open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Lauritz Bergendahl

**Karl Lauritz Bergendahl** (født 30. januar 1887 i Sørkedalen i Oslo, død 15. april 1965) var en norsk langrennsløper, skihopper og kombinertløper. Han representerte Sørkedalens Skiklub.

## Biografi
I 1909 vant han 30 km i det første hovedlandsrennet (senere norgesmesterskapet) på Lillehammer. I årene fra 1909 til 1915 dominerte Lauritz Bergendahl norsk, og dermed internasjonal skisport fullstendig, og tok ti seire i Holmenkollen. I 1911 måtte han avstå fra deltakelse på grunn av militærtjeneste. Han behersket langrenn og hopp like godt og ble omtalt som «skikongen» Lauritz Bergendahl. Hardest konkurranse fikk han som oftest fra Johan Kristoffersen, en klubbkamerat fra Sørkedalen. Seiersmarginene var mange ganger store, Bergendahl vant for eksempel femmila i Holmenkollen med hele 22 minutter i 1914 (foran Elling Rønes).

Bergendahl ble senere leder og administrator i Norges Skiforbund. Han bar fakkelen med OL-ilden inn på Bislett stadion og overleverte den til Eigil Nansen ved åpningen av OL i Oslo i 1952.  Hans nevø, Lars Bergendahl (1909&ndash;1997) tok opp arven som skiløper fra Sørkedalen. Årlig arrangerer Sørkedalens Idrettsforening Lauritz Bergendahls minneløp. I 1977 avduket Kong Olav et monument over Lauritz Bergendahl plassert ved Sørkedalen skole.

Han var sønn av gårdbruker Lars Nilsen Bergendahl (1842–1937) og Karine Michaelsen (1850–1926). I 1914 giftet han seg med Thea Sævland (1887–1948). Ruth Stinessen (1915–1997) var deres datter og ambassadør Rolf Bergendahl (1917–1999) var deres sønn.

## Meritter
* Holmenkollrennene
** Vant både 50&nbsp;km og kombinert i fem ganger hver i årene 1910, 1912, 1913, 1914 og 1915. 
** I 1915 fikk han damenes pokal som beste hopper etter tangering av bakkerekorden
** Vant 18 km kombinert langrenn i 1909, 1910, 1913 og 1915.
* Hovedlandsrennet (NM): 
** Norgesmester på 30&nbsp;km i 1909 og 1912
** Norgesmester i kombinert i 1909, 1910 og 1912.
* Han fikk 10 kongepokaler i løpet av karrieren.
* Han mottok Holmenkollmedaljen i 1910.
* De nordiske lekene
** Vant hopprennet, andreplass i kombinert og tredjeplass på 60 km i 1913
* Tysk og østerriksk mester i kombinert i 1912 og 1913

## Gatenavn
I Stavanger er han hedret med Lauritz Bergendahls gate i området Tjensvoll.

## Se også
* Liste over norske kjente idrettspersoner på sokkel

## Referanser


## Litteratur
* 

## Eksterne lenker
* Lauritz Bergendahls minneløp - Om Lauritz Bergendahl
* PDF-fil med vinnere av Holmenkollmedaljen
* – PDF-fil med vinnere i Holmenkollen siden 1892
Gustav Natvig-Pedersen

**Gustav Natvig-Pedersen** (1893–1965) var en lærer og politiker (Ap). Han var stortingsrepresentant fra 1937 til 1954, stortingspresident og medlem av Den Norske Nobelkomite.

## Biografi
Natvig-Pedersen var sønn av seilmaker Johan Pedersen (1857–1941) og Johanne Christine Natvig (1863–1940). Han er far til tidligere stortingsrepresentant for Arbeiderpartiet, Kari Helliesen. Han tok studenteksamen ved Kongsgaard skole i 1911 og fullførte deretter Krigsskolens første avdeling. Natvig-Pedersen ble i 1913 vernepliktig offiser og i 1920 premierløytnant.

I 1919 avla han cand.philol.-graden. Under og etter universitetsstudiene foretok Natvig-Pedersen studiereiser i Storbritannia (1916, 1919 og 1928), Tyskland (1920), Frankrike (1928) og USA (1932). I 1928 studerte han ved London School of Economics. Under oppholdet i USA i 1932 studerte han ved Brookwood Labor College i New York.

Natvig-Pedersens yrkeskarriere som lærer startet i 1916 da han ble vikar ved Platous skole i Stavanger. I 1919 ble han overlærer ved Stavanger katedralskole, der han senere ble lektor. I 1946 ble han rektor ved St. Svithuns skole i Stavanger, en stilling han satt i til 1962.

Under den andre verdenskrig satt Natvig-Pedersen i fangenskap på Grini i Norge og fra 3. mai 1943 til krigens slutt i Sachsenhausen  i Tyskland.

## Politisk virke
Natvig-Pedersen var først aktiv i Arbeiderpartiet i Stavanger. Han ble i 1922 innvalgt i Stavanger formannskap og var medlem av Stavanger bystyre i ti perioder mellom 1925 og 1964. I 1925 ble han valgt til formann leder for Stavanger Arbeiderparti. Han var også lagets formann 1935–1936. Natvig-Pedersen var medlem av Arbeiderpartiets landsstyre 1936–1939.

Han var stortingsrepresentant for kjøpstedene i Vest-Agder og Rogaland fylker 1936–45 og 1945–53. Stortingets visepresident 1945-49 og stortingspresident 1949 – 54. Som representant var Natvig-Pedersen  medlem av Stortingets valgkomité, den utvidede utenriks- og konstitusjonskomité og militærkomitéen. Han var også medlem i Stortingets gruppe av Den interparlamentariske union (IPU) og del av Stortingets delegasjon til Nordisk råd.

Han var medlem av Den Norske Nobelkomite fra 1. januar 1949 og frem til sin død, og fungerte som viseformann hele perioden.

## Utmerkelser
Natvig-Pedersen ble av kong Olav V i 1962 utnevnt til kommandør av St. Olavs Orden. Han ble i 1950 av fyrsten av Monaco utnevnt til ridder av Den Hellige Carls Orden.

Stavanger hedret ham med *Rektor Natvig-Pedersens vei* på Ullandhaug i Hillevåg bydel.

## Familie
Gustav Natvig-Pedersen var far til Ap-politikeren Kari Helliesen (født i 1938).

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Carlo Aretino

**Carlo Aretino** (også kalt **Carlo Marsuppini**) (født 1398 i Arezzo i Italia, død 24. april 1453 i Firenze) var en tidlig italiensk humanist.

Carlo Marsuppini var med i de tidlige humanistkretser i Firenze. Han ble høyt beundret for sine ferdigheter i det greske språk, og hans venner sikret ham byens lærestol i gresk i 1431. Senere var han i en periode pavelig sekretær, og mot slutten av sitt liv Firenzes kansler. Han var under mistanke for hedendom.} Han høstet ros fra pave Nikolas V for sin oversettelse av Bok I av *[[Iliaden]]* til latin.

## Referanser
Emil Stang

Det finnes artikler om flere personer ved navn **Emil Stang**:
* Emil Stang d.e. (1834–1912), statsminister, H-politiker, far til Emil Stang d.y.
* Emil Stang d.y. (1882–1964), høyesterettsjustitiarius, Ap/NKP-politiker, sønn av Emil Stang d.e.
* Emil Stang (1911–1994), forstmann og ordfører (Ap) i Engerdal 1952-55
Emil Stang d.y.

**Emil Stang** (d.y.) (1882–1964) var en norsk jurist og politiker (Ap, NKP). 

Stang var medlem av Arbeiderpartiet fra 1911 og satt i Kristiania kommunestyre fra 1916 til 1928. Han var vararepresentant på Stortinget i perioden 1922–1924.

Han ble nestleder i Arbeiderpartiet i 1918 og ble etter Kyrre Grepps død i 1922 leder. I 1923 brøt han med Arbeiderpartiet og var en av stifterne av Norges Kommunistiske Parti (NKP). Fem år senere meldte han seg ut av NKP og forble deretter partiløs. 

Stang representerte Norge i den første kongressen i Komintern i 1919. Han satt under andre verdenskrig internert både i Norge og Tyskland. 

Stang tok cand.jur.-graden i 1905 og arbeider deretter som advokat. Han ble høyesterettsadvokat i 1911. I perioden 1946 til 1952 var han høyesterettsjustitiarius.

Emil Stang d.y. var sønn av Emil Stang d.e., sønnesønn av Frederik Stang og bror til Fredrik Stang d.y. Stang var svigerfar til Olav Rytter.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Rossøya (Svalbard)

**Rossøya** ligger i øygruppen Sjuøyane på Svalbard. Nordspissen av øyen utgjør Kongeriket Norges nordligste punkt, nærmere bestemt grunnlinjepunkt SV140, som ligger på 80°49′44,41″&nbsp;N (20°20′32,29″&nbsp;E). Herfra er avstanden til Nordpolen 1024,25&nbsp;km (553&nbsp;NM), til Nordkapp (på hovedlandet) 1087,37&nbsp;km (587&nbsp;NM) og til Lindesnes 2585,74&nbsp;km (1396&nbsp;NM).

Arealet er ca. 7,82&nbsp;ha og største høyde er 52 meter. Rossøya er en del av Nordaust-Svalbard naturreservat, og er oppkalt etter James Clark Ross, som var en tidlig arktisk oppdagelsesreisende og deltok på Parrys polarekspedition til Arktis i 1827. Øya må ikke forveksles med Rossøya og James Ross Island som begge ligger i Antarktis.

Rossøya er i syd adskilt fra Vesle Tavleøya av et sund på omkring 100&nbsp;m.

## Se også
* Oversikt over norske geografiske ytterpunkter

## Eksterne lenker
* Nordaust-Svalbard naturreservat
* Rolf Stange: Bilde og beskrivelse av Sjuøyane med Rossøya
*
Johannes Murmellius

**Johannes Murmellius** (eller **Jan Murmelius** eller **Murmel**) (født 1480 i Roermond i Nederland, død 1517 i Deventer) var en nederlandsk (nedertysk) humanist og dikter. Han studerte i Deventer og Keulen og underviste senere i Münster (1500&ndash;13), der han virket som stedfortredende rektor for katedralskolen og leder for stiftsskolene St. Marini og St. Ludgeri. I 1513 ble han rektor i Alkmaar (1513&ndash;17). Deretter dro han til Deventer, der han døde samme år. Murmelius skrev en rekke lærebøker på forskjellige språk. Kjent er også hans  latinsk-tysk-ungarske ordbok.

## Verker
* *Opus de verborum compositione*, 1502, 1504
* *Cato major*,
* *Enchiridion scholasticorum*,
* *Elegiarum moralium libri quattuor*,
* *Epigrammatum liber*, 
* *Ioannis Murmellii Ruremundensis Panegyricon, in preconium illustrissimi principis Erici Monasteriensis ecclesiae episcopi*. - Coloniae : Quentel, 1509. Digitalisierte Ausgabe der Universitäts- und Landesbibliothek Düsseldorf
* *Alcimi Aviti libri sex reccogniti*, 
* *Ciceronis epistolae quaedam selectae*,
* *Juvenalis tres satirae*,
* *Versiticatoriae artis rudimenta*,
* *Pappa puerorum*, Köln 1513
* *Boethii de consolatione philosophiae libri V*,
* *Scoparius in barbariei propugnatores et osores Humanitatis*,

## Referanser


## Litteratur
* Wilhelm Kühlmann: *Murmellius, Johannes.* Franz Josef Worstbrock (utg.): *Deutscher Humanismus 1480-1520. Verfasserlexikon*. Band 2, de Gruyter, Berlin 2009–2013, Sp. 277-299.
* 
*
Pysen

**Pysen** (prioritert), også kjent som **Pusten** (ikke prioritert), er et skjær i Lindesnes kommune i Agder og Norges sydligste punkt. Øya ligger ved .

Det var Jostein Andreassen som i juli 1987 oppdaget at skjæret Pysen er Norges sydligste punkt. Søgne-læreren med naturhistorie og kystkultur som spesialområder oppnådde å få utvidet landets grense med 110 meter mot sør. Tidligere hadde Statens kartverk oppgitt øya Vestre Kråga (3,4&thinsp;km lenger vest, sørspiss ) som Norges sørligste punkt.

Navnet: Pysen er trolig bestemt form av *pys*, «liten gutt».

UTM-koordinater for skjæret er 32 415057E 6425003N (WGS84).

## Se også
* Oversikt over norske geografiske ytterpunkter

## Referanser




## Eksterne lenker
* 
* Søgne-lærer fant Pysen – Norge utvidet mot sør
Finnmarkslaget

**Finnmarkslaget i Oslo** er en norsk organisasjon for utflyttede Finnmarkinger i Oslo og omegn. Organisasjonen ble opprettett 30. januar 1940. En lignende gruppe kalt *Finnmarkslaget i Trøndelag* ble etablert i 2011 i Trondheim.

Laget består av en gjeng med utfløtta finnmarkinger og deres etterkommere som trives godt i lag. Laget møtes både i Oslo og på feriehjemmet «Hygga» på Rødtangen på Hurumlandet.

### Historikk
Laget ble stiftet i januar 1940 av en gruppe studenter som lengtet hjem. Den gang var det ikke bare å sette seg på et fly, men en strabasiøs reise over land og vann. Det har vært aktiviteter som egen avis, bridgelag, idrettslag, kor og revygruppe, og sosiale sammenkomster. Under krigen lå laget i dvale, men i 1945 reiste det seg som en fugl Føniks av asken og betød mye for evakuerte finnmarkinger.

### Hygga
I 1955 kjøpte laget eiendommen Hygga på Rødtangen. 

Det var et stort økonomisk løft for et lag som ikke eide nåla i veggen, men takket være en energisk formann og ditto styre, ble det arrangert dansefester flere ganger i uken og i løpet av fem år var Hygga nedbetalt.

Det var jo ikke vanlig å ha bil den gangen så reisen ut gikk med buss og båt sommerstid.

På Hygga møtes laget idag til dugnader og loppemarked, ferieopphold for besteforeldre og barnebarn og andre felles arrangement. 

Hygga har siden 1955 gjennomgått flere store utvidelser som anneks med soverom, kjøkken og bad. Eiendommen har lekehus, sandkasse, lekeapparater og trampoline.

## Eksterne lenker
* Finnmarkslaget i Oslo offisielle hjemmeside
Jacobus Latomus

**Jacobus Latomus** eller **Jacques Masson** eller **Steinmetz** (født ca. 1475 i Cambron (i dagens Frankrike) – død 29. mai 1544 i Leuven), prest, professor i teologi.

## Liv og virke
### Utdannelse
Latomus fikk sin utdallelse i *artes liberales* ved Collège Montaigu i Paris og fortsatte senere ved det katolske universitetet i Leuven, der han i 1519 promoverte til doktor i teologi. Samme år begynte han å undervise der, fra 1535 som ordinær professor. Han var i flere omganger dekan for det teologiske fakultet, og ble i 1537 universitetets rektor. 

### Teologisk virke
Latomus' første verk vokste i 1519 ut av hans kritikk av de bibelske språchstudienne ved *Collegium trilingue* i Leuven, og av Erasmus av Rotterdam og hans filologisk-teologiske metode. Verket het *"De trium linguarum et studii theologici ratione dialogus"* var riktignok i det ytre en kritikk av Petrus Mosellanus i Leipzig, men indirekte rettet mot Erasmus. Det utviklet seg en feide med stridsskrifter mellom Erasmus og Latomus, som viste at Latomus ikke hadde forstått Erasmus anliggende. Erasmus beklaget seg over at Latomus fikk hans standpunkter til å virke som om de tenderte mot Martin Luthers, noe han ville ha seg frabedt. Men Latomus forble mistroisk overfor Erasmus. 

I 1521 begynte Latomus å komme i inn i kontroverser mot Luther, noe som var utløst ved at han forsvarte den fordømmelse av Luthers skrifter som kom fra universitetet i Leuven. Latomus fulgte opp med skrifter som skulle begrunne det pavelige primat (1526), om tro, gjerninger og munkeløftene (1530), og senere om ekteskapet, skriftemålet, og om kontroversartikler.

Han utvekslet også stridsskrifter mot de protestantiske teologene Johannes Oekolampad og Philipp Melanchthon. 

Latomus var teologisk rådgiver for inkvisisjonen, og hadde i den egenskap hatt samtaler med den fengslede William Tyndale og skrevet en *confutatio* (tilbakevisning) av hans lære. 

I sine skrifter tok Jacques Masson/Latomus stilling mot to av samtidens lærde, både Erasmus av Rotterdam og mot Martin Luther. Mens Erasmus svarte med en apoloogi bare en gang, og så lot det være med det, var Luther vesentlig mer oppbragt. Latomus' *Ratio* var kommet rett før Luther tok tilflukt på Wartburg. 

Tolv år etter, i 1533, talte Luther imidlertid mer positivt om Latomus, og mente at han var den lærdeste av hans mortstandere . Men i 1546, kort før sin død og to år etter Latomus' død, skrev han på et (ufullendt) stridsskrift ved tittel *Gegen die Pariser und Löwener Esel*, der han altså kalte Latomus et esel og gikk nokså skarpt til verks.

## Referanser
Nykvåg

**Nykvåg** er et fiskevær på vestsiden av Langøya i Bø kommune i Vesterålen i Nordland. Grunnkretsen Nykvåg hadde 57 innbyggere pr. 1. januar 2018.

Nykvåg er blant annet kjent for fuglefjellet som ligger like ved bebyggelsen på stedet. Fuglefjellet er vernet som en del av Nykvåg/Nykan naturreservat.

## Referanser
Oświęcim

**Oświęcim** (utt. /åsj-vjæng-tsjim/, tysk navn: *Auschwitz*, tsjekkisk *Osvětim*) er en by 50 km. vest for Kraków i det sørlige Polen, som ligger ved elven Soła, en sideelv til Wisła. Den har (per 2003) 42&nbsp;000 innbyggere og ligger i Lillepolske voivodskap.

## Historie
Byen er kjent siden 1179 og fikk byrettigheter i 1272. I løpet av historien bodde tyskere og polakker fredelig sammen i byen. Hertugdømmene Auschwitz og Zator, som lå i det vestlige Galicia, kom i 1327 under hertug Johann av Auschwitz i et vasallforhold til Kongeriket Böhmen.

Senere kom området under hertugene av Teschen og Grossglogau. På 1300-tallet sank folketallet fordi innbyggerne slo seg ned andre steder. Spesielt tyskernes interesse for området sank, og i 1457 kjøpte kong Kasimir IV av Polen rettighetene til stedet og innlemmet det i voivodskapet Kraków.  I 1655 ble byen herjet og ødelagt av svenske tropper, og i den følgende tiden ble stedet redusert til en betydningsløs landsby. Fra 1773 lå byen i Østerrike, og keiseren av Østerrike førte også tittelen *hertug av Auschwitz*. Byen lå rett ved grensen til Preussen og Russland. I 1818 ble byen med Østerrike tysk forbundsområde. Under den østerriksk-prøyssiske krig angrep prøysserne den østerrikske byen 27. juni 1866, men angrepet ble slått tilbake. Etter første verdenskrig ble byen polsk. Under andre verdenskrig, da byen ble okkupert av Tyskland, ble den kjent for flere konsentrasjonsleirer som de tyske nazistene opprettet, og hvor over en million mennesker døde.

## Se også
*Auschwitz (konsentrasjonsleir)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Familie (matematikk)

En **familie** eller en **indeksfamilie** betegner i matematikken en mengde som kan ordnes (hvert element kan gis en indeks); for eksempel en familie av heltall med gitte egenskaper, eller en familie av antiderivater.

## Eksterne lenker
*
Slekt (biologi)

**Slekt** () er en kategori brukt i den biologiske systematikken; en slekt kan omfatte én eller flere nært beslektede arter. I tillegg til arter kan slekter bestå av én eller flere *underslekter*, som igjen består av én eller flere arter. Én eller flere nært beslektede slekter sammenfattes som en familie, kanskje via ett eller flere tribus og underfamilier. 

Høyere systematiske kategorier som slekt og familie vil representerer tydelige episoder med radiasjon, slik at gruppen som sådan ofte representerer et virkelig fenomen i naturen, og ikke bare en praktisk samlebetegnelse.

## Navn og skrivemåte
To slekter kan ha samme navn dersom den ene er en dyreslekt og den andre en planteslekt. For eksempel er *Aotus* navnet på en slekt aper og på en slekt i erteblomstfamilien, og *Prunella* er navnet på både en slekt i leppeblomstfamilien og en slekt av jernspurver.

Slektsnavn skrives som regel i *[[kursiv]]*, og har alltid stor forbokstav.

## Koder
For at et slektsnavn skal være gyldig, må det være framsatt på en bestemt måte, i henhold til såkalte koder (regelbøker). Det finnes særskilte koder for navn i zoologi og botanikk, og reglene avviker i noen tilfeller mellom de to kodene. Et krav er at et slektsnavn som blir innført skal ha en definert typeart, og minst én gyldig publisert art må bli ført til slekten.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Gruppe

En **gruppe** er en samling av personer eller ting.
Ordet har dessuten flere mer spesifikke betydninger som er avledet av denne grunnbetydningen:
* Gruppe (biologi)
* Gruppe (matematikk)
* Gruppe (psykologi)
* Gruppe (kjemi)
Fusion

**Fusion** kan ha flere betydninger

* Fusion (musikk), blanding av flere musikkgenre
* Fusion (mat), blanding fra flere lands kjøkken 
* Fusion (studentbevegelse)
* Stimorol Fusion, tyggegummi

## Se også
*  fusjon
Konrad Mutianus Rufus

**Konrad Mutianus Rufus** (eller **Konrad Muth**, **Konrad Mutian**; født 15. oktober 1470 i Homberg/Efze i Tyskland, død 30. mars 1526 i Gotha) var en tysk humanist og filosof. Ved sin stil og sine store kunnskaper innen antikk og filosofi regnes han for å være en betydelig skikkelse innen den tyske høyrenessanse.

## Liv og virke
### Bakgrunn, utdannelse
Mutianus stammet fra en patrisierfamilie ,men ble foreldreløs allerede i barndommen. Han ble sendt utenlands, og fikk sin første utdannelse ved Alexander Hegius' skole i Deventer, der en av hans medelever var Erasmus av Rotterdam. Fra sommeren 1486 studerte han i Erfurt blant annet under Conrad Celtis, og ble *baccalaureus* i 1488 og *magister* i 1492. Under en dannelsesreise på vei til Italia traff han i Mainz i 1496 Dietrich Gresemund, Jakob Wimpheling og Trithemius, og særlig den sistnevnte utløste en stor kjærlighet til bøker hos ham. Dette ble sporen til oppbyggelsen av Mutianus' store bibliotek.

Under jusstudiet i Italia studerte han under glossatorene (rettslærde) Philipp Beroald og Urceus Codrus ved universitetet i Bologna. I Ferrara promoverte han i 1498 som *Doctor decretorum* (en juridisk disiplin) og fortsatte deretter med studier i Padova, Firenze, Venezia og Roma.

### Filosof, kanoniker
Inspirert av Marsilius Ficinus og Pico della Mirandola utviklet Mutianus sin egen filosofi, med røtter i nyplatonismen.

Da han vendte tilbake til Tyskland i 1502 var det i den intensjon å fremme et nytt åndsaristokrati i hans ånd. Først virket han i den hessiske landgreves kanselli, men snart åpnet det seg en kannikstilling i Gotha, og den tok han fordi den gav ham full uavhengighet. Riktignok ble han selv prest i 1504, men det avholdt ham ikke fra fortsatte angrep på kirken og dens institusjoner og embedsbærere. 

I 1505 kom noen unge humanister til ham – Herbord von der Marthen, Georg Spalatin, Heinrich Urban -, og sammen dannet de en litterær krets. Snart fikk også Helius Eobanus Hessus og Johann Crotus Rubianus kontakt med kretsen. Mutianus hadde også stor innflytelse ved sin utstrakte brevveksling med mange lærde. Han hadde som mål å leve fritt og rettskaffent, og å strebe etter egen og andres økte erkjennelse og visdom.

Etter 1516 ble det roligere rundt Mutianus, kanskje også fordi han distanserte seg både fra Luther og Erasmus. Under sine siste leveår gikk han glipp av sine apanasjer på grunn av reformasjonen og av bondeopprøret, og havnet i finansielt uordnede levekår.

## Referanser


## Litteratur
* Wilhelm Ehmer: *Rudolf Agricola und Konrad Mutian. Beiträge zur Geschichte der Entwicklung der Persönlichkeit unter dem Einfluß des Humanismus in Deutschland*. Diss. München 1926
* 
* 
* 
* Christoph Fasbender (Hrsg.), Eckhard Bernstein: *Conradus Mutianus Rufus und der Humanismus in Erfurt*. Gotha 2009, ISBN 978-3-910027-25-1
Hans von Aachen

**Hans von Aachen** (født 1552 i Köln, død 4. mars 1615 i Prag) var en tysk maler.

Hans von Aachen ble født 1552 i Köln i en familie som stammet fra Aachen. Han begynte å male i Köln som student av en ukjent flamsk maler. Fra 1574 fortsatte han sine studier i Italia, i Firenze og Roma, kanskje også Venezia. Her utviklet han sin manieristiske stil.

Han vendte tilbake til Tyskland i 1588 og ble portrettmaler for fornemme kunder i Köln, ved det hertugelige hoff i München og hos den rike familien Fugger i Augsburg. I 1592 malte han det offisielle portrettet av den tysk-romerske keiser Rudolf II i Prag. Her ble han til sin død i 1615.

Hans von Aachen står som en typisk representant for manierismen. Til hans verker hører særlig allegoriske, mytologiske og religiøse motiver, også håndtegninger.

Hans bilder henger idag bl.a. på Eremitagen i St. Petersburg, J. Paul Getty Museum i Los Angeles, Londons nasjonalgalleri, Alte Pinakothek i München, kunsthallen i Bremen, Los Angeles County Museum of Art (USA), Staatsgalerie Stuttgart og Prahas nasjonalgalleri.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Getty Museum (engl.)
Adelheid av Det tysk-romerske rike

**Adelheid** (født ca. 931 i Orbe i kongeriket Burgund, død 16. desember 999 i Kloster Selz i Alsace) var en tysk keiserinne og helgen.

## Liv
Adelheid var datter av Rudolf II av Burgund og Berta av Schwaben. Hun ble alt som barn forlovet med kong Lothar II av Italia. De giftet seg da hun var 16, og fikk datteren Emma, som senere ble gift med kong Lothar V av Frankrike.

Lothar II døde alt i 950, visstnok forgiftet av Berengar av Ivrea som overtok tronen. Berengar ønsket at Adelheid skulle ekte hans sønn Adalbert. Adelheid nektet dette og ble sammen med sin datter fengslet i en borg ved Gardasjøen. De greide å flykte og søkte tilflukt hos hertugen i Canossa. Derfra søkte Adelheid hjelp fra kong Otto I av Tyskland, som ledet en invasjon, beseiret Berengar, tok over den italienske tronen og ektet Adelheid i 951.

Adelheid og Otto hadde følgende barn sammen:
* Matilda av Quedlinburg (abbedisse)
* Heinrich
* Bruno
* Otto

Adelheid var belest og snakket en rekke språk. Hun øvet stor innflytelse både i Italia og Tyskland. I 962 ble hennes ektemann Otto I kronet til tysk-romersk keiser og hun selv til keiserinne.

Etter Otto I døde i 973 fortsatte hun å øve stor innflytelse over sønnen Otto II, men hun kom etter hvert i konflikt med sin svigerdatter Theophanu av Bysans. Etter Otto IIs død i 983 ble Adelheid regent for sin mindreårige sønnesønn Otto III i Italia, mens Theophanu var regent i Tyskland. Etter Theophanus død i 991 ble hun regent også i Tyskland fram til Otto ble myndig i 993.

Sine siste år viet hun til grunnleggelser av klostre. I 995 trakk hun seg tilbake til klosteret hun hadde grunnlagt i Selz i Alsace, hvor hun døde i 999.

Adelheid ble priset av folket for sin mildhet også etter sin død. Hun ble kanonisert av pave Urban II i 1097. Frem til reformasjonen var det pilegrimsferder til graven hennes i Selz, men det tok slutt da hennes relikvier forsvant.

## Kunst
Både operaen Adelaide fra 1672 av Antonio Sartorio og Adelaide di Borgogna fra 1817 av Gioacchino Rossini handler om Adelheid.

## Referanser


## Litteratur
* B. Keiser: *Adelheid – Königin, Kaiserin, Heilige.* Piper. ISBN 3-492-22995-6
* Gertrud Bäumer: *Adelheid – Mutter der Königreiche* ISBN 3-87067-359-1
Anna Amalie av Preussen

**Anna Amalie av Preussen** (1723–1787) var en tysk prinsesse, komponist og yngre søster av kong Fredrik den store av Preussen.

## Liv og virke
Hennes far Fredrik Wilhelm I var ingen musikkvenn, så Amalie fikk først musikkundervisning fra da hun var 17 år. Hun lærte å spille cembalo og klaver, og da hun var 21 år fikk hun også undervisning i komposisjon. Hun lærte også orgel og fiolin. Av en av Johann Sebastian Bachs studenter, Johann Philipp Kirnberger, lærte hun videre komposisjonsteknikker.

Anna Amalie skal ha hatt en kjærlighetsaffære med baron Friedrich von der Trenck, som var av østprøyssisk avstamning og en tidligere venn, yndling og adjutant av hennes eldre bror Fredrik. De var kortvarig forent før og under den annen schlesiske krig, men Trenck ble arrestert i 1745 og mistenkt for spionasje for østerrikerne. Trenck ble senere løslatt på kong Fredriks ordre, etter Amalies bønn, og flyktet til Østerrike. Han ble til slutt henrettet under den revolusjonære terroren i Paris i 1794 som angivelig aristokratisk spion.

Amalie ble, ettersom hun vegret seg for å gifte seg, gjort til abbedisse av Quedlinburg i 1755, etter press fra broren.

Når hun var i Berlin bodde hun om sommeren i det Vernezobreiske palé i Berliner Wilhelmstraße, og om vinteren i sitt palé i Unter den Linden 7.

Da hun ble gammel ble Anna Amalie blind. Hun døde etter lengre tids sykdom.

Hun var tante av komponisten Anna Amalie, hertuginne av Sachsen-Weimar-Eisenach.

## Verker
Anna Amalie ligger musikalsk mellom barokkmusikk og tidlig klassisisme. Under innflytelse fra den konservative Kirnberger befattet hun seg med de gamle komponistene. Selv likte hun imidlertid den «edle enkelheten» til den tidligklassiske musikken bedre enn den gamle barokkmusikken.

Hennes store forbilde var Johann Sebastian Bach, og hun samlet manuskripter av ham. Idag er hun særlig berømt for denne samlingen, som eies av Staatsbibliothek zu Berlin (Stiftung Preußischer Kulturbesitz).

Selv komponerte hun kantater, koraler, lieder, kammermusikk og marsjer.

## Referanser


## Litteratur
* Dagboksutdrag i: Georg von Holzbrinck (red.): *Fridericus Rex, Geschichte und Geschichten um den großen König*, Stuttgart 1941
* Tornius, Valerian: *Berühmte Frauen im Spiegel*, Leipzig, 1940

## Eksterne lenker
*  Eva Rieger:
Auguste Viktoria av Schleswig-Holstein

**Auguste Viktoria** Friederike Luise Feodora Jenny von **[[Huset Oldenburg|Schleswig-Holstein-Sonderburg-Augustenburg]]** (født 22. oktober 1858 i Dolzig, Sorau, død 11. april 1921 i Huis Doorn i Doorn ved Utrecht i Nederland) var dronning av Preussen og keiserinne av Tyskland. Hun var gift med Wilhelm II.

Auguste Victoria var eldste datter av hertug Frederik Christian August av Slesvig-Holsten-Sønderborg-Augustenborg og hans kone Adelheid von Hohenlohe-Langenburg. Hun tilhørte samme slekt som det danske og norske kongehuset, og tilbragte sin barndom i Dolzig, senere i Kiel, hvor faren regjerte 1864-1866. Hun er særlig husket for å ha støttet oppførelse av kirker.

## Barn

# kronprins Friedrich Wilhelm Victor August Ernst (født 6. mai 1882 – død 20. juli 1951)
# Eitel Friedrich (1883–1942)
# Adalbert  (1884–1948)
# August Wilhelm (1887–1949)
# Oskar (1888–1958)
# Joachim (1890–1920)
# Victoria Luise (født 13. september 1892 – død 11. desember 1980)

Auguste Viktoria er begravet i Antikentempel foran Neues Palais i parken ved Sanssouci i kongebyen Potsdam utenfor Berlin.

## Referanser


## Litteratur
* Hertuginne Viktoria Luise av Braunschweig: *Deutschlands letzte Kaiserin*, Göttinger Verlagsanstalt 1971
* Karl Strecker: *Unsere Kaiserin*, Neudeutsche Verlagsanstalt Berlin o.J. (1922)
* Mathilde Gräfin Keller: *Vierzig Jahre im Dienst der Kaiserin*, Verlag Koehler und Amelang, Leipzig 1935

## Eksterne lenker
* 
* http://www.dhm.de/lemo/html/biografien/AugusteViktoria/
* https://web.archive.org/web/20160623011757/http://www.deutsche-schutzgebiete.de/kaiserin_auguste_viktoria.htm
Ralf Isau

**Ralf Isau** (født 2. mars 1956 i Berlin) er en tysk forfatter. Han bor med kone og en datter i nærheten av Stuttgart. Etter å ha arbeidet som programvarespesialist i en årrekke, begynte han i 1988 å skrive bøker. Han har gjort seg bemerket med bl.a. de fantastiske romanene *Museet for stjålne minner* (*Das Museum der gestohlenen Erinnerungen*) og *Skyggespillet* (*Das Netz der Schattenspiele*), som er oversatt til norsk, og har vunnet en rekke priser, bl.a. den kjente Buxtehuder Bulle for beste ungdomsbok i 1997.

## Bibliografi
* (1994) *Der Drache Gertrud*, 96 s., fra 6 år, ISBN 3-522-17358-9
* (1997) *Das Museum der gestohlenen Erinnerungen*, 672 s., fra 13 år, ISBN 3-522-17579-4
* (1998) *Das Echo der Flüsterer*, 672 s., fra 13 år, ISBN 3-522-17193-4
* (1999) *Das Netz der Schattenspiele*, 528 s., fra 14 år, ISBN 3-522-17257-4
* (2002) *Pala und die seltsame Verflüchtigung der Worte*, 432 s., fra 13 år, ISBN 3-522-17432-1
* (2003) *Der Silberne Sinn*, 768 s., fra 16 år, ISBN 3-404-15234-4
* (2003) *Die unsichtbare Pyramide*, 796 s., fra 13 år, ISBN 3-522-17594-8
* (2003) *Die geheime Bibliothek des Thaddäus Tillmann Trutz*, 416 s., fra 13 år, ISBN 3-426-19642-5
* (2004) *Der Leuchtturm in der Wüste*, 204 s., fra 10 år, ISBN 3-522-17663-4
* (2004) *Der Herr der Unruhe*, 509 s., fra 16 år, ISBN 3-431-03392-X

### Neschan-trilogien
* (1995) *Die Träume des Jonathan Jabbok*, 464 s., fra 12 år, ISBN 3-522-16896-8
* (1996) *Das Geheimnis des siebten Richters*, 560 s., fra 12 år, ISBN 3-522-16901-8
* (1996) *Das Lied der Befreiung Neschans*, 528 s., fra 12 år, ISBN 3-522-16945-X

### Der Kreis der Dämmerung
* (1999) *Der Kreis der Dämmerung – Teil 1*, 672 s., fra 14 år, ISBN 3-522-17306-6
* (2000) *Der Kreis der Dämmerung – Teil 2*, 736 s., fra 14 år, ISBN 3-522-17335-X
* (2001) *Der Kreis der Dämmerung – Teil 3*, 448 s., fra 14 år, ISBN 3-522-17401-1
* (2001) *Der Kreis der Dämmerung – Teil 4*, 448 s., fra 14 år, ISBN 3-522-17474-7

## Referanser


## Eksterne lenker
* Ralf Isau
* Thienemann-Verlag
* Ehrenwirth-Verlag
* Droemer-Verlag
Max Born

**Max Born** (1882–1970) var en tysk matematiker og fysiker. Han fikk nobelprisen i fysikk i 1954.

## Liv og virke
### Bakgrunn, studietid
Max Born var sønn av professor Gustav Born, anatom og embryolog, og hans kone Margarete (født Kauffmann), som kom fra en schlesisk tekstilfabrikørfamilie. Han studerte ved König Wilhelm Gymnasium i Breslau, men oppviste ikke da noen større studiebegavelse.
 
Han leste senere ved universitetet i Breslau, der han blant annet studerte matrisekalkyle under David Hilbert, samt ved universitetene i Heidelberg, Zürich, Göttingen og for en kortere tid i Cambridge.

### Akademisk karriere
Han tok doktorgraden i 1906 i Göttingen. Her beskjeftiget han seg blant annet med følgene av Albert Einsteins relativitetsteori innen fysikken for faste legemer og med teorien om atomære krystallgitre. Om dette publiserte han i 1915 boken *Dynamik der Kristallgitter*.

Han ble ekstraordinær professor i teoretisk fysikk i Berlin hvor han samarbeidet med Max Planck, Albert Einstein og Walther Nernst.

Fra 1921 til 1933 var han professor i Göttingen. Her utviklet han sammen med Wolfgang Pauli, Werner Heisenberg og Pascual Jordan store deler av den moderne kvantemekanikken. Til de viktigste resultater hører den såkalte *[[Born-Oppenheimer-Approksimeringen]]*, som i 1928 førte til orbitalmodellen. Han utviklet den statistiske tolkning av bølgefunksjonen, som senere ble kjent som Københavnertolkningen, og som han i 1954 mottok nobelprisen i fysikk for.

Max Born beskjeftiget seg også med teoretisk optikk som han sammen med Emil Wolf skrev en betydningsfull lærebok om.

I 1933 ble Max Born på grunn av sin og sin kones delvis jødiske herkomst fratatt professoratet. Han emigrerte til Edinburgh, hvor han arbeidet som dosent frem til 1954, samme år han fikk nobelprisen. Dette året vendte han tilbake til hjemlandet og arbeidet så der fram til sin død.

Ved siden av sitt vitenskapelige arbeid beskjeftiget han seg med filosofiske og politiske temaer og argumenterte blant annet mot atomopprustning.

To gymnasier er oppkalt etter ham, i Germering ved München og i Backnang ved Stuttgart. Det samme er Max-Born-Institut i Berlin.

Hans barnebarn er sangerinnen Olivia Newton-John.

## Priser (utvalg)
*  – Hughesmedaljen

## Utvalgte verker
* *Dynamik der Kristallgitter* (1915)
* *Die Relativitätstheorie Einsteins* (1920)
* *Vorlesungen über Atommechanik* (1925)
* *Experiment und Theorie in der Physik*
* *Der Luxus des Gewissens* (medforfatter) (1969)
* *Optik : ein Lehrbuch der elektromagnetischen Lichttheorie* (1933)
* *Principles of Optics* (med Emil Wolf) (1959)
* *Physik im Wandel meiner Zeit*
* *Von der Verantwortung des Naturwissenschaftlers*

## Referanser


## Litteratur
* Nancy Thorndike Greenspan: *Max Born – Baumeister der Quantenwelt. Eine Biographie*. 2005. Spektrum Akademischer Verlag. ISBN 3-8274-1640-X

## Eksterne lenker
*
Viktoria Luise av Preussen

**Viktoria Luise av [[Preussen]], hertuginne av [[Braunschweig-Lüneburg]]** (født 13. september 1892, død 11. desember 1980) var syvende barn og eneste datter av keiser Wilhelm II og Auguste Viktoria. Hennes ekteskap i 1913 med den yngre sønnen av hertugen av Cumberland og Thyra av Danmark, Ernst August III av Hannover, betød enden på konflikten mellom de hannoverske Welfer og huset Hohenzollern, som hadde bestått siden 1866.

Parets bejublede inntog i Braunschweig fant sted i 1913. Regjeringen var kort og endte med ektemannens abdikasjon den 8. november 1918, da hertugdømmet Braunschweig i likhet med resten av Tyskland ble republikk. De levde så i eksil i Oberösterreich, vendte tilbake til Blankenburg i Tyskland, og bosatte seg senere på sitt Schloss Marienburg. Etter ektemannens død i 1954 kom det til konflikt mellom prinsessen og hennes sønn Ernst August IV. Hun forlot Schloss Marienburg og bosatte seg i Riddagshausen. Her var hun inntil høy alder aktiv i tallrike initiativer for å ta vare på hjemlig kulturarv og tradisjoner. 1965-1974 utga hun syv bøker om sitt liv, og kom igjen i rampelyset i Tyskland. Da hun døde ble hun bisatt i Hannover-Herrenhausen.

Av fem barn var prinsesse Friederike Luise von Braunschweig (senere Friederike av Hellas, 1917-1981) den eneste datteren. 9. januar 1938 giftet hun seg i Athen med den greske kronprinsen Paul av Hellas.

Viktoria-Luise-Platz i Berlin er oppkalt etter henne.

## Familie
Barn med Ernst August av Hannover, hertug av Braunschweig-Lüneburg:
* Ernst August IV. (* 18. mars 1914 – † 9. desember 1987)
* Georg Wilhelm Ernst August Friedrich Axel (*25. mars 1915)
* Friederike Luise Thyra Viktoria Margarete Sophie Olga Cecilie Isabella Christa (* 18. april 1917 – † 6. februar 1981)
* Christian Oskar Ernst August Wilhelm Viktor Georg (* 1. september 1919 – † 10. desember 1981)
* Welf Heinrich Ernst August Georg Christian Berthold Friedrich Wilhelm Louis Ferdinand (* 11. mars 1923 – † 12. juli 1998)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* http://www.welfen.de/ernst5.htm
* Stammbaum 
* Bild
* Prinzessin Viktoria Luise
Rocco Buttiglione

Prof. **Rocco Buttiglione** (født 6. juni 1948 i Gallipoli) er en italiensk konservativ politiker. Høsten 2004 var han Silvio Berlusconis kandidat til posten som EUs justiskommisær, men på grunn av massiv kritikk etter nedsettende uttalelser om homofile og kvinner måtte han trekke seg, etter at hele forslaget til ny Europakommisjon var blitt trukket av påtroppende president Barroso. Ny justiskommisær ble heller Franco Frattini.

Buttiglione er gift og har fire barn. Han snakker tysk, engelsk, fransk og spansk, foruten italiensk. Hans politiske forbilde er Helmut Kohl.

## Skrifter

* Rocco Buttiglione: *Dialettica e Nostalgia*. Jaca Book, Milano 1978
* Rocco Buttiglione: *La crisi dell’economia marxista: Gli inizi della scuola di Francoforte*. Ed. Studium, Rom 1979
* Rocco Buttiglione: *Il pensiero di Karol Wojtyla*. Jaca Book, Milano 1982
* Rocco Buttiglione, Hans Thomas (red.): *Ethik der Leistung*. Busse Seewald, Herford 1988, ISBN 3-512-00835-6
* Rocco Buttiglione: *La crisi della morale*. Dino, Roma 1991
* Rocco Buttiglione, Radim Palous, Josef Seifert (red.): *Die Verantwortung des Menschen in einem globalen Weltzeitalter*. Winter, Heidelberg 1996, ISBN 3-8253-0453-1
* Rocco Buttiglione, Josef Seifert (red.): *Wie erkennt man Naturrecht?* Winter, Heidelberg 1998, ISBN 3-8253-0675-5

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* Intervju med Rocco Buttiglione
Mount Rushmore

**Mount Rushmore National Memorial**, i dagligtale **Mount Rushmore**, er et nasjonalt minnesmerke som ligger i Sør-Dakota i USA. Minnesmerket omfatter en park på 5 km².

Mellom 1927 og 31. oktober 1941 laget den dansk-amerikanske skulptøren Gutzon Borglum og 400 andre arbeidere den 18 meter høye bysten av presidentene George Washington, Thomas Jefferson, Theodore Roosevelt og Abraham Lincoln for å markere landets 150-årsjubileum. Besøkende til parken kommer først og fremst dit for å se granittskulpturene, men det er også mulig å besøke studioet som ble brukt under arbeidene, og som ble bygd i 1939 under anvisning av kunstneren. Her finnes unike gipsmodeller og instrumenter som har tilknytning til arbeidene utstilt.

Nylig ble nye fasiliteter for besøkende ferdigstilt etter en ti år lang byggeprosess. Disse inneholder et nytt besøksenter og et museum, samt en tursti (The Presidential Trail) som gir en bedre utsikt til fjellskulpturen.

Rushmorefjellet er tilholdssted for mange dyr og planter som hører til i Black Hills i Sør-Dakota. De geologiske formasjonene i hjertet av Black Hills regionen er også tydelig i Rushmorefjellet, og inkluderer store samlinger av granitt.

## Litteratur
*Bill Bryson: *En sommer:Amerika 1927*

## Eksterne lenker
* 
* Alex Johnson Hotel
KO

**KO**, **Ko**, **kO** og **ko** kan bety:

## KO
*Kommandoplass, et militært begrep. 
*Knockout, et begrep i kampsport.
*NS Kamporganisasjon, en særorganisasjon av Nasjonal Samling. Ofte forkortet til **NSKO** og **KO**.
*Kick Off, Begrep for å starte en fotball kamp

## Ko
*Ko (navn), et burmesisk personnavn og en tittel

## kO

## ko
Asp

**Asp** eller **ASP** kan sikte til:

* Osp/asp, løvtre
* Asp (fisk), en ferskvannsfisk
* Active Server Pages, programmeringsverktøy for internettsider
* Application service provider, en virksomhet (leverandør) som tilbyr datatjenester til kunder over et nettverk
* Afro-Shirazi Party, tidligere politisk parti på Zanzibar
* ASP (band), et gothband fra Tyskland
* ASP (pistol), en pistol
* ASP Linux, en russisk linuxdistribusjon
Observasjonspost

En **observasjonspost**, **OP**, er et sted der det overvåkes eller observeres fra. 

En OP blir i militær sammenheng ofte brukt til å observere og innhente informasjon som grunnlag for etterretninger. 

## Type observasjonsposter
Observasjonsposter kan være enten faste (for eksempel observasjonstårn) eller midlertidige som lages på et aktuelt sted. 

Observasjonsposter er enten åpne (synlige) eller skjulte. Skjulte OPer kan for eksempel lages i naturen, i bygg (urban OP) eller i kjøretøy.

## Se også
* Spotterskop

## Referanser
Kontrollpost

En **kontrollpost** skiller seg fra grenseoverganger ved at de er satt opp og håndhevet innen sammenhengende områder under militær eller paramilitær kontroll. Kontrollposter har blitt satt opp i konfliktområder over hele verden for å overvåke og kontrollere menneskers bevegelse for å forebygge vold. De har også blitt brukt av politiet i fredstid for å forebygge terrorisme.
## Effekter av kontrollposter
In Colombia har AUCs paramilitære styrker, ifølge Amnesty International, innført grenser på matinnførsel i landsbyer, med over 30 mennesker drept på kontrollposten i ett av tilfellene.

## Referanser
Hargeisa

**Hargeisa** (somali: *Hargeysa*, arabisk: هرجيسا) en av de største byene i Somalia. Byen har et innbyggertall på 1,2 millioner (2019).

Byen er senter for Hargeisa-distriktet og den største byen i staten Somaliland. Den er også sete for Universitetet i Hargeisa.

Hovedferdselsåren gjennom Hargeisa kalles «Road number 1», og den deler deler byen inn i en nordlig og en sørlig del.

## Vennskapsbyer
* Mogadishu, Somalia
*

## Referanser


## Eksterne lenker
*
M72

**M72** eller **M72 LAW** er en panservernrakett i 66 mm kaliber. Det er et engangsvåpen som ble utviklet i USA av Frank Spinale og andre mens de jobbet for Hesse-Eastern Division av Norris Thermadore. Våpenet er videreutviklet mange ganger, og produseres i dag av Nammo Raufoss AS i Norge og på Nammos fabrikk i Mesa, Arizona, USA.

M72 ble den amerikanske hærens og det amerikanske marinekorpsets viktigste individuelle panservernvåpen etter 1963, da den ble tatt i bruk i stedet for M31 HEAT og M20A1 «Super Bazooka».  Den skulle egentlig senere erstattes, sammen med FGM-77 Dragon, av FGR-17 Viper, men ble erstattet av M136 AT4 i stedet for.

I det norske Forsvaret erstattet våpenet Energa geværgranat som individuelt panservernvåpen på 1960-tallet.

Stridshodene for panserbruk virker etter hulladningsprinsippet.  Et piezoelektrisk brannrør sørger for å detonere hovedladningen når prosjektilet treffer målet. M72 har effekt mot lettpansrede mål, bunkere og lignende.

M72 er ett av de mest eksporterte våpen fra Norge. 

M72 lages i to øvingsversjoner, en med innebygget løp for 9 mm pistolammunisjon, og en med innebygget løp for 21 mm øvingsgranat.

## Teknisk
Våpenet består av en rakett inne i en utskytningsenhet som består av to rør.  Det ene røret er pakket inn i det andre. Et lokk i hver ende gjør hele våpenet vanntett i transportmodus.  Det ytre røret inneholder avtrekker, ladearm, for- og baksikte. Innerrøret inneholder sporet som rommer avtrekkermekanismen og en sikringssplint.  Når de to rørene trekkes fra hverandre holdes de to delrørene i stilling av sporet, og sikringssplinten beveges under avtrekkermekanismen og både låser våpenet i uttrukket stilling og spenner avtrekkermekanismen.  Etter at våpenet har blitt armert, er det ikke lenger vanntett, selv om det skulle klappes sammen igjen til transportstilling.

Under avfyring blir drivstoffet i rakettmotoren fullstendig forbrent før det forlater løpet. Drivgassene har en temperatur på rundt 760 °C.  Raketten driver det 66 mm store stridshodet uten vesentlig rekyl.  Idet prosjektilet kommer ut av løpet, spretter seks finner ut og stabiliserer prosjektilets flukt.

Etter avfyring er ikke lenger avfyringsenheten brukbar og kan kastes. De tomme rørene brukes noen ganger som attrapper til øvelser. På grunn av våpenets engangsnatur behandlet i alle fall den amerikanske og kanadiske hæren det som en enkel granat.

## Varianter
### US varianter

## Se også
* Andre panservernvåpen som brukes i det norske forsvaret er Carl Gustav RFK og FGM-148 Javelin.

## Referanser


## Eksterne lenker
* FAS om M72 (engelsk)
* Gary's U.S. Infantry Weapons Reference Guide (engelsk)
* «M72 - Creating a Legend», video fra Nammo om M72
Frekvens

**Frekvens**, også kalt **periodetallet**, er et mål på antallet ganger en hendelse gjentar seg i løpet av en tid. For å beregne frekvens, setter man et fast tidsintervall, teller antall ganger en hendelse inntreffer og dividerer på tidsintervallets lengde.

## Beregning
Så lenge hendelsene inntreffer regelmessig er en enkel metode for å beregne frekvens å måle tiden mellom to ganger hendelsen inntreffer (perioden) og så beregne frekvensen *f* som den inverse av denne tiden: 
:f = \frac{1}{T}
der T er tiden mellom de to hendelsene (perioden) i sekunder.
For uregelmessige hendelser brukes definisjonen under
:\ f = {n\over t}
hvor n er antall hendelser og t er tidsrommet for observasjonen, uttrykt i enhetstiden.

## Enhet og symbol
Vanlige symboler for frekvens er *f* og \nu, og for vinkelfrekvens \omega.

SI-enheten for frekvens er i hertz (Hz), oppkalt etter den tyske fysikeren Heinrich Rudolf Hertz. Med en 1&nbsp;Hz menes at en hendelse gjentar seg en gang per sekund. Hertz er dermed lik invers sekund, dvs. Hz=s-1. Andre enheter har vært brukt til å måle frekvens som: rotasjoner per sekund, omdreininger per minutt (rpm). Hjerteslag måles i slag per minutt.

I dagligtale (og i vitenskapelig sammenheng) snakker man ofte om kilohertz (kHz), megahertz (MHz) og gigahertz (GHz). Forholdet mellom disse begrepene er:

*1 kHz = 1&nbsp;000&nbsp;Hz
*1 MHz = 1&nbsp;000&nbsp;000&nbsp;Hz
*1 GHz = 1&nbsp;000&nbsp;000&nbsp;000&nbsp;Hz

## Bølger og frekvens
For en bølge som forplanter seg gjennom rommet er frekvens proporsjonal med forplantningshastigheten *v* og omvendt proporsjonal med bølgelengden \lambda, dvs.
:f = \frac{v}{\lambda}
I overgangen mellom to medier er frekvensen uendret, mens bølgelengde og forplantningshastighet endres.

## Se også
* Atomur 

## Referanser


## Eksterne lenker
* Frekvenser.no – Oversikt over norske frekvenser
Georg Benedikt Freiherr von Ogilvy

**Georg Benedikt [[Freiherr]] von Ogilvy**, baron Ogilvy de Muirtown (født ca. 1650, død 8. oktober 1710 i Danzig) var en kursaksisk generalfeltmarskalk av skotsk avstamning.

Ogilvy var sønn av George Jacob Ogilvy, kommandant over Brünns Festung Spielberg (tsjekkisk *Špilberk*). Han begynte sin militære løpebane i den russiske armeen, hvor han ble general i 1702. Den 3. desember 1706 trådte han inn i den kursaksiske tjenesten som feltmarskalk og president for det indre krigsrådskollegiet.

De skotske etterkommerne av familien Ogilvy er idag beslektet med den britiske kongefamilien, idet *The Honorable Sir* Angus Ogilvy var gift med prinsesse Alexandra av Kent, en kusine av den britiske dronningen og av hertugen av Edinburgh.

## Referanser
Cem Özdemir

**Cem Özdemir** (født 1965) er en tysk politiker fra partiet Bündnis 90/Die Grünen. Han ble i 2021 utnevnt som Tysklands minister for ernæring, landbruk og forbrukerbeskyttelse. 

Han ble i november 2008 valgt til en av partiets to ledere, den gangen sammen med Claudia Roth. Foran valget i Tyskland 2017 ble han valgt som en av partiets to toppkandidater. Den andre kandidaten var Katrin Göring-Eckardt. 

## Bakgrunn og utdannelse
Cem Özdemirs foreldre er Çerkez (tsjerkessere) fra Tyrkia, og faren hans var immigrant i Tyskland. Tyrkere i Tyskland hevder at han er tyrker, men han foretrekker selv å kalle sine foreldre Çerkez.

Özdemir er utdannet sosialpedagog.

## Forbundsdagen
Han var medlem av den tyske forbundsdagen fra 1994 til 2002, og var innenrikspolitisk talsmann for de grønnes fraksjon. På grunn av uryddige økonomiske forhold, bl.a. mottak av gunstige privatkreditter fra en PR-rådgiver, trakk han sitt kandidatur i til forbundsvalget i 2002. Da stemmene allerede var talt opp kunne han ikke lenger trekke seg, men han stilte ikke opp i forbundsdagen etter gjenvalget. 

## Europaparlamentet
Fra 2004 til 2009 var han medlem av Europaparlamentet for De grønne i Tyskland, hvor han satt i parlamentets utvalg for utenrikssaker.

## Publikasjoner
* *Ich bin Inländer*, München: dtv,  1997 (ISBN 3-423-24109-8)
* *[[Currywurst]] und [[Döner]]*, Bergisch Gladbach: Lübbe, 1999 (ISBN 3-7857-0946-3)
* *Deutsch oder nicht sein?*, Bergisch Gladbach: Lübbe, 2000 (ISBN 3-404-60482-2)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
* Biografi på det tyske parlamentets hjemmeside