Gilles Binchois

**Gilles Binchois** (ca. 1400–1460) var en fransk-flamsk komponist, dikter og geistlig.

## Biografi
Binchois var sønn av Jean de Binch og Jeanne Paulouche. Faren hadde en høyt betrodd stilling hos hertug Guillaume IV av  Hainault og en posisjon i kirken i Mons.

Ingenting er kjent om Binchois før han i 1419 ble organist ved kirken *Ste. Waudru* i Mons. Den 28. juli 1423 betalte han byen Mons en avgift for å få slå seg ned i Lille. Her kom han raskt i kontakt med de engelske besetningsstyrkene, og ifølge en minnemotett av Johannes Ockeghem kan han ha vært i tjeneste hos hertug William av Suffolk. 
 
Mot slutten av 1420-årene ble han medlem av Burgunds hoffkapell, og ser ut til å ha vært sanger der. Tjenesteherren var den  kunst- og luksuselskende Filip den gode som ledet Burgund i en kulturell blomstringstid. Binchois  hadde en høy stjerne hos Filip og mottok rikelig prebende. Det første kanonikatet fikk han allerede 7. januar 1430 ved Saint-Donatian i Brugge. Dette prebendet var forbundet med en halvårlig residensplikt. I 1437 gav hertugen Binchois ytterligere et prebende i Cassel.

De følgende årene var Binchois fullt opptatt med sine oppgaver som kannik i Brugge og som medlem av hertugens kapell, der han stadig steg i hierarkiet. Hertugen reiste vanligvis med kapellet, og Binchois ledsaget ham dersom det var mulig.

Rundt 1437 ble Binchois honorærsekretær ved hoffet, og i 1437 hevet biskopen i Camrai ham opp til subdiakons rang. Binchois hadde åpenbart kjennskap til magiske ritualer, for en måned senere sendte han hertuginnen en ring som skulle være virksom mot tannverk.  

I 1452 ga hertugen ham et prosteembete og et kanonikat, begge i Soignies, som var kjent for sitt fremragende musikkmiljø. Som prost utøvet Binchois verdslig makt, og han var forpliktet til å tilbringe minst 32 uker i Soignies. Fra 1453 var ansettelsen ved det burgundiske hoffkapellet rent pro forma, men han fikk likevel ordinær lønn så lenge han levde.

5. september 1460 ble Binchois alvorlig syk. Han døde 20. september og etterlot seg en betydelig formue.

## Musikk og påvirkning

Binchois blir ansett som melodiens mester på 1400-tallet, han skrev omhyggelig utarbeidede og minneverdige melodilinjer som er lette å synge. Melodiene hans ble kopiert lenge etter hans død, og senere komponister brukte dem som kilde for nye messekomposisjoner. Mye av musikken hans, selv kirkemusikken, er enkel og klar, noen ganger nesten asketisk i sin enkelhet. Kontrasten mellom Binchois og den ekstreme kompleksiteten i 1300-tallets *[[ars subtilior]]*-musikk er enorm. De fleste verdslige sangene hans er rondeaux, den mest vanlige sangformen på 1400-tallet. Binchois skrev likevel sjelden i strofisk form, men skapte melodiene uavhengig av verserytmen. 

Binchois skrev verdslige sanger om kjærlighet og ridderlighet for hoffet, musikk som ble forventet av hertugene av Burgund, og som de åpenbart var svært glade i.

Binchois var en av de tidligste representantene for den burgundiske skolen, og en av de tre mest berømte komponistene på tidlig 1400-tall. Selv om hans samtidige ofte regnet Guillaume Dufay og John Dunstaple som bedre komponister, har Binchois hatt en større påvirkning på ettertiden ved at verkene hans ble sitert, lånt og brukt som kildemateriale oftere enn av noen annen av tidens komponister. 

## Se også
* Den fransk-flamske skolen

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Allan W. Atlas: ''Binchois and beyond''. I Musical Times, høsten 2001 (engelsk)
* Biografi og informasjon om Binchois' musikk (engelsk)
* Binchois i ''Classical Composers Database''
* Biografisk informasjon (engelsk)