open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Octavarium

***Octavarium*** er Dream Theaters åttende studioalbum, utgitt 7. juni 2005.

Det er det siste albumet som noen gang ble spilt inn på The Hit Factory i New York. Da albumet var ferdig innspilt, ble lysene slått av og dørene stengt i The Hit Factory for alltid.

*Octavarium* er også Dream Theaters eneste album uten et instrumentalt spor siden *[[Images and Words]]*.

Octavarium er et konseptalbum som i stor grad markerer gruppens evne til å skrive musikk ut fra nesten hvilket som helst kriterium. Konseptet på dette albumet er at alt går i ring/sirkel, ref. Full Circle på tittelsporet. I tillegg vies tallene 5 og 8 mye oppmerksomhet, for eksempel er samtlige sanger mollstemt, og begynner i F-moll med «The Root of All Evil», neste er i G-moll osv til tittelsporet som også er i F-moll. De bruker tonene fra de hvite tangentene på et piano til å bestemme tonearten, og de sangene som har en svart tangent mellom seg og neste hvite har noen mer eller mindre uidentifiserbare lyder som er i tonearten til de svarte tangentene. 

## Sporliste
#«The Root of All Evil» – 8:25 (Musikk av Dream Theater, Tekst av Portnoy)
#*VI. «Ready»
#*VII. «Remove»
#«The Answer Lies Within» – 5:33 (Dream Theater, Petrucci)
#«These Walls» – 7:36 (Dream Theater, Petrucci)
#«I Walk Beside You» – 4:29 (Dream Theater, Petrucci)
#«Panic Attack» – 8:13 (Dream Theater, Petrucci)
#«Never Enough» – 6:46 (Dream Theater, Portnoy) 
#«Sacrificed Sons» – 10:42 (Dream Theater, LaBrie) 
#«Octavarium» – 24:00 (Dream Theater, LaBrie/Petrucci/Portnoy)
#*I. Someone Like Him (Tekst av Petrucci)
#*II. Medicate (Awakening) (LaBrie)
#*III. Full Circle (Portnoy)
#*IV. Intervals (Portnoy)
#*V. Razor's Edge (Petrucci)

## Besetning
*James LaBrie – Vokal
*John Myung – Bass
*John Petrucci – Gitar
*Mike Portnoy – Trommer, Perkusjon
*Jordan Rudess – Keyboard
## Eksterne lenker
* 
*
Sentralisering

**Sentralisering** vil si at et samfunn blir konsentrert rundt et begrenset og sentralt område. Vi kan kalle flytting av arbeidsplasser og tjenester fra et sted til en større by, for sentralisering. Bedrifter og statlige organer sentraliserer gjerne drift både i form av styre og produksjon/tjenestested.

Sentralisering er ofte bra for å kunne øke effektivitet eller spare penger, men går som regel utover ansatte i en bedrift, eller for folk i distrikter som får et svekket tjenestetilbud.

## Se også
*Desentralisering
Arild Karlsen

**Arild Walter Gladmann Karlsen** (født 1945) er en norsk psykolog. Karlsen har arbeidet mye med psykisk utviklingshemmede, og har markert seg som sterk tilhenger av en retning innen psykologien som kalles radikalbehaviorisme, grunnlagt av amerikaneren B.F. Skinner.

Arild Karlsen bidro på 1970-tallet til grunnleggelsen av Norsk atferdsanalytisk forening, NAFO. Karlsen var et aktivt medlem av Hedningsamfunnet på 1970-tallet, og skal etter eget utsagn ha blitt arrestert av politiet over 30 ganger i forbindelse med ulike hedenske gateaktiviteter.

Det var også i de såkalte Gro- og Sol-sakene at Karlsen viste seg som en av de mest markante atferdsviterne i Norge.  I 1976 gikk han ut fra Universitetet i Oslo. Arne Skouen, en kjent motstander av atferdsterapi, angrep i Dagbladet UiO for å ha gitt Karlsen en altfor god karakter.

Da hans sønn Per ble født i 1980 ble det bygget et skinnerrom for spedbarn som sønnen ble oppfostret i de første årene. Konstruksjonen av dette, var utledet av Skinnerboksen, utviklet av adferdspsykologen B.F. Skinner, som brukes ved dyreforsøk. Dette ble det store medieoppslag om.

Karlsen er høgskolelektor ved Høgskolen i Akershus, avdeling for atferdsvitenskap.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Arild Karlsen får sin PC inndratt etter krangling og nettsjikane
* Arild Karlsen i media (samleside)
* Arild Karlsen forteller om da han lurte to muslimske jenter til å tro at han tegnet Muhammed
Sportsklubben Djerv

**Sportsklubben Djerv** (stiftet 18. mai 1913) er en idrettsforening fra Møhlenpris i Bergen. Klubben ble opprettet av lokale møhlenprisgutter i 1913, og har siden holdt til på Møhlenpris idrettsplass («Møllaren» på folkemunne, opprinnelig kalt «Møhlenpris lekeplass»). I dag består anlegget av kunstgressbane og idrettshall for inneidrettene. 

## Idretter
Klubbens fokus er fotball, men har gjennom hele sin historie også engasjert seg i andre idretter. I 2006 var klubben engasjert i fotball, innebandy, badminton, kurvball og turn.

## Fotball for menn
Klubben markerte seg tidlig i bergensfotballen og var utfordrer til Brann før andre verdenskrig. Etter dette har klubben ikke hevdet seg på seniornivå, men har hevdet seg godt, spesielt i aldersbestemte klasser. Juniorene ble kretsmestre i Hordaland så sent som i 1998. Og i 2006 ble Herrer Senior seriemester.

Den hadde også en turbulent periode i toppen av norsk ishockey i årene rund 1980, med flere seriemesterskap. Laget ble slått sammen med Bergen Ishockeyklubb til Bergen/Djerv og gikk senere konkurs.
 
I den aller første sesong med landsomfattende seriemesterskap i 1937/38, vant Sportsklubben Djerv sin lokale avdeling uten poengtap og nådde så langt som til semifinale. Kvartfinalen mot Viking ble spilt over to kamper og ble avgjort på myntkast etter 6-6 sammenlagt. I semifinalen ble det hjemmetap for Lyn med 2-3. Uoffisielt kan man utnevne Djerv til den første bronsemedaljør i norsk seriefotball, sammen med Kristiansund Fotballklubb. Disse tapte sin semifinale mot Fredrikstad, som senere vant finalen mot Lyn. Til tross for flere iherdige forsøk, klarte aldri klubben å nå lenger enn 3. runde i cupen.

Av klubbens mest kjente spillere kan senere Brann-kaptein Egil Austbø nevnes. 

## Musikkutgivelse
Ove Thue ga i 1979 ut EP-en *I badekaret te Djerv* sammen med Jørn Flugs Møhlenpris Transfer & Djerv Supporterkor, med låtene «I badekaret te Djerv», «Eventyret om Gummikysten» og «Aising heia Djerv».

## Eksterne lenker
* 
*  Bergen byleksikon på nett, om Djerv
Lovens bok

**Lovens bok**, eller *Liber Al Vel Legis* er en bok som den engelske mystikeren Aleister Crowley (1875&ndash;1947) hevdet å ha mottatt som et astralt budskap fra vesenet Aiwass, 8. 9. og 10. april i 1904. Boken inneholder tre kapitler, som hver ble nedskrevet i løpet av en time om morgenene på de nevnte datoer. Det var under et besøk i Kairo i Egypt at Crowleys kone fremsa dette buskapet fra gudene mens han noterte ned lovens bok, som senere skulle bli en viktig arbeidsbok for esoteriske ordener. 

Crowley var dessverre kjent for stort narkotikamisbruk, og han var lite kjent for å være ydmyk. Crowley hevder at forfatteren egentlig var et vesen ved navn Aiwass som han senere referert til som sin personlige hellige engel og vokter. Crowleys biograf Lawrence Sutin har sitert fra Crowleys private dagbok som støtter dette, og skriver at «om Crowley noen gang sa sannheten om hans forhold til denne boken». Den såkalte lærdom som eksisterer innenfor denne lille boken er uttrykt som Thelemas lov og som kan nedfelles i to fraser:

* «Do what thou wilt shall be the whole of the Law» (*«Gjør som du vil skal være hele Loven»*)
* «Love is the law, love under will» (*«Kjærligheten er loven, kjærlighet under vilje»*)
Jan Ekström

**Jan Ekström** (født 2. november 1923 i Falun, død 17. august 2013 i Stockholm) var en svensk forfatter.

Ekström var en utdannet siviløkonom. Han studerte nasjonaløkonomi, slaviske språk, engelsk og statistikk ved Universitetet i Lund og gikk ved Handelshögskolan i Stockholm. Før han ble pensjonert var han direktør for et reklameforetak i Stockholm.

Ekström debuterte i 1961 med kriminalromanen *Døden fyller år*. Som krimforfatter ble han regnet av mange som Nordens fremste bidragsyter til subgenren det lukkede roms mysterium. Ekström døde den 17. august 2013 i en alder av 89 år.

## Bibliografi
### Kriminalromaner
* *Döden fyller år* (1961)
* *Döden går i moln* (1962)
* *Träfracken* (1963)
* *Morianerna* (1964)
* *Daggormen* (1965)
* *Ålkistan* (1967)
* *Elddansen* (1970)
* *Ättestupan* (1975)
* *Mannen i berget* (1979)
* *Blommar til Rose* (1986)
* *Uniformen* (1987)
* *Vildfikonträdet* (1994)

### Oversettelser til norsk
* *Ålkisten* (1996)

Utover kriminalromaner har Ekström også skrevet faglitteratur innen økonomi og organisasjonslære.

## Priser og utmerkelser (utvalg)
*  – Svenska Deckarakademins Grand Master-diplom 
*  – Sherlock-prisen (avisen Expressen)

## Referanser
Iv

**IV**, **Iv** og **iv** kan bety:

*IV: Romertall 4
*IV, Iv eller i.v.: Intravenøs
* *[[Led Zeppelin IV]]*, et studioalbum med det britiske rockebandet Led Zeppelin, egentlig uten albumtittel, men blir ofte referert til som IV, Four Symbols eller
Afeni Shakur

**Afeni Shakur** (født **Alice Faye Williams** 22. januar 1947 i Lumberton, død 2. mai 2016 i Sausalito) var mor til rapperen Tupac Shakur, også kjent som 2Pac. Afeni var et aktivt medlem av organisasjonen Black Panthers. Hun ble løslatt fra fengsel for bombetrusler før Tupac ble født. Tupacs stefar, Mutulu, var også medlem av Black Panthers.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Haldenkanalen

**Haldenkanalen**, tidligere *Fredrikshalds kanal*, er en del av Haldenvassdraget.

## Utvikling
Den er den første av Norges to kanaler med sluser og ble ferdig i 1849. Deretter ble den utvidet med Brekke sluser i 1852 og Krappeto-anlegget i 1857. Haldenkanalen ble bygget for å tjene tømmerfløtingen mellom Skulerud, endestasjonen på Urskog–Hølandsbanen, og Tistedalen. Fra 1877 da Brekke sluser var gjenoppbygd har kanalen vært i sammenhengende drift. Tømmertransporten opphørte i 1982.

Haldenkanalen ble tidlig en turistattraksjon. I årene etter siste krig, da privatbilismen var lite utbredt og turbussene ennå ikke hadde overtatt markedet, var en rundreise for Oslo&ndash;folk med tog Oslo&ndash;Halden/Tistedal, dampskipet DS «Turisten» til Skulerud, den smalsporede «Tertitten» til Sørumsand og tog tilbake til Oslo en populær dagstur.

DS «Turisten» som var dampdreven ble bygget i 1887 og tatt ut av ruten i 1963 og ble senket i Femsjøen i 1967. Et annet skip overtok navnet; M/S «Turisten» ble tatt i bruk i 1985. M/S «Turisten» hadde tidligere gått som elvebåt på Rhinen.

DS «Turisten» ble gjenfunnet og hevet i 1997, og er nå fullstendig restaurert og tilbake på kanalen. Skipet som hadde gått i ruten fra 1985 til 2009 ble omdøpt til M/S Strømsfoss, og den gjenoppbygde damperen kunne få tilbake sitt opprinnelige navn. I 2017 fikk M/S Strømsfoss nye eiere og fikk dermed også nytt navn, MS Brekke. I sommerhalvåret seiler MS Brekke flere dager i uken med turister. 

Kanalen er også åpen til benyttelse for båtfolket som kan padle eller kjøre båt gjennom idylliske innsjøer, korte elvestrekninger og imponerende sluseanlegg gjennom et vakkert landskap med mange spennende kulturminner. Kanalens historie er bevart og dokumenteres av Haldenvassdragets Kanalmuseum som ligger på Ørje Brugs område rett ved Ørje sluser på Ørje.

Kanalen ble 5. juli 2005 vedtatt stengt av Mattilsynet ved Ørje sluser, grunnet fare for spredning av krepsepest. Slusene ble senere åpnet for begrenset ferdsel.

Det finnes mulighet til landtransport av båter med lastebil mellom Tistedal og Halden (ved havet) og mellom Ørje og Töcksfors (ved Dalslands kanal).

Det finnes videre en plan for å bygge en ny kanal fra Otteid til Store Le, en distanse på 1,5 km. Store Le tilhører Dalslands kanal, men sjøen ligger delvis i Norge. Det finnes ingen finansiering av dette prosjekt, og etter restriksjonene i forbindelse med krepsepesten synes det heller ikke aktuelt nå. Det var 1824–1956 en liten tømmerkanal her, Otteidkanalen.

## Restaurering
I 2013 ble det bevilget nesten seks millioner for opprustning av ulike anlegg i tilknytning til kanalsystemet:
* ca  til Brekke sluser
* ca 3,5 millioner for istandsettelse av slippen på Vadet
* midler til to drifts- og vedlikeholdsstillinger (1,6 millioner)

## Se også
* Telemarkskanalen
* Spangereidkanalen

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Haldenkanalen (Visit Østfold)
* Opplev Haldenkanalen 
* Presentasjon av Haldenkanalen 
* Båter som har trafikkert kanalen 
* Gamle postkort fra Haldenkanalen
1. divisjon fotball for menn 1973

**[[Eliteserien i fotball|1. divisjon]] 1973** startet 1. mai og sluttet 14. oktober.

Det ble spilt 22 runder. De tre nederste lagene rykket ned. Det ble gitt to poeng for seier og ett poeng for uavgjort.

## Tabell

## Kilder
*rsssf.no
*Norsk fotball-leksikon, 1999
Kim Myhr

**Kim Myhr** (født 17. desember 1981 i Trondheim) er en norsk gitarist og komponist.

Kim Myhr er en aktiv stemme på den eksperimentelle musikkscenen i Oslo.

Kim har skrevet to verker for Trondheim Jazzorkester: det første med Sidsel Endresen til Moldejazz 2009, og det andre med Jenny Hval til Ultima-festivalen i 2012.

Myhr er også involvert i flere samarbeidsprosjekter, som Silencers med Benoit Delbecq, hvis utgivelse *Balance des blancs* kom på Le Mondes liste for årets fem beste jazzplater i 2011. Med MURAL initierte Myhr et prosjekt med Rothko Chapel i Houston, Texas, som resulterte i en cd-utgivelse i 2011, og flere konserter i kapellet.

Myhr har spilt solokonserter over hele verden. Musikken kan minne litt om klangmassemusikken til Ligeti eller Morton Feldmans fingerspiss-sensitive stasis, men den innehar også en energi og en simplisitet som minner om amerikansk folk. Hans første soloutgivelse *All your limbs singing* ble utgitt i mars 2014. 

Han ble nominert til Nordic Music Prize 2017 for albumet *You | Me* fra 2017 og ble nominert til Spellemannprisen 2020 i klassen samtid for *Vesper* fra 2020 sammen med Australian Art Orchestra.

## Diskografi
* *Stems And Cages* (MNJ, 2010) med Trondheim Jazzorkester
* *All Your Limbs Singing* (Sofa, 2014)
* *Bloom* (Hubro, 2016)
* *In the End His Voice Will be the Sound of Paper* (Hubro, 2016) med Trondheim Jazzorkester
* *You | Me* (Hubro, 2017)
* *Pressing Clouds Passing Crowds* (Hubro, 2018)
* *Vesper* (Hubro, 2020) med Australian Art Orchestra

## Referanser


## Eksterne lenker
*
FC Utrecht

**FC Utrecht** er en nederlandsk fotballklubb fra byen Utrecht som har spilt i den nederlandske æresdivisjonen siden 1970. FC Utrecht ble til etter at tre klubber fusjonerte: DOS, Velox og USV Elinkwijk. De klubbene fortsatte som amatører. DOS spilte i Æresdivisjonen fra begynnelsen (1954) til 1970 og vant det nederlandske mesterskapet i 1958.

Siden FC Utrecht ble opprettet har klubben vært i cupfinalen fem ganger, 1982, 1985, 2002, 2003 og 2004. Tre ganger har de vunnet: i 1985 mot Helmond Sport (1-0), i 2003 mot Feyenoord (4-1) og i 2004 mot FC Twente (1-0). I 2004 vant FC Utrecht også Johan Cruijff-cupen (nederlandsk supercup) mot seriemesteren Ajax (4-2).

FC Utrechts hjemmestadion er stadion Galgenwaard, tidligere hjemmebane for DOS. Galgenwaard har en kapasitet på 24&nbsp;500 tilskuere, ved risikokamper er kapasiteten 22&nbsp;500.

Klubben har et *fotballakademi* som har arbeidet for en fremtid innen sport og samfunn som et viktig mål.

Den 30. september 2005 feiret klubben sitt 35-årsjubileum. Samtidig ble et museum rundt klubben og dens historie åpnet i stadion Galgenwaards sjette etasje.

Sesongen 2006-2007 sluttet FC Utrecht på niendeplass. I play-off systemet kvalifiserte de seg for Intertoto-cupen. 

## Spillerstall
Oppdatert 22. mai 2024.

### Utlånte spillere

## Kjente spillere som har spilt for FC Utrecht

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* website laget av supportere(nederlandsk)
Intramuskulær injeksjon

**Intramuskulær** (fork. **IM** el. **i.m.**) betegner en injeksjonsteknikk for legemidler hvor nålen ender i muskelvev. Im regnes som en parenteral administrasjonsform.  Vanligvis kan maksimalt 5-10 ml injiseres. 

Generelt brukes intramuskulær injeksjon for legemidler som:

*ikke absorberes i tarm (peroral administrasjon ikke mulig)
*Skal virke raskt i hele kroppen (systemisk)
*ikke er vevsskadelig
*resorberes utilstrekkelig i underhuden (f.eks.ved subkutan injeksjon)
*som ikke kan settes intravenøst på grunn av lokalreaksjon i vener 

For medikamenter som ikke skal settes i blodbanen, trekkes sprøytestempelet tilbake (aspirasjon) før selve injeksjonen for å kontrollere at man tilfeldigvis ikke har truffet et blodkar. 

Virkningen inntrer noe senere enn ved intravenøs injeksjon, vanligvis etter noen minutter. Injeksjonen medfører som regel noe skade i muskelvevet som kan gi reversibel arrdannelse med varighet på opp til et år. Abscessdannelse er også en vanlig komplikasjon. Gjentatte injeksjoner på samme sted bør unngås. Vanlige injeksjonssteder er i setemuskulaturen eller i overarmen (deltamuskelen). Det er vesentlig at man ikke skader store nerver eller blodkar under injeksjonen. 

For en del medikamenter, særlig antipsykotika er det utviklet oljesuspensjoner av legemiddelet (såkalte depotpreparater) som ved intramuskulær administrasjon kan gi virkning i flere uker til måneder. Dette er særlig hensiktsmessig for pasienter som ikke tar medikamentet regelmessig som forskrevet. 

P-sprøyten settes også intramuskulært.

## Se også
*Injeksjon
Jean-Michel Basquiat

**Jean-Michel Basquiat** (født 22. desember 1960, død 12. august 1988) var en amerikansk kunstner. 

Basquiat var en av de første afroamerikanske kunstnere som vant aksept i det institusjonaliserte kunstlivet i USA. Han arbeidet hovedsakelig med maleri inspirert av graffiti og såkalt *street art*, og han ble en viktig profil innenfor 1980-tallets «heftige maleri» og nyekspresjonisme. I 1983 møtte Basquiat Andy Warhol, noe som ble starten på et intensivt samarbeid de to imellom som varte frem til Warhol døde i 1987. Etter Warhols død tiltok Basquiats heroinmisbruk, og han døde året etter av en overdose i sitt atelier i New York. 

Basquiats merkevare var hans bruk av ord i bilder, samt hans galgenhumoristiske fokus på svarte helter og anti-helter i det amerikanske samfunnet. Han var en stor fan av boksing og jazz, to arenaer der svarte hadde slått gjennom på et tidlig historisk tidspunkt. Basquiat var kjæreste med Madonna et par måneder i starten av sin karriere. Han stilte ut på de fremste galleriene verden over, som Mary Boone Gallery i New York og Galerie Bruno Bischofberger i Sveits.

I mai 2017 ble Basquiats maleri «Untitled» (fra 1982) solgt for 110 500 000 dollar på en Sotheby's-auksjon i New York. Det var høyeste auksjonssum for et maleri av en amerikansk kunstner. Bildet ble kjøpt av japanske Yusaku Maezawa, grunnlegger av Zozotown, et nettsted som selger klær.

## Galleri

Jean-Michel Basquiat (1960-1988) home on 57 Great Jones Street.jpg|Jean-Michel Basquiats siste hjem 1983-1988 på 57 Great Jones Street i NoHo, Manhattan.
AsPoster-SAMO-Mania-D.-363x500.jpg|Åpningsplakat fra 1979.
Place Jean-Michel Basquiat, Paris, FRANCE.jpg|Place Jean-Michel Basquiat i Paris.
Jean-Michel Basquiat - grave.jpg|Jean-Michel Basquiats grav på Green-Wood Cemetery i New York.
Jean-Michel Basquiat graffiti.jpg|*Dripping* af Jean-Michel Basquiat.


## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*
Enevold de Falsen

**Enevold de Falsen** (født 17. oktober 1755 i København, død  16. november 1808 i Christiania (Oslo) var en norsk jurist, forfatter og embedsmann.

Han var sønn av Christian Magnus De Falsen (1719–99) og Else Thestrup (1729–99). Faren var protokollsekretær og senere overhoffrettsjustitiarius. Enevold studerte jus ved Københavns Universitet.  Enevold giftet seg i 1781 med Anna Henrike Petronelle Mathiesen og ble far til blant andre Christian Magnus Falsen (1782–1830),  kontreadmiral Jørgen Conrad Falsen (1785–1849) og Carl Valentin Falsen  (1787–1852).

Allerede som 10-åring studerte han jus ved Københavns Universitet, ferdig cand.jur. seks år efter, hvorpå han fikk seg jobb i kanselliet.  I 1777 flyttet han til Christiania som assessor (dommer) i Overhoffretten og ble justitiarius året efter.  Etter å ha rotet med Helene Carlsen Barclay (1762–1826), kona til Ole Christopher Wessel og forårsaket skilsmisse der, ble Enevold, nærmest som straff, sendt til Nordland som lagmann 23. januar 1789. I 1791 dro han tilbake til København for å bli assessor (dommer) i Højesterett. Den 12. november 1802 vendte han tilbake til Norge igjen, nå som justitiarius i Akershus Stiftsoverrett.

I 1780-årene forsvarte han bondeføreren Kristian Lofthus i rettssaken etter Lofthusreisingen (et opprør). Falsen var motstander av dødsstraff, som han mente kun burde brukes mot majestetsforbrytere og opprørere, og ikke mot vanlige mordere. Denne mening ga han uttrykk for blant annet under straffesaken mot giftmordersken Marit Sivertsdatter fra Strinda.

Han ble valgt til medlem av regjeringskommisjonen av 24. august 1807 sammen med prins Christian August og grev Gebhard Moltke.

Falsen ble da redaktør for det offisielle norske tidsskriftet *[[Budstikken]]*, der han agiterte sterkt for patriotismen og appellerte til motstand i krigen med Sverige. Han var en habil forfatter og ble i samtiden vel så kjent for sine litterære produkter som for sin jus.

Enevold de Falsen antas å ha vært manisk-depressiv. Den 16. november 1808 druknet han seg i Oslofjorden og ble gravlagt på Gamle Aker kirkegård i Oslo sentrum. Hver 17. mai nedlegger menigheten krans foran bautaen som er reist i et hjørne av kirkegården, foran Gamle Aker kirkes hovedinngang.

## Viktigste verker
* *Salvini og Adelsson* (1776) – tragedie i 5 akter
* *De snurrige Fættere* (1778) – komedie i 2 akter
* *Arven i Marsilles* (1778) – drama i 1 akt
* *Hvad vil Folk sige?* – komedie i 5 akter
* *Kunstdommeren* – komedie i 5 akter
* *Idda* – 5 akts drama
* *Frierne og Kjæresten* – komedie i 3 akter
* *Festen i Valhall* (1796) – prolog til kong Christian VII
* *Et Par ord om det Norske Akademi* (1793)
* *Dragedukken* (1797) – syngespill
* *Til Vaaben!* (1801) – kampsang

## Referanser


# Enevold de Falsen i Scenewebarkivet
1. divisjon fotball for menn 1971

**[[Eliteserien i fotball|1. divisjon]] 1971** startet 25. april og sluttet 17. oktober.

Det ble spilt 18 runder. Grunnet utvidelse av 1. divisjon til 12 lag rykket kun det nederste laget ned. Det ble gitt to poeng for seier og ett poeng for uavgjort.

## Tabell

## Kilder
*rsssf.no 
*Norsk fotball-leksikon, 1999
Nyekspresjonisme

**Nyekspresjonismen** var en dominerende retning innen billedkunsten fra slutten av 1970-tallet og frem til midten av 1980-tallet. Den oppsto som en reaksjon mot 1960- og 70-tallets konseptuelle og minimalistiske kunst, og kjennetegnes av en heftig og voldsom bruk av virkemidler: rennende maling, kraftige penselstrøk og en sterk, nærmest banal fargeskala. Nyekspresjonistene gjeninnførte fremstillinger av emosjonelle tilstander, subjektive erfaringer og gjenkjennelige objekter i kunsten, så som menneskefiguren eller stillebenet, om enn i en abstrahert form. De nyekspresjonistiske kunstnerne fant inspirasjon i europeisk ekspresjonisme og kunstnere som Emil Nolde og Edvard Munch, såvel som i afrikansk, såkalt «primitiv» kunst.

## Sentrale kunstnere
*Albert Oehlen
*Georg Baselitz
*Jean-Michel Basquiat
*Francesco Clemente
*Jörg Immendorff
*Anselm Kiefer
*David Salle
*Julian Schnabel

## Se også
*Abstrakt ekspresjonisme
*Transavantgarden

## Eksterne lenker
* Artmovements
1. divisjon fotball for menn 1970

**[[Eliteserien i fotball|1. divisjon fotball for menn]] 1970** startet 27. april og ble avsluttet 18. oktober. Dette var det øverste nivået i norsk fotball i 1970.

Det ble spilt 18 serierunder. De to nederste lagene rykket ned. Det ble gitt to poeng for seier og ett poeng for uavgjort.

Strømsgodset vant seriegullet foran Rosenborg og nyopprykkede Hamarkameratene. Skeid og Pors rykket ned til 2. divisjon 1971, mens  som året før berget plassen med samme poengsum og samme målforskjell som laget bak.

## Tabell

## Kilder
*rsssf.no
*Norsk fotball-leksikon, 1999
Padishah

**Padishah**, **badishah** eller **badshah** er en islamsk tittel. Den kommer fra det persiske ordet *padshah*, som igjen er basert på den mer kjente tittelen *[[sjah]]* (konge), som ble brukt av mange islamske monarker. 

## Se også
* Sultan
Chillon slott

**Chillon slott** (Château de Chillon) ligger ved Genèvesjøen fem kilometer sørøst for Montreux i Sveits. Slottet består av 25 uavhengige bygninger som gradvis har blitt bygd sammen og nå utgjør en helhet. I dag finnes det et museum med historiske gjenstander på slottet. Over 300 000 mennesker besøker stedet hvert år, noe som gjør det til den mest besøkte historiske bygningen i Sveits.

Slottet ble gjort kjent av Lord Byron gjennom diktet «» (1816) om munken og politikeren François Bonivard som ble holdt fanget her fra 1530 til 1536.

De eldste delene av slottet er av ukjent dato, men den tidligste nedskrevne referansen er fra 1160. Fra midten av det 12. århundre bodde Huset Savoia ved slottet, og det ble påbygd i stor skala av Peter II. i det 13. århundre.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Atmosfære

**Atmosfære** er det generelle navnet på et lag med gass som kan ligge rundt et legeme med stor nok masse. Gassene er tiltrukket av tyngdekraften til legemet, og holdt fast hvis tyngdekraften er stor nok og atmosfæretemperaturen er lav. Noen planeter består hovedsakelig av diverse gasser, og har dermed svært dype atmosfærer (se gasskjempe).

Jorda, Venus, Mars, Pluto og to av månene til de ytre planetene (saturnmånen Titan og neptunmånen Triton) har atmosfærer. I tillegg er kjempeplanetene i det ytre solsystemet (Jupiter, Saturn, Uranus og Neptun) hovedsakelig sammensatt av gasser. Andre legemer i solsystemet har ekstremt tynne atmosfærer: Månen (natriumgass), Merkur (natriumgass), jupitermånen Europa (oksygen) og jupitermånen Io (Svoveldioksid).

Jordens atmosfære er en særskilt atmosfære fordi den inneholder gasser skapt av livet på jorda; samtidig gjør den det mulig for liv å eksistere.

## Se også
* Atmosfærisk trykk

## Fotnoter


## Referanser




## Eksterne lenker
*
Vesir

**Vesir** (også kjent som *visir*) er en historisk tittel brukt for høytstående politiske personer i Midtøsten som fungerte som rådgivere til kalif, emir, kongen, keiser eller en sultan. Ordet forekommer i mange former (*wazir*, *wazara*, *vichir*, *vicira*) og den europeiske varianten ble introdusert av Det osmanske riket.
Michael Scofield

**Michael Scofield** er en fiktiv person og hovedfigur i den amerikanske TV-serien *[[Prison Break]]*. Han er spilt av Wentworth Miller.

## Bakgrunn

Da hans eldre bror, Lincoln Burrows ble dømt til døden for en forbrytelse han ikke har begått, skapte Michael en genial plan for å bryte ham ut. Han fikk fengselsstraff ved å rane en bank for å bli fengslet i Fox River hvor Burrows er planlagt å bli henrettet. Scofield har fått diagnosen lav latent hemning.

## Biografi

### Barndom

Da Michael var elleve år og Lincoln femten, døde angivelig deres mor av hjernesvulst. Dette har de trodd helt frem til 4. sesong, da det viser seg at moren deres (Michaels mor) er i live. Det viser seg også at de ikke er brødre likevel. Faren forlot dem da de var små, og Lincoln ble da Michaels eneste nære familiemedlem. Dette er en av grunnene til at Michael bestemte seg for å hjelpe Lincoln ut av fengselet.

### Skole

Han var en dyktig elev og avla eksamen ved Morton East High School med ny rekord for beste karakterer. Han har bachelor og mastergrad i naturfag. Han er utdannet, og har jobbet som byggingeniør.
Tåsen

**Tåsen** er et boligstrøk i Bydel Nordre Aker vest i Oslo, ca. fem kilometer nord for sentrum. 

## Beliggenhet
Tåsen grenser til strøkene Berg og Ullevål Hageby i vest, Nordberg og Korsvoll i nord, Nydalen  og Bjølsen i øst, og Sagene og Ullevål universitetssykehus i sør.

Ring 3 går gjennom den nordlige delen av Tåsen, mens Tåsenveien går nord-sør gjennom hele strøket. Tåsen betjenes av T-banestasjonen Tåsen stasjon på Sognsvannsbanen.

## Historie

I tidligere år var det mye gårdsdrift her. Strøket har navn etter gårdene Søndre Tåsen og Nordre Tåsen. Navnet Tåsen kommer fra norrønt *Tásvin*, der første leddet er *tá* (åpen plass) og siste leddet er * -vin* (eng). *Vin*-endelsen tidfester bosettingen til eldre jernalder.
Andre gårder i strøket er *Bakke* og *Nygaard* (som ga navnet til dalen Nygaardsdalen, nå kjent som Nydalen).

Den bymessige utbyggingen startet på 1920-tallet og består hovedsakelig av villaer. Tåsen skole ble grunnlagt i 1916, opprinnelig som barne- og ungdomsskole, men etter skolereformen i 1997 går elever på ungdomstrinnet nå på Nordberg ungdomsskole. Bakkehaugen kirke åpnet i 1959.

Ved Rektorhaugen, beliggende ved siden av Store Ringvei, og mellom Nordbergveien og Sognsveien Rektorhaugen, opprettet tyskerne et øvelsesfelt under andre verdenskrig. På 50-tallet ble dette området bygget med blokker og rekkehus.

Tåsen IL spilte mange år i toppserien i bandy, senest i 1999/2000.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Historisk turtips på Tåsen
Dynasti

**Dynasti** er en arvefølge av herskere eller statsoverhoder, som tilhører den samme familien og som varer i flere generasjoner. Et dynasti blir også omtalt noen ganger som et *[[Hus (genealogi)|hus]]*, et *kongehus*, en *kongefamilie* eller et fyrstehus, som f.eks. Huset Habsburg, det norske kongehuset. 

Det har vært diskutert om det er treffende å bruke disse betegnelsene når arvefølgen går gjennom kvinneledd, såkalt «kognatiske linjer». Et spørsmål er om det da skal sies å være et nytt dynasti, kongehus, kongefamilie osv. 

Ordet *dynasti* blir også brukt til å beskrive perioden som en familie hersket. I utvidet forstand blir begrepet også brukt om ledelse av familiefirma, mafiafamilier, ledende familier i politiske partier og lignende. 

Monarkene i de nåværende europeiske kongehusene stammer fra slekter som i generasjoner har vært monarker, til dels gjennom flere hundre år. Det samme er tilfellet for asiatiske monarkier som Japan og Thailand.

## Eksterne lenker
*
Godinus

**Godinus** (fransk: *Godin*) etterfulgte sin far Warnakar II som rikshovmester (*maior domus*) i det frankiske kongeriket Burgund i 626 og beholdt posisjonen kun i kort tid, fram til 627. 

Umiddelbart etter at farne døde giftet Godinus seg med sin stemor Bertha. Hensikten var antagelig å gjøre posisjonen som rikshovmester arvelig. Men ved dette ekteskapet, som var strid med kirkeretten, fikk han ikke bare fiendskapet til kong Klotar II, men også en rekke framtredende *proceres*, adelsmenn. I henhold til *[[Fredegars krønike]]*: «...den lettsindige Godinus giftet seg med sin stemor Bertha. Klotar ble rasende for dette, og beordret hertug Arnebert, som hadde giftet seg med en søster av Godinus, til å samle en hær og drepe ham.»

En ting var det ulovlige, nesten incestiøse ekteskapet, noe annet var den åpne trusselen det var mot kongelig kontroll, noe som overbeviste Klotar II viktigheten av å få Godinus drept og Arnebert var mann for oppgaven. At han var Godinus' svoger var åpenbart ingen hindring for å jakte ned Godinus og drepe ham. Godinus var klar over den livsfaren han sto i og flyktet til Austrasia med sin hustru for å anmode kong Dagobert I, sønn av Klotar, om beskyttelse. Dagobert tok saken opp med sin far, og Klotar ga sitt ord på at Godinus skulle få leve så sant ha sa fra seg sin hustru. Med et kongelig løfte vendte Godinus tilbake til Burgund, men ble deretter drept da Klotar endret mening. Ettersom ekteskapet hadde blitt opphevet, må Klotars drapshandling hatt mer med Godinus' posisjon rikshovmester enn hans kirkestridige ekteskap og hadde sin årsak en strid mellom to fraksjoner blant andelen i Burgund.

## Referanser
Ertuğrul Osman V

Prins **Ertuğrul Osman V** (fullt navn: **Devletli Necabetli Ertuğrul Osman Efendi Hazretleri**) (født 18. august 1912 i Istanbul, død 23. september 2009, Istanbul) var det 43. overhodet for osmanfamilien som styrte Det osmanske riket fra 1281 til 1923. Han ble overhodet for familien i 1994.

I 1924, mens han studerte i Wien, fikk han nyheten om at alle medlemmer av Sultanens familie ble sendt i eksil. Han besøkte ikke sitt hjemland før på 1990-tallet. I 2004 fikk han tilbake sitt tyrkiske statsborgerskap. Han bodde i USA siden 1940-tallet stort sett på Manhattan. Han returnerte til Tyrkia og døde der som følge av nyresvikt. Etter hans død tok Bayezid Osman over som overhodet for dynastiet.

## Referanser
Idril

I J.R.R. Tolkiens fiktive verden Midgard er **Idril Celebrindal** datter av alvekongen Turgon og Elenwë, hun ble kone til mannen Tuor, og moren til Eärendil sjøfareren.

Navnet Idril var en Sindarinisert form av hennes Quenya navn ***Itarillë*** (eller ***Itarildë***), som betyr "glitrende stråleglans". Hun var en vakker blond jente; hårfargen hadde hun arvet fra sin Vanyaisk mor.

Idril Celebrindal ("sølv-fot") var det eneste barnet av Turgon. Hennes mor, Elenwë, døde ved Helcaraxë. Sammen med Angrods sønn Orodreth var hun en av to Noldoer i tredje generasjon som kom inn i eksil. Idril var elsket i hemmelighet av sin fetter Maeglin, sønn av Eöl Mørkalv og Aredhel, Turgons søster, men hans tilnærmelser ble avvist på grunn av hans mørke personlighet, og også det faktum at de var for nært i slekt.

Da Tuor, sønn av Huor, ankom Gondolin ble Idril forelsket i han. Siden Turgon hadde lært å elske Tuor som en sønn (som han også hadde gjort med hans far), tillot han at Idril og Tuor giftet seg, og dette skapte det andre båndet mellom alver og menn, etter Beren og Lúthien.

Etter Gondolins fall ble Idril og Tuor anførere for flyktningene ved Sirions munninger, hvor også Elwing, datter av Dior sønn av Beren og Lúthien, var kommet.

Da Tuor ble gammel dro han med skip til Aman, og Idril ble med han. Både alvene og Dúnedain tror at Idril og Tuor ankom Valinor, og dermed omgikk de Valaenes bann, og at Tuor ble regnet blant alvenes slekt, slik at Tuor og Idril nå lever sammen i Valinor.
Prokurator

**Prokurator** er betegnelsen på en advokat fra tiden før innføringen av titlene overrettssakfører og advokat.

Ordet er dannet fra latin *pro-* (=for) og *cura* (=behandling), *procurare* er «å ta seg av noe for noen».

I tidligere tid var det ikke alltid krav om at en prokurator var utdannet jurist.

«Prokuratorknep» er, i overført betydning, et «ufint, uærlig middel som man anvender for å skaffe seg en fordel på andres bekostning».

Den historiske tittelen prokurør er i prinsippet det samme som prokurator.

## Referanser
Protadius

**Protadius** (død 606) var rikshovmester (*maior domus*) under Teoderik II i kongeriket Burgund fra 604, da han fortrengte sin rival Bertoald ved å få ham drept, og til han selv døde to år senere.

Protadius hadde alliert seg med den sterke personligheten og dominerende enkedronningen Brunhilda. Hun var bestemor til og regent for kong Teoderik II. Hun ønsket å heve Protadius’ status i kongedømmet og ville gi ham kontrollen over landene øst for Jurafjellene. Områdets hertug, Wandalmar, døde i 604. Brunhilda konspirerte for å kvitte seg med Bertoald, rikshovmesteren, ved å sende ham med bare 300 menn til regionen ved Seinen. Bertoald ble angrepet av Klotar II av Neustrias sønn, Merovek, og hans rikshovmester, Landrik. Han ble drept i det påfølgende slaget da han innså at han ikke hadde noe å tape, for han var ikke lenger trygg ved hoffet.

Protadius ble utnevnt til å etterfølge Bertoald, selv om *[[Fredegars krønike]]* bemerket at selv om han hadde evnene til sin forgjenger, men ikke hans energi. Det er mulig at han innså at en tilsvarende sammensvergelse som gitt ham makt, også kunne få ham selv felt. Brunhilda, som hadde opplevd å bli ydmyket av sitt andre barnebarn Teodebert II av Austrasia, presset Teoderik til å gå i krig mot sin bror Teodebert. Protadius fikk ansvaret for hæren som ble samlet ved Quierzy, men soldatene var uvillige til å gå til krig og en adelsmann ved navn Uncelen erklærte at kongen beordret Protadius' død. Protadius ble umiddelbart drept av krigerne og kongen ble tvunget til å signere en traktat. Brunhilda ble rasende beordret at Uncelen skulle få foten kappet, noe som gjorde det umulig for ham å beholde posisjonen som duc, hertug, da han ikke lenger kunne ri en hest.

## Referanser


## Litteratur
* Oman, Charles (1914): *The Dark Ages 476-918*, London: Rivingtons
*Selle-Hosbach, K. (1974): *Prosopographie Merowingischer Amtsträger in der zeit von 511-613*, Bonn
* Wallace-Hadrill, J.M. (1960): *The fourth book of the Chronicle of Fredegar*. London: Thomas Nelson
Rolf Muntz

**Rolf Frederik Cornelis Muntz** (født i Voorschoten ved Leiden 26. mars 1969) er en nederlandsk profesjonell golfspiller på Europatouren. 

Muntz begynte å spille golf da han var 10 år gammel, etter tidligere å ha drevet med tennis og hockey. Da han var 14 begynte han å ta golfspillet alvorlig, og han var lenge en av Nederlands beste amatørspillere.

Før han ble profesjonell golfspiller i 1993 hadde han vunnet det nederlandske amatørmesterskapet tre ganger og *Dutch Stroke Play Championships* to ganger. Med sin seier i det nederlandske amatørmesterskapet i 1990, var han den første nederlandske mannen som vant dette. I 1990 vant han også det britiske amatørmesterskapet, noe som kun tre ikke-britiske statsborgere hadde gjort før ham. Under Eisenhower Trophy i  1990 og 1992 representerte han Nederland som amatør for siste gang. Etter dette sluttet han å studere juss og psykologi ved universitetet i Leiden, og gikk over til å spille golf på heltid.

Tidlig i karrieren som profesjonell golfspiller deltok han på Challenge-touren og Southern Africa-touren. Han ble medlem av Europatouren i 1995. Han tapte for Warren Bennett ved playoff for Scottish PGA Championship i 1999. Samme år representerte han Nederland under WGC-World Cup.

I 2000 vant han Qatar Masters og ble dermed den første nederlenderen som vant et av mesterskapene på Europatouren siden den ble startet i 1972, og dessuten også den første nederlenderen som vant en viktig europeisk turnering for profesjonelle etter at Joop Rühl vant Dutch Open i 1947.

## Meritter
### Amatør
* 1990: Det nederlandske og britiske amatørmesterskapet
* 1991: Det nederlandske amatørmesterskapet, Dutch Stroke Play Championship
* 1992: Det nederlandske amatørmesterskapet
* 1993: Dutch Stroke Play Championship

### Profesjonell
**Challenge-touren**
* 1994: NedCar Open (Nederland)
* 1994: Neuchatel Open SBS Trophy (Sveits)
* 1995: Challenge Chargeurs (Frankrike)

**Europatouren**
* 1995: Hohe Brücke Open i Østerrike (2.-plass)
* 1999: Scottish PGA Championship (2.-plass etter play-off)
* 2000: Qatar Masters (seier)

## Eksterne lenker
* 
*
Rødhalekakadu

**Rødhalekakadu** eller **rødhalekakadue** (*Calyptorhynchus banksii*) er en stor frøetende kakadue som kan sees i store flokker nord i Australia. Populasjonene i den sørøstlige delen av Australia er truet av at habitatet forsvinner.

Denne arten er en av de sjeldneste og dyreste burfuglene, og koster vanligvis over 20&nbsp;000 amerikanske dollar.

Den offisielle maskoten under Samveldelekene 2006, Karak, var en rødhalekakadu. Det vitenskapelige navnet er til ære for den britiske botanikeren Joseph Banks.

## Eksterne lenker
*
Indis

I J.R.R. Tolkiens fiktive verden Midgard er **Indis** den andre kona til alven Finwë, høykonge over Noldoene. Hun hadde to sønner, Fingolfin og Finarfin, og to døtre Findis og Irimë. I tillegg til dette var hun stemor til Fëanor, sønnen til Finwë og hans første kone Mírile.

Etter at Finwë ble drept, reiste hun, sammen med sin eldste datter Findis, tilbake til sitt eget folk, Vanyaene, og levde blant dem. Enten var Indis selv eller hennes mor søsteren av Ingwë, Konge av Vanyar.
Elden advokatfirma

**Elden advokatfirma AS** er et advokatfirma med ca. 130 advokater/advokatfullmektiger. Selskapet er et av landets største prosedyre- og strafferettsfirmaer som tar saker for alle domstoler.  Ti av advokatene har møterett for Høyesterett.  

Elden Advokatfirma har hovedkontor i Oslo og avdelingskontorer i Bergen, Stavanger, Haugesund, Sandefjord og Tromsø.

Advokatfirmaet Elden DA (etablert i 1998) ble omdannet til Elden Advokatfirma AS ved årsskiftet 2020/2021, og viderefører virksomheten fra advokat John I. Elden (etablert 1962) og advokat John Christian Elden (etablert 1994).  

John Christian Elden, Fabian Stang og Bernt Heiberg arbeider her. Anders Brosveet er managing partner. 

Astri Aas-Hansen har tidligere arbeidet for selskapet. 
## Referanser


## Eksterne lenker
*
Anairë

I J.R.R. Tolkiens fiktive verden Midgard er **Anairë** en alv. Hun var kona til Fingolfin. Det er ikke kjent mye om henne, bortsett fra at hun ikke forlot Aman sammen med sin mann, og at hun var venn med Eärwen, Finarfins kone. Anairë og Fingolfin hadde fire barn: Fingon, Turgon, Aredhel og Argon. Antakeligvis er hun fremdeles i Aman.

Anairë dukker ikke opp i *[[Silmarillion]]* og Fingolfin er gitt tre barn, men ingen kone i den fortellingen. Anairë er bare nevnt i *[[The History of Middle-earth]]*.

Navnet *Anairë* betyr *Helligste* på Quenya. *Airë* = hellig, *An-* = superlativ prefiks. Siden hun aldri kom til Midgard har hun heller ikke noe Sindarinsk navn.
Hans Cappelen (motstandsmann)

**Hans «Hasse» Cappelen** (1903–1979) var en norsk jurist, forretningsmann og motstandsmann under okkupasjonen av Norge under andre verdenskrig.

## Familie
Hasse Cappelen var sønn av høyesterettsadvokat Didrik Cappelen, og ektefelle Antoinette («Nette») Therese, født von der Lippe. Hasse var sønnesønn til godseier Didrik Cappelen, Skien. Hasse var bror til Didrik «Dixe» Cappelen og messearrangøren Ingrid «Linge» Langaard født Cappelen.

Hans Cappelen var gift med Tordis Hanssen og de hadde to barn. Han var bestefar til dr.juris. Finn Arnesen.

## Arbeid
Hans («Hasse») Cappelen seilte som sjømann bl.a. på hvalfangst i Sydishavet, før han studerte og ble cand.jur. Han var en tid sekretær for Sam Eyde, og ble deretter juridisk sekretær og direksjonssekretær i Norsk A/S Philips hvor han arbeidet i nærmere 42 år. Han ble meddirektør, administrerende direktør, senere styreformann henholdsvis bedriftsforsamlingens formann i selskapet.

Cappelen var styreformann og styremedlem i flere merkantile og ideelle virksomheter, bl.a. AS Moss Glasværk, Verolme Skandinavia AS, World Veterans Foundation, Røde Kors, Den norske Opera og komiteen for nasjonalmonumentet på Akershus festning.

## Krigsinnsats
Cappelen er særlig kjent som motstandsmann og medstifter av Milorg. Han ble arrestert av nazistene, torturert og mishandlet. Etter å ha sittet i fengsel i Norge, ble han sendt som Nacht und Nebel-fange til tyske konsentrasjonsleirer. I mai 1945 kom han til Sverige.

Cappelen var norsk hovedvitne under Nürnbergprosessen, samt forfatter av boken *Vi ga oss ikke* som skildrer hans krigsopplevelser. Boken ble i 2019 oversatt til og utgitt på engelsk med tittelen «No surrender».

Cappelen gjorde etter krigen et omfattende arbeid for tidligere krigsfanger og krigsveteraner.

## Utmerkelser

Cappelen ble hedret med en rekke norske og utenlandske ordener. Han ble i 1970 utnevnt til kommandør av St. Olavs Orden. Cappelen var innehaver av stort fortjenstkors (tilsvarende kommandør) av Forbundsrepublikken Tysklands fortjenstorden og var offiser av den franske Æreslegionen og av den nederlandske Oranje-Nassau-ordenen. Han ble tildelt Norges Røde Kors hederstegn og Medaljen for lang og tro tjeneste.

## Litteratur
* Hans Cappelen: *Vi ga oss ikke - En Nacht und Nebelfange forteller*, Oslo 1945
* Yale Law School: *The Avalon Project*, "Nuremberg Trial Proceedings", Vol. 6
* Kai Arvid Køhler: «Oppløsningen av Den antinazisiske gruppa» i Historiekomiteen for krigstiden i Porsgrunn: *Okkupasjonsårene i Porsgrunn 1940 til 1945*, 4. kapittel, Porsgrunn 1988
* Fotografi: 
* SWR2 Stand 22.9.2016: *Die Nürnberger Prozesse in Originalaufnahmen*, "Nürnberg: Hans Cappelen berichtet über die Gestapo-Folter"  
* Hans Cappelen: "No surrender", Oslo 2019, printed by Amazon Distribution, USA (oversettelse av "Vi ga oss ikke", oversetter: J. Basil Cowlishaw)

## Referanser
Enhanced Graphics Adapter

**Enhanced Graphics Adapter (EGA)** er en IBM PC skjermstandard, som befinner seg mellom CGA og VGA når det gjelder antall farger og oppløsninger. Standarden ble introdusert i 1984 av IBM i forbindelse med lanseringen av deres nye PC-AT. EGA kan vise opp til 16 farger om gangen og maksimum oppløsning er 640×350 piksler. EGA-kortet har 16KB ROM, som utvider system-BIOSen slik at det kan utføre flere grafikkfunksjoner, og Motorolas MC6845 videoadressegenerator.

Hver av de 16 fargene blir tildelt en unik RGB fargekode via en palettmekanisme når kortet kjører i 640×350-modus. EGA lar deg velge fargene fra en palett på totalt 64 farger (to bit per piksel for rød, grønn og blå). EGA inkluderer også 640×200- og 320×200-modusene fra CGA. Bare de 16 CGA/RGBI-fargene er tilgjengelige i disse modusene. Den originale CGA-modusen er også inkludert, selv om EGA er ikke 100% hardware-kompatibelt med CGA. Man kan også få EGA til å drive en MDA-monitor ved å konfigurere bryterne på kortet. Det er bare 640×350 som vil virke i denne modusen.

EGA-kort bruker ISA-bussen, og de kom først ut i 8-bit versjoner. Det enkleste kortet fra IBM kom med 64KB videominne, som var akkurat nok til å håndtere monokrom, høyoppløselig grafikk. Det var dog nok til at man fikk alle fargene i 40×200 og 320×200. Det ble til slutt vanlig at EGA-kort, og klonene, kom med 256KB videominne. Kort fra blant annet ATI og Paradise hadde flere grafikkmoduser, slik som 640×400, 640×480 og 720×540, så vel som automatisk monitortypedeteksjon. Noen av dem hadde også en spesiell 400-linjers interlace-modus for CGA-monitorer.

EGA-standarden ble gjort umoderne ved introduksjonen av VGA av IBM i april 1987 for deres nye PS/2-maskiner.

En annen standard med et like langt liv var Professional Graphics Controller, som var mye mere kraftig enn EGA. Den ble også introdusert av IBM.

## Pinout og signalspesifikasjon



## Se også

*Skjermkort
*Graphics processing unit

## Referanser
Torolf Prytz

**Torolf Prytz** (født 26. desember 1858 på Sandnes, Alstahaug, død 16. juni 1938 i Vestre Aker, nå Oslo) var en norsk arkitekt, politiker, gullsmed og innehaver av det da kjente juvelerfirmaet J. Tostrup i Oslo. 
## Liv og virke
Torolf Prytz gikk Kristiania tekniske skole og studerte til arkitekt i Hannover. Han kom tilbake til Oslo i 1881, der han begynte både med gullsmedvirksomhet og å tegne møbler. Han hadde dessuten de nærmeste årene studiereiser i Tyskland, Østerrike, Ungarn og Frankrike. Fra 1884 var han tatt opp som kompanjong i firmaet J. Tostrup der han senere ble eneeier og leder.

Torolf Prytz var blant annet statsråd i Industriforsyningsdepartementet i Gunnar Knudsens andre regjering i 1917, president i Norges Røde Kors 1922-30, samt medlem av mange viktige styrer og komiteer, bl.a. kroningskomiteen 1906 og formann i komiteen for jubileumsutstillingen 1914 i Christiania. Han var mange år i ledelsen av Oslo Håndverks- og Industriforening, og der ble han æresmedlem i 1914.

Torolf Prytz er den eneste nordmannen som har vært medlem av Røde Kors og Røde Halvmånebevegelsens høyeste permanente organ, «Standing Commission of the Red Cross and Red Crescent»
 
Han har bl.a. tegnet Tostrupgården i Oslo, ordensinsignier for St. Olavs Orden og flere kjente kunstgjenstander, bl.a. *[[Sneklokkevasen]]* i Kunstindustrimuseet i Oslo. En byste av ham står i Kunstindustrimuseet i Oslo og et portrettmaleri finnes i Håndverkerforeningens lokaler i Oslo.

Torolf Prytz ble utnevnt til kommandør av St. Olavs Orden i 1910, og forfremmet til kommandør av 1. klasse i 1914. Han var også ridder av den franske Æreslegionen.

## Familie
Han tilhørte slekten Prytz fra Røros og var sønn av Eiler Hagerup Krog Prytz (1812- 1900), som var fogd i Helgeland og stortingsrepresentant 1859-1861. Torolfs mor var Anne Margrethe født Thommesen fra Bodø. Torolf var gift med *Hilda N. M. [[Tostrup]]* (1861–1947) som var sønnedatter av gullsmeden Jacob Tostrup, Oslo. 

Torolf var far til bl.a. *Anne-Margrethe («Mosse»)* gift med Erik Cappelen Knudsen på Borgestad gård, og gullsmed Jacob Prytz (1886–1962) som bl.a. var rektor for Kunst- og Håndverkskolen i Oslo. Jacob var far til bl.a. gullsmed Grete Prytz Kittelsen og gullsmed Torolf Prytz jr. som var motstandsmann under den 2. verdenskrig.

Torolf Prytz var bror av presten Frederik Prytz, og onkel til NS-politikeren Frederik Prytz (1878–1945) og kjemikeren Milda Prytz.

## Referanser




## Litteratur
* Thor Kielland: *Om gullsmedkunst i hundre år. J. Tostrup 1832-1932*, Oslo 1932
* Hans Cappelen: «Torolf Prytz og Nordland», *Ætt og Annet. [[Grenland]] Ættehistorielags medlemsskrift*, hefte 70, Skien 2006
* 

## Eksterne lenker
* 
*