til 1974 var han undervisningsleder ved IDA og fra 1974-85 bedriftsrådgiver ved Teknologisk Institutt. Han var medarbeider i den anarkistiske *[[Gateavisa]]* i perioden 1977-1981 og vært fast spaltist i *[[Ny Tid]], [[Aftenposten]], [[NRK P2]] og [[KK (ukeblad)|Kvinner & Klær]]*. Mest kjent er han fra tiden som eier og redaktør av finansavisen ''Dine Penger'', hvor han var redaktør fra 1985 til 2002.

Han har også satset på å utvikle brettspill gjennom sitt eget forlag Vennerød Forlag. Han har gjennom det utgitt spill som blant annet *[[QuizDan]], [[20 spørsmål]], Table Curling*, *[[Politisk ukorrekt (spill)|Politisk ukorrekt]]* og *Ubongo*. Han har også vært med på å utvikle noen spill for Aschehoug. 

Han har stiftet og sittet i en rekke styrer, blant annet i selskaper som har oppkjøp av andre foretaks gjeld som forretningsidé.

Vennerød har utgitt flere bøker. Blant annet *Arbeid mindre – lev mer* (1982) og flere utgaver av *Christian Vennerøds Skatteråd.*

## Film og TV
Vennerød har også medvirket i en del filmer. Det dreier seg i all hovedsak om mindre biroller, men i 1980 spilte han hovedrollen i den halvdokumentariske dramafilmen ''La elva leve!'' 

I 2007 var han en del av panelet til den norske talentserien *[[Skaperen]]* som ble sendt på TV 2. I 2011 ble han programleder/rådgiver for TV3s forbrukerprogram *[[Luksusfellen]]*.

## Bridge
Han er også en ivrig bridge-spiller og har deltatt på det norske VM-laget i bridge. I 2018 var han kaptein på det norske laget som tok gull under EM i bridge. Han har selv hevdet at han under studieårene i Bergen brukte rundt 40 timer i uken på kortspillet. I tillegg satt han i styret i Bergen Akademiske Bridgeklubb. 

## Familie
Vennerød giftet seg i 1985 med Jorunn Fryjordet. Han er bror til filmskaperen Petter Vennerød og har også hatt mindre roller i tre av hans filmer.

## Bøker
* 1982: *Arbeid mindre – lev mer*, Universitetsforlaget (oversatt til svensk og dansk)
* 1985: *Din økonomi – etter skattekommisjonen*, Cappelen
* 1989: *Christian Vennerøds Skatteråd 1990*, Cappelen (utgitt i ny versjon hvert år til og med 1997)
* 2006: *Slik løser du [[Kakuro]]*, Aschehoug

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Tor Bergeron

**Tor Bergeron** (født *Tor Harald Percival Bergeron* 15. august 1891 i Storbritannia, død 13. juni 1977) var en svensk meteorolog som satte fram teorier om danning av nedbør i skyer. På 1930-tallet utviklet Bergeron og Walter Findeisen et konsept om at skyer kunne inneholde både underkjølte vanndråper og iskrystaller. Ifølge Bergeron blir mesteparten av nedbøren dannet ved at vann fordamper fra små underkjølte vanndråper og sublimerer på iskrystallene, som så faller som snø eller smelter og faller som regn. Denne prosessen er kjent som bergeronprosessen, og man mener i dag at dette er en av de mest vanlige metodene man får dannet nedbør på.

## Priser og utmerkelser (utvalg)
*  – Rossbypriset

## Referanser


## Kilder
* 
* Svensk uppslagsbok. Malmö 1939
* Liljequist, Gosta H. “Tor Bergeron: A Biography.” Pure and Applied Geophysics 119  (1981): 409–442.
TNT (album)

:*For albumet av det norske heavy metal-bandet TNT, se [[TNT (TNT-album)]].*

***TNT*** er et album av Tortoise, utgitt i 1998.

## Sporliste
# «TNT» 7:33
# «Swung from the Gutters» 5:52
# «Ten-Day Interval» 4:44
# «I Set My Face to the Hillside» 6:08
# «The Equator» 3:42
# «A Simple Way to Go Faster Than Light That Does Not Work» 3:33
# «The Suspension Bridge at Iguazú Falls» 5:38
# «Four-Day Interval» 4:45
# «In Sarah, Mencken, Christ, and Beethoven There Were Women and Men» 7:29
# «Almost Always Is Nearly Enough» 2:42
# «Jetty» 8:21
# «Everglade» 4:21

## Eksterne lenker
*
Chatou

**Chatou** er en kommune i departementet Yvelines i regionen Île-de-France, og er en av de vestlige forstedene til Paris. Kommunen ligger 14 km fra sentrum av Paris.
Den ligger ved Seinen og har mange store hus i ulike arkitektoniske stilarter eiet av privatpersoner. Den var tidligere et møtepunkt for impresjonistiske malere, blant annet malte Renoir en rekke portretter av Fournaise-familien og av landskapsmotiver her. 

Maleren André Derain var født i Chatou i 1880.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Boulogne-Billancourt

:***Billancourt''' kan ha [[Billancourt|flere betydninger]].''

'''Boulogne-Billancourt''', omtales ofte bare '''Boulogne''', er en [[Kommuner i Frankrike|kommune]] i [[Frankrikes departementer|departementet]] [[Hauts-de-Seine]] i [[Frankrikes regioner|regionen]] [[Île-de-France]] i de vestlige forstedene til [[Paris]]. Den ligger 8,2&nbsp;km fra sentrum av Paris.

==Historie==
I 1860 ble Boulogne sammenslått med Billancourt. Her ble den første [[Renault]]-automobil til. Fortsatt (2016) har selskapet sitt hovedkvarter her; og det har også elektronikkonsernet [[Thomson (selskap)|Thomson]] og selskapet [[Vallourec]]. Byens navn var til 1924 ***Boulogne-sur-Seine***; da ble det endret til ''Boulogne-Billancourt''.

==Sykehus==
* [[Hôpital Ambroise-Paré]]

== Utdanning ==
* [[École supérieure des sciences commerciales d'Angers]]

== Befolkningsutvikling ==
***Antall innbyggere i kommunen Boulogne-Billancourt**'

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Kommunedata INSEE
HMS «Svensksund»

**HMS «Svensksund»** var to ulike kanonbåter i den svenske flåten:

*HMS «Svensksund» (1856), sjøsatt 1856
*HMS «Svensksund» (1891), sjøsatt 1891
HMS «Svensksund» (1891)

**HMS** «**Svensksund**» var en 2. klasse kanonbåt i den svenske flåten som ble sjøsatt den 30. september 1891. Fartøyet medvirket i Andrées ballongferd i 1897, og hjemførte levningene etter deltakerne i 1930. Skipet deltok som troppetransportskip under den svenske ekspedisjonen til Åland i 1918.

## Referanser
Berend von Melen

**Berend von Melen** (død 2. september 1561) var en tysk leiesoldat og troppefører. Han var på Gustav Vasas liste over kritikere og måtte flykte fra Sverige i 1525. Berend von Melen beskrev Gustav Vasa som en svikfull skurk som alltid var klar til å støte dolken i ryggen på sine gamle tilhengere.

Han var gift to ganger: Først med Erik Knutsson enke, Margareta Eriksdotter Vasa (d. 1541), dernest med en friherreinne av Werberg.

## Referanser
Claudia Octavia

**Claudia Octavia** (også *Octavia den yngre*; født i mars 40, død 8. juni 62) var datter av den romerske keiser Claudius og hans tredje kone Valeria Messalina. 

Octavia var keiser Neros første hustru, men han avviste henne og tok en serie elskerinner. Til slutt skilte han seg fra henne for å ekte Poppæa. Nero deporterte Octavia til Pandateria, og Poppæa sørget for å få henne myrdet.

## Referanser
Octavia

**Octavia** kan vise til:

*Claudia Octavia – keiser Neros første hustru
*Octavia den yngre – søster av keiser Augustus
*Octavia Sperati – en norsk heavy metal-gruppe
*Octavia Sperati (skuespiller) – en norsk skuespillerinne
*Škoda Octavia – en bilmodell fra den tsjekkiske bilprodusenten Škoda
Jin’ya Nishikata

**Jin’ya Nishikata** (japansk 西方 仁也, Nishikata Jin’ya; født 4. desember 1968) er en japansk skihopper som konkurrerte fra 1988 til 2001. Han tok sølv i lagkonkurransen i stor bakke under OL på Lillehammer i 1994. Han fulgte opp med en ny sølvmedalje i lagkonkurransen i storbakken under VM 1995 i Thunder Bay i Canada.

Nishikata oppnådde én pallplassering i hver av de fire verdenscupsesongene mellom 1993 og 1996.

### Sammenlagtplasseringer i verdenscupen

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Peter Gumpel

**Peter Gumpel** (født 15. november 1923 i Tyskland, død 22. oktober 2022 i Roma) var en tysk jesuittprest og anerkjent kirkehistoriker. Han viet meget av sitt liv til forskning på pave Pius XIIs liv, og er *relator* i den tidligere pavens saligkåringssak.

Under det nasjonalsosialistiske styret ble bestefaren og flere andre familiemedlemmer drept av nazistene på grunn av familiens antinazistiske innstilling, og Peter Gumpel måtte selv flykte to ganger, først til Frankrike og så til Nederland, hvor han under krigen gikk under jorden og hjalp jøder å flykte. Som tenåring fikk han vite at nazistene hadde arrestert moren og ville henrette henne, men en gammel venn av bestefaren klarte å forhindre dette. 

Gumpels opplevelser under krigen førte til at han i 1944 gikk inn i Jesuittordenen. Han studerte i England, og tok doktorgraden i kirkehistorie. Deretter begynte han å undervise ved det pavelige universitetet Gregoriana, og ble i 1972 knyttet til Kongregasjonen for helligkåringer.

## Referanser
Apollonios Molon

**Apollonios Molon** (egentlig «Apollonios, sønn av Molon») var en gresk retoriker i det første århundret f.Kr. Han er blant annet kjent for å ha samlet og skrevet ned kunnskap om kjeglesnitt.

Han grunnla en skole for retorikk på Rhodos. Tilnavnet hans var ὁ μαλακός (= den bløte, jentete).

Hans hjemby var Alabanda i Anatolia, og han hadde vært elev av Menekles. Som ambassadør for Rhodos besøkte han to ganger Roma. Han dyrket en «attikiserende» stil og skrev om Homer. Ifølge Josefus skal Apollonios ha vært svært fiendtlig innstilt til jøder. Julius Cæsar dro til Rhodos for å bli undervist av Apollonios som også hadde Cicero blant sine elever.

Med henvisning til jødenes oppførsel i greske byer, kalte Apollonios dem «de dummeste av barbarene» som ikke hadde «frembrakt en eneste oppfinnelse av betydning». Jødiske apologeter viste til patriarkene og Moses som «oppfinnere», men Cicero sa seg enig med Apollonios og kalte jødedommen «en barbarisk overtro». Dette kom til å inngå i kristen polemikk.

## Referanser
Ild og bevegelse

**Ild og bevegelse** er en stridsdrill. Drillen går ut på at en del av laget forflytter seg et kort stykke mens den andre delen gir dekningsild. Når den første delen har forflyttet seg, vil rollene bli byttet om, og den andre delen kan forflytte seg mens den første gir dekningsild.

Ild og bevegelse er en stridsteknikk som gjør det mulig å flytte enheter under fiendtlig flatbaneild. Forflytningen
har til hensikt å få laget i en posisjon som muliggjør innbrudd og rydding av fiendens stillinger. Hensikten kan også være å løsrive seg fra en stridskontakt. Prinsippet er at ett eller flere elementer gir effektiv dekningsild kombinert med at ett eller flere elementer flytter. Drillen kan også utføres med lyddisiplin, uten at ild er åpnet. Da er benevnelsen overvåket forflytning.

## Referanser
RAF Long Kesh

**RAF Long Kesh** var en base for Royal Air Force nær Lisburn i Nord-Irland fra 1941 til 1971. 

Under den tyske planen *[[Unternehmen Grün]]* skulle Long Kesh ødelegges av fallskjermsoldater som en del av invasjonen av Storbritannia. 

## Long Kesh interneringsleir

Da basen ble lagt ned ble den tatt i bruk i forbindelse med innføringen av internering av medlemmer av paramilitære grupper. Den 9. august 1971 ble fanger plassert i brakker på flystripen. I 1976 ble denne provisoriske interneringsleiren lagt ned til fordel for Maze fengsel som også ligger på flybasens område.
Long Kesh

**Long Kesh** kan vise til:

* RAF Long Kesh, britisk flybase i Nord-Irland, med interneringsleir, brukt under internering av paramilitære fanger 1971–1976
* Maze fengsel, blant republikanere kjent som Long Kesh
Dorothy Dandridge

**Dorothy Jean Dandridge** (1922–1965) var en amerikansk skuespiller. 

Dandridge var den første fargede kvinne, i 1954, som ble Oscarnominert i kategorien beste kvinnelige hovedrolle. Hun var også den første fargede kvinne som prydet omslaget på magasinet *[[Life (magasin)|Life]]*. Hun har fått en stjerne på Hollywood Walk of Fame.

Halle Berry spilte Dandridge i TV-filmen *[[Introducing Dorothy Dandridge]]* i 1999 og vant en Emmy for sin rolle. Senere vant Berry som første fargede kvinne en Oscar som beste kvinnelige skuespiller og i sin takketale fikk Dandridge hyllest fra Berry.

## Filmografi (utvalg)
* *[[Tarzan og våpensmuglerne]]* (*Tarzan's Peril*) (1951)
* *[[Carmen Jones]]* (1954)
* *[[Tamango]]* (1957)
* *[[En øy i solen]]* (*Island in the Sun*) (1957)
* *[[Porgy and Bess (film)|Porgy and Bess]]* (1959)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Hjelmsøya

**Hjelmsøya** (nordsamisk: *Jealmmeseaddju*, kvensk: *Jälmesöja*, arkaisk russisk: Jelmis) er ei øy i Måsøy kommune i Finnmark. Hjelmsøya ligger nord for Havøya og Havøysund. Den har et areal på .

Hjelmsøya og fiskeværet Sandvikvær ble fraflyttet på slutten av 1960-tallet, og er i dag ubebodd. Det er ingen offentlig kommunikasjon til Hjelmsøya.

Lengst nord på Hjelmsøya ligger fuglefjellet Hjelmsøystauren, som er en av Norges viktigste hekkekolonier for lomvi. Hjelmsøystauren er ett av to områder på Hjelmsøya som er vernet som naturreservat. Det andre er Sandfjorden, litt lenger sør på øya.

I dag blir øya brukt mest til rekreasjon, eggsanking, jakt, fiske og bærplukking. Øya er mest brukt av hyttefolket som har hytter rundt på hele øya, mest hytter er det på østsiden av øya med Svartvik, Russesand og Kiholmen som har flest hytter.

Hjelmsøy har en egen velforening som er aktiv for å ta vare på øya, og legge til rette for bruk av øya. Hjelmsøya Velforening har flytebrygge i Svartvik, fortøyninger i Svartvik og på Kiholmen, Utedo, badstue og grillhus på Russesand ved Russesandvannet. Hytte ved Akkarfjordvannet midt på øya, foreningen har også satt opp turkasser rundt om på Hjelmsøy, de har merket og rensket mange turstier som har holdt på å gro igjen på øya.

Ønsker du og se mere bilder og finne mere informasjon som brukerene av øya legger ut og informerer om: https://www.facebook.com/groups/222594591129613/

Nord for Hjelmsøya ligger fiskebanken Hjelmsøyflaket.

## Se også
*Hjelmsøya naturreservat
*Hjelmsøysandfjorden naturreservat

## Referanser


## Eksterne lenker
* Hjelmsøya.com
* Måsøy kommune: Hjelmsøya
* museumsnett.no – Hjelmsøy
* museumsnett.no – Spenselfjellet på Hjelmsøya
* museumsnett.no – Daumannsreva på Hjelmsøya
* BirdLife IBA Factsheet: Hjelmsøy
Torleiv Spake

**Torleiv Spake** (Norrønt: *Þorleifr spaki*) var en stormann i Meldal i Trøndelag i siste halvdel på 900-tallet som var kjent for sine kunnskaper i lovgivningen og for å ha fostret opp Håkon jarls sønn Eirik.

## Fosterfar til Eirik jarl
Torleiv Spake Hordasson var sønn av hersen Horda-Kåre Aslaksson i Hordaland, og vi vet lite om Torleiv. Antagelig kom han til Meldal på grunn av ekteskap ettersom slekten satt i Hordaland, men vi kjenner ikke til om han hadde avkom. Tilsynelatende bodde han tidvis begge steder, både i Hordaland og i Meldal. Han nevnes i *[[Håkon jarls saga]]* og *[[Olav Tryggvasons saga]]* ved at han tok i mot Håkon jarls frillesønn Eirik, og fostret ham opp. Torleiv Spake må ha vært en mann med midler, for da Eirik var 12 år gammel, var Torleiv i stand til å gi gutten et langskip, ei femtenesse (15 roere på hver side) med fullt utstyr, telter og kost.

## Lovkyndig
Torleiv Spake var også en lærd, han kunne loven utenat og kunne utrede den. Det tilsier at han hadde stor posisjon i samfunnet og på tinget. Snorre Sturlason skrev at Håkon den gode satte Gulatingsloven med råd av Torleiv Spake, men det var sannsynligvis revisjon av lovverket som Torleiv sto for. Alltinget på Island omkring 930 hadde Gulatingets lov som forbilde for Ulvljotsloven. Are Frode forteller at en nordmann ved navn Ulvljot ble sendt fra Island til Hordaland og tilbrakte 3 år i Norge for å lære Gulatingsloven. Han bodde da sannysnligvis hos Torleiv og fikk undervisning av ham. Med seg tilbake til Island hadde med seg lovregler fra Norge, stort sett Gulatingsloven, men med tillegg og endringer etter råd fra Torleiv Spake.

Det finnes en annen Torleiv Spake som Halvdan Svarte gikk til for å spørre om råd i forbindelse med en drøm.
Per Hjort Albertsen

**Per Hjort Albertsen** («Pjort») (1919–2015) var en norsk komponist og organist. Han var utdannet både arkitekt og organist.

Han virket som organist i Vår Frue kirke i Trondheim fra 1947&ndash;68, før fire år som universitetslektor ved Musikkvitenskapelig Institutt, Universitetet i Trondheim. I 1972 ble han rektor ved Trøndelag Musikkonservatorium.

Albertsen dirigerte Trondhjems Studentersangforening fra 1958 til 1979, og satte i disse årene sterkt preg på korets virke både som dirigent og gjennom sin komponistvirksomhet.

## Utmerkelser

Albertsen mottok en rekke utmerkelser. Han var innbudt livsvarig medlem av Studentersamfundet i Trondhjem. Her ble han i 1964 lambslaat til ridder av De Sorte Faars Ridderskab, og mottok i 2008 storkorset, samtidig som han ble Cantzler Emeritus, og fikk tittelen «Storinquisitor til Vuku og Vinne Abbedier». Han var også innehaver av storkorset til Trondhjems Studentersangforenings orden, Vrangstrupen. I tillegg var han ridder av Studentersamfundets Interne Teaters orden, Den Gyldne Kat og siden 1954 ridder av Polyhymnia, Musikerlåftes ridderorden. Til 70-årsdagen fikk Per Hjort Albertsen tildelt Trondheim kommunes kulturpris og Kongens fortjenstmedalje i gull.

## Verk

Han har komponert en rekke verker for både mannskor og blandakor, samt orgelverker og ymse symfoniske verker.

## Utgivelser
Siste utgivelse/CD med verk av Per Hjort Albertsen ble utgitt av pianist Lisbeth Skogen i Trondheim  sommeren 2012.

## Referanser


## Litteratur
* 
*
Hugo Alfvén

**Hugo Emil Alfvén** (uttales *alv'en*) (1872–1960) var en svensk komponist, fiolinist og dirigent. Han er en av de fremste komponistene innenfor den nasjonalromantiske tradisjonen i svensk musikk.

Alfvéns hovedverk omfatter fem symfonier, tre svenske rapsodier, et symfonisk dikt og to orkestersuiter. 

Den storsvenske tonen i mange av korverkene hans har ført til at han ofte er blitt kalt  «festens komponist». Likevel går det en understrøm av alvor og uro i mange av komposisjonene.

Alfvéns *Midsommarvaka* Svensk Rapsodi nr 1 for stort orkester, op 19 ble tatt opp i Sveriges kulturkanon i 2025 i kategorien «Musikk».

## Liv og arbeid
Hugo Alfvén var gift med den danske maleren Marie Triepcke Krøyer Alfvén, som han skilte seg fra i 1936. Ekteparet hadde datteren Margita Alfvén sammen.

Alfvén studerte malerkunst før han satset for fullt på en karriere som komponist. På det svenske Hugo Alfvénsällskapets nettsider kan man se eksempler på Alfvéns malerier, akvareller og tegninger.

I 1934 komponerte Hugo Alfvén musikk til filmen Synnøve Solbakken, som var basert på Bjørnstjerne Bjørnsons bondefortelling med samme tittel, og regissert av Tancred Ibsen. Det ble laget både en norsk og en svensk versjon av filmen, som begge hadde premiere i 1934.

Til minne om Hugo Alfvén har det svenske Kungliga Musikaliska Akademin siden 1974 delt ut Hugo Alfvénprisen.

## Referanser

 


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
* Hugo Alfvénsällskapet
Peder Alhaug

**Peder Alhaug** (født 19. desember 1921 på Brøttum i Ringsaker, død 12. desember 2003) var en norsk barytonsanger. Han er særlig kjent for sine plateinnspillinger med tolkninger av kristne sanger.

## Referanser
Bjarne Amdahl

**Bjarne Amdahl** (1903–1968) var en norsk komponist og dirigent. Han laget blant annet musikken til de norske spillefilmene *[[To på topp]]* (1965), *[[Johan på Snippen]]* (1956), *[[Å ett sånt hundliv]]* (1958) og *[[Ugler i mosen (film)|Ugler i mosen]]* (1959). Amdahl fikk tildelt NOPA-prisen Årets verk for *Lille Idas blomster* i 1969.

Han var kjent for sitt samarbeid med Alf Prøysen, som blant annet resulterte i *Sønnavindsvalsen* og *[[Tango for to]]* samt i musikalen *Hu Dagmar*, som ble satt opp på Sommerteateret i Frognerparken i 1964 med Nora Brockstedt i tittelrollen.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Gilbert Amy

**Gilbert Amy** (født 29. august 1936 i Paris) er en fransk komponist og dirigent.

Amy ble utdannet ved Conservatoire de Paris, der han fra 1954 studerte under Olivier Messiaen, Darius Milhaud og Yvonne Loriod. 

I 1955 komponerte han *Œil de fumée*. Hans første verk. Amy møtte Pierre Boulez i 1957, og under hans ledelse komponerte han sin *Piano Sonata*. Et år senere bestilte Boulez verket *Mouvements* fra ham. Dette ble oppført av Orchestre du Domaine Musical i Darmstadt. Dette ensemblet hadde som mål å fremme ny musikk. 
* 1958 – 1961: han fulgte undervisning hos Karlheinz Stockhausen i Darmstadt. 
* 1962 ansatt av Jean-Louis Barrault som adjunkt misukkdirector ved Odéon Teateret i Paris. Samtidig hadde han en karriere som dirigent i Europa og Argentina. 
* 1967 – 1973 etterfulgte han Pierre Boulez som «Director of the Domaine Musical». 
* 1973 – 1975 var han ORTFs rådgiver med hensyn til musikk og arbeidet for å "reformere" musikken som ble spilt på radio. * 1976 – 1981 musikalsk direktør for Radio Frances «Nouvel Orchestre Philharmonique».
* 1984: han etterfulgte Pierre Cochereau som direktør ved «Conservatoire National Supérieur de Musique» i Lyon, mens han fortsatte å komponere. 

Hans komponisttalent har sørget for at han har vunnet flere priser som for eksempel «Grand Prix National de la Musique» i 1979, SACEMs «Grand Prix» i 1983, Paris bys «Grand Prix Musical» i 1986 og i 1987 ga «Academy Charles Cros» ham «Prix of the President of the Republic».

## Referanser


## Kilder
* Hans biografi på Radio Frances nettsted
* Informasjon om Amy på IRCAMs nettsted

## Eksterne lenker
* 
* 
*
Belmont (Maine)

**Belmont** er en by i Waldo County, Maine, USA. Under folketellingen i 2010 hadde byen 942 innbyggere.

## Geografi
Byen har et areal på totalt 36,8 km². 35,3&nbsp;km² av det er lann og 1,5&nbsp;km² av det (4,08 %) er vann.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Paul Abraham

**Paul Abraham** (født 2. november 1892 i Apatin, Østerrike-Ungarn (idag Serbia), død 6. mai 1960 i Hamburg) var en ungarsk komponist. Han skrev blant annet operettene *Viktoria und ihr Husar* (1930), *Die Blume von Hawai* (1931) og *Ball im Savoy* (1932).

## Paul Abrahm på norske scener

### ''Viktoria und ihr Husar''
Den Nationale Scene satte i 1931 opp operetten *Victorias husar* med Inez Köhler som den ungarske grevinne Victoria og Lars Egge som husaroffiser Koltay. Regissør var Karl August Bergmann og librettoen var oversatt av . Trøndelag Teater oppførte i 1958 *Victoria og hennes husar*. Regien var ved Ellen Isefjær, og svenske Gun Andras gjestet i hovedrollen som den ungarske grevinne Victoria mot Øistein Frantzen som husaren.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Kalevi Aho

**Kalevi Ensio Aho** (født 9. mars 1949 i Forssa, Finland) er en finsk komponist.

## Priser (utvalg)
* 1990 – Henrik Steffens-prisen

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Karsten Andersen

**Karsten Anker Andersen** (født 16. februar 1920 i Fredrikstad, død 15. desember 1997 i Oslo) var en norsk dirigent og fiolinist.

Andersen er utdannet fra Oslo musikkonservatorium (1938–39) og Academia Chigiana i Siena i Italia (1947). Han debuterte som fiolinist i 1939. Han var ansatt i Filharmonisk selskap i Oslo fra 1940 til 1945. Deretter var han kapellmester for Stavanger byorkester og Stavangerensemblet (NRKs radioensemble i Stavanger) fra 1945 til 1964. I 1964 ble han kunstnerisk leder og førstedirigent ved Musikkselskabet Harmonien i Bergen, en stilling han hadde til 1985. Fra 1970 til 1976 var han også sjefdirigent for Islands symfoniorkester.

Fra 1985 til 1988 var Andersen professor i orkesterledelse ved Norges musikkhøgskole. Han var en av de tre stifterne av Ungdomssymfonikerne som han initierte sammen med fiolinisten Leif Jørgensen og trompetisten Harry Kvebæk.

Andersen har vært gjestedirigent ved tallrike utenlandske orkester, så som Royal Philharmonic Orchestra i London og Moskva radiosymfoniorkester.

Han fikk Norsk kulturråds musikkpris i 1974 og Den norske stats kunstnerpris i 1975.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Finn Arnestad

**Finn Arnestad** (født 23. september 1915, død 30. januar 1994) var en norsk komponist og musiker.

Arnestad studerte fiolin og teoretiske fag ved Musikkonservatoriet i Oslo, og hadde studieopphold i Frankrike, Tyskland, Nederland og Belgia. I tillegg til vanlige komposisjonsstudier studerte han i Paris også afrikansk og orientalsk folkemusikk. Som komponist regnet han seg som autodidakt.

Han kompositoriske stil kjennetegnes av en sterk ekspressivitet. Man kan finne spor av såvel neo-klassiske idealer som av serialisme i hans verker. Men først og fremst var han vært opptatt av akustikk og problemene rundt harmonisk struktur og polaritet. Ved studier av akustisk teori fant han frem til et tonesystem basert på interferenstoner. Her anses de toner som er en del av en interferensklang som konsonerende harmonier og de andre som dissonerende. Interferensklangen fungerer som strukturerte solide harmonier, som hvilepunkter i det polyfone forløp, mens dissonansharmoniene blir uselvstendige og urolige.

Arnestad var medlem av Norsk Komponistforenings sakkyndige råd i årene 1974–79, og medlem og varamedlem i komponistforeningens stipendiekomite i perioden 1971–81.

## Verker
Orkesterverkene står sentralt i Arnestads produksjon. Han var en dyktig instrumentator og hans klangbehandling i det sentrale verket «INRI» er blitt karakterisert som nesten brutalt ekspresjonistisk.  Verket vakte betydelig oppsikt ved urfremførelsen i 1958. Mest kjent av orkesterverkene er kanskje «Aria Appassionata» fra 1962. Andre verker er «En fiolinkonsert» (1962) og «Suite i gamle danserytmer» (1966), som bygger på *Smeden og Bageren* for baryton og kammerorkester til tekst av Johan Herman Wessel. Arnestad komponerte også kammermusikk, vokal- og klaververker.

## Produksjon
### Verkliste (utvalg)
* *Konsert for klaver og orkester* (1976)  
* *Arabesk* (1975) 
* *Toccata* (1972) 
* *Musikk for tre treblåsere* (1971), 
* *Sonate for trombone og piano* (1971) 
* *Væsletjennet* for fløytesolo og strykere (1970) 
* *Ritagliata* (1967), Ouverture (1970) 
* *Klaversonate* (1967) 
* *Smeden og Bageren* (J. H. Wessel, bariton og orkester, 1966) 
* *Cavatina Cambiata* (uroppført 1965) 
* *Dopplersonans* (1964) 
* *Kvintett for fløyte og strykekvartett* (1963) 
* *Suite i gamle danserytmer (kammerorkester med fløyte og obo* 1963) 
* *Aria appassionata* (1962) 
* *Sekstett for fløyte, klarinett, fagott, klaver, bratsj, cello* (1959) 
* *Konsert for fiolin og orkester* (1956, uroppført 1960) 
* *Suite nr. 2* (uroppf. 1964)
* *2 konsert-suiter fra et symfonisk mysteriespill: Suite nr. 1* (1953) 
* *Missa Brevis* for kor og orkester (uroppført 1951), I. N. R. I. (1954) 
* *Conversation* for klaver og orkester (1949, uroppført 1950) 
* *Constellation* (uroppført 1948) 
* *Strykekvartett* (uroppført 1947) 
* *Meditation* for orkester (1947)

### Diskografi
* Christian Eggen, Oslo Sinfonietta, *Norges Musikkhistorie - Bind 5* (2001)
* Oslo Filharmoniske Orkester, *Orchestral Interference / Finn Arnestad* (1996)
* Geir Henning Braaten, *Norwegian Pianorama* (1984)

## Referanser


## Eksterne lenker
* Verkliste fra NB noter
Tyholmen

**Tyholmen** er Arendals eldste bydel som befinner seg i nedre del av Arendal sentrum. Her befinner flere av byens eldste hus seg samt to monumentalbygnnger fra seilskutebyen Arendals gullalder i 1880-årene før Arendalskrakket. 
Tyholmen og Pollen utgjør Riksantikvarens NB!-område (K29), et kulturmiljø i by av nasjonal interesse, i Arendal sentrum. 

## Historie
Som navnet sier er Tyholmen opprinnelig en holme; det er en av de syv holmene som Arendal sentrum er bygd på. Inntil 1930-årene var det en kanal mellom Tyholmen og resten av byen. Det har vært omstridt om deler av disse kanalene skal graves opp igjen. Tyholmen har gamle ærverdige kjøpmannsgårder og flere store offentlige bygninger. Tyholmen er i dag den del av Arendal by som først og fremst forbindes med sin gamle trehusbebyggelse. Da bybrannene herjet på 1800-tallet var det kun Tyholmen som ble spart etter tre bybranner, da ble deler av kanaler gjenfylt og bebyggelsen gjenreist i mur, med unntak av Tyholmen. Den vellykkede restaureringen av trearkitekturen gav Tyholmen Europa Nostra-prisen for miljøbevaring i 1991.

## Bygningsmiljøer
Det var på Tyholmen mange av Arendals velstående kjøpmenn bodde på 1700- og 1800-tallet. Tyholmen har bevart mye av sitt særpreg takket være bevaring og fornyelse av den gamle bebyggelsen. Noen av disse bygningene ligger med fasaden mot Pollen. En av dem er Kløckers hus som i dag er museum. En annen er Den gamle Toldboden fra 1676, ett av Arendals eldste hus. På sørsiden av Tyholmen ligger en husrekke med Arendal gamle rådhus, som også kalles *Kallevigs palé*, etter byggherren. Byens gamle rådhus var en gang regnet for å være landets nest største trebygning, bare Stiftsgården i Trondheim var større.

Trefoldighetskirken er det mest ruvende byggverket såvel på Tyholmen som i Arendal sentrum. Den har landets nest høyeste kirketårn, 82 meter høyt. Byens rådhus frem til år 2005, har også vært regnet som Norges høyeste trebygning, tegnet av arkitekt Peder B. Pollen.  En annen ruvende murbygning er skolebygningen fra 1881 på toppen av Tyholmen. Skolen har skiftet navn mange ganger, men heter i dag Arendal videregående skole. Arendals Museum bygde i 1840 sin egen museumsbygning på toppen av Tyholmen. I 1881 flyttet også museet inn i den nye skolebygningen. Statens hus på Tyholmen rommer både Arendal politistasjon og posthus. 

På Tyholmen finner man også to av byens hoteller. Det mest eksklusive er Clarion Hotel Tyholmen, og ligger ytterst ved kaia med utsikt over hele havnebassenget. Hotellet ble påbygget med et lite tårnbygg i glass ytterst på kaia i 2006. Tyholmens andre hotell er Thon Hotel Arendal, som ligger vegg i vegg med byens kino, rett ved Statens hus.

## Adkomst med båt
De lokale rutebåtene legger til på Tyholmen. Herfra går båtruter hver halvtime til Kolbjørnsvik på Hisøy og Skilsø på Tromøy. I sommersesongen går det flere avganger daglig ferje til Merdø. Arendal gjestehavn for fritidsflåten ligger utenfor Arendal gamle rådhus og har høy standard. 

## Priser
Tyholmen i Arendal fikk i 1991 tildelt prisen kulturvernprisen Europa Nostra.

## Referanser
Vladimir Asjkenazi

**Vladimir Davidovitsj Asjkenazi** (russisk: Владимир Давидович Ашкенази; født 6. juli 1937 i Gorkij) er en russisk-islandsk pianist og dirigent. Han er en av de mest anerkjente og allsidige musikerne i sin generasjon, med et stort repertoar som spenner fra barokk til samtidsmusikk. Han har også vært sjefdirigent for flere ledende orkestre, blant annet Philharmonia Orchestra, Royal Philharmonic Orchestra, Deutsches Symphonie-Orchester Berlin og Sydney Symphony Orchestra

Ashkenazy ble født i Gorkij (nå Nizjnij Novgorod) i 1937, som sønn av en jødisk komponist og en russisk-ortodoks skuespillerinne. Han begynte å spille piano som seksåring, og studerte ved musikkskolen og konservatoriet i Moskva med blant andre Lev Oborin. Han vant flere internasjonale konkurranser, som Chopin-konkurransen i Warszawa i 1955, Dronning Elisabeth-konkurransen i Brussel i 1956 og Tsjajkovskij-konkurransen i Moskva i 1962 (sammen med John Ogdon)

I 1961 giftet han seg med den islandske pianisten Þórunn Jóhannsdóttir, som han møtte på konservatoriet i Moskva. På grunn av de politiske forholdene i Sovjetunionen bestemte de seg for å flytte til Vesten i 1963, og bosatte seg først i London og senere i Reykjavík. Ashkenazy fikk islandsk pass i 1972, og har siden 1978 bodd i Sveits. Han har seks barn, hvorav fire er musikere12

Som pianist har Ashkenazy spilt inn et stort antall verker, særlig av russiske og romantiske komponister som Chopin, Schumann, Skrjabin, Rachmaninov og Sjostakovitsj. Han har også spilt inn alle klaverkonserter av Beethoven, Brahms, Rachmaninov og Prokofjev, samt mye kammermusikk med partnere som Itzhak Perlman og Lynn Harrell. Han har vunnet flere Grammy-priser for sine innspillinger, samt andre utmerkelser som Islands falkeorden

Som dirigent begynte Ashkenazy sin karriere på 1970-tallet, og har siden ledet mange fremragende orkestre over hele verden. Han har vært spesielt opptatt av å fremme nordisk musikk, blant annet ved å spille inn alle symfoniene av Sibelius og Nielsen. Han har også vært involvert i flere musikkfestivaler og utdanningsprosjekter, som Reykjavik Arts Festival og Verbier Festival Academy

Ashkenazy er kjent for sin musikalske intelligens, følsomhet og teknikk, samt sin varme personlighet og humor. Han har blitt beskrevet som en "levende legende" og en "musikalsk skatt" av kritikere og kolleger.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Sigwardt Aspestrand

**Sigwardt Julius Aspestrand** (født 13. november 1856 i Aremark, død 31. desember 1941 i Oslo) var en norsk opera-komponist.

Han studerte i Christiania hos Gudbrand Bøhn, så fra 1881 i Leipzig. Han var bosatt i Tyskland fram til 1910. Hans mest kjente verk, operaen "Sjømannsbruden", ble oppført i Gotha i Tyskland 29. mars 1894. I Christiania ble den oppført i mai 1907 med Johan Halvorsen som dirigent. 

## Verker
Sigwardt Aspestrand er mest kjent for operaer. Han skrev tekst selv til alle operaene.

* "Die Seemansbraut" (Sjømannsbruden).
* "Der Recke von Lyrskovsheid"
* "Freyas Alter"
* "Die Wette"
* "Der Kuss auf Sicht"
* "Robin Hood"
* "Pervonte"
## Referanser
Republikken Texas

**Republikken Texas** var en uavhengig stat i Nord-Amerika i nesten ti år, i perioden mellom 2. mars 1836 og 29. desember 1845.

Republikken Texas erklærte seg som uavhengig fra Mexico i 1836 under Texasrevolusjonen og omfattet hele det nåværende Texas og deler av New Mexico, Oklahoma, Kansas, Colorado og Wyoming. Grensen mot USA ble fastslått av Adams–Onís-traktaten fra 1819 mellom USA og Spania. Grensen i sør og vest mot Mexico var omstridt i hele republikkens levetid. Texas hevdet at elven Rio Grande utgjorde grensen. Mexico på sin side sto på at det var elven Rio Nueces som var grenseelven. Denne uenigheten utløste senere Den meksikansk-amerikanske krigen etter USAs annektering av Texas.

I stridighetene som oppsto mellom Mexico og Texas fire dager etter løsrivelsen, ble etter en tids beleiring 183 amerikanere drept da tusenvis meksikanske soldater under ledelse av general Antonio López de Santa Anna stormet Alamo-fortet. Blant de drepte i slaget ved Alamo var oberst Jim Bowie og kongressmannen Davy Crockett. Under frihetskampen for Texas som fulgte ble slagordet «Remember the Alamo!» brukt. Den 21. mars 1836 beseiret Republikken Texas' styrker, under ledelse av general Sam Houston, meksikanerne i slaget ved San Jacinto og sikret uavhengigheten til den nye republikken, og dette markerte avslutningen på krigen mellom Mexico og Texas.

Republikken Texas opphørte i desember 1845 da Texas ble USAs 28. delstat.

## Presidenter og visepresidenter

## Kjente personer

* Stephen F. Austin
* Jim Bowie
* Davy Crockett
* Albert Sidney Johnston
* José Antonio Navarro
* James C. Neill
* Juan Seguin
* William B. Travis
* Isaac Van Zandt
* Edwin Waller
* William H. Wharton

## Referanser
Fast eiendom

**Fast eiendom** er i juridisk sammenheng grunn, samt eventuell bebyggelse som finnes på denne. Også utvinnbare naturressurser, som for eksempel mineraler, regnes som del av den faste eiendommen inntil de blir utvunnet og dermed går over til å bli løsøre. Alle faste eiendommer skal matrikuleres, det vil si tildeles et gårdnummer og bruksnummer, slik at de kan identifiseres.

Rettigheter til fast eiendom, som for eksempel eiendomsrett, panterett eller en servitutt kan registreres (tinglyses) på eiendommens blad i grunnboka. Ulike måter en fast eiendom kan registreres som er blant annet grunneiendom, festetomt eller som en seksjon. Fast eiendom vil være registrert med en eller flere hjemmelshavere.

## Se også
* Grunneiendom

## Eksterne lenker
* Statens kartverk, tinglysingen
* «Kjøp av fast eiendom – dine rettigheter», fra forbrukerportalen.no
Bjørn Brøymer

**Bjørn Brøymer** (født 1946) er en norsk journalist og forfatter.

Brøymer er født og oppvokst i Oslo. Han begynte som journalist i *[[Morgenbladet]]* i 1967, der han etterhvert ble kulturredaktør. Han kom til *[[Aftenposten]]* i 1984 og ble etterhvert en del av avisas feature- og forbrukerredaksjon. Brøymer har særlig vært opptatt av tema som berører dansk og tysk historie, samt politikk, kulturliv og samfunnsliv.  

Han har skrevet en reisebok om København og en biografi om Leif Juster kalt *Da lo folk!* (i samarbeid med Siri Juster). 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Måsøya

**Måsøya** (nordsamisk: *Muosáidsuolu*, kvensk: *Moseija*) er ei øy og fra gammelt av tidligere kommunesenter i Måsøy kommune i Finnmark. Måsøya ligger øst for Havøysund og vest for Magerøya.

På Måsøya ligger fiskeværet Måsøy, med i underkant av 40 innbyggere. Øya var i tidligere tider kommunesenter, og den ga navnet til Måsøy kommune. Salmedikter Magnus Brostrup Landstad ble født på Måsøya. En villreinstamme på rundt 40 dyr holder til på øya. Tidligere var det også beboelse i Roren, Skjåvika og Larsvika, men nå bor det folk kun i Østervågen og Vestervågen. Hovednæringen på øya er fiskeri. I Østervågen finnes hurtigbåtkai og butikk med post i butikk. Grunnskole var det fram til 2016.

Det er hurtigbåtforbindelse fra Måsøya til kommunesenteret Havøysund og nærmeste by Hammerfest.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Måsøy kommune: Måsøya
* Herresalongen: Et glimt av midnattssol
GoldVish

**GoldVish SA** er et sveitsisk selskap som produserer luksuriøse mobiltelefoner. Selskapet ble etablert i Genève i 2003, og begynte å distribuere telefoner i mars 2006. Mobiltelefonene heter **GoldVish**, og kapsles i gull, noen av dem dekoreres med diamanter. Designer er *Emmanuel Gueit*. 

Pr 2006 leverer selskapet 2 modellserier, «Illusion» og «Plato». 

## Illusion
Illusion er en serie med 15 ulike modeller. Alle er i ekte gull. Prisene på disse starter på ca. € 19&nbsp;000. 

## Plato
Plato er en enda mer eksklusiv serie. Denne skal det produseres kun 100 stk av. Én av disse, *Piece Unique*, med over 100 karat diamanter i kvaliteten VVS-1, hadde en pris på € 1 million. Den er lagd i 3 eksemplarer. Guinness rekordbok har godkjent denne som verdens dyreste mobiltelefon. 

## Eksterne lenker
*
Ivar Skei

**Ivar Skei** (født 1943) er en norsk tidligere politiker (SV).

Han var ordfører i Klæbu kommune 1992–2007, hele perioden i valgteknisk samarbeid med Høyre.

Skei er utdannet lektor med fagene norsk, tysk og historie.

## Referanser
Daniel-François Auber

**Daniel-François-Esprit Auber** (født 29. januar 1782, død 13. mai 1871) var en fransk komponist.

Han ble fra 1857 keiserlig kapellmester. Av hans 49 operaer er de mest kjente *[[La muette de Portici]]* fra 1828 og *[[Fra Diavolo]]* fra 1830.

Fra 1842 til sin død i 1871 var han direktør for musikkonservatoriet i Paris, Conservatoire de Paris.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Tor Aulin

**Tor Aulin** (født 10. september 1866, død 1. mars 1914) var en svensk komponist, fiolinist og dirigent. Han etablerte Aulin-kvartetten i 1887. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*  
*
François Bayle

**François Bayle** (født 27. april 1932 i Tamatave på Madagaskar) er en fransk komponist.

## Biografi
14 år gammel kom han til Frankrike. Han studerte i Bordeaux fra 1946 til 1954. Fra 1958 var han i Pierre Schaeffers *Groupe de Recherches Musicales* i Paris og fra 1959 til 1962 studerte han med Olivier Messiaen og Karlheinz Stockhausen. Fra 1966 til 1997 arbeidet han ved det franske nasjonale audiovisuelle institutt. Etter at han gikk av har han startet plateselskapet Magison.

## Komposisjoner
Parallelt med dette har han 99 komposisjoner. Noen av disse er:
* 1960 Points critiques (instrumental)
* 1962 Trois portraits d’un Oiseau-Qui-N’existe-Pas
* 1962 L'objet captif (instrumental)
* 1963 L'Archipel (quatuor à cordes)
* 1963 Pluriel, pour 19 instruments et haut-parleurs (in Concert Collectif du Grm)
* 1966 Lignes et points
* 1967 Espaces inhabitables
* 1969 Jeïta ou Murmure des eaux
* 1971 Trois Rêves d'oiseau
* 1969-72 L'Expérience Acoustique [suite comprenant: 1-L"Aventure du Cri/2-le langage des fleurs/3-La preuve par le sens/4-L'épreuve par le son/5-La philosophie du non]
* 1972 Purgatoire, d'après La Divine Comédie, de Dante
* 1973 Vibrations composées
* 1974 Grande polyphonie
* 1976 Camera oscura
* 1978 Tremblement de terre très doux
* 1979-80 Erosphère [suite comprenant: 1-La fin du bruit/2-Tremblement de terre très doux/3-Toupie dans le ciel]
* 1982 Les Couleurs de la nuit
* 1980-83 Son Vitesse-Lumière [suite comprenant: 1-Grandeur nature/2-Paysage, personnage, nuage/3-Voyage au centre de la tête/4-Le sommeil d'Euclide/5-Lumière ralentie]
* 1984 Aéroformes
* 1985 Motion-Emotion
* 1987-88 Théâtre d'Ombres
* 1989 Mimaméta
* 1991 Fabulae [suite comprenant: 1-Fabula/2-Onoma/3-Nota/4-Sonora]
* 1994-95 La main vide [suite comprenant: 1-Bâton de pluie/2-La fleur future/3-Inventions]
* 1996 Morceaux de ciels
* 1999 Jeîta-retour
* 1999 Arc (pour Gérard Grisey)
* 2000-01 La forme du temps est un cercle [suite comprenant: 1-Concrescence/2-Si loin, si proche/3-Tempi/4-Allures/5-Cercles]
* 2002-04 La forme de l'esprit est un papillon [suite comprenant: 1-Ombrages et trouées/2-Couleurs inventées]
* 2005 Univers nerveux
* 2008-09 L'Oreille étonnée
* 2010 Rien n'est réel [suite comprenant: 1-Sensations/2-Perceptions]
* 2011 Deviner-devenir

## Bibliografi
* Musique acousmatique, propositions … positions – Buchet/Chastel, Paris, 1993.
* Parcours d’un compositeur – M. Chion/Musiques et Recherches, Brussels, 1994.
* L’image de son / Klangbilder – Imke Misch - Ch. v. Blumröder/Lit Verlag, Münster, 2003.
* François Bayle, portrait polychrome – M. de Maule/Ina, Paris, 2004.

## Priser
SACEM Grand Prize for komponister 1978 – 
National Record Grand Prize, 1981  
Ars Electronica Prize, Linz, 1989   
Byen Paris Grand Prize for Music, 1996 – 
Ærespris fra CIME of Sao Paolo, 1997 – 
Charles Cros Presidential Grand Prize, 1999.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* Magisons hjemmeside
Great Garlic Girls

**Great Garlic Girls** er en norsk revygruppe som siden 1981 har opptrådt med dragshow.

## Historikk
Gruppen ble etablert i 1981 av Olav Klingen, Simen Sand og Morten Rudå, med premiere på Pilen Restaurant 2. juni samme år. Fra 1983 besto gruppen av Olav Klingen, Jonny Nymoen og Terje Schrøder. Klingen forlot gruppen i 1992, mens Nymoen trakk seg tilbake i 2016. Schrøder fortsatte i gruppen, og siden 2015 har Ronny Wilhelm vært fast medlem.

I 1986 vant gruppen Melodi Grand Prix med sangen «*Romeo*», fremført sammen med Ketil Stokkan, og representerte Norge i den internasjonale finalen i Eurovision Song Contest samme år. I 1987 deltok gruppen med Norges bidrag i Festival Rose d'Or.

Gruppen har gjennom årene gjort flere TV-opptredener og sceneforestillinger. I 2022 markerte Great Garlic Girls sitt 40-årsjubileum med en jubileumsforestilling på Latter i Oslo, etterfulgt av turné.

## Referanser


## Kilder
* 

## Eksterne lenker
*
Sam Houston

**Samuel Houston** (født 2. mars 1793 i Rockbridge County i Virginia i USA, død 26. juli 1863 i Huntsville i Texas) var en amerikansk politiker, general og president i Republikken Texas.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Houston var sønn til major Samuel Houston og Elizabeth Paxton, som ett av ni barn. Hans far var medlem av *Morgan's Rifle Brigade* under den amerikanske uavhengighetskrigen. 

### Texasrevolusjonen

#### Slaget ved Fort Alamo

Houston var ikke til stede da meksikanerne tok Fort Alamo. Hans taktikk etter slaget var å trekke seg lenger og lenger tilbake, slik at den meksikanske generalen Antonio López de Santa Anna skulle finne sitt Waterloo. Denne taktikken fungerte til slutt, og selv om taktikken møtte stor kritikk da den sto på, ble Houston mer populær da den senere viste seg vellykket.

#### Slaget ved San Jacinto

21. mars 1836 beseiret Republikken Texas' styrker, under ledelse av general Houston, meksikanerne i slaget ved San Jacinto. Dette avsluttet krigen mellom Texas og Mexico, og sikret uavhengigheten til den nye republikken.

### President i Republikken Texas
Houston ble valgt til president i Republikken Texas to ganger, første gang 5. september 1836. Han var president fra 22. oktober 1836 til 10. desember 1838 og andre gangen fra 12. desember 1841 til 9. desember 1844.		

### Senator i USA
Etter at Texas ble en av USAs delstater i 1845, ble han valgt inn i senatet. Han var senator i tretten år, fra 21. februar 1846 til 4. mars 1859.

### Ekteskap
Den 9. mai 1840 giftet han seg med Margaret Moffette Lea i Marion i Alabama. Sammen fikk de åtte barn.

### Siste år
 	 	 
Han trakk seg tilbake i 1862 til sin gård i Huntsville. I 1863 døde han stille hjemme, med hustruen ved sin side. Hans siste ord var *Texas. Texas. Margaret.*

På hans gravstein står følgende inskripsjon:
:*A Brave Soldier. A Fearless Statesman.*
:*A Great Orator &ndash; A Pure Patriot.*
:*A Faithful Friend, A Loyal Citizen.*
:*A Devoted Husband and Father.*
:*A Consistent Christian &ndash; An Honest Man.*

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Jim Bowie

**James Bowie**, kjent som **Jim Bowie** (uttales *Buuvi*) (født 10. april  1796 i Logan County Kentucky, død 6. mars 1836 i slaget ved Alamo) var en amerikansk pioner og soldat.

Han er særlig kjent for sin kniv, *[[Bowiekniv]]en*. Selv om han var født i Kentucky, bodde han i store deler av sitt liv i Louisiana, før han flyttet til Texas og ble en av frontfigurene i Texasrevolusjonen som førte fram til etableringen av Republikken Texas.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Karl Arne Utgård

**Karl Arne Utgård** (født 1951) er en norsk jurist og tidligere høyesterettsdommer. 

Han tok juridisk embetseksamen ved Universitetet i Oslo i 1976. Han har tidligere jobbet som advokat hos Regjeringsadvokaten og som privatpraktiserende advokat på Hamar før han ble utnevnt til høyesterettsdommer i 1999.

Utgård er den første faste dommeren i Høyesterett som skriver på nynorsk. Han har vært en foregangsmann for bruk av nynorsk i jussen og har gitt ut en egen juridisk og administrativ ordliste på nynorsk. For sitt arbeid fikk han prisen «Årets nynorskbrukar» fra Nynorsk kultursentrum i 2000.

Han var i perioden 2005 til 2013 styreleder for Domstoladministrasjonen ved siden av stillingen som dommer i Høyesterett.

## Bibliografi
* *Juridisk og administrativ ordliste : bokmål-nynorsk* av Karl Arne Utgård, Samlaget, Oslo, 2002, ISBN 82-521-5930-3
* *Bu- og driveplikt for eigedommar med dyrka jord* av Karl Arne Utgård, Særavhandling – Det juridiske fakultet, Universitetet i Oslo, høsten 1976.
* *NRK og distrikta* av Oddvar Natvik og Karl Arne Utgård, Samlaget, Oslo, 1971.

## Eksterne lenker
* Injuria: Audiens hos Høyesterett, publisert 17.10.2002
* Karl Arne Utgård, Domstol.no
Anny

**Anny** er en opprinnelig engelsk kjæleform av kvinnenavnet Anne. Navnet Anne er avledet av Hannah og har opprinnelse i det hebraiske ordet for «gunst» eller «nåde», *channah*.

**Annie** og **Anni** er varianter av navnet. Merk at det armenske navnet *[[Ani (navn)|Ani]]* har en annen opprinnelse.

## Popularitet
I nyere tid har navnene Anny og Annie hatt størst popularitet som døpenavn i Norge i perioden ca. 1900&ndash;1940.

Navnet *Anny* var vanlig i Norge fra 1900- til 1950-årene og hadde en popularitetstopp med 0,6 % i 1924, mens *Annie* var vanlig fra 1900- til 1920-årene og hadde en popularitetstopp med 0,3 % i 1923.

Anni var i 2004 et av de mest populære døpenavnene i Finland.

|}

## Kjente personer med navnet
* Annie Oakley (1860&ndash;1926), amerikansk skuespiller og skarpskytter
* Annie Skau Berntsen (1911&ndash;1992), norsk misjonær
* Annie Riis (1927&ndash;), norsk forfatter
* Liv-Anny Sæterdal (1942&ndash;), norsk forfatter
* Anni-Frid Lyngstad (1945&ndash;), svensk ABBA-medlem
* Annie Leibovitz (1949&ndash;), amerikansk fotograf
* Annie Lennox (1954&ndash;), britisk musiker

## Se også
* Anny – en gatepiges roman – en norsk film fra 1912
* Annie (musikal) – en amerikansk musikal fra 1977 basert på tegneserien *[[Little Orphan Annie]]*
* Annie Get Your Gun – en amerikansk musikal med idé fra Annie Oakleys liv
* Annie (artist) – artistnavnet til Anne Lilia Berge Strand
* Annie (prøvesprengning) – en atombombesprengning i USA i 1953
* Annie's Song, sang av John Denver

## Navnedag
*Anni* og *Anny* har navnedag i flere land, oftest 9. desember. *Anny* har norsk navnedag .

## Referanser


## Eksterne lenker
*