open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Det Liberale Folkepartiet (1992–2017)

**Det Liberale Folkepartiet** var et norsk registrert politisk parti. Partiet var et liberalistisk parti, som bygde på opplysningstidstradisjonen, den sekulære vestlige kulturarven og Vestens verdier. Partiet arbeidet for en minimumsstat med oppgave å sørge for politi, forsvar og rettsvesen. Partiet ønsket ikke at staten skulle regulere økonomien eller andre samfunnsområder. 

Partiet var en etterfølger av partiet De Liberale, som var dannet som en reaksjon på Det Liberale Folkepartiet (1972–1988) sin sammenslåing med Venstre i 1988. De Liberale fikk tillatelse til å bruke navnet Det Liberale Folkepartiet i november 1992.

Utover 1990-årene endret partiet karakter og ble mer og mer liberalistisk. I 2017 besluttet landsmøtet å legge ned partiet. Interesserte ble anbefalt å engasjere seg i Foreningen for Studium av Objektivismen og partiet Liberalistene. 

## Organisasjon
Partiet hadde fylkeslag i 14 fylker: Oslo, Akershus, Aust-Agder, Hedmark, Hordaland, Nordland, Oppland, Rogaland, Sør-Trøndelag, Telemark, Troms, Vest-Agder, Vestfold og Østfold. Ved Stortingsvalget 2009 stilte partiet lister i Oslo, Hedmark og Rogaland og fikk til sammen 350 stemmer.

I 2004 opprettet DLF et ungdomsparti med navnet *Det Liberale Folkepartiets Ungdom*. Ved det konstituerende landsmøtet i 2005 ble det vedtatt av navnet skulle endres til Liberalistisk Ungdom. Liberalistisk Ungdom byttet moderparti i 2014 og samarbeider med Liberalistene til dags dato.

Partiet gav ut det liberalistiske *Tidsskriftet LIBERAL* fire ganger i året.

## Politikk
DLF hevdet å være konsekvent liberalistisk, og i løpet av 90-tallet fanget partiet opp flere medlemmer fra Fremskrittspartiet. I denne prosessen utviklet det seg til å bli et rent liberalistisk parti. På landsmøtet i 2001 ble det vedtatt et prinsipprogram som var konsekvent liberalistisk, og alle valgprogram etter dette var i samsvar med prinsippet om laissez-faire-kapitalisme.

## Valg
Partiets eneste kommunestyrerepresentant har vært Ole Martin Moen, som ble valgt inn som representant for Fremskrittspartiet i Øvre Eiker. Han meldte overgang til DLF i november 2004 på grunn av påståtte homofiendtlige uttalelser av Frp-formann Carl I. Hagen, og Moen gikk da over til å representere DLF i kommunestyret. Han forlot posten i 2005 på grunn av flytting.

Ved stortingsvalget 2009 stilte DLF i tre fylker: Oslo, Rogaland og Hedmark. I Hedmark oppnådde DLF 58 stemmer, i Rogaland 122 stemmer og i Oslo 170 stemmer.

Ved kommunestyre- og fylkestingsvalget 2011 stilte partiet liste kun i Oslo og fikk 247 stemmer. Dette utgjorde 0,1 prosent av avgitte stemmer.

Ved stortingsvalget 2013 stilte DLF liste i seks fylker: Akershus, Oppland, Oslo, Rogaland, Sør-Trøndelag og Vest-Agder. I alt oppnådde partiet 909 stemmer.

## DLFs ledere

### Ledere for DLF fra 1992 (uten tilknytning til tidl. DLF)
*2003–17 Vegard Martinsen
*2001–03 Arne Lidwin
*1997–01 Trond Johansen
*1995–97 Runar Henriksen
*1992–95 Tor Ingar Østerud

## Fotnoter


## Referanser




## Eksterne lenker
* 
*
Skd 220

**Skd 220** er en skiftetraktor brukt på jernbanen i Norge.
Skd 220 ble laget i tre underserier, a, b og c. B-typen har strømavtaker på taket, noe a- og c-typene ikke har. 

C-typen skiller seg fra de andre to typene både utseende- og driftsmessig. Den er vesentlig kortere - og har stangdrift der de andre to har kjededrift.

Etter NSBs avvikling av vognlasttrafikken i 2002 er kun få Skd 220c i drift, blant annet ved Krøderbanen og Gamle Vossebanen.

## Nøkkeltall
*Bygget av: NSB Verkstedet Kronstad og Levahn mekaniske Verksted
*Byggeår: 1962–1973
*Antall:
**Skd 220a: 20 stk. 
**Skd 220b: 7 stk. + 4 ombygget fra Skd 220a
**Skd 220c: 58 stk.
*Motor: Rolls-Royce C 6 SFL
*Lengde:
**Skd 220a og b: 9025 mm.
**Skd 220c: 7600 mm.

## Eksterne lenker
* Skd 220  – NJK Materielldatabasen
* Skd 220a/b / Skd 220c – Jernbane.net
Det Liberale Folkepartiet

**Det Liberale Folkepartiet** er navnet på to tidligere politiske partier i Norge:

*Det Liberale Folkepartiet (1992–2017), et liberalistisk parti
*Det Liberale Folkepartiet (1972–1988), et sosialliberalt parti
TÅGAB

**Tågåkeriet i Bergslagen AB** (**TÅGAB**) er et svensk jernbaneselskap som har hovedbase i Kristinehamn. Det ble startet i 1994 og kjører tog i både Sverige og Norge. I Norge har de kjørt mest arbeidstog, samt at de har egne transporter av tømmer og papir. Ukentlig kjøres det papirtog til Ranheim utenfor Trondheim.

I 1999 ble to lokomotiver (av typen T43 og TMY) fra selskapet malt om til fargene av Great Northern Railway i USA for å delta i Lars von Triers film Dancer in the Dark, som utspiller seg i USA men som ble spilt inn i Sverige.

## Lokpark
* TMY
* TMZ
* T43
* Rc
* TÅGAB eier også flere skiftetraktorer.

## Eksterne lenker
*
Utumno

**Utumno** (også kjent som **Udun**, som betyr «helvete») er et fiktivt sted fra J.R.R. Tolkiens bok *[[Silmarillion]]* og var en festningsborg som Morgoth hogde ut i Jernfjellene i Beleriand langt mot nord i Midgard under den første krigen mellom ham og valaene. 

Denne enorme festningen ble hult ut under jorden og inneholdt utallige huler og kamre som strakte seg dypt under bakken. På denne måten ble det vanskelig å oppdage alle festningens hemmeligheter. Det var herfra han førte sin krig mot valaene for første gang, før tidsregningen i verden begynte. Utumno ble ødelagt under en lang og stri beleiring av valaene som endte med at Morgoth led sitt første nederlag og ble ført som fange til Valinor. Utumno ble siden aldri gjenoppbygget. 

Da Morgoth vendte tilbake til Midgard tok han i stedet tilhold i sin andre festning, Angband, som lå mer mot vest i Jernfjellene. Denne festningen var blitt holdt klar for ham av Sauron, som hadde tjent som Angbands øverstkommanderende. For selv om valaene også angrep denne borgen under beleringen av Utumno, ødela de den ikke fullt og helt, de klarte heller ikke å finne Sauron, som hadde skjult seg der. Derfor kunne Morgoth gjenoppbygge og forsterke Angband, og det var i Angband han holdt til i de resterende årene av krigen.
Jernbaneselskaper som trafikkerer norske spor

**Jernbaneselskaper som trafikkerer norske spor** er en liste over jernbaneoperatører som fremfører tog på norske spor. Siden det tidligere NSB ble splittet til Jernbaneverket (senere Bane NOR) og NSB BA (senere Vy) i 1996 har det statlige jernbanenettet vært tilgjengelig for alle. *Kilde: Jernbanemagasinet 2/2009*

## Godstrafikk
*CargoNet AS
*Green Cargo AB
*Green Cargo AS (avvikles 1. kvartal 2023)
*Onrail AS
*Grenland Rail AS
*LKAB Malmtrafik AB
*Tågåkeriet i Bergslagen AB
*Hector Rail AB
*BLS Rail AB
*TM Togdrift AS
*ProTrain AB
*Railcare T AB

## Persontrafikk
*Vy (Kongsvingerbanen, Dovrebanen, Gardermobanen, Askerbanen, Drammenbanen, Sørlandsbanen, Bratsbergbanen, Vestfoldbanen, Spikkestadbanen, Hovedbanen, Follobanen og Østfoldbanen (inkludert Østfoldbanen Oslo–Ski, Østfoldbanen Sarpsborg–Kornsjø, Østoldbanen Vestre linje og Østfoldbanen Østre linje)
*Vy Tog (inkludert Flåm Utvikling) (Bergensbanen, Flåmsbana*, Randsfjordbanen, Askerbanen og Drammenbanen. Dessuten benyttes Roa-Hønefossbanen ved omdiringering fra Randsfjordbanen)
*Vy Gjøvikbanen (Gjøvikbanen)
*Vy Tåg (inkludert Värmlandstrafik) (Ofotbanen, Gardermobanen og Kongsvingerbanen)
*Flytoget (Gardermobanen, Askerbanen og Drammenbanen)
*SJ Sverige (Kongsvingerbanen og Gardermobanen)
*SJ Norge (Dovrebanen, Meråkerbanen, Nordlandsbanen, Raumabanen, Rørosbanen, Saltenpendelen, Trønderbanen og Gardermobanen)
*Go-Ahead (Arendalsbanen, Jærbanen, Sørlandsbanen, Askerbanen og Drammenbanen)
*Arctic Train (Ofotbanen)

## Annet
* Spordrift AS og Baneservice AS (jernbanevedlikehold)
* Bane NOR (jerbane-infrastruktur)
* Norsk Jernbaneklubb
* Norsk jernbanemuseum
* Diverse museums- og veteranjernbaner som AS Valdresbanen, Numedalsbanen med flere
* T-banen i Oslo, Trikken i Oslo, Bybanen i Bergen og Gråkallbanen (i Trondheim) har spor, men tilhører ikke jernbanenettet og er ikke under Jernbaneverket.Operatører er henholdsvis Sporveien T-banen AS, Sporveien Trikken AS, Tide Buss og Bane AS og Boreal Bane AS.

## Tidligere selskaper
*OBAS
*Cargolink AS
*Green Cargo AS (norsk datterselskap av svenske Green Cargo AB) (avvikles 1. kvartal 2023)
*GM-Gruppen
*Linx
*Peterson Rail AB (konkurs 11. mai 2012)

## Referanser


## Eksterne lenker
* Virksomheter med tillatelse hos Statens jernbanetilsyn
Befehlshaber der U-Boote

**Befehlshaber der U-Boote** (**BdU**, øverstkommanderende for ubåtene) var en posisjon og en myndighet i Den tyske marine fra 1939 til 1945. Kontreadmiral Karl Dönitz var øverstkommanderende for ubåtene fra 1939 til 1943, da han ble utnevnt til øverstkommanderende for Den tyske marine.  Hans etterfølger som BdU var admiral Hans-Georg von Friedeburg.
Maedhros

**Maedhros:** (også kjent som **Maedhros den Høye**) er en fiktiv fra person fra J.R.R. Tolkiens legendarium, og er blant de store alvene i det første tideverv, Han ble første gang introdusert i boka *[[Silmarillion]]* og senere nevnt i *[[Ufullendte fortellinger]]* og *[[Húrins barn]]*. Han har flere ganger blitt malt av kunstnere som Jenny Dolfen og Alan Lee. 

I bøkene var Maedhros den eldste sønn av noldofyrsten Feanor og hans hustru Nerdanel, og ble født i Valinor i Valinors glanstid. Han var kjent som den sterkeste og tapreste av alle Feanors sønner. Han levde mesteparten av livet sitt uten sin høyre hånd, og han hadde et karakteristisk rødt hår, ulikt sin far

Etter hans far Fëanors plutselige død som følge av at overfall av Balroger, ble han sittende igjen som lederen av eksilalvene og tittelen Noldoenes Høykonge, som hadde tilhørt Fëanor, tilfalt han.
Ludwig von Friedeburg

**Ludwig von Friedeburg** (født 21. mai 1924 i Wilhelmshaven, død 17. mai 2010 i Frankfurt am Main) var en tysk sosiolog, marineoffiser og politiker.

Han var sønn av admiral Hans-Georg von Friedeburg, som var øverstkommanderende for ubåtene fra 1943 og øverstkommanderende for den tyske marine fra 1. til 23. mai 1945. Ludwig von Friedeburg deltok selv som marineoffiser, og knapt over tyve år gammel var han Tysklands yngste ubåtkommandant i krigstid, på U 155 og U 4710.

Fra 1947 til 1951 studerte han psykologi i Kiel og Freiburg im Breisgau, og tok hovedfag i 1951. I 1952 tok han doktorgraden i Freiburg med avhandlingen *Die Umfrage als Instrument der Sozialwissenschaften*. Mellom 1951 og 1954 arbeidet han ved Institut für Demoskopie Allensbach, og i 1955 ble han tilknyttet Institut für Sozialforschung i Frankfurt am Main. Han habiliterte seg i 1960 under Theodor W. Adorno. Fra 1969 til 1974 var han kulturminister i Hessen i Albert Osswalds regjering. Hans utdannelsesreformer var omstridte.

Mellom 1975 til 2001 var han direktør for Institut für Sozialforschung.

## Referanser
Dissenter

**Dissenter** (fra engelsk *dissenter*, avledet fra latin *dissentire*, «uenig, motsi») er en person som har en egen mening eller er uenig i noe i henhold til flertallet. Betegnelsen er særlig blitt brukt om kristne som har en avvikende tolkning enn den dominerende i et land. I Norge er eksempelvis dissentere medlem av et kristent samfunn utenfor statskirken. Hvis et politisk parti i en koalisjonsregjering går imot et vedtak de resterende partiene i koalisjonen er for, heter det at partiet legger inn dissens.

Begrepet oppsto på begynnelsen av 1400-tallet i England og Wales. Det henviste da særlig til religiøse grupper som ved den ene eller den andre årsaken adskilte seg fra den etablerte kirke eller former for protestanter som nektet å anerkjenne statskirkens autoritet. Ved *Act of Toleration* (Toleranseloven) av 1689 fikk dissenterne store innrømmelser, og på begynnelsen av 1800-tallet ble alle unntakslover mot dem, inkludert katolikker, opphevet. Den historiske korrekte betegnelse på engelske dissentere er i dag *nonconformist*.

## Dissentere i Norge
Ifølge den norske dissenterloven fra 1845, da det for første gang ble lov å danne uavhengige kirkesamfunn, var en dissenter et medlem av et kristent samfunn utenfor statskirken. Loven ble erstattet av lov om trossamfunn («Lov om trudomssamfunn og ymist anna») i 1969. Da fikk alle rett til å danne egne trossamfunn og begrepene dissenter og statskirken gikk ut av bruk i norsk rett. Ordet dissenter ble erstattet med «trossamfunn eller menigheter utenfor Den norske kirke».

Dissentermenighetene omfattet flere kristne trossamfunn. De første var:
* Den katolske kirke, opprettet i Norge i 1843. Oslo katolske bispedømme, Trondheim stift og Tromsø stift ble opprettet i 1931. 
* Metodistkirken, opprettet i 1856.
* Skien Misjonskirke, stiftet i 1856
* Det evangelisk-lutherske kirkesamfunn, stiftet i 1872.
* Den Evangelisk Lutherske Frikirke, opprettet i Norge i 1877.
* Baptistsamfunnet, opprettet i Norge i 1879 som en sammenslutning av landets baptistmenigheter. Den første baptistmenigheten ble opprettet i 1860.
* Adventistsamfunnet. Den første menigheten ble opprettet 1879.
* Menigheten Samfundet, opprettet i 1890.

Fra 1891 ble jødiske trossamfunn anerkjent som det første ikke-kristne dissentersamfunn. Den andre var Broderskabets Kirke, forgjengeren til Den norske unitarkirke. Stortinget godkjente dette kirkesamfunnet som et ikke-kristent dissentersamfunn i 1897 fordi samfunnet ikke aksepterte Jesus som gud. 

Seinere dissentersamfunn er for eksempel Brunstad Christian Church, Jehovas vitner og ulike pinsemenigheter.

## Se også
* Dissenterloven
* Trossamfunn utenfor Den norske kirke
* Kristendom

## Referanser


## Eksterne lenker
*  Norske dissentermenigheters lokalhistorie
*  Statistikk over livssynssamfunn utenfor Den norske kirke i 2002
«U 96»

:*«U 96» var også navnet på en ubåt i den keiserlige tyske marine*

**«U 96»** var en ubåt i den tyske krigsmarine under annen verdenskrig, bygget i 1940 i Kiel. Båten tilhørte den 7. ubåtflottille, stasjonert i St. Nazaire.

«U 96» ble verdensberømt gjennom romanen og filmen *[[Das Boot]]* av Lothar-Günther Buchheim. Løytnant Buchheim deltok som krigskorrespondent på ubåtens syvende tokt fra 26. oktober til 7. desember 1941. Ombord på «U 309» deltok han også på to andre tokt. «U 96» ble senket av et amerikansk bombefly 30. mars 1945 i Wilhelmshaven uten tap av besetning.

## Kommandanter
*14. september 1940-1. april 1942: Kapitänleutnant Heinrich Lehmann-Willenbrock.
*28. mars 1942-15. mars 1943: Oberleutnant Hans-Jürgen Hellriegel.
*16. mars. 1943-30. juni 1944: Oberleutnant Wilhelm Peters.
*1. juli 1944-30. mars 1945: Oberleutnant Robert Rix.
Heinrich Lehmann-Willenbrock

**Heinrich Lehmann-Willenbrock** (født 11. desember 1911 i Bremen, død 18. april 1986 i Bremen) var en tysk ubåtkommandant under annen verdenskrig (på skipet U 96). Han var etter krigen kaptein på det atomdrevne skipet «Otto Hahn».

Han er blitt kjent som ubåtkommandanten, «den gamle» i Wolfgang Petersens film *[[Das Boot]]* (1981).

## Befordringer

* Offiziersanwärter 1. april 1931
* Seekadett 14. oktober 1931
* Fähnrich zur See 1. januar 1935
* Oberfähnrich zur See 1. januar 1935
* Leutnant zur See 1. april 1935
* Oberleutnant 1. januar 1937
* Kapitänleutnant 1. oktober 1939
* Korvettenkapitän 1. mars 1943
* Fregattenkapitän 1. desember 1944

## Utmerkelser
* Jernkorset 2. klasse 20. april 1940.
* Jernkorset 1. klasse 31. desember 1940.
* Ubåt-krigsmerket 2. januar 1941.
* Jernkorsets ridderkors 26. februar 1941.
* Jernkorsets ridderkors med ekeløv 31. desember 1941.
* Bundesverdienstkreuz am Bande 
i 1974.

## Referanser


## Litteratur
* *U-Boot-Krieg*, L.G. Buchheim, u.a. Piper Verlag 2001 – ISBN 3-492-04042-X
Matthew Bloom

**Matthew Jason Bloom** (født 1972), best kjent som **Albert** eller **A-Train**, er en fribryter best kjent for sine opptredener i World Wrestling Entertainment. Nå arbeider han for New Japan Pro Wrestling som **Giant Bernard**.

## World Wrestling Federation/Entertainment 1999-2004
Bloom debuterte på WWF fjernsyn den 11. april 1999 som Prince Albert.
I mars 2000 ble Bloom, kjent som **Albert**, rekruttert av Trish Stratus til å danne et tag team med Test. Test og Albert var kjent som T & A, de var tag team gjennom hele 2000, de var i feide med diverse tag team som Dudley Boyz og Acolytes Protection Agency (APA). I desember 2000 skilte de lag etter at Bloom angrep Test under ordre av Stephanie McMahon Helmsley.

I slutten av 2001 vedtok Albert kallenavnet "The Hip Hop Hippo" og begynte å samarbeide med Scotty 2 Hotty. Ved innføringen av Brand Extension, ble både Bloom og Hotty frakt over til SmackDown!. De ble oppløst 4. april 2002 da Albert angrep Scotty etter de ble beseire Billy og Chuck for WWF Tag Team Championship.

Etter det tilbrakte han mye av sin tid i Velocity inntil desember 2002, da han slo seg sammen med Paul Heyman og The Big Show, og ble han kalt **A-Train** av Heyman. A-Train og Big Show tapte mot The Undertaker på WrestleMania XIX. A-Train fortsatte sin feide med Undertaker og han tapte mot Taker i kamp på SummerSlam 2003. Han kjempet mot Chris Benoit på  No Mercy, og på Survivor Series var han med på Brock Lesnar's lag i en 10-man Survivor Series kamp. Han konkurrerte i 2004 Royal Rumble kampen, men ble eliminert av Chris Benoit. 

Mens Bloom jobbet for selskapet han var kjent for å ha et hår-dekket ryggen og brystet, og fansen ville gjerne synge "Shave Your Back!" ved Bloom i løpet av hans kamper. 

## All Japan Pro Wrestling 2005-2006
I mars 2005 begynte Bloom for det japanske All Japan Pro Wrestling (AJPW) da han byttet navn til **Giant Bernard**.

## New Japan Pro Wrestling 2006-2008, og forsetter i Japan
### Varierende feider
I januar 2006 forlot Bloom AJPW og kom til rivalen New Japan Pro Wrestling (NJPW). I april 2006 var han med i New Japan Cup og beseiret Yuji Nagata i finalen, og på grunn av det fikk en tittel når som helst om IWGP Heavyweight Championship. Han tapte mot IWGP Heavyweight Champion Brock Lesnar den 3. mai 2006 i Tenjin, Fukuoka.

I juli 2006, etter en ferie med IWGP Heavyweight Championship med Lesnar ble Bloom med i en turnering om tittelen. Bloom tapte mot Hiro Tanahasi i finalen. I august 2006 tok ble han med i 2006 G1 Climax turnering, og han tapte for Hiroyoshi Tenzan i semifinalen.

Bloom og Travis Tomko vant IWGP Tag Team Championship mot Manabu Nakanishi og Takao Omori den 11. mars 2007 i Nagoya. I februar 2008 tapte de tittlene  mot Togi Makabe og Toru Yano. 

Bloom var medlem av NJPW helt til det ble nedlagt i 2009.

## Returns to WWE 2012
Bloom returnete til WWE med sitt nye *navn* Lord Tensai, den 2. april 2012 i en episode av RAW. Han første kamp var mot Alex Riley og vant kampen.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* WWE-profil
YKK

**YKK** (egentlig **Yoshida Kōgyō Kabushiki-gaisha**) er et japansk firma som hovedsakelig er kjent for sine glidelåser. YKK ble startet i 1934 av Yoshida Tadao i Nihonbashi i Tokyo.

## Eksterne lenker
*
Sky du Mont

**Sky du Mont** (født 20. mai 1947 i Buenos Aires, Argentina; egentlig *Caetano Neven DuMont*) er en tysk skuespiller og forfatter.

## Liv
Sky du Mont tilbragte skoletiden i England og Sveits. Etter å ha gått på skuespillerskolen i München fikk han fra 1971 sine første teater- og fjernsynsroller. Han spilte i en rekke fjernyns- og spillefilmer, som *[[Das Boot]]*, *[[Otto - Der Film]]* og *[[Der Schuh des Manitu]]*. Han spilte også i Stanley Kubricks *[[Eyes Wide Shut]]* sammen med bl.a. Tom Cruise og Nicole Kidman. I 1980- og 1990-årene spilte han diverse rollefigurer i en lang rekke episoder av tv-serien Derrick.

I 2003 publiserte han romanen *Prinz und Paparazzi*.

Frem til 2000 var Sky du Mont gift med skuespillerinnen Cosima von Borsody.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Fingon

**Fingon** var en alv fra J.R.R. Tolkiens litterære legendarium om Midgard. Han var en av Noldoene, den eldste sønnen av Fingolfin, og eldre bror til Turgon, Aredhel og Argon. Navnet hans er en Sindarin versjon av Quenya navnet **Findekáno** (*fin*=*ferdighet*, *káne*=*helt*).

## Biografi
Fingon gikk med sin far og de fleste av de andre Noldoene, som forfulgte Morgoth, fra Aman til Midgard på begynnelsen av det første tidevervet. Han oppnådde stor heder allerede kort tid etter sin ankomst ved å redde sin slektning Maedhros, som var blitt tatt til fange av Morgoth, fra Thangorodrim. Etter denne handlingen sa Maedhros fra seg sine rettigheter til å bli Noldoenes høykonge etter sin far, og denne æren gikk da over til Fingolfins hus. Fingolfin gav Fingon et landområde i Dor-lómin, i vest av Hithlum, hvor han  også kjempet godt under Beleiringen av Angband; han beseiret orkene som prøvde å gå rundt landet til for å angripe Hithlum fra vest, og senere ble også Fingon den første til å slåss mot dragen Glaurung da han for første gang viste seg og kom fram fra Angband.

Fingon ble Høykonge da Fingolfin døde i tvekamp med Morgoth etter Dagor Bragollach. Syv år senere invaderte Morgoths tropper Hithlum, og Fingon ble hard presset og var underlegen i styrke, men ble reddet av Círdan og hans folk fra Falas, som kom opp gjennom *Drengistfjorden* med skipene sine.

I Slaget Nirnaeth Arnoediad, vant Fingon nesten en stor seier; men på slutten av slaget ble han drept av Gothmog Herre av Balrogene.

Hans bror Turgon ble Noldoenes Høykonge etter Fingons død, men etter slaget trakk han seg tilbake til sin hemmelige by Gondolin.

## Andre framstillinger av legendariet
I den utgitte versjonen av *[[Silmarillion]]*, redigert av Christopher Tolkien, er Fingon satt som faren til Gil-galad, men dette er bare hentet fra en lite brukt ide som Tolkien hadde og er ikke satt opp slik i noen andre tekster. Christopher Tolkien har selv omtalt dette som en redigerings feil. I andre skrifter står det at Fingon hadde verken kone eller barn. Argon er heller ikke blitt tatt med i *Silmarillion* i det hele tatt.
Avon (Warwickshire)

**Avon** er en elv som renner gjennom eller er grenseelv til Gloucestershire, Leicestershire, Northamptonshire, Warwickshire, Worcestershire i Midlands i England. Den er også kjent som *Upper Avon*, *Warwickshire Avon* (etter grevskapet den har hoveddelen av sitt løp i) eller *Shakespeares Avon* (fordi den renner gjennom Stratford-upon-Avon hvor Shakespeare ble født. Navnet er en anglifisering av det walisiske *afon*, som betyr «elv». Avon er 137 kilometer lang, med et nedbørfelt på .

## Elveløpet
Avon har sitt utspring nær Naseby i Northamptonshire. De første kilometrene, fra Welford til Dow Bridge ved Watling Street, er den grenseelv mellom Northamptonshire og Leicestershire. Den har på denne strekningen blitt demmet opp i Stanford Reservoir. 

Elven renner så videre mer eller mindre i vest-sørvestlig retning, rett nord for Cotswold Edge og gjennom Vale of Evesham. Den passerer Welford, Rugby, Wolston, Leamington Spa, Warwick, Stratford-upon-Avon, Welford-on-Avon, Bidford-on-Avon, Evesham og Pershore. Avon renner så ut i Severn ved Tewkesbury. 

Bielvene til Avon inkluderer Leam, Stour, Dene, Arrow, Swift, Alne, Isonbourn, Sherbourne og Swilgate, samt en rekke mindre bekker. 

## Eksterne lenker
*
Henry de Beaumont, 1. jarl av Warwick

**Henry de Beaumont, 1. jarl av Warwick** (født ca. 1048, død 20. juni 1119) var en engelsk adelsmann. Han var også kjent som **Henry de Neubourg** eller **Henry de Newburg** etter slottet hvor han ble født nær Looviers i Normandie.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Han var en yngre sønn av Roger de Beaumont og Adeline av Meulan, datter av Waleran III, greve av Moulan. Henry arvet La Neubourg i Normandie, men etter at han hjalp til med å slå ned 1088-opprøret i England ble han belønnet av Vilhelm Rufus med tittelen jarl av Warwick. 

Henry de Beaumont er nevnt i listen over riddere som kom til England sammen med Vilhelm Erobreren i 1066, men det ser ikke ut til at han kjempet i slaget ved Hastings.

### Normannisk adelsmann
Størsteparten av livet tilbragte han i Normandie, og han er på grunn av dette heller ikke nevnt i *[[Domesday Book]]* (1086). Han hadde da allerede eiendom i England; i 1068 ble han constable for Warwick Castle, og kort tid senere ble slottet, på den tid en enkel festning, gitt til ham sammen med området rundt.

I 1081 tok han en ledende rolle i å gjenforene Vilhelm Erobreren med sønnen Robert Curthose, og han sto derfor høyt i kurs hos kongen. Han var også en nær venn av Henrik I, og da baronene ble splittet ved valget av etterfølger etter Vilhelm Rufus' død i 1100 var Henry de Beaumonts rådgivning avgjørende for at Henrik I ble valgt. Da de fleste av baronene året etter var illojale mot Henrik II var Henry og hans bror blant de få som forble ved kongens side. 

Henry valgte en bjørn ved en knudrete stokk som sitt våpen, etter den store helten Guy som hadde kjempet mot danene. Dette våpenet har siden blitt brukt av etterfølgende jarler. Odericus nevner ham som en som «fortjente denne ære for sitt mot og sin lojalitet», mens Robert Wace nevner ham som «en modig mann». I 1079 ble han rådgiver for kongen, og den 12. april 1080 Baron of the Exchequer i Normandie. 

I 1099 kjempet han mot waliserne, og bygde et slott ved Abertavy. Det ble angrepet, uten hell, av waliserne i 1113. Han tok også kontroll over Gower-halvøya i det sørlige Glamorganshire, og i 1120 bygde han slott i Penrhys, Llandhidian og Swansea. På et tidspunkt mellom 1106 og 1116 fikk han tittelen til Gower i Wales.

Av sinn var han stille og tilbaketrukken, og ble ofte overskygget av sin eldre bror Robert de Beaumont, 1. jarl av Leicester, som skal ha vært en av Englands mest fremtredende menn.

Henry døde 20. juni 1123, og ble gravlagt i klosteret i Preaux.

### Familie
Før 1100 giftet han seg med Margueriet, datter av Geoffrey II av Perche og Beatrix av Montdidier. De fikk fem barn:

# Roger de Beaumont, 2. jarl av Warwick
# Henry de Neubourg, arvet antagelig eiendommene i Dorset og Devon
# Robert de Neubourg, arvet eiendommene i Normandie
# Rotrou av Rouen, biskop av Evreux og deretter erkebiskop av Rouen
# Geoffroy 

## Referanser


## Litteratur
* Edward T. Beaumont, J.P. *The Beaumonts in History. A.D. 850-1850*. Oxford.
* FMG on Henry de Beaumont
Una Line Ree Hunderi

**Una Line Ree Hunderi** (født 25. august 1971) er en norsk fotograf som har hatt en rekke utstillinger i Norge.

Hunderi ble født i Wellington, New Zealand, men hun vokste opp på Ugla i Trondheim. Utdannet fra Trondheim katedralskole og med hovedfag i fotografi fra Kunsthøgskolen i Bergen 1998. I 2002 fikk hun en *master of arts*-grad innen film og TV fra Universiteit van Amsterdam. 

Hunderi har hatt en rekke utstillinger, både gruppeutstillinger og separatutstillinger. Mest oppmerksomhet fikk hun for utstillingen «Sun City» på Galleri Brandstrup i Oslo hvor hun viser bilder av urbane rom. Bilder fra denne utstillingen er blant annet blitt vist på Oslo sentralstasjon i forbindelse med NSBs statsning Rom for kunst og på TV 2 som kunstvignett før og etter reklamepausene.

## Referanser


## Eksterne lenker
*Hunderis eget nettsted
* Intervju med Una Line Ree Hunderi i Aftenposten
* Om «Sun City»-prosjektet på Oslo S
Google Video

**Google Video** var en gratis tjeneste fra det amerikanske selskapet Google som ble opprettet 25. januar 2005. Tjenesten fungerte som en søkemotor og til opplasting av videoer. Videoene kunne avspilles (streames) direkte fra hjemmesiden, eller lastes ned til brukerens datamaskin eller personlige hjemmeside.

Tjenesten ble i første omgang brukt til amatørfilm, internettvideo, reklamefilmer og filmtrailere, men var tilrettelagt for distribusjon av profesjonelt innhold mot betaling gjennom Google Video Store.

Google Video som egen tjeneste ble lagt ned 20. august 2012, og videoene automatisk overført til YouTube, som hadde vært i Googles eierskap siden 2006. I dag fungerer den som et side for videoresultater under søk.
## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Google Video Top 100
Norges Skiforbund

**Norges Skiforbund** (stiftet 21. februar 1908) er Norges nest største særforbund innen idrett etter Norges Fotballforbund, og organiserer aktivitet innenfor alpint, freestyle, kombinert, langrenn, skihopping og telemarkskjøring.

Norges Skiforbunds visjon er «Mange, gode og glade skiløpere». 

Forbundet er tilsluttet Norges idrettsforbund og olympiske og paralympiske komité og Det internasjonale skiforbundet (FIS).

Norges Skiforbunds styreleder har siden 1964 hatt tittelen skipresident.

## Skikretser og klubber

Forbundet er inndelt i 16 skikretser. Skikretsene består av idrettslagene som er tilsluttet NSF innenfor kretsens grenser med noen unntak. Skikretsene har som formål å arbeide for skiidrettens utvikling innen kretsen, og å fremme samarbeidet med idrettslagene. Kretsene skal bistå NSF i alle spørsmål som gjelder skiidretten innen kretsen.

I hele Norge er det rundt 1150 klubber som er underlagt NSF. Det er mange Klubber med aktivitet i flere av grenene. Totalt er det cirka 190 registrerte klubber med hoppaktivitet, 1020 med langrennsaktivitet, 68 med kombinertaktivitet, 200 med alpinaktivitet, 75 med telemarkaktivitet og 50 i freestyleaktivitet. Til sammen har de 1150 klubbene ca. 179 000.

## «Skipresident»

Styrelederen for Norges Skiforbund blir titulert «skipresident» av Norges Skiforbund. Fram til 1964 ble forbundets styreleder kalt formann, siden har styrelederen hatt tittelen president.

## Kilder
*Bjarne Jensen (red.): *[http://urn.nb.no/URN:NBN:no-nb_digibok_2008060904005 Norges skiforbund 75 år 1908-1983]*. Schibsted, Oslo 1983. ISBN 82-516-0935-6 (s. 44-48, digitalisert av Nasjonalbiblioteket)
*Norges Skiforbund: Mr. langrenn 60 år! (desember 2009, besøkt 20. oktober 2012)
*Norges Skiforbund: Røste ny skipresident (17. juni 2012, besøkt 20. oktober 2012)

## Eksterne lenker
*
Bo Lagevi

**Bo Lagevi** er et felles pseudonym brukt av de svenske krimforfatterne Jenny Berthelius, K. Arne Blom, Jean Bolinder, Kjell E. Genberg, Sture Hammenskog og Jan Moen. 

Navnet er et anagram for *Bolag e vi*. 

## Bibliografi
* *Om sanningen ska fram* (1976)
* *Allt vad du gjort mot någon* (1976)
* *Döden på väg* (1976)
* *Förloraren tar allt* (1976)
* *Maskerat mord* (1977)
* *Utan personligt ansvar* (1977)
* *Medaljens baksida* (1977)
* *En död i skönhet* (1977)
* *En förlorares brott* (1977)
* *En kritikers död* (1978)
* *Gyllene triangeln* (1978)
* *Spel över två zoner* (1978)
* *Ensam är svag* (1978)
Protector

**Protector** kan vise til:

*Lord Protector – engelsk for riksforstander
*Protector RWS – en fjernstyrt våpenstasjon fra Kongsberg Defence & Aerospace
*The Protector – en film fra 1985 med Jackie Chan
Lawrence of Arabia

***Lawrence of Arabia*** er et britisk biografisk krigsdrama fra 1962 regissert av David Lean. Filmen handler om livet til den britiske offiseren T. E. Lawrence. Under første verdenskrig bidro han til å samle store deler av det arabiske folk samt å svekke tyrkisk dominans i regionen. Rollen som Lawrence spilles av Peter O'Toole, mens sentrale biroller spilles av Alec Guinness, Jack Hawkins, Anthony Quinn, Omar Sharif og Anthony Quayle.

Filmen vant syv Oscar-priser, inkludert for beste film.

## Handling
Handlingen er lagt til Midtøsten under første verdenskrig. Den unge britiske offiseren T.E. Lawrence blir sendt fra Kairo til Arabia for å vurdere situasjonen der. Her får han se hvordan araberne blir knust av tyrkiske kampfly og hvordan de må underkaste seg britisk militært styre for å kunne slå tilbake. Lawrence liker ingen av alternativene og tar heller initiativet til et arabisk opprør. Han forsøker å samle flere stammer for å bruke deres kjennskap til ørkenen som sitt fremste våpen mot tyrkerne. Mot alle odds når han sine målsetninger. 

## Om filmen
Filmmanuset er bygget på Lawrences egne memoarer *Seven Pillars of Wisdom*. Filmversjonen, som var skrevet av Michael Wilson og Robert Bolt, presenterer en mer romantisert versjon av Lawrence og endrer flere av hendelsene.

*Lawrence of Arabia* er en av de mest omtalte og prisbelønnede filmer fra det 20 århundre. Den ble tildelt et titalls av de aller gjeveste og meste kjent filmprisene da den kom. Filmen huskes også for sin karakteristiske musikk komponert av den prisbelønnede komponisten Maurice Jarre.

Filmen har fått meget gode kritikker og har blant annet oppnådd så mye som 98 % på filmsiden Rotten Tomatoes og 100 % på Metacritic.

I 1991 ble filmen funnet betydningsfull nok av USAs Library of Congress til å bli bevart i National Film Registry. Det amerikanske filminstituttet har kåret O'Tooles rollefigur til filmhistoriens 10. beste helteskikkelse.

Filmen ble distribuert av Columbia Pictures i USA og de fleste andre land hvor den ble vist på kino.

### Priser

## I rollene

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Knut Kristiansen (musiker)

**Knut Johan Bratland Kristiansen** (født 1946) er en norsk komponist og jazzmusiker (piano), kjent fra Bergens jazzmiljø primært, og også for sine mange tolkinger av musikken til Thelonious Monk.

I hjembyen spilte han med Mette Rongved vokal, Sture Janson bass, etablerte flere jazzgrupper (bl.a. Bergen Big Band), komponerte for Den Nationale Scene, holdt en rekke kurs og seminar, og fikk for dette Hordaland fylkes kulturpris i 1978

I 1983 mottok han Buddyprisen, bl.a. for bidrag til world music gjennom The Gambian/Norwegian Friendship Orchestra (utgivelse, 1982), latinjazz-gruppen Son Mu (1981) som ga ut *Son Mu* (1985) og gruppen «Night and Day» (1986).
Samtidig var han sentral på Vossajazz.

Han ledet «Monk Memorial»-serien på Kongsberg Jazzfestival (1987) og Nattjazz (1989), samt ledet en rekke musikere på platen *Monk Moods*.
Han fremførte forestillingen «A tribute to Monk» ved Oslo Jazzfestival 1997.

## Utgivelser
* *Son Mu* (Hot Club Records 1985)
* *Monk moods* (Odin Records 1995)

## Utmerkelser
* Buddyprisen 1983
* Vossajazzprisen 1990

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Biografi fra Jazzbasen.
* Diskografi fra Jazzbasen.
R.E.M. (andre betydninger)

**R.E.M.** kan referere til:

* **[[R.E.M.]]**, et amerikansk band.
* **[[REM-søvn]]**, en søvnfase som preges av raske øyebevegelser (**R**apid **E**ye **M**ovements).
* **Rem (redskap)**, strimmel av lær eller skinn, som f.eks bærerem, livrem, remmer og tøy.
* **[[Rem (mekanikk)]]**, bånd av gummi, kunstfibre, tekstil eller lær for overføring av drivkraft; drivrem, vifterem.
* **Rem (måleenhet)**, inntil 1979 måleenhet for stråledose (**r**oentgen **e**quivalent (in) **m**an) avløst av sievert.
Ab und Zu

**Ab und Zu** (etablert 1987) er en norsk jazzgruppe, opprinnelig **Anne Marie Giørtz kvintett** (1982–1987).

Kvintetten bestod av søskenparet Anne-Marie Giørtz vokal og Ole Henrik Giørtz piano, 
Vidar Johansen saksofon, Audun Kleive trommer og Olaf Kamfjord bass.
Deres første var *Breaking out* (Hot Club Records, 1983).
Deres andre plate var  *Tigers of pain* (Odin Records,1985), med Finn Sletten inn på
trommer.  Dette var første utgivelse i en rekke som har tekster av Fran Landesman

Gruppen endret navn i 1987, ga ut *Ab und Zu* (1989) med Paolo Vinaccia trommer
og Eivind Aarset gitar.  
Til Molde Jazzfestival fremførte de bestillingsverkene:*Den akustiske skyggen* (1993) og *Skrapjern og silke* (1999), begge med tekst av Lars Saabye Christensen.
Kim Ofstad trommer har tilkommet gruppen på utgivelsen *Totally* (1996).
Deres seneste er *Spark of life* (Curling Legs, 2002).

Med storbandet Prime Time Orchestra fremførte de bestillingsverket *Rhymes at midnight* til Sandvika Storbandfestival (2004), også her med tekster av Fran Landesman.
Besetningen er her noe endret, med Kenneth Ekornes trommer og Tore Brunborg saksofon.

## Eksterne lenker
*
Bmi British Midland

**bmi British Midland**, også kjent som **British Midland**, var et britisk flyselskap. Selskapet var det nest største flyselskapet i Storbritannia, etter British Airways. Det fløy til destinasjoner i Europa, USA og India. Selskapet ble grunnlagt i 1938. SAS hadde inntil 2009 20% eierandel i bmi.

Selskapet hadde daglige flygninger fra Heathrow til Stavanger, Bergen og Oslo (Fornebu).

Det tyske flyselskapet Lufthansa som eide bmi, undertegnet avtale om å selge sitt tapsbringende datterselskap til International Airlines Group den 20. april 2012. Det sistnevnte er moderselskapet til British Airways, og fra oktober 2012 var alle fly i bmis flåte malt i British Airways farger.

## Rutesamarbeid
bmi hadde avtaler om code-sharing med følgende selskaper (feb 2007):

* Air Canada Avtale fra juli 1994
* Air France
* Air New Zealand Avtale fra juli 1996
* ANA Avtale fra september 2001
* Austrian Airlines Avtale fra juli 1994
* Etihad Airways
* Gulf Air Avtale fra januar 1997
* LOT Polish Airlines
* Lufthansa Avtale fra mai 1997
* Malaysia Airlines Avtale fra november 1994
* Qatar Airways
* Royal Brunei
* SAS Avtale fra mars 1994
* Singapore Airlines
* South African Airways Avtale fra februar 1999
* Spanair
* Sri Lankan Airlines
* TAP Portugal Avtale fra februar 1995
* Thai Airways International
* Transaero
* United Avtale fra mars 1992
* US Airways
* Virgin Atlantic Avtale fra juli 1995

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* BMI Air Review
* BMI Fleet Detail
* BMI Passenger Opinions
Verla tresliperi og pappfabrikk

**Verla tresliperi og pappfabrikk** ligger i landsbyen med samme navn i Jaala kommune i det sørøstlige Finland, ca.  30 km fra Kouvola og 160 km fra Helsingfors. Verla er idag et komplett museum med gjenstander og utstyr fra den tidlgere driften og gir et fullstendig inntrykk av driften slik den var ved nedleggelsen. 

Verla ble skrevet inn på UNESCOs verdensarvliste i 1996, med begrunnelse av at Verla tresliperi og pappfabrikk er et unikt og uskadet fabrikkmiljø fra skogindustriens begynnelse både i Finland og på hele den nordlige jordklode. Det fullstendige fabrikkmiljøet kompletteres av arbeiderboliger, kraftverket, inklusive fossmiljøet og den forhistoriske bergkunsten som forteller om bosetninger på området for flere tusen år siden.

## 1872: Hugo Neuman
Hugo Neuman grunnla tresliperiet i Verla i 1872 på bakgrunn av den gode tilgangen på trevirke. Produksjonen ble for det meste solgt til Russland. Neuman måtte imidlertid legge ned da han ikke hadde midler til å utvide og etter en brann i 1876 stoppet produksjonen.

### 1882: Nytt tresliperi og pappfabrikk
Østerrikerne Gottlieb Kreidl og Louis Haenel grunnla i 1882 et nytt og større tresliperi og med det også en pappfabrikk. En av hovedaksjonærene var konsul Wilhelm Dippell, en rik forretningsmann fra Viborg. Også denne fabrikken ble bygget i tre, men etter en ny brann i 1892 ble dagens bygninger i tegl ført opp. Disse ble anlagt av arkitekt Eduard Dippel, konsulens bror. Fabrikkbygningene er i rød tegl med spir og tårn og kan minne om kirkebygg.

### 1906: Aksjeselskap
Da Wilhelm Dippell døde i 1906 ble Verla et aksjeselskap med navnet *A.B. Verla Träsliperi och Pappfabrik*. Driften fortsatte uforandret fram til 1920, da anlegget ble kjøpt av Kissakoski, et tresliperi og pappfabrikk fra Hirvensalmi.

### 1922: Kymi overtar
I 1922 ble aksjene overtatt av Kymi (dagens UPM-Kymmene). Anlegget forsatte driften som før i ennå 40 år, selv om produksjonen langsomt ble redusert. Ny dam ble anlagt i 1920-årene og et større vannkraftverk åpnet i 1954.

### 1964: Slutt
Verla dør en naturlig død, for da de siste arbeiderne går av med pensjon eller flytter fra stedet, slåes anlegget av og forlates intakt 18. juni 1964. Samme dag filmes produksjonslinjene som en dokumentasjon for hvordan produksjonen foregår, og denne filmen gir et levende tidsbilde for hvordan det ble arbeidet ved Verla.

Kraftverket forsyner fortsatt området med elektrisk strøm.

## Eksterne lenker
* 
* Museets internettsider på engelsk
Dermot Gallagher

**Dermot J. Gallagher** (født 1957) er en irsk tidligere fotballdommer som dømte i engelske FA Premier League. Gallagher var den eldste dommeren i Premier League 2006/07.

Han begynte å dømme i FA Premier League i 1992. Hans første kamp var mellom Coventry og Tottenham den 19. august 1992. I 1995 dømte han FA Community Shield-finalen mellom Everton og Blackburn.

I fotball-EM 1996 dømte han en kamp; Frankrike – Bulgaria. Samme år dømte han FA-cupfinalen mellom Liverpool og Manchester United.

I Premier League dømte han for Banbury, Oxfordshire. I samme liga har han dømt 151 kamper. Gallagher dømte sin siste kamp i Premier League 13. mai 2007.

## [[Premier League 2006/07]]

## Premier League-karriere

## Referanser


## Eksterne lenker
* Profil på Premier Leagues offisielle side
Phil Dowd

**Philip Dowd** (født 26. januar 1963) er en engelsk fotballdommer som dømmer i FA Premier League. Han dømmer for Stoke-on-Trent. Han kom inn i ligasystemet i 1997. Sesongen 2008/09 er hans 8. år som dommer i Premier League.

28. februar 2010 dømte Dowd ligacupfinalen mellom Aston Villa og Manchester United på Wembley.

Han har dømt 176 kamper i Premier League.

## [[Premier League 2009/10]]

## [[Premier League 2008/09]]

## [[Premier League 2007/08]]

4. dommer Trevor Kettle kom inn i det 80. minutt etter at Dowd fikk strekk og måtte ut.

## [[Premier League 2006/07]]

## [[FA Premier League 2005-06]]

## Premier League-karriere

## Referanser


## Eksterne lenker
* Phil Dowds profil på Professional Game Match Officials (PGMOL) offisielle side
Joe Masseria

**Giuseppe «Joe The Boss» Masseria** (født 17. januar 1886 i Marsala, Italia, død 15. april 1931 i New York, USA) var mafiaboss og leder for det som senere ble Genovese-familien i New York fra 1922 til han ble drept under Castellammarese-krigen.

Masseria immigrerte til USA i 1903 for å unngå drapssiktelser på Sicilia, og ble raskt et medlem av Morello-gjengen som holdt til på New Yorks østkant. Etter hvert opparbeidet han seg full kontroll over gjengen ved å gjennomføre flere drap, og var dens overhode fra 1922 til sin død.

15. april 1931 ble Joe Masseria drept i restauranten Scarpato's Nuova Villa Tammaro på Coney Island. Angivelig skal Masseria ha spist et måltid med Charles «Lucky» Luciano, der Luciano etter hvert skal ha unnskyldt seg med at han måtte på toalettet. Da stormet Vito Genovese, Bugsy Siegel, Albert Anastasia og Joe Adonis inn og skjøt Masseria til døde.

Dermed kunne Luciano ta over Masserias gjeng uten problemer.

## Se også
* De fem familiene

## Referanser
PH-prisen

**PH-prisen** ble stiftet i 1967 av PH-fondet ved Inger Henningsen og firmaet Louis Poulsen & Co.

Det er en pris som ble utdelt årlig på dagen d. 9. september til ære for Poul Henningsen og for at minne hans fødselsdag.

Prisen ble gitt til personer eller institusjoner, som yter innsats innen områder som lå PH nært som arkitektur, kunst, kunstindustri, teater og musikk.

Prisen ble sist utdelt i 1987.

## Prismottagere (i utvalg)
* 1987 Carsten Jensen, Villy Sørensen, Lone de Neergaard, tidsskriftet Mål og Mæle
* 1986 Allan de Waal
* 1985 Greenpeace, Jesper Hoffmeyer, Preben Møller Hansen, Kirsten Thorup
* 1984 Benny Andersen, Sten Baadsgaard og Jørgen Pedersen, Galebevægelsen
* 1983 Ikke utdelt
* 1982 Preben Wilhjelm, initiativtagerne til «Karneval i Maj», Amnesty Internationals danske avdeling, Bo Bojesen, Helle Gotved, Ove Sprogøe, Københavns Kommune til et ungdomshus
* 1981 Fools-festivalen, Nej til Atomvåben, Morten Bo, Aage Büchert, Arnved Meyer
* 1980 Tine Bryld, Gretelise Holm 
* 1978 Ole Lange og Torgny Møller, Eric Danielsen, Rasmus Lyberth, Clausen og Petersen.
* 1975 Suzanne Brøgger
* 1971 Otto Sigvaldi
* 1970 Anker Jørgensen

## Kilder
* Litteraturpriser – PH-Prisen
Statkraft Varme

**Statkraft Varme** var et norsk selskap eid av Statkraft som produserte fjernvarme i Norge og Sverige. Total årlig produksjon var på over 1 TWh. Statkraft solgte selskapet i 2025 til et konsortium av det tyske selskapet Patrizia og Nordic Bioenergy.

Statkraft Varme Trondheim og Statkraft Varme Stjørdal ble til Lunera AS, eid av Patrizia. Anlegget i Trondheim produserer og distribuerer fjernvarme til kunder i Trondheim kommune. Årlig produksjon er på over 600 GWh og er basert på avfallsforbrenning. Det er undersentraler på Marienborg, Nidarvoll, Dragvoll, Lilleby, Øya, i Midtbyen, på Brattøra, på Heggstadmoen og på Ladehammeren.

Statkraft leverte også fjernvarme basert på biobrensel i Harstad, Namsos, Levanger, Haugerud, Bogerud, Nannestad, Moss og Sverige.

## Historie
Trondheim Energi Fjernvarme ble stiftet i 1982 som et datterselskap av Trondheim Energi. I 2002 ble Statkraft eier av Trondheim Energi. Fjernvarmenettet hadde i 2007 en utstrekning på 140&nbsp;km, fra Heggstadmoen i sør til Lade/Tunga i nord. Trondheim Energi Fjernvarme leverte da fjernvarme til over 5&nbsp;000 boliger og 450 bedriftskunder, og dekket med dette 30% av oppvarmingsbehovet i Trondheim og Klæbu.

Det ble foretatt en større utbygging av anleggene i 2006/2007, hvor særlig kapasiteten på forbrenning av avfallsenergi, og distribusjon, ble utvidet. Etter denne utvidelsen kan avfallet fra store deler av Midt-Norge forbrennes ved anlegget på Tiller. Trondheim er ledende på utvikling av vannbåren varme og er nest størst på fjernvarme i Norge, etter Oslo.

Selskapets målsetting er å utvikle og tilby kundene et fleksibelt energiforsyningssystem basert på forskjellige fornybare energikilder. Varmesentralen har nå kapasitet til å motta 225000 tonn søppel og ca. 75% av produsert energi blir gjenvunnet fra søppel-/avfallsforbrenning. I tillegg benyttes elektrisitet, bioenergi, varmepumper, bioolje, naturgass (LNG), propan/butan (LPG), strøm og litt fyringsolje.

I 2013 dekkes 30 % av Trondheims oppvarmingsbehov av fjernvarme. Statkraft Varme leverer til 8000 boliger og til 650 bedrifter og offentlige bygg i Trondheim.

I 2017 ble anlegget i Klæbu solgt ut av Statkraft Varme.

I 2025 solgte Statkraft selskapet Statkraft Varme til et konsortium av det tyske selskapet Patrizia og Nordic Bioenergy. Selskapet ble da splittet opp, anleggene i Trondheim og Stjørdal skiftet navn til Lunera eid av Patrizia, et selskap registrert i Augsburg. De øvrige anleggene ble eid av Nordic Bioenergy, eid av det sveitsiskregistrerte selskapet Nordic Infrastructure.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Rundstykke

**Rundstykker** er en type gjærbakst som har mange former og fasonger. Disse kan være grove, fine, med frø, med korn, med grønnsaker, og med krydder. Grunnoppskriften baserer seg på mel, gjær, vann, matolje og salt, og siden blir de tilsatt eventuelle andre ingredienser for å endre egenskapene til produktet. Etter at deigen har blitt knadd, stått til heving, og baket ut, blir rundstykkene formet, satt til en ny runde heving, for så å bli stekt. Formingen består tradisjonelt sett i at man triller små runde deigklumper, størrelsen avhengig i hvor store man ønsker at resultatet skal bli, men i gjennomsnitt ca. 5-10 cm i diameter. Men det finnes utallige andre former for rundstykker, og i dagens moderne samfunn, har rundstykkene også blitt påvirket av impulser fra andre kulturer. Typiske andre former for rundstykker er: Horn, tebriks, trekant, ciabatta, brytebrød og flette.

Rundstykker blir også brukt til mange formål, men i hovedsak som en erstatning for brød. Før i tiden ble rundstykker brukt til finere tilstelninger hvor man ønsket å gjøre stas på sine gjester. Men i dagens samfunn er rundstykker nærmest hverdagskost, og ofte har eksotiske brødtyper overtatt rundstykkerollen i selskapsammenheng. 

Rundstykker blir ofte servert ferdig påsmurt som snitter, og som tilbehør til forskjellige retter. Eksempler på dette er: frokostbord, koldtbord, supper, forretter, salater, gryteretter, pastaretter, og ovnsretter.

Ved mange taffel benyttes rundstykker og som kuvertbrød med smør som tilbehør.
Budapest Sun

***Budapest Sun*** var en engelskspråklig avis som ble utgitt i Budapest.

*Budapest Sun* ble grunnlagt tidlig på 1990-tallet som *The Budapest Post*. Den amerikanske journalisten Jim Michaels kjøpte avisen i 1993 og endret navnet til *The Budapest Sun*. Han solgte senere avisen til Westcliff Newspapers.