open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Bjøråa kraftverk

**Bjøråa kraftverk** er et vannkraftverk i Bøverdalen i Surnadal kommune i Møre og Romsdal.

Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på 200 meter i Bjøråa.

Installert effekt er 40 kW fra to peltonturbiner. Årsproduksjon er 1,4 GWh.

Status våren 2017 er at det er to bygninger på stedet. En liten bygning som er et kraftverk i drift, og en vesentlig større bygning like nedenfor som står klar til å overta.

## Referanser


## Kilder
* 
* NVE vannkraftdatabase
Bæverfjord Gård kraftverk

**Bæverfjord Gård Kraftverk** er et vannkraftverk i bunnen av Hamnesfjorden i Surnadal kommune i Møre og Romsdal.

Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på ca 205 meter i Trøbekken.

Installert effekt er 20 kW fra en peltonturbin. Årsproduksjon er 0,1 GWh.

## Historie
Det første kraftverket kom i 1912 og var på 9 kW. 

I 1926–1927 ble utløpet fra Svartvatnet endret slik at det kom mer vann til Trøbekken. 

I 1945 ble turbin og generator byttet til en større, på 24 hk og likestrøm.

I 1971 ble generatoren byttet ut igjen.

Bygningen er pusset opp i nyere tid, rundt 2013.

## Referanser


## Kilder
* 
* NVE vannkraftdatabase
* Svorkahistoria - Da strømmen kom til Halsa, Rindal og Surnadal, side 37. Utgitt av Svorka Energi AS, 2004.
Bredas kapitulasjon

**Bredas kapitulasjon** (spansk: **Las lanzas o La rendición de Breda**) er et maleri fra 1634–35 av den spanske maleren Diego Velázquez. 

## Motiv
Bildet fremstiller det øyeblikk da hollenderne under Justinus av Nassau den 5. juni 1625 overgir nøklene til grensefestningen Breda til den spanske beleiringshær under marki Ambrosio Spínola. Personene omkring Spínola og Nassau virker tilfeldig oppstillet som i et øyeblikksbilde. En hollandsk offiser på den venstre side samt flere offiserer på den spanske side kikker ut av bildet.  I bakgrunnen ses brennende bygninger og oversvømte jorder.

På grunn av sin strategiske beliggenhet ble Breda en av de mest omstridte byene i  åttiårskrigen mellom det spanske  monarkiet og Nederlandene. Etter en lang beleiring ble den endelige erobring av Breda derfor ansett som en stor, militær bragd som ble dyrket i samtidens tekst- og billedfremstillinger.  

## Proveniens
Bredas kapitulasjon var opprinnelig et av maleriene som hang i Buen Retiro i Madrid, hvis Keisersal Velázquez hadde fått i oppgave å dekorere av byggherren Philip IV. Bildene ble utført av forskjellige kunstnere med spanske militære seire som motiv overvåket av kongefamilien selv, og Velázquez bidrag om Bredas kapitulasjon regnes som et av de beste av disse. Bredas kapitulasjon, som i dag henger i Madrids Pradomuseum, regnes også som et av Velásquez beste.

## Referanser
AluVenture

**AluVenture** er en norsk produsent av fritidsbåter av aluminium. Båtene er designet og solgt ifra hovedkontoret på Nesbru, men produsert i Estland på det heleide verftet Eysysla Yard.

## Modeller

*5500 serien: 5,5 meter,
*6500 serien: 6,5 meter,
*7500 serien: 7,5 meter,
*8500 serien: 8,5 meter,
## Referanser


## Eksterne lenker
* http://www.AluVentureBoats.com/
Knut Forseth

**Knut Forseth** (født 17. februar 1893 i Klæbu, død 26. oktober 1979 i Mære) var e-verksbestyrer i Sparbu, Aure og Stemshaug og Tustna, og lokalpolitiker i Sparbu kommune. Han var NS-oppnevnt ordfører i Røra kommune fra 11. juli 1942 til 26. juli 1944.

Han var driftsbestyrer for Sparbu e-verk fra 1920, og fulgte med når everket ble overtatt av Nord-Trøndelag Elektrisitetsverk 1. juli 1943. Fra 1951 var han bestyrer for *Aure og Stemshaug kraftlag* på Nordmøre, og fra 1952 også for *Tustna kraftlag*. Han gikk av med pensjon i 1966.

Han var født på gården Forsæth i Klæbu, og giftet seg i 1925 med Olaug Lovise Sørli (1895-1979) fra Sparbu. De bosatte seg i 1933 på eiendommen Granly i Sparbu 

Forseth satt i kommunestyret og formannskapet i Sparbu 1938–40 som representant for Arbeiderpartiet, Han var skolestyre-kretsformann for Mære i 1937. I 1943 satt han som NS-oppnevnt medlem av herredstinget i Sparbu. Da Sparbu kommunestyret etablerte seg igjen høsten 1945, ble det valgt en erstatter for Forseth.

Han var med på å starte Sparbu teaterlag i 1922. I 1970 var han formann i Sparbu eldreforening.

Under landssvikoppgjøret i 1947 ble han dømt til 6 måneders fengsel, rettighetstap i 10 år og 100 kr i saksomkostninger. Han ble også fradømt sin stilling som avdelingsbestyrer i Nord-Trøndelag elektrisitetsverk i Sparbu.

## Referanser
Ifriqiya

**Ifriqiya** eller **Ifriqiyah** (arabisk: إفريقية, «Afrika») var i middelalderen et område i Nord-Afrika som omfattet størstedelen av det som i dag er Tunisia og vestre Algerie, dvs. de østre delene av Maghreb. Det tilsvarte omtrent den gamle romerske provinsen Africa.

Ifriqiya ble avgrenset i sør av de tørre områder og salte myrområder som ble kalt al-Jarid. I forskjellige epoker varierte Ifriqiyas herrskapsområder en god del, som for eksempel da det omfattet til og med Sicilia og sørlige deler av Italia.

Den vestre grensen ble stadig vekk nytegnet, men løp som regel vest for byen Béjaïa. Ifriqiyas hovedstad var Kairouan (al-Qayrawān) i dagens Tunisia.

## Referanser


## Litteratur
* Mohammed Talbi: *L'Emirat Aghlabide 184–296, 800–909. Histoire politique.* Adrien-Maisonneuve, Paris 1966. s. 122–129.
* *The Encyclopaedia of Islam.* = *Encyclopédie de l'Islam.* Band 3: *H – Iram.* New Edition. Brill o.a., Leiden oa. 1971, s. 1047

## Eksterne lenker
*
Hatlemark kraftverk

**Hatlemark kraftverk** er et vannkraftverk i Sykkylven kommune i Møre og Romsdal.

Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på 47 meter i Svartebekken.

Installert effekt er 220 kW. Årsproduksjon er 0,75 GWh.

## Referanser


## Kilder
* 
* NVE vannkraftdatabase
Gloria Gaynor

**Gloria Gaynor** (født **Gloria Fowles** 7. september 1943 i Newark, New Jersey) er en amerikansk sanger, kjent for, blant annet, sangen «I Will Survive».

## Utgivelser
### LP-er
* 1975: *Never Can Say Goodbye* (MGM) - US Pop #25, US R&B #21
* 1975: *Experience Gloria Gaynor* (MGM) - US Pop #64, US R&B #32
* 1976: *I've Got You* (Polydor) - US Pop #107, US R&B #40
* 1977: *Glorious* (Polydor) - US Pop #183
* 1978: *Park Avenue Sound* (Polydor)
* 1978: *Love Tracks* (Polydor) - US Pop #4, US R&B #4
* 1979: *I Have a Right* (Polydor) - US Pop #58, US R&B #56
* 1980: *Stories* - US Pop #178
* 1981: *I Kinda Like Me* (Polydor)
* 1983: *Gloria Gaynor* (Ecstacy)
* 1984: *I Am Gloria Gaynor* (Chrysalis)
* 1986: *The Power of Gloria Gaynor* (Stylus)
* 1990: *Gloria Gaynor '90*
* 1992: *Love Affair*
* 1995: *I'll Be There* (Radikal)
* 1997: *The Answer* (Florical)
* 2002: *I Wish You Love* (Bell)
* 2005: *Live! At John J. Burns Town Park* (Instant Live)
* 2007: *Christmas Presence* (Glolo)

### Samleplater
* 1977 - *The Best of Gloria Gaynor*
* 1982 - *Greatest Hits*
* 1995 - *I'll Be There*
* 1998 - *I Will Survive: The Anthology*
* 1998 - *The Gloria Gaynor Album*
* 2000 - *20th Century Masters: The Millennium Collection: The Best of Gloria Gaynor*
* 2001 - *Ten Best: The Millennium Versions*
* 2002 - *I Will Survive*
* 2006 - *All The Hits Remixed*

### Singler
* 1974: «Honey Bee» - US R&B #55
* 1974: «Never Can Say Goodbye» - US Pop #4, US R&B #34, **US Dance #1**, UK #2
* 1975: «Reach Out I'll Be There» - US Pop #60, UK #14
* 1975: «Real Good People» - US Dance #6
* 1975: «Walk on By» - US Pop #98, US Dance # 8
* 1975: «All I Need Is Your Sweet Lovin'» - UK #44
* 1975: «Casanova Brown/(If You Want It) Do It Yourself/How High the Moon» - **US Dance #1**
* 1975: «(If You Want It) Do It Yourself» - US Pop #98, US R&B #24
* 1975: «How High the Moon» - US Pop #75, US R&B #73, UK #33
* 1976: «Let's Make a Deal» - US R&B #95
* 1978: «I Will Survive/Substitute/Anybody Want to Party?/I Said Yes» - **US Dance #1**
* 1978: «I Will Survive» - **US Pop #1**, US R&B #4, **UK #1**
* 1978: «Substitute» - US R&B #78
* 1979: «Anybody Want to Party?» - US R&B #16
* 1979: «Let Me Know (I Have a Right)» - US Pop #42, UK #32
* 1981: «Let's Mend What's Been Broken» - US R&B #76
* 1983: «I Am What I Am» - US R&B #82, UK #13
* 1984: «Strive» - UK #86
* 1987: «Be Soft with Me Tonight» - UK #80
* 1993: «I Will Survive» (remix for Hermes House Band) - UK #5
* 1997: «Mighty High» - US Dance #12
* 2000: «Just Keep Thinking About You» - **US Dance #1**, UK #99
* 2002: «I Never Knew» - **US Dance #1**, US AC #30
* 2006: «The Power of a Woman In Love» - Utgitt i Østerrike som promosjon for musikalen «Rebecca»
* 2008: «Hacer Por Hacer» (med Miguel Bosé) - Spania #17*

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*
Freedom Riders

**Freedom Riders** (fritt oversatt: «frihet»- «passasjerer») var en gruppe aktivister som på 1960-tallet  organiserte ikke-voldelige demonstrasjoner mot raseskillet i USA. Demonstrantene var passasjerer i rutebusser fra Washington DC til New Orleans.

## Freedom Riders («frihets-passasjerene»)
I mars 1961 bestemte de tre organisasjonene CORE, SCLC og SNCC seg for å finne en ny ikke-voldelig måte på å få oppmerksomhet på de fargedes problemer. 
De ønsket også presse president Kennedy og statsapparatet, som de mente ikke gjorde nok av sine løfter om bedre vilkår for de fargede.

Aktivistene iverksatte aksjonen «Freedom Riders» den 4. mai 1961 hvor frivillige gikk ombord i en rutebuss. Hver gang bussen stoppet skulle de sjekke om toalettene ved stoppestedet fortsatt var merket med *Whites only*.

Martin Luther King holdt et krisemøte i baptistkirken hvor 1&nbsp;200 møtte opp.

Martin Luther King ringte fra kirken til president Kennedy og ba ham om å foreta seg noe. Kennedy satte Nasjonalgarden inn som til slutt fikk roet massene.

Aktivismen til «frihets-passasjerene» førte til at president Kennedy satte en stopper for raseskilet på stasjoner, i busser og på tog.

## TV-program i 2011
Oprah Winfrey inviterte nålevende fra Freedom Riders, til sitt talkshow den 4. mai 2011.

## Litteratur
* *Freedom Riders: 1961 og Kampen for Rasistiske Rettferdighet* av Raymond Arsenault (Oxford University Press, 2006).
Herkules skiller Calpe og Abylla

**Herkules skiller Calpe og Abylla** (spansk: **Hércules separa los montes Calpe y Abyla**) er et maleri fra 1634 av den spanske maler Francisco de Zurbarán.

## Motiv
Motivet forestiller den greske helten Herkules, som med store anstrengelser forsøker å flytte to klipper. Han står barbent med spredte og bøyde ben, overkropp er lent fremover og hode bøyet. Hendene holder fast om to metallstykker som stikker ut av klippestenene. Mellom disse ses en liten del av havet åpne seg. Foran på bakken ligger køllen. 

## Herkulessøylene
Bildet bygger på legenden om Herkules' dyder på Den iberiske halvøy, som mytisk forfar til det spanske monarkiet. Abylla var et fjell i Nord-Afrika mens Calpe lå i Spania, begge også kjent som Herkulessøylene. Adskillelsen av de to skapte Gibraltarstredet og forente Atlanterhavet med Middelhavet. Herkulessøylene ble senere anvendt som symbol i Habsburgdynasties våpenskjold, samt i byvåpnene til Cádiz og Melilla, og i Spanias riksvåpen. 

«Herkules skiller Calpe og Abylla» ble opprinnelig malt på kongelig oppfordring til Salón Grande i lystslottet Buen Retiro. Det henger i dag i Madrids Pradomuseum.

## Referanser
Jacobine Rye

**Jacobine Ulrica Rye** (født 20. april 1861 i Kristiania, død i 1939) var en norsk sivil militæraktivist og lærer som ble kjent som døvepedagog.

## Familie
Hun var datter av oberstløytnant Hans Jacob Rye (1816–96; av Rye (slekt)) og Hanna Hermana Balthazara Krag (1841–67). Mora var av militærslekta Krag. Hennes yngre bror var generalmajor Johan Henrik Rye (1864–1944).

## Liv og virke
Jacobine Rye vokste opp på nedre Tanberg gård i Modum.

Fra 1883 jobbet hun som lærer på døveskolen til Hedevig Rosing (1827–1913) i Kristiania.  I 1893 meldte hun overgang til folkeskolen, der hun hadde klasser med såkalt «tilbakestående» barn. Hun ledet etterhvert en institusjon som ble kalt *Oslo kommunale særskole*.

I 1912 var hun en av initiativtagerne til «Norske kvinders indsamling til forsvaret», og ble valgt til nestformann i arbeidskomiteen som organiserte innsamlingen av midler til de norske militære myndigheter. Som forsvarsaktivist mottok hun i 1914 mottok Kongens fortjenstmedalje i gull for sitt virke.

På Ryes initiativ ble det i 1915 startet egen undervisning for tunghørte barn i Kristiania. Undervisningen fant sted på Ila skole, og Rye ble bestyrer for dette skoletilbudet. Hun utviklet selv undervisningsopplegget, og utarbeidet plansjer for lærerne som skulle lære barna god uttale. Etter et studieopphold i København i 1917 stiftet Rye foreningen «Tunghørtes Vel», som skulle ivareta de tunghørtes interesser. Foreningen skiftet senere navn til «Norges Hørselsvern», og er i dag kjent som Hørselshemmedes Landsforbund. I 1918 utga hun en veiledning kalt *Taleundervisning* som hjelpemiddel for lærerne ved særskolen. Rye påtok seg etter hvert selv å undervise kvinnene som skulle være barnas lærere. Rye samlet selv inn 20&nbsp;000 kroner for å finansiere opprettelsen av «Statens skole for talelidende», den senere Granhaug offentlige skole.

Rye pensjonerte seg fra skoleverket i 1926, etter å ha nådd pensjonsalderen. Fra da av viet hun all sin tid til forsvarssaken. Hun fikk i 1928 i gang forbundet *Norske kvinners frivillige verneplikt*, som i 1945 ble omdøpt til Norges Lotteforbund. I denne organisasjonen var hun selv formann frem til hun i 1935 selv ønsket å tre tilbake. Hun ble da utnevnt til forbundet ærespresident. For dette fikk hun i 1935 St. Olavs Orden.

Rye ønsket å bidra til å støtte den norske marinen, og med det som formål stiftet hun i 1936 «Forsvarsklubben av 1936».

Hun døde i 1939.

## Utgivelser
* 

## Æresbevisninger og utmerkelser
* Kongens fortjenstmedalje i gull, (1914)
* Finska Skyddskårens hederstecken, (1930)
* Sveriges Landstormföreningers Centralforbunds förtjensttecken i silver (1931)
* Ridder av St. Olavs orden (1935)
* I 1968 fikk en vei i Oslo navnet Jacobine Ryes vei.

## Referanser
Tunku Abdul Rahman University College

**Tunku Abdul Rahman University College**, også kalt **TAR University College**, forkortet **TAR UC**, er en høyere læreinstitsjon i Malaysia. Institusjonen er oppkalt etter Malaysias første statsminister Tunku Abdul Rahman Putra Al-Haj, og ble grunnlagt i 1969 under navnet  Tunku Abdul Rahman College eller  TAR College av Malaysian Chinese Association (‘MCA’). I 2013 ble det oppgradert til en universitetshøyskole.

## Eksterne lenker
* Offisiell hjemmeside
Spider-Man: Homecoming

***Spider-Man: Homecoming*** er en amerikansk superheltfilm fra 2017. Filmen er regissert av Jon Watts, skrevet av John Francis Daley og Jonathan M. Goldstein, og har Tom Holland i hovedrollen som Peter Parker/Spider-Man. I andre roller medvirker Marisa Tomei, Robert Downey jr., Michael Keaton, Zendaya og Tony Revolori.

## Om filmen
Filmen hadde kinopremiere 7. juli 2017, og inngår som den sekstende filmen i Marvel Cinematic Universe. Dette er den første filmen i MCU hvor karakteren Spider-Man har hovedrollen, selv om han først ble introdusert i *[[Captain America: Civil War]]* (2016).

## Handling
Peter Parker må balansere livet som high school-elev og å samtidig være superhelten Spider-Man.

## Rolleliste
* Tom Holland som Peter Parker/Spider-Man
* Marisa Tomei som Aunt May
* Robert Downey jr. som Tony Stark/Iron-Man
* Michael Keaton som Adrian Toomes/Vulture
* Zendaya som Michelle
* Tony Revolori som Flash Thompson
* Logan Marshall-Green
* Bokeem Woodbine
* Donald Glover
* Martin Starr
* Hannibal Buress
* Kenneth Choi som Principal
* J.J. Totah
* Abraham Attah
* Michael Barbieri
* Laura Harrier
* Isabella Amara
* Jorge Lendeborg Jr.
* Selenis Leyva
* Michael Mando

## Eksterne lenker
*
Rose Bertin

**Marie-Jeanne Rose Bertin** (født 2. juli 1747 i Abbeville i Picardie, død 22. september 1813 i Épinay-sur-Seine) var en fransk moteskaper og sydame. Hun er kjent som Marie Antoinettes sømmerske. Bertin er Frankrikes første berømte motedesigner og gjorde *[[haute couture]]* til et begrep.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Rose Bertin var datter av Nicolas Bertin og Marie-Marguerite Méquignon. Moren var sykepleier, og Rose og hennes bror Jean-Laurent var lærlinger hos en sydame som er kjent som *mademoiselle Pagelle*. Som sekstenåring dro Rose Bertin til Paris og fortsatte i lære i moteforretningen *[[Trait Gallant]]*.

### Mote

Bertin ble Pagelles forretningspartner og åpnet i 1770 butikken Le Grand Mogol på Rue St.Honoré i Paris. Hun overtok en del kunder fra Pagelle og fikk mange kunder blant hoffdamene i Versailles, som anbefalte henne for Marie Antoinette i 1772. Etter at Marie Antoinette ble dronning i 1774, presenterte Bertin nye modeller for henne to ganger i uken. 

Bertin fanget opp de siste trender innen moten, overdrev dem og presenterte dem som det aller siste. Sammen med Marie Antoinettes frisør Léonard lanserte hun de såkalte «pouf»-frisyrene, de høye pudrede frisyrer med fantasifulle dekorasjoner som ble populære i hele Europa. På ordre fra Marie Antoinette sendte hun også dukker kledt i siste mote til Marie Antoinettes søstres hoff: disse dukkene kom i forskjellige størrelser og var moteavisenes forløpere.  

Bertin fikk tilnavnet *moteministeren* og ble en innflytelsesrik person ved hoffet. Gjennom henne ble fransk mote kjent over hele verden. Hun laget klær til Marie Antoinette fra 1772 til 1792, og hver mote som denne lanserte i denne perioden var designet av henne. Hun var upopulær i allmennheten. Hennes klær kunne koste like mye som en arbeiders lønn for et helt år. 

Da Marie Antoinette ble enke i 1793 designet Rose Bertin sørgedrakter for enkedronningen, som en gang hadde drømt at Bertin rakte henne en håndfull rosetter som plutselig ble svarte.      

Bertin forlot Frankrike under den franske revolusjon og bodde i London frem til hun i 1795 vendte tilbake til Frankrike. Keiserinne Joséphine de Beauharnais ble hennes kunde i en kort periode, men moten var blitt enklere, og ved århundreskiftet overlot Bertin sitt foretak til sine brorsønner.

## Referanser


## Litteratur
* Antonia Fraser: *Marie Antoinette: The Journey* (London: Phoenix Press, 2006).
* Catherine Guennec: *La modiste de la reine* (Paris: Editions Jean Claude Lattes, 2004).
* Emile Langlade: *Rose Bertin: Creator of Fashion at the Court of Marie Antoinette* (London: John Long, 1913).
* Caroline Weber: *Queen of Fashion: What Marie Antoinette Wore to the Revolution* (London: Aurun, 2007)

## Eksterne lenker
*
Skogsfugljakt

**Skogsfugljakt** er jakt på artene storfugl (*Tetrao urogallus*), orrfugl (*Lyrurus tetrix*) og jerpe (*Bonasa bonasia*), som er skoghøns. Jakta drives som støkkjakt, fortrinnsvis med stående fuglehund, men jegeren kan også støkke fuglen selv. Utpå høsten drives det også toppjakt på skogsfugler, fortrinnsvis med treskjellende hund.

I Norge er skogsfugljakt tillatt i tidsrommet 10. september–23. desember i perioden 2012–2017 (jfr. *Forskrift om jakt- og fangsttider, 2012-2017*).

## Referanser
Drivdalsåna

**Drivdalsåna** er ei elv i Lund kommune i Rogaland. Den har utspring fra Langvatnet, rundt seks kilometer sørvest for Moi. Den renner mot sør og passerer gjennom en rekke mindre innsjøer, som Lilandsvatnet, Godvatnet, Navrestadvatnet, Åvedalsvatnet og Drivdalsvatnet. Elva munner ut i Lundevatnet like øst for Nedre Drivdal.

Mellom 2004 og 2008 ble det satt i drift tre mindre kraftverk i vassdraget. Det største av disse er Drivdal kraftverk, som er på 2,3 MW og utnytter fallet mellom Drivdalsvatnet og Lundevatnet. Lenger opp i vassdraget ligger Løgjen kraftverk (0,57 MW) og Åvedal kraftverk (0,25 MW).

## Referanser
Drivdalsvatnet

**Drivdalsvatnet** er en innsjø i kommunene Lund kommune i Rogaland. Den er magasin for Drivdal kraftverk.

## Referanser
Riechedly Bazoer

**Riechedly Bazoer** (født 1996) er en nederlandsk fotballspiller som spiller for .

## Landslaget
Den 13. november 2015 fikk han sin første landskamp for  mot .

## Referanser


## Eksterne lenker
*
U23-middelhavsmesterskapet i friidrett 2016

**[[U23-middelhavsmesterskapet i friidrett]] 2016** var den andre utgaven av dette toårlige friidrettsmesterskapet for utøvere under 23 år. Det ble arrangert i Radès i Tunisia fra 4. til 5. juni 2016.

## Medaljevinnere
### Herrer

### Kvinner

 Egypt deltok også, men ble diskvalifisert. Lina Ahmed, Eman Elbashi, Houda Mohamed Atef og Basent Mohamed Aouadh deltok på det egyptiske laget.

## Eksterne lenker
* Medaljeoversikt og resultater
* Komplette resultater (PDF)
Radès

**Radès** er en havneby på nordkysten av Tunisia. Den ligger i guvernementet Ben Arous, ca. 9 km fra hovedstaden Tunis. 

Byen hadde ca. 60&nbsp;000 innbyggere i 2014.

## Idrett
Radès har arrangert en rekke internasjonale idrettsmesterskap. De arrangerte Afrikamesterskapet i basketball 2015, og Tunisias landslag i fotball spiller hjemmekampene sine på Stade Olympique de Radès. Byens merittere klubblag i basketball heter Étoile Sportive de Radès.

Radès har også arrangert bl.a. Afrikamesterskapet i friidrett 2002, det arabiske mesterskapet i friidrett 2005, finalen i Afrikamesterskapet i fotball 2004, finalene i Håndball-VM 2005 for menn og U23-middelhavsmesterskapet i friidrett 2016.

## Kjente personer
Noen kjente personer fra Radés er:
* Omar Abada, profesjonell basketballspiller
* Safia Farhat, kunstner

## Eksterne lenker
*
Anton Huiskes

**Antonius «Anton» Albertus Jozef Huiskes** (født 5. mars 1928 i Wierden, Nederland død 9. november 2008 i Coux-et-Bigaroque, Frankrike) var en nederlandsk skøyteløper og skøytetrener.

Internasjonalt deltok han i to påfølgende vinter-OL i de olympiske vinterleker 1948 i St. Moritz, Sveits og i Oslo, Norge i 1952. Under Vinter-OL 1952 tok han to olympiske poengplasser med en 4.-plass på  meter og en 5.-plass på  meter. I vinter-OL 1948 i St. Moritz tok han en 12.-plass på  meteren som best plasseringsmessig. Han deltok i fire allround-VM med en 6.-plass sammenlagt fra Allround-VM 1953 i Helsingfors, Finland og en 7.-plass i Allround-VM 1952 på Hamar i Norge. Under Allround-VM 1953 i Helsingfors tok han to pallplasseringer på henholdsvis  meter og  meter hvor begge distanser ble vunnet av Sovjetunionens Oleg Gontsjarenko. Huiskes deltok også i seks europamesterskap på skøyter og under europamesterskapet i 1953 på Hamar tok han sin fremste sammenlagtplassering i europamesterskap hvor han ble nummer 5. Der ble han nummer nummer to på den siste distansen  meter bak landsmannen Kees Broekman. Broekman ble i dette stevnet den første nederlandske europamesteren i hurtigløp på skøyter. Huiskes har også en 8.-plass sammenlagt i EM i 1950 i Helsingfors.

Som skøytetrener hadde han god suksess med de nederlandske løperne Ard Schenk og Kees Verkerk og senere svenske Johnny Höglin.

Huiskes opprettet en stiftelse *Stichting Anton Huiskes* for å hjelpe funksjonshemmede til å kunne oppleve å gå på skøyter.

## Rekorder
;Personlige rekorder

;Verdensrekordnotering

Verdensrekorden ble forbedret av Knut Johannesen på Tønsberg stadion den 12. januar 1963

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Anton Huiskes på www.ISU.html.infostradasports.com
*  Anton Huiskes på The-Sports.org (Internasjonale mesterskapsresultater)
* Offisielt nettsted for:  ''Stichting Anton Huiskes''
* 
* 
*
New Jordal Swingers (album)

***New Jordal Swingers*** er et samlealbum med New Jordal Swingers, utgitt i 1983.

## Sporliste
# «Light My Fire» (Robby Krieger/Jim Morrison/Ray Manzarek/John Densmore), (*[[10 (album)|10]]*)
# «Raised on Boogie» (Eigil Berg), (*[[Hot Line]]*)
# «Rock Machine» (Eigil Berg), (*[[10 (album)|10]]*)
# «Wake Up Little Susie» (Boudleaux Bryant/Felice Bryant), (*[[Close Up (album)|Close Up]]*)
# «Free and Easy» (Eigil Berg), (*[[Turn On to the Music]]*)
# «The Letter» (Wayne Carson Thompson), (*[[Get It On]]*)
# «Ridin' In the Race» (Eigil Berg), (*[[Hot Line]]*)
# «Help Me, Rhonda» (Brian Wilson), (*[[Turn On to the Music]]*)
# «Travelling Song» (Eigil Berg), (*[[Turn On to the Music]]*)
# «River Deep, Mountain High» (Phil Spector/Jeff Barry/Ellie Greenwich), (*[[Turn On to the Music]]*)
# «Winter Paradise» (Eigil Berg), (*[[Close Up (album)|Close Up]]*)
# «Fortidas labyrinter» (Eigil Berg), (*Fortidas labyrinter/Balanselek*)

## Eksterne lenker
* New Jordal Swingers
New Jordal Swingers på norsk

***New Jordal Swingers på norsk*** er en musikk-EP med New Jordal Swingers. EP-en ble utgitt i 1976.
## Sporliste
#  «Hei, du må våkne» (Stephen Foster/Per Bråten/Eigil Berg)
#  «Vær min gjest» (Fats Domino/John Marascalco/Tommy Boyce/Ivar Hovden)
#  «Mona Lisa» (Jay Livingston/Ray Evans/Ivar Hovden)
#  «Buona Sera» (Carl Sigman/Peter DeRose/Eigil Berg)

## Medvirkende
### New Jordal Swingers
* Eigil Berg - sang, piano, gitar, kor, låtskriver
* Ivar Hovden - sang, piano, saksofon, gitar, kor, låtskriver
* Svein Finjarn - sang, gitarer, kor
* Håkon Vellesvik - bass, kor
* John Kolloen - trommer, perkusjon
### Øvrige medvirkende
* Nils Bjarne Kvam - produsent, tekniker
* Roy Larsen - forside
* Arve Ringen - foto
* Per Bråten - låtskriver 
## Eksterne lenker
* New Jordal Swingers på norsk
New Jordal Swingers Fan-klubb EP 1980

***New Jordal Swingers Fan-klubb EP 1980*** er en musikk-EP med New Jordal Swingers. EP-en ble utgitt i 1980 for New Jordal Swingers Fanklubb. Våren 2014 ble EP-en tilgjengelig digitalt i *[[Fanklubb-utgivelsene]]*
## Sporliste
# «A Whiter Shade of Pale» (Gary Brooker/Keith Reid/Matthew Fisher), (outtake, *[[Close Up (album)|Close Up]]*)
# «Please Stay» (Svein Finjarn), (outtake, *[[Turn On to the Music]]*)
# «All Right» (Ivar Hovden), (outtake, *[[1958 (album)|1958]]*)
# «Will You Love Me Tomorrow» (Gerry Goffin/Carole King), (outtake, *[[10 (album)|10]]*)

## Medvirkende
### New Jordal Swingers
* Eigil Berg - sang, piano, gitar, kor, låtskriver
* Ivar Hovden - sang, piano, saksofon, gitar, kor, låtskriver
* Svein Finjarn - sang, gitarer, kor
* Håkon Vellesvik - sang, bass, kor
* John Kolloen - trommer, perkusjon
### Øvrige medvirkende
* Johnny Sareussen - produsent, tekniker
* Nils Bjarne Kvam - produsent, tekniker

## Eksterne lenker
* New Jordal Swingers Fan-klubb EP 1980
New Jordal Swingers Fan-klubb EP 1981

***New Jordal Swingers Fan-klubb EP 1981*** er en musikk-EP med New Jordal Swingers. EP-en ble utgitt i 1981 for New Jordal Swingers Fanklubb. Våren 2014 ble EP-en tilgjengelig digitalt i *[[Fanklubb-utgivelsene]]*
## Sporliste
# «I Was the One» (Aaron Schroeder/Claude Demetrius/Hal Blair/Bill Peppers), (outtake, *[[Hold On (album)|Hold On]]*)
# «Zip-a-Dee-Doo-Dah» (Ray Gilbert/Allie Wrubel), (outtake uferdig, *[[Get It On]]*)
# «Somethin' Else» (Eddie Cochran/Sharon Sheeley), (outtake, *[[Close Up (album)|Close Up]]*)
# «Route 66» (Bobby Troup), (eksklusiv innspilling for Klubb-EP)

## Medvirkende
### New Jordal Swingers
* Eigil Berg - sang, gitar, piano, perkusjon, kor, tekniker
* Ivar Hovden - sang, saksofoner, gitar, piano, kor, låtskriver
* Svein Finjarn - sang, gitarer, kor
* Finn John Andresen - gitar på *Route 66*
* Håkon Vellesvik - sang, bass, kor
* John Kolloen - trommer, perkusjon
* Per Hellerud - gitarer
* Odd-Erik Østerås - bass, kor 
### Øvrige medvirkende
* Nils Bjarne Kvam - produsent, tekniker
## Eksterne lenker
* New Jordal Swingers Fan-klubb EP 1981
Moisåna

**Moisåna** er ei elv i Lund kommune i Rogaland. Den har utspring fra Hovsvatnet og munner ut i Lundevatnet i sentrum av Moi.

## Referanser
New Jordal Swingers on Top

***New Jordal Swingers on Top*** er en samleboks med New Jordal Swingers, utgitt i 1977.
## Plater
**[[Hold On (album)|Hold On]]* (1974)
**[[Rock Machine]]* (1974)
**[[Let’s Boogie]]* (1975)
**[[Get It On]]* (1976)
**[[Close Up (album)|Close Up]]* (1977)

## Eksterne lenker
* New Jordal Swingers on Top
Johan Christian Dahl 1788–1857. Jubileumsutstilling 1988

**Johan Christian Dahl 1788–1857. Jubileumsutstilling 1988** var en kunstutstilling for å markere 200-årsjubileet for maleren Johan Christian Dahls fødsel. Utstillingen var et samarbeid mellom Nasjonalgalleriet i Oslo og Bergen Billedgalleri. Den ble vist i Nasjonalgalleriet fra 27. februar til 1. mai 1988 og i Bergen Billedgalleri fra 19. mai til 3. juli 1988.

I anledning utstillingen ble det utgitt en katalog med samme navn. Ansvarlig for katalogen og utstillingsansvarlig var Marit Lange.

Utstillingen omfattet malerier fra Dahls ungdom i Bergen til det siste han malte kort tid før han døde i 1857, i tillegg til et utvalg tegninger fra Norges-reisen i 1826.

## Referanser


## Litteratur
*
Uhørt – Fan-Klubb MC 1983

***Uhørt &ndash; Fan-Klubb MC 1983*** er et musikkalbum med New Jordal Swingers. Albumet ble utgitt i 1983 for New Jordal Swingers Fanklubb. Våren 2014 ble albumet tilgjengelig digitalt i *[[Fanklubb-utgivelsene]]*
## Sporliste
# «Promised Land» (Chuck Berry), (alternativ Live-versjon lydsjekk 1983)
# «Hold Me» (Jack Little/David Oppenheim/Ira Schuster), (outtake med studiosnakk, *[[Hold On (album)|Hold On]]*)
# «Stagger Lee» (Harold Logan/Lloyd Price), (outtake, *[[Let’s Boogie]]*)
# «My Blue Heaven» (Walter Donaldson/George Whiting), (outtake, *[[Let’s Boogie]]*)
# «All Right» (Ivar Hovden), (outtake, *[[Hot Line]]*)
# «Stars» (Eigil Berg), (outtake, *[[Hot Line]]*)
# «Dust My Blues (Dust My Broom)» (Elmore James), (Live-versjon *Prosjekt Kjenn Skole 1981*)
# «Jailhouse Rock» (Leiber/Stoller), (Live-versjon *Prosjekt Kjenn Skole 1981*)
# «Hallelujah, I Love Her So» (Ray Charles), (Live-versjon *Lydsjekk 1983*)
# «Good Time Charlie's Got the Blues» (Danny O'Keefe), (Live-versjon *Lydsjekk 1983*)

## Medvirkende
### New Jordal Swingers
* Eigil Berg - sang, gitar, piano, perkusjon, kor, låtskriver, tekniker
* Ivar Hovden - sang, saksofoner, gitar, piano, kor, låtskriver
* Bjørn Kristiansen - sang, gitarer, kor
* Asle Nilsen - bass, kor 
* John Kolloen - trommer, perkusjon
* Svein Finjarn - sang, gitarer, kor, låtskriver
* Finn John Andresen - gitarer, kor
* Håkon Vellesvik - sang, bass, kor
* Per Hellerud - gitarer
* Odd-Erik Østerås - bass, kor 
### Øvrige medvirkende
* Nils Bjarne Kvam - produsent, tekniker 
* Inge Holst Jacobsen - tekniker 
* Kurt Adolfsen - tekniker
* Bjørn Terje Dybvik - tekniker 
## Eksterne lenker
* Uhørt &ndash; Fan-Klubb MC 1983
Carl Christian Roland

**Carl Christian Roland** (født 1980) er offisiell verdensmester som den første paraplegiker som har klart B-lisens i fallskjermhopp.
Han har også blitt wingsuitpilot.

Roland ble lam fra livet og ned i 2011 etter en skiulykke.
Han hadde i 2016 gennomført over 200 fallskjermhopp.

## Referanser
Rye (slekt)

**Rye** er ei norsk slekt som stammer fra Danmark. En del Rye er også fra Rye (Byneset) utenfor Trondheim med etterkommere som Eilif Rye Pisani (1923–47). Rye er også et slektsnavn fra Hodalen nord i Hedmark.

*Henrik Sørensen Rye (–c.1701/6) dansk kammerråd, toller Bergen 1688–1701 og generaltollforvalter nordenfjells fra 1698. 
**Poul Christian Rye (1684–1773), oberst & kommandant Bergenhus festning, g. Anna Catharina von Lillienpalm (1703–47)
***Johan Henrich Rye (1722–90) oberst, g. Anna Weidemann
****Mathias Andreas Rye (1756–1818) oberstløytnant, g. Elisabeth Johanne Lind
*****Johan Henrik Rye (1787–1868), stortingspresident, høyesterettsassessor, byskriver, g. Jacobine Alstrup (1784–1851)
******Petronella Cornelia Winther Rye (1812–76) g. Anton Harris fra Larvik
*******Jacobine Henrikke Harris (1833–1913) g. konsul i Tromsø, han Hans Conrad Holmboe (1828–1923) av Holmboe-slekta
********Johan Henrik Rye Holmboe (1863–1933) reder og fiskeriminister
******Hans Jacob Rye (1816–96) oberstløytnant g. Hanna Krag (1841–67) av Krag (slekt)
*******Jacobine Rye (1861–1939), spesialpedagog og militæraktivist
*******generalinspektør for kavaleriet, generalmajor Johan Henrik Rye (1864–1944).
******Thale Rye (1820–1900) g. slektningen Niels Mathias Rye (1824–1905; se under)
*****Olaf Rye (1791–1849) generalmajor og verdensrekordholder i skihopp, g. 1823 Caroline Krabbe, g. 1824 Jacobine Krabbe og g. 1840 Elisa Schultz; efterslekt i Danmark
*****Johan Mathias Rye (1793–1860) veiinspektør og oberstløytnant, g. Christiane Gasmann
******Niels Mathias Rye (1824–1905) stiftsamtmann og statsråd, g. slektning Thale Rye (1820–1900; se over)
******Didrik Hegermann Rye (1832–1914) fyrdirektør, g. Cathinka Dirks
*******Sofie Rye (1868–1955) g. Johan Heyerdahl (1862–1954)
********Didrik Rye Heyerdahl (1894–1986) direktør og genealog
********Ingeborg Heyerdahl (1901–97) g. maleren Per Rom (1903–85)


Johan Henrik Rye.jpg | Johan Henrik Rye (1787–1868) ble stortingspresident
Olaf Rye (Bissen).JPG | Olaf Rye (1791–1849) hadde verdensrekorden i skihopp
JacobineRye.jpg | Jacobine Rye (1861–1939) ble spesialpedagog


## Referanser
Académie Royale

**Académie Royale** (kongelig akademi) var betegnelsen for lærde selskap som ble opprettet i Frankrike for det meste på initiativ av kong Ludvig XIV og som hadde som mål å fremme vitenskap og kunst. Etter den franke revolusjons utbrudd forbød Nasjonalkonventet den 8. august 1793 samtlige akademier.

I oktober 1795 grunnla man som arvtaker Institut national des sciences et des arts, en av forløperorganisasjonene til Institut de France. Under dette som paraply er samtlige av de gamle akademier gjenopprettet som statlige institusjoner.

## Akademiene
De følgende akademier ble opprettet:
* 1635 - «Académie française» (litteratur og språk),
* 1648 - «Académie royale de peinture et de sculpture» (maleri og skulptur)
* 1661 - «Académie royale de danse» (dans, herunder ble blant annet Pariseroperaens ballett tilordnet)
* 1663 - «Academie royale des Inscriptions et Belles-Lettres»
* 1666 - «Académie royale des sciences» (vitenskap)
* 1669 - «Académie royale de musique» (musikk)
* 1671 - «Académie royale d’architecture» (arkitektur)
Rusdalsvatnet

**Rusdalsvatnet** er en innsjø i Lund kommune i Rogaland. Den har navn etter bygda Rusdal i nord. Sjøen har utløp mot sør til Storåna.

## Referanser
EM i bridge for nasjonslag 2016

**Europamesterskapet i bridge for nasjonslag 2016** var det 53. i rekken og fant sted i Budapest i Ungarn fra 16. juni til 25. juni. Mesterskapet ble arrangert for klassene åpen, damer og veteran. Mesterskapene er også kvalifisering for Bermuda Bowl (VM i bridge) hvor de seks beste kvalifiserer i hver klasse. Om Frankrike, som var forhåndskvalifisert som arrangør av VM året etter, skulle ende blant topp seks vil også sjuendeplassen kvalifisere. Norge stilte lag i alle klasser. I alle klasser  ble det spilt Round robin i kamper over 16 spill.

## Åpen klasse
37 nasjoner stilte med lag i åpen klasse. Norge var representert ved Boye Brogeland, Espen Lindqvist, Erik Berg, Steffen Fredrik Simonsen, Thor Erik Hoftaniska og Thomas Charlsen. 

## Damer
I dameklassen stilte 23 nasjoner med lag.

## Veteran
I Veteranklassen stilte 24 nasjoner med lag. Alle spillere må fylle 60 år i løpet av året.

## Referanser
Carlos II i rustning

**Carlos II i rustning** (spansk: **Carlos II, con armadura**) er et maleri fra 1681 av den spanske maler Juan Carreño de Miranda (1614-1685). 

## Motiv
Motivet er den unge Carlos II av Spania (Karl II) med langt, utslått hår iført militært utstyr i form av rustning, ridestøvler, sverd og septer. Rustningen er dekorert med  burgunderkorset og en strålende sol. Bak kongen ses et bord som hviler på bronseløver. Ovenpå bordet ligger en hjelm og en hanske. I bakgrunnen, bak en balustrade, skimtes to krigsskip som avfyrer kanoner. 

## Kongen
Carlos II var den siste habsburger som regjerte i Spania. Han var født med fysiske og mentale handikapp, og var avhengig av hjelp hele sitt liv. Kunstneren har hatt en utfordrende oppgave med å fremstille kongen både i idealisert og naturtro form. Ifølge en datering på bildet, er kongen 20 år gammel under portretteringen. Det er her første gang han ses avbildet i militært utstyr; bildets krigslignende referanser viser til de stendige krigene med Ludvig XIV og Frankrike. Rustningens symboler trekker linjer til Philip II og den rustning han anvendte i slaget ved Saint-Quentin i 1557. Røntgenundersøkelser har vist at under de nåværende lag av maling finnes et portrett av kongen som 10 år gammel.  

## Samlinger
Antallet kongelige kunstnere steg under Carlos styre, og han kunne bryste seg av å være i besittelse av en av de fineste samlinger i Europa. «Carlos II i rustning» befant seg opprinnelig i et mottagelsesrom på El Escorial, men henger i dag i Madrids Pradomuseum. 

## Referanser
Rusdalsåna

**Rusdalsåna** (også skrevet **Rusdalsåni**) er ei elv i Lund kommune i Rogaland. Den har utspring fra et tjern på Røynesheia, øst for Hammersmark i Sirdal kommune, og renner derfra ned til Hammersmarkvatnet. Den fortsetter mot sørvest gjennom en skogkledt dal ned til bygda Rusdal, hvor den munner ut lengst nord i Rusdalsvatnet.

I 2014 ble det gitt konsesjon for utbygging av Rusdal kraftverk, som vil utnytte et fall på 210 meter i Rusdalsåna.

## Referanser
Aagot Benterud

**Aagot Benterud** (født *Garnaas* 5. november 1901 i Tønsberg, død 22. desember 1975 i Asker) var en norsk litteraturhistoriker og litteraturkritiker.

Hun utga *Henrik Wergelands religiøse utvikling* (1943), *Camilla Collett: En skjebne og et livsverk* (1947) og *Kvinnenes kamp for menneskerettighetene* (1954).

Hun deltok i arbeidsutvalget som i 1956 inviterte til stiftelsen av Norske kirkeakademier. Benterud var litteraturkritiker i avisen *[[Vårt Land]]*. 

## Referanser
Floriane Gnafoua

**Floriane Gnafoua** (født 30. januar 1996 i Saint-Cloud) er en fransk friidrettsutøver som konkurrerer i sprintløp. Hun har sølv på 100 meter fra U23-middelhavsmesterskapet i friidrett 2016 som fremste internasjonale meritt.

## Idrettskarriere
;2013
Gnafoua vant 100 meter ved det franske ungdomsmesterskapet i 2013. Hun deltok også på 4 x 100 meter stafett, men laget hennes, As Cavaillon, ble diskvalifisert. Hennes raskeste 100 meter dette året ble 11,98 sekunder. 

;2014
Ved Bauhaus Juniorengala i juli 2014 kom hun på 3.-plass på 100 meter, med ny personlig rekord på 11,55. Hun deltok ved junior-VM i friidrett 2014, men ble slått ut i semifinalen, der hun fikk 15. beste tid. Hun deltok også på 4 x 100 meter, men Frankrike fullførte ikke løpet.  

;2015
Hun ble fransk juniormester på 60 meter innendørs i 2015. Hun deltok også på 4 x 100 meter stafett ved junior-EM i friidrett 2015, der Frankrike fikk bronse, bak Storbritannia og Polen. 

;2016
Gnafoua kom på 3.-plass på 60 meter ved det franske mesterskapet innendørs i 2016.

I juni kom hun på 2.-plass 100 meter ved U23-middelhavsmesterskapet i friidrett 2016, med tiden 11,28, bak Carolle Zahi. Hun kom på 2.-plass på 100 meter ved det franske mesterskapet utendørs, der hun satte personlig rekord i semifinalen med 11,19 sekunder. 

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Profil hos European Athletics
*  Profil hos All-Athletics.com 
*  Athle - Floriane Gnafoua
Korlyrikk

**Korlyrikk** er en lyrisk sjanger i hellenistisk litteratur. Blomstringstiden startet med den spartanske poeten Alkman på 600-tallet f.Kr. og endte med Timotheos fra Milet tidlig på 400-tallet f.Kr.

Korlyrikk var uttrykkelig skrevet for å framføres av kor, mens motsatsen, monodisk lyrikk, var skrevet for soloframføring.

Det er usikkert om korlyrikken ble framført med musikk og/eller var koreografert. Vanligvis var sjangeren knyttet til kultpraksis. Typiske temaer er myter, etikk, religion og dikterens funksjon.

Betydelige representanter:

* Terpandros
* Alkman
* Stesikhoros
* Ibykos
* Simonides fra Keos
* Pindar
* Bakkhylides
* Timotheos fra Milet

## Referanser


## Eksterne lenker
*  Bodil Due: «Korlyrik», denstoredanske.dk
* N.S. Gill: ''Choral Lyric Poetry - Archaic Greek'' , ancienthistory.about.com
Storåna (Lund)

**Storåna** (også skrevet **Storåni**) er ei elv i Lund kommune i Rogaland. Den har utspring fra Rusdalsvatnet og munner ut i Hovsvatnet. Elva er 6,3 kilometer lang.

## Referanser
Al Agami

**Al Agami** (født *Julius Robert Aleni Agami* 6. mars 1972) er en afrikansk rapper og skuespiller. 

Han er sønn av kong John Bart Agami som var konge av det sentralafrikanske kongedømme Lado til han måtte flykte for diktatoren Idi Amin. Agami var da tre år. Agami er statsløs flyktning under FN-beskyttelse og bor i dag i Danmark.

På 1990-tallet ble han et av de store navn på den danske rapscene. Han har blant annet deltatt i prosjektet Blachman Thomas Meets Al Agami & Remee (1994-97). Al Agami er bror til Kuku og Joseph Agami som også er rappere.

## Diskografi

Al Agami 
* *Covert Operations* (1993)
* *Token Word* (2005)

Los Umbrellos 
* *Flamenco Funk* (1998)

Blachman Thomas meets Al Agami & Remee 
* *The Style and Invention Album* (1994)
* *Four Corners of Cool* (1997)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*
Alfons Kiefer

**Alfons Kiefer** (født 1953, Besseringen, Saarland, Vest-Tyskland) er en tysk illustratør hvis arbeider ofte kan klassifiseres som fotorealistiske.

Han studerte kommunikasjonsdesign ved Faghøyskolen i Trier, der han tok avsluttende eksamen i 1979. Etter det, arbeidet han ved et reklamebyrå som art director i Mūnchen. Siden 1981 er han frilanser.

Kiefer, som har bl.a. Gottfried Helnwein til forbilde, har illustrert artikler i Cosmopolitan, Playboy, Stern, Spiegel, Quick, osv. Han samarbeider av og til med Klaus Voormann; de lagde, for eksempel, coveret til Beatles-samlealbumene «Anthology».

## Bøker
Alfons Kiefer - *Illustrationen, Zeichnungen & Gemaelde: Mit Texten in deutscher & englischer Sprache* 
## Premier
* 1985, Pris gitt av Art Directors Club Tyskland for illustrasjonenene til romanen «Der Mörder» (Morderen)
* Arno Art Award

## Referanser

## Eksterne lenker
Alfons Kiefer sin hjemmeside
Town Clock Church

**Town Clock Church**, nå **Second Baptist Church**, er en historisk kirke i New Albany i Indiana i USA. Den ligger på 300 East Main Street i New Albany-Downtown Historic District. Den ble bygget i 1852 som Andre Presbyterian Church, i det som da var den største byen i Indiana. Den ligger i nærheten av Ohio River, like over grensen fra Louisville i Kentucky. Før borgerkrigen var den et gjemmested for slaver på flukt som benyttet «den underjordiske jernbanen».

Kirken er bygget i murstein, og er bygget i ny-gresk arkitekturstil.  Den hadde tidligere et 160 fot høyt klokketårn som kunne  bli sett på av båtmannskapene på Ohio-elven. Men tårnet er blitt forkortet. Den første fasen av ombyggingen i gang, som vil inkludere et nytt tårn og ny klokke. Når gjenoppbyggingen er fullført, tårnet vil igjen være 160 fot høyt.
Leroy F. Aarons

**Leroy «Roy» F. Aarons** (født 8. desember 1933 i Bronx i New York, død 28. november 2004 i Santa Rosa) var en amerikansk journalist, redaktør, forfatter, skuespillforfatter, grunnlegger av National Lesbian and Gay Journalists Association (NLGJA) og en av grunnleggerne av Robert C. Maynard Institute for Journalism Education. I 2005 ble han innlemmet i NLGJA Hall of Fame.

Han skrev dokumentarboken *[[Prayers for Bobby (bok)|Prayers for Bobby: A Mother's Coming to Terms with the Suicide of Her Gay Son]]* i 1995, om Mary Griffith og hennes familie. Sønnen Robert («Bobby») tok sitt eget liv i 1983 fordi han ikke mestret å leve i konflikten mellom sin egen homofili og morens reaksjoner. Han leste først om historien i en avisartikkel i 1985, og forlot journalistikken for å finne ut mer om Bobbys historie. Aarons forsøkte å få frem boken i media, men fikk det aldri helt til før han døde. I 2009 hadde TV-filmen *[[Prayers for Bobby]]* premiere på TV-kanalen Lifetime, som sikret boken en viss arv.

Han skrev manuset til teaterstykket *Top Secret: The Battle for the Pentagon Papers* med Geoffrey Cowan, om «The Pentagon Papers». Aaron skrev også teaterstykkene *Zeke the Profan* og *Home Movies*. Han skrev libretten *Sara's Diary, 9/11* om terrorangrepet 11. september 2001.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*  ''Prayers for Bobby''-filmen
*  ''Top Secret: Battle for the Pentagon Papers''
Fred maner kirkene til toleranse

**Fred maner kirkene til toleranse** (nederlandsk: **Vrede maant de kerken tot verdraagzaamheid**) er et maleri av en anonym kunstner fra første halvdel av 1600-tallet.

## Motiv
I et interiør sitter Calvin med en stekt kalv. Til venstre for ham paven med en bolle grøt og to katter på fanget. Ved pavens venstre side sitter Luther og spiller lutt. Ved et ildsted på huk ses  anabaptisten Menno Simons som dypper sitt brød. Til venstre i bildet ses den kvinnelige personifisering av fred med en olivengren i hånden. På veggene henger to bilder: Over skapet til høyre *Caritas* med sine barn. På bakveggen blir *Fred gjennom rettferdighet* hjulpet opp på et fotstykke mens *Raseri* blir fordrevet. Rundt i bildet ses forklarende tekster på vers.    

## Religiøs toleranse
Denne form for allegoriske fremstillinger var populære på midten av 1600-tallet, og viser at ikke alle fant det nødvendig å velge tilhørighet til en bestemt gruppe. Libertinere og nøytralister, kristne som ikke tilhørte en bestemt kirke, understreket at viktigst av alt var kjærligheten til Kristus og til andre mennesker. Calvin forsøker med venstre hånd å legge en halv appelsin i pavens bolle, mens han med den andre hånden klemmer appelsinsaft over kalven. Appelsinen er her et symbol på båndet mellom kalvinismen og *Oranje*. Motivet skildrer de religiøse proporsjoner hvor de reformerte var litt mere dominerende enn andre trosretninger, men måtte samtidig avfinne seg med påvirkning fra andre trossamfunn.      

## Proveniens
Kjøpt i 1968 anonymt i Frankrike av Bosman, Bruxelles. Donert til Rijksmuseum samme år av Bosman og M. Sanders. Utlånt i en årrekke til Museum Catharijneconvent, Utrecht.

## Referanser


## Eksterne lenker
* ''Vrede maant de kerken tot verdraagzaamheid'' (video)
You Must Love Me

«**You Must Love Me**» er en låt spilt inn av den amerikanske sangartisten Madonna. Den ble skrevet av Andrew Lloyd Webber og Tim Rice for filmmusikalen *[[Evita (film)|Evita]]*. Filmen var basert på Lloyd Webbers scenemusikal *[[Evita (musikal)|Evita]]*, som igjen var basert på livet til Eva Perón. Sangen ble utgitt 27. oktober 1996 av Warner Bros. Records som den første singelen fra *Evita: The Complete Motion Picture Music Soundtrack*. Denne låten markerte Webber og Rices første samarbeid på lenge, og de skrev sangen for å kunne bli nominert til Oscar for beste sang. Ifølge Webber skulle låten fremheve Peróns sinnstilstand, samt forholdet til ektemannen Juan Perón.

Madonna, som spilte tittelrollen i filmen, hadde forsøkt å skrive om sangteksten og skape et sympatisk portrett av Perón, men hun fikk det ikke til. Hun tok også sangtimer for å synge låtene i filmen. «You Must Love Me» spilles på cello og piano akkompagnert av Madonnas sang. Låten fikk god kritikk av musikkanmeldere, og de fremhevet blant annet Madonnas sangprestasjon. Den vant både Golden Globe og Oscar for beste sang i 1997.

«You Must Love Me» ble en stor hit i flere land, blant annet Finland, Italia, Storbritannia og USA. Den solgte til gull i USA ifølge Recording Industry Association of America (RIAA). Alan Parker, som regisserte filmen, regisserte også en musikkvideo til sangen. Den inneholdt bilder og videoklipp fra filmen, og ble utgitt for å promotere singelen. Madonna sang låten under den 69. Oscar-utdelingen i 1997 og under konsertturneen Sticky & Sweet Tour i 2008 og 2009.

Sangartisten Lana Del Rey spilte inn en versjon av låten for samlealbumet *Unmasked: The Platinum Collection* (2018).

## Referanser


## Litteratur
*
*
*

## Eksterne lenker
*