open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Regional Security System

**Regional Security System** (RSS) er et forsvarssamarbeid mellom sju stater i det østlige Karibia. RSS ble etablert i 1982.

## Medlemsstater

*
*
*
*
*
*
*

## Bakgrunn
Organisasjonen for østkaribiske stater ble til i 1981 på grunnlag av en traktat som i artikkel 8 ga organisasjonen ansvar for å samordne innsatsen for kollektiv sikkerhet. Statene var i en situasjon der det var kuppforsøk, opprør og trusler som involverte leiesoldater. En felles forsvars- og sikkerhetskomité ble etablert, men landene hadde ikke selv militær kapasitet og vendte seg derfor til Barbados for dette.

I 1982 gikk noen av statene i Organisasjonen for østkaribiske stater, Antigua og Barbuda, Dominica, Saint Lucia og Saint Vincent og Grenadinene, sammen med Barbados for å danne et mer konkret samarbeid i Regional Security System. Øvrige medlemsstater kunne etter dette be om militær støtte fra Barbados. Statene i samarbeidet bidro til den USA-ledete invasjonen av Grenada i 1983. Etter dette har også Grenada og Saint Kitts og Nevis blitt med i Regional Security System.

## Forsvarssamarbeid
Samarbeidet var først basert på en intensjonsavtale (*memorandum of understanding*), opprinnelig inngått i 1982 og revidert i 1992, men fikk i 1996 grunnlag i en traktat. I tillegg til felles forsvarssamarbeid, gir traktaten RSS også mandat til beredskapsinnsats ved naturkatastrofer og andre krisesituasjoner, felles innsats mot narkotikasmugling, 
samordning av tolltjeneste, redningstjeneste, fiskerioppsyn og miljøovervåkning. Styrkene som inngår består av soldater så vel som politifolk. Gjennom Treaty on Security Assistance (TSA) har RSS påtatt seg forpliktelser som dekker landene som er med i CARICOM.

Ministerrådet, bestående av medlemslandenes forsvarsministere, er det øverste organet i Regional Security System. Organisasjonen har hovedkontor på Barbados. Regional Security System har fått støtte fra Canada, Storbritannia og USA.

Med støtte fra USA etablerte RSS i 1999 en luftving, der Barbados bidro med to fly av typen C-26 for luftovervåkning. Luftvingen benyttes særlig i kampen mot narkotikasmugling, men har også oppgaver i forbindelse med krisehåndtering og redningsoppdrag.

Det er etablert en opplæringsenhet særlig med tanke på operasjoner til sjøs. Enheten holder til på Antigua og Barbuda og var opprinnelig støttet av Storbritannia.

Sammen med United States Southern Command og andre land holder RSS øvelsene Tradewinds for luftoperasjoner, PKO North for fredsbevarende operasjoner og FAHUM for operasjoner ved naturkatastrofer.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Regional Security System, offisielt nettsted
Hôtel de Rambouillet

**Hôtel de Rambouillet** var en residens i Paris, kjent som møtestedet for den litterære salong «preciositeten» som møttes der fra 1607 og fremover til midten av 1600-tallet. 

Dette var den italienskfødte adelskvinnen Catherine de Vivonne, markise av Rambouilles residens. Den het opprinnelig *Hôtel Pisani*, men ble fra tidlig på 1600-tallet kalt *Hotel de Rambouillet*, og ligger på Rue Saint-Honoré, i nærheten av de senere Grands Magasins du Louvre. Markgrevinnen foretok en rekke disposisjoner for å innrede sin residens slik at det skulle være funksjonelt som litterær salong og for mottakelser, og lot derfor bygge suiter av små rom som besøkere lett kunne forflytte seg mellom og som skapte intime og fortrolige stemninger. Disse ombygninger ble utført i 1618.

Markisens salong bibeholdt sin betydning som sentrum for vidd og lærde selskap til 1650. Stort sett ble samtlige av de mest fremstående skikkelser i det franske samfunns- og kulturliv dens stamgjester, særlig på 1600-tallets andre kvartal, da dets rykte var som mest lysende. Hennes suksess som vertinne hadde flere årsaker. Hun hadde dannelse, men avvek i denne forstand ikke nevneverdig fra sin omgangskrets. I likhet med markisen mislikte mange av hennes gjester intrigene ved hoffet, og fant til sammenligning atmosfæren ved *Hotel de Rambouillet* å være en velkommen forandring og avveksling.
Tinnfoss

**Tinnfoss**, også kalt og skrevet **Tinfos**, **Tinnfossen** og **Tinnefossen**, er en regulert foss som utgjør nederste fall i elva Tinne (Tinnelva, Tinnåa) ovenfor utløpet i Heddalsvatnet i Notodden kommune i Telemark fylke. Tinne er del av Øst-Telemark-vassdraget og Skiensvassdraget.

Nedbørfeltet til Tinnfoss er 4&nbsp;070 km2 og fallhøyden er 18,5 meter. Fossen ble bygd ut og regulert med Tinnfoss kraftstasjon (42 MW) fra 1901. Vannkraftverket utnytter også Sagafoss, som ligger over Tinnfoss. Disse har til sammen en fallhøyde på 41,9 meter.

## Historikk
I 1894 kjøpte industribyggeren Ole H. Holta Tinnfossen. Han og etterkommerne ble sentrale i utviklinga av industrisamfunnet på Notodden. I 1900 bygde han Tinfos kraftverk (Tinfos I), det første vannkraftverket i Tinnelva. Det ga strøm til et tresliperi, Tinfos Papirfabrik og Notodden Calsium og Carbidfabrik ved Heddalsvatnet. Dette kraftverket ga også strøm til Norsk Hydros forsøksfabrikk på Notodden, der grunnleggerne av Hydro, Sam Eyde og Kristian Birkeland, drev prøvedrift for framstilling av salpeter, det første kommersielle anlegget som benyttet Birkeland og Eydes lysbueovner til produksjon av kunstgjødsel. Fra 1910 til 1912 bygde Holta Tinfos 2 som la grunnlaget for Tinfos Jernverk, det første i Norge som smeltet jern med elektrisitet.

Tinfos kraftverk omfatter Tinfos I (bygd 1901), Tinfos II (1912) og nye Tinfos I (1955).

Det industrielle kulturmiljøet på Tinnfoss ble fredet i juni 2014, og nominert til UNESCOs verdensarvliste. Fredningen omfatter hele miljøet med kraftstasjoner, industribygninger, tekniske anlegg og boliger.

## Se også
* Tinnfossen (Sør-Trøndelag) i Snillfjord i Sør-Trøndelag
* Tinfos Jernverk, stiftet som Tinfoss Jernverk i 1910.
* Tinfos kraftverk, vannkraftverk i drift fra i 1901

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Emil Marwa

**Emil Marwa** (født 1974) er en norsk skuespiller. Han arbeider i Storbritannia og har sine fleste roller i britisk film. I 2005 spilte han Wasim i den norske filmen *[[Izzat]]*. For den rollen ble han nominert til  Amandaprisen i 2006 som Årets mannlige skuespiller.
 
## Priser

## Utvalgt filmografi

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Gjennom mine tykke briller

***Gjennom mine tykke briller*** er en norsk animasjonsfilm fra 2003. Filmen er regissert av Pjotr Sapegin, og manuset ble skrevet av David Reiss-Andersen og Pjotr Sapegin.

Stemmene i filmen er av Odd Børresen og Sossen Krohg. Filmen ble i 2004 nominert som *Årets barne- og ungdomsfilm* under Amandaprisen. 

## Handling
En eldre mann begynner å fortelle sin personlige historie om andre verdenskrig til barnebarnet sitt.

Men oppveksten hans som barn, og alle de merkelige karakterene han snakker om, fremstår som en bisarr verden det lille barnebarnet hans ikke forstår.

## Kilder
*filmklubb.no: ''Gjennom mine tykke briller''
*filmrommet.no: ''Gjennom mine tykke briller''
## Eksterne lenker
*
Jorge Blanco

**Jorge Gabriel Blanco Güerena** (kallenavn: George, Jorgito) (født 19. desember 1991), bedre kjent som **Jorge Blanco** er en mexicansk skuespiller og sanger. Han har blant annet spilt i filmen *[[High School Musical: El desafío]]*. og han spiller Leòn i serien *[[Violetta (TV-serie)|Violetta]]*. Blanco har datet sangeren og skuespilleren Stephie Camarena siden 2007. «Leon» i serien Violetta er kjent som den kjekke kjæresten til «Violetta» (Martina Stoessel). Blancos fans blir kalt «Jorgistas»

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Litleåna kraftverk

**Litleåna kraftverk** er et vannkraftverk i Kvinesdal kommune i Agder. Da det ble bygd het det **Mygland kraftverk**.

Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på 63 meter i Litleåna.

Installert effekt er 3,2 MW på to francisturbiner. Årsproduksjon er 9,4 GWh.

Mygland Kraft AS eies av Nordic Hydro Holding AS i Narvik. Nordkraft AS solgte 13 småkraftverk til Standard Life i 2015.

## Referanser


## Kilder
* 
* NVE vannkraftdatabase
* NTB info 
* Nordkraft
* Tinfos AS
Isaac de Benserade

**Isaac de Benserade** (født 1612/1613 i Lyons-la-Forêt; fød 19. oktober 1691 i Paris) var en fransk dikter ved ''Solkongen'' Ludvig XIVs hoff.

Benserade studerte teologi ved Sorbonne. Han var en typisk representant for sin tids hoffkultur. Han var svært begunstiget av både Richelieu, Mazarin  og Ludvig XIV. Han skrev ledsagende dikt for komponisten Jean-Baptiste Lully i forbindelse med de kongelige ballettoppførelser på Versaillespalasset. Sammen men rivalen Vincent Voiture var han en sentral skikkelse i preciositeten, som da blomstret i Paris.

## Verker
* 1636 *Cléopâtre*
* 1637 *La Mort d’Achille et la Dispute de ses armes*
* 1637 *Gustaphe ou l’Heureuse Ambition*
* 1637 *Iphis et Iante*
* 1640 *Méléagre*
* 1647 *Ballet de Cassandre*
* 1648 *Le Sonnet de Job*
* 1651 *Ballet des Fêtes de Bacchus*
* 1653 *Ballet de la Nuit*
* 1654 *Ballet des Proverbes*
* 1654 *Ballet des Noces de Pélée et de Thétis*
* 1654 *Ballet du Temps*
* 1655 *Ballet des Plaisirs*
* 1655 *Grand Ballet des Bienvenus*
* 1656 *Ballet de Psyché*
* 1657 *Ballet de l’Amour malade*
* 1658 *Ballet royal d’Alcidiane*
* 1659 *Ballet de la Raillerie*
* 1661 *Ballet royal de l’Impatience*
* 1661 *Ballet des Saisons*
* 1663 *Ballet des Arts*
* 1664 *Ballet des Amours déguisés*
* 1664 *Les Plaisirs de l'île enchantée*
* 1665 *Ballet royal de la Naissance de Vénus*
* 1666 *Ballet des Muses*
* 1669 *Ballet royal de Flore*
* 1676 *Métamorphoses d’Ovide en rondeaux*
* 1678 *Fables d'Ésope en quatrains*
* 1681 *Ballet du Triomphe de l’Amour*
* 1682 *Labyrinte de Versailles*

## Litteratur
* Isaac de Benserade: *Ballets pour Louis XIV.* 2 Bände. Présentés et annotés par Marie-Claude Canova-Green. Société de Littératures Classiques o.a., Toulouse o.a. 1997, ISBN 2-908728-17-6.
* Marie-Françoise Christout, *Le ballet de cour au XVIIe siècle.* = *The ballet de cour in the 17th century.* Minkoff, Genève 1987, ISBN 2-8266-0812-6.
* Charles I. Silin: *Benserade and his „Ballets de Cour“* (= *The Johns Hopkins Studies in Romance Literatures and Languages.* Extra Vol. 15, ). The Johns Hopkins Press, Baltimore MD 1940 (og Baltimore, Johns Hopkins Univ., Phil. Fak., Diss., 1934).

## Referanser


## Eksterne lenker
Grands Magasins du Louvre

**Les Grands Magasins du Louvre**, opprinnelig *Les Galeries du Louvre*, var et storvarehus i Paris som ble grunnlagt i 1855, tre år ettr sin hovedkonkurrent, Le Bon Marché. Etter at det kom under ny ledelse ved Société du Louvre stengte det sine sører for godt i 1974. Deretter har bygningene huset Louvre des Antiquaires, et konglomerat av antikvitetsforretninger, og kontorer. *Les Grands Magasins du Louvre* var en inspirasjon for Émile Zolas roman *[[Au Bonheur des Dames]]* (1883).

## Historie
Alfred Chauchard, som hanne vært selger ved forretningen *Au Pauvre Diable* med en månedslønn på 25 Francs, slo seg i 1855 sammen med Auguste Hériot og Léonce Faré om å leie gateetasjene til det nyåpnede *[[Grand Hôtel du Louvre]]* på rue de Rivoli i en bygning bygd i 1852 av brødrene Péreire etter ønske Seine-prefekten Baron Haussmann.  Her startet *Faré, Chauchard, Hériot et Compagnie* en motebutikk ved navn *Les Galeries du Louvre*. Bygningen var leiet av *La Compagnie Immobilière de Paris*. Péreirebrødrene finansierte lanseringen av forretningen, og tok i 1860 aksjeandeler i den. I 1857 trakk Faré seg fra gesjeften, fordi han mente at den ikke var rentabel. Men i 1865 tok den inn 15 millioner i salg, og ti år etter  41 millioner. På denne tid ansatte selskapet ca 2400 personer, og  Chauchard og Hériot ble svært rike.

I 1875 klarte de å gå til innkjøp av hele bygningen. De flyttet *Hôtel du Louvre* til den andre siden av Place du Palais-Royal, der det fremdeles står, og etter to års arbeid åpnet de *Les Grands Magasins du Louvre*. Magasinet tilbød alt hva den kresne kunde kunne begjære; det hadde 52 avdelinger og disker som tilbød silker av mange farver, indiske sjal, tartaner, *article de Paris*, undertøy, leger, vannfarger og meget mer.

Auguste Hériot døde i 1879,og hans bror Olympe arvet hans del av selskapet. Chauchard solgte sine aksjer, uvisst av hvilken grunn, i 1885. Deretter ledet Olympe selskapet alene til 1888, det året da tegnene på sinnssykdom fremtvang hans fratreden. Han ble etterfulft av Émile Pereires sønn. 

I 1889 fikk selskapet navnet Société du Louvre og åpnet ytterligere et hotell, *[[Hôtel Concorde Saint-Lazare]]*, med en hall tegnet av Gustave Eiffel. I 1909 åpnet selskapet *[[Hôtel de Crillon]]* på Place de la Concorde.

Under den annen verdenskrig ble bygningen ødelagt. Natt til 24. september 1943 skjøt tysk luftvern ned et britisk Avro Lancaster bombefly, og det styrtet ned i storvaresenteret. Eksplosjonen etterlot seg et stort krater og storbrannen ødela hele bygningen på nær av noen fasadevegger.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Exposition of Grand Magasin images hosted by the BNF
* Société du Louvre
* Concorde Hotels & Resort
Franskklassisismen

**Franskklassisismen** var en strømning innen fransk 1600-tallslitteratur. Blant dens ledende representanter er Jean Racine, Molière og Pierre Corneille.

Franskklassisismen la vekt på fornuft, sannhet og natur i innholdet samt klarhet og smak i det poetiske uttrykk. Det skrevna skulle være troverdig og den sanne menneskelige natur skulle skildres på et almengyldig vis, det vil si at typen ble det vesentlige, ikke individet. De problemer som ble tatt opp skulle kunne stilles i alle tider. En mengde regler ble stilt opp for dorskjellige sjangre. Innen tragedien stilte man krav om de såkalte tre enheter: tiden, rommets og handlingens enhet. Det var slutt på alle sprang mellom tid og rom og alle allegorier; det skulle være klart hva det dreide seg om.

Preciositetens tilhengere ble fremtredende representert i den franske klassisismen.
Bill Paxton

**William «Bill» Paxton** (født 17. mai 1955, død 25. februar 2017) var en amerikansk skuespiller og filmregissør.

Han er kjent for sine roller i *[[The Terminator]]* (1984), *[[Weird Science]]* (1985), *[[Aliens]]* (1986), *[[Sanne løgner]]* (1994), *[[Apollo 13 (film)|Apollo 13]]* (1995), *[[Twister]]* (1996) og *[[Titanic (1997)|Titanic]]* (1997). Han spilte hovedrollen i HBO-serien *[[Big Love]]* (2006-2011) og ble nominert til en Primetime Emmy Award for miniserien *[[Hatfields & McCoys]]*.

Paxton mottok en Saturn Award for rolleskildringen i *Aliens*. Han mottok også en Screen Actors Guild Award sammen med resten av ensemblet i *Apollo 13* og ble nominert to år senere med ensemblet i *Titanic*. Paxton ble også nominert til fire Golden Globes for rolletolkningene i TV-filmen *[[A Bright Shining Lie]]* og TV-serien *Big Love*.

## Filmografi (utvalg)
* 1984 – *[[The Terminator]]*
* 1985 – *[[Weird Science]]*
* 1985 – *[[Commando]]*
* 1986 – *[[Aliens]]*
* 1994 – *[[Sanne løgner]]*
* 1995 – *[[Apollo 13 (film)|Apollo 13]]*
* 1996 – *[[Twister]]*
* 1997 – *[[Titanic (1997)|Titanic]]*
* 2000 – *[[U-571]]*
* 2002 – *[[Småspioner 2 - Operasjon Drømmeøya]]*
* 2003 – *[[Spy Kids 3-D: Game Over]]*
* 2006–2011 – *[[Big Love|Big Love]]* (TV-serie)
* 2011 – *[[[[Haywire (film)|Haywire]]]]*
* 2013 – *[[The Colony]]*
* 2013 – *[[2 Guns]]*
* 2014 – *[[Edge of Tomorrow]]*
* 2014 – *[[Nightcrawler]]*
* 2014 – *[[Agents of S.H.I.E.L.D.|Agents of S.H.I.E.L.D.]]* (TV-serie)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  i 2005
*  i 2002
Roald Amundsens sydpolsferd

***Roald Amundsens sydpolsferd*** er en norsk dokumentarfilm som inneholder Roald Amundsens originalopptak fra sydpolsekspedisjonen mellom 1910 og 1912. Den ble vist for første gang 1912, og den ble brukt av Amundsen på hans foredragsreiser.

Filmopptakene ble ført opp på UNESCOs verdensminneliste i 2005 og er en av de svært få filmdokumentene som er ført opp der. Den er også en del av Norges dokumentarv. Filmen har blitt restaurert av Norsk filminstitutt og fått nyinnspilt musikk.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Et utsnitt av filmen  på National Geographics nettsted
Anitta Suikkari

**Anitta Suikkari** (født 1956 i Karelen i Finland) er en norsk skuespiller.

Hun en av initiativtakerne til Sampo Teater som ble grunnlagt i Oslo i 1983. Teateret flyttet ganske snart til Tromsø, hvor hun fungerte som skuespiller og kunstnerisk rådgiver. Hun har i sin karriere medvirket på flere scener, blant annet på Perleporten, Hålogaland Teater, Agder teater, Dramatikkens hus, Ice Globe Theater i Jukkasjärvi og Giron Sámi Teater.

Fra 1990 har hun vært en del av ensemblet ved Beaivváš Sámi Našunálateáhter.

Hun har også medvirket i flere filmer og TV-produksjoner, blant annet *[[Havlandet]]* (1985), *[[Stol på Ministeren]]* (1996), *[[Bázo]]* (2003) *[[Macbeth]]* (2004).

I 2004 ble hun nominert til Amandaprisen for beste kvinnelige hovedrolle i filmen Bázo . I 2013 ble hun nominert til Heddaprisen i klassen beste kvinnelige birolle  for sin rolle som Sirina i *Silbajavri - Sølvvannet* av Beaivváš Sámi Našunálateáhter.

## Referanser


## Kilder
* beaivvas.no – Anitta Suikkari Hedda nominert

## Eksterne lenker
*
Einar Lilloe Gran

**Einar Lilloe Gran** (født 16. november 1885, død 18. januar 1966) konstruerte det første norske fly i 1909–1910.

Gran var sønn av Emma Sophie Christine Lilloe Halvorsen (født 1857) og  Carl Ludvig Oscar Nielsen Gran (1855–1897).

Flyet ble dels konstruert på Akers mekaniske verksted og var et 10-meters bredt monoplan med en 30 hk Daracqmotor. Byggekostnad var 12 000 kroner. Etter en utstilling i mars 1910 gjorde man noen relativt mislykte forsøk på å få det til å fly i luften.

## Referanser
Liste over isbreer i Antarktis

Det finnes et stort antall **isbreer i Antarktis**. Dette settet med lister inkluderer ikke innlandsis, iskapper eller isfelt, slik som den antarktiske innlandsisen, men det omfatter glasiale landformer som er definert etter sin strøm eller bevegelse (fremrykning og tilbaketrekning) fremfor de generelle ismassene i seg selv. Listene omfatter breutløpere (brearmer og sidebreer), dalbreer, botnbreer, hengebreer, tidevannsbreer og isstrømmer. Isstrømmer er en type isbre og mange av dem har «breen» (eng. *glacier*) som siste ledd i navnet sitt, som for eksempel Pine Island-breen. Isbremmer er skilt ut på en egen liste, se liste over isbremmer i Antarktis. Antarktis er i denne og de fleste sammenhenger definert til området syd for 60° sydlig bredde (kontinentalgrensen i henhold til Antarktistraktaten). 

## Etter forbokstav
Siden det finnes svært mange isbreer i Antarktis, vil en fullstendig liste naturligvis ende opp med å bli veldig lang og lite leservennlig. Den er derfor delt opp i to mindre lister som er ordnet etter forbokstav til breens vanligste navn; en for A til H og en for I til Å.
* Liste over isbreer i Antarktis: A−H
* Liste over isbreer i Antarktis: I−Å

## Se også
* Liste over isbremmer i Antarktis
* Liste over isstrømmer i Antarktis

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Allround-NM på skøyter 1980 for herrer

**Allround-NM på skøyter 1980 for herrer** ble avholdt 2. og 3. februar 1980 på Marienlyst stadion i Drammen.Teknisk arrangør var Drammens Skøiteklub.

Norgesmester ble Tom Erik Oxholm, IF Fram. Tom Erik Oxholm ble mester ved den daværende regel om at man hadde vunnet mer enn halvparten av distansene, han hadde forøvrig også lavest poengsum som var neste kriterium for å kåre en mester.

Jan Egil Storholt deltok ikke under dette norgesmesterskapet på grunn av bitende kulde, noe som også gjorde at Kay Arne Stenshjemmet trakk seg fra løp den andre dagen av stevnet. Dette i lys av nært forestående olympiske leker i Lake Placid, USA.

## Sammenlagt herrer

## Kilder
* 
* 

## Eksterne lenker
*
Bjørn Sothberg

**Bjørn Sothberg** (født 2. mai 1938 i Beitstad i Nord-Trøndelag) er en norsk skuespiller.

## Filmografi
* 1961 Går ut i kveld (fjernsynsfilm) som Barrow
* 1963 Den stundesløse (fjernsynsfilm) som Leander
* 1972 Skuggen av ein helt (fjernsynsfilm) som Mr. Maguire
* 1976 Jan Herwitz (fjernsynsfilm/fjernsynsteateret) som Doktor Wulfsberg
* 1981 Sølvmunn som parkeringsvakt
* 1985 Brennende blomster som far
* 2007 Varg Veum – Bitre blomster som Politimester Hansen
* 2007  (kortfilm) som Sigrunds nye mann

## Referanser
Vanlig tjønnaks

**Vanlig tjønnaks** (*Potamogeton natans*) er en flerårig vannplante.

Den er en kraftig plante med forgrenet stengel. Det er to typer blad; flytebladene er bredt ovale til elliptiske og er fem–ti&nbsp;cm lange, mens undervannsbladene er linjeformede og ikke mer enn tre&nbsp;mm brede. Blomstene sitter i tykke, fire–fem&nbsp;cm lange, aks som stikker opp av vannet. Planten vokser i dammer, innsjøer og sakteflytende elver, gjerne i næringsrikt vann.

Vanlig tjønnaks har en vid utbredelse på den nordlige halvkule. I Norge er den vanlig i lavlandet til Vesterålen, men den finnes spredt lenger nordover og opptil 800&nbsp;moh i Sør-Norge.

## Litteratur
* 
 
## Eksterne lenker
*
Eventyrland (film)

***Eventyrland*** er en norsk film fra 2013. Filmen er regissert Arild Østin Ommundsen. Han har selv også  sørget for både manus, foto og klipp i filmen. Innspillingen gikk over 18 måneder, noe som er svært uvanlig lang tid. Filmmusikken er komponert av Thomas Dybdahl. Filmens hovedperson Jenny portretteres av Silje Salomonsen, som er hennes første hovedrolle i norsk film. Filmen veksler mellom å være en intens spenningsfilm og en fin kjærlighetshistorie.

Filmen vant prisen for beste foto under Amandaprisen 2013 og prisene for beste regi og beste produsent under Kanonprisen 2013, alle ved Arild Østin Ommundsen.

## Handling
Jenny er en kvinne som akkurat har kommet ut etter å ha sonet en dom i fengsel. Hennes drøm er  å bygge et hjem for seg og sin datter. Det blir vanskelig når fortiden truer med å innhente henne. De vanskelige valgene som vil avgjøre absolutt alt tvinger seg fram, og krever drastisk handling av Jenny. Det er en  fortelling om et drap som aldri skulle ha skjedd, om venner man aldri skulle stolt på og om en gjeld som bare øker for hvert avdrag. Det blir en tilværelse der Jenny har tapt alt, men hun har likevel alt å vinne: datteren.

## Priser og nominasjoner
* Amandaprisen 2013:
** Beste foto – Arild Østin Ommundsen
** Nominert i klassen beste norske kinofilm
** Nominert i klassen beste musikk – Thomas Dybdahl
** Nominert i klassen beste klipp – Arild Østin Ommundsen
** Nominert i klassen beste lyddesign – Gisle Tveito og Arild Østin Ommundsen
* Kanonprisen 2013:
** Beste regi – Arild Østin Ommundsen
** Beste produsent – Arild Østin Ommundsen og 
** Nominert i klassen beste kvinnelige hovedrolle – Silje Salomonsen
** Nominert i klassen beste manus – Arild Østin Ommundsen
** Nominert i klassen beste foto – Arild Østin Ommundsen

## Referanser


## Kilder
*filmweb.no: ''Eventyrland''

## Eksterne lenker
*
Majozi Sithole

**Majozi Sithole** er en eswatinisk økonom, som siden november 2013 har vært sentralbanksjef for Eswatinis sentralbank. 

Han ble utnevnt til sentralbanksjef 7. november 2013, og overtok da etter Martin Dlamini. Han kom da fra stillingen som finansminister.

## Utdanning og yrkeskarriere
Sithole er utdannet innen økonomi og regnskap ved University of Botswana and Swaziland. I tillegg har han tatt en mastergrad innen jordbruksøkonomi i Canada. 

Han har vært foreleser ved University of Swaziland, og ble stemt inn i parlamentet i 1998. Fra 1998 til 2000 var han minister for økonomisk planlegging og utvikling, og fra 2001 til 2013 var han finansminister. 

Da sentralbanksjef Martin Dlamini ble utnevnt til finansminister i november 2013 overtok Sithole som sentralbanksjef. 

## Referanser


## Eksterne lenker
* Offisiell hjemmeside - Eswatinis sentralbank
Restauranghögskolan vid Umeå universitet

**Restauranghögskolan vid Umeå universitet** er fra 2002 en egen enhet ved Umeå universitet, men grunnlaget ble lagt med Gastronomiprogrammet i 1996.

Fra starten har Restauranghögskolan i Umeå utviklet seg gradvis. Gjesteprofessor siden sent på 90-tallet Gert Klötzke utgjør en ressurs i utdanningen gjennom sin lange erfaring innen næringen. I 2005 ble en av Sveriges mest internasjonl kjente kokker og restaurantverter Marcus Samuelsson utnevnt til adjungerad professor ved Restauranghögskolan. Mathias Dahlgren, Sveriges eneste verdensmester i matlaging er også professor ved høyskolen.

## Se også
* Umeå universitet
* Handelshögskolan i Umeå

## Eksterne lenker
* Restauranghögskolan vid Umeå universitet
Raouf Saraj

**Raouf Saraj** (født 1957, død 3. juni 2011) var en norsk  og kurdisk skuespiller og flyktning. Raouf Saraj var født i Suleimania i Kurdistan. Han kom til Norge som flyktning og satt elleve år på asylmottak i Norge uten fast oppholdstillatelse. Han var allerede alvorlig syk av kreft da han fikk innvilget midlertidig oppholdstillatelse i 2010.
Han debuterte som skuespiller i filmen *[[Vinterland]]* og for sin innsats mottok han Amandaprisen i 2007. Da han debuterte i filmen Vinterland var han amatørskuespiller. 

Regissøren Hisham Zaman sa i sitt minneord: «Raouf var et av de mest troverdige skuespillertalentene jeg har arbeidet med. Sjelden har jeg møtt en ikke-utdannet skuespiller leve seg så mye inn i en rolle.»
Raouf Saraj hadde også en rolle i filmen *[[Brev til Kongen]]* en film som i stor grad var hentet fra hans eget liv. Denne filmen hadde premiere etter han døde av kreft den 3. juni 2011.

## Priser
* 2007 Amandaprisen Beste mannlige skuespiller - *[[Vinterland]]*

## Kilder
* www.nfi.no: Skuespiller og Amandavinner Raouf Saraj død

## Eksterne lenker
*
William Carvalho

**William Silva de Carvalho** (født 1992) er en angolskfødt portugisisk fotballspiller som spiller for CF Pachuca. 

Han har tidligere vært på lån i den portugisiske klubben Fátima og den belgiske klubben Cercle Brugge.

## Landslaget
Han ble tatt ut i s EM-tropp til EM i Frankrike 2016.

Han ble tatt ut i s tropp til FIFA Confederations Cup 2017 i Russland.

Han ble tatt ut i s tropp til VM i fotball 2018 i Russland.

Han ble tatt ut i s EM-tropp til EM i fotball 2021.

Han ble tatt ut i s tropp til VM i fotball 2022 i Qatar.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Stats and profile at Zerozero
* Stats at ForaDeJogo
Jakob Grimminger

**Jakob Grimminger** (født 25. april 1892 i Augsburg i kongedømmet Bayern i keiserdømmet Tyskland, død 28. januar 1969 i München i Vest-Tyskland) var en tysk nazist og offiser som gjorde tjeneste i SS og ble kjent for å ha båret «Blodfanen», nazistenes seremonifane.

## Liv og virke
### Bakgrunn, første verdenskrig
Grimminger ble født i Augsburg i Bayern og gikk inn i Den keiserlige tyske hær 16 år gammel. I første verdenskrig gjorde han tjeneste som mekaniker i et luftforsvarsregiment fra 1914 til 1917. Han deltok i slaget om Gallipoli. Han gjorde også tjeneste ett år i Palestina og reiste deretter tilbake til Tyskland. Han ble tildelt Jernkorset (av andre klasse, bayerske utmerkelser og den tyrkiske gallipolistjernen og ble dimittert i 1919.

### Tidlig nazimedlem
Grimminger sluttet seg til nazistpartiet (NSDAP) i 1922 og ble medlem av Sturmabteilung (SA). Samme år deltok han i slåsskampene i Coburg og året etter i Ølkjellerkuppet i München. Etter å ha gjort tjeneste ved hovedkvarteret til NSDAP ble han i 1926 valgt til medlem av SS, og var en av de 200 første medlemmene av SS.

Grimminger ble forfremmet gjentatte ganger under sin tjeneste i SA og SS, og fikk til slutt rang som SS-Stadartenführer (1943). Som medlem av SS fikk han i 1926 det ærefulle oppdraget å bære den blodfanen fra kuppforsøket i 1923. Han var den offisielle fanebæreren ved seremonielle anledninger, og det er ved dette at han ble mest kjent.

Han kan sees i Leni Riefenstahls film *[[Viljens triumf|Triumph des Willens]]* (Viljens triumf) fra NSDAPs partikongress *[[Reichsparteitag]]* i 1934 i Nürnberg.

Han ble dekorert med NDSAPs partimerke i gull, blodordenen (i gull) (nr 714) og Coburg-merket, tre av de viktigste utmerkelsene innen NSDAP.

### Etterkrigstiden
Grimminger overlevde andre verdenskrig og ble stilt for retten av de allierte i 1946 for å ha vært medlem av SS og å ha båret blodfanen i 19 år. Han ble ikke idømt fengselsstraff, men all hans eiendom ble konfiskert. 

I 1948 gikk han inn i politikken og fått stilling som rådmann i München, men fortiden gjorde at han måtte fratre denne stillingen. 

Han døde i fattigdom i München i 1969.

## SS-grader etter dato
* SS-mann : 25. februar 1926
* SS-Scharführer : September 1926
* SS-Truppführer : mars 1929
* SS-Sturmführer : 17. juli 1931 
* SS-Obersturmführer : 31. juli 1933
* SS-Hauptsturmführer : 15. november 1933
* SS-Sturmbannführer : 20. april 1935
* SS-Standartenführer : 13. eller 20. april 1943

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Hammersborggata (Oslo)

**Hammersborggata** (9–25, 2–30) er en gate i Oslo sentrum, fra Storgata til innløpet i Hammersborgtunnelen, som ligger under Grubbegata. Langs gaten ligger blant annet Arbeidersamfunnets plass med Samfunnshuset og Torggata bad. Inntil 2006 het gaten Henrik Ibsens gate.

## Navnet og historie
Navnet er hentet fra Hammersborghøyden, som har gitt navn til Hammersborgtunnelen og Hammersborg, strøket som ligger rett nordvest for tunnelåpningen. 
Fra 1930 til 2006 het gaten Henrik Ibsens gate etter Henrik Ibsen (1828–1906). Byrådet og bydelsutvalget mente i 2005 at «dagens Henrik Ibsens gate ikke helt er forfatteren ”verdig”», og ønsket at Henrik Ibsens navn skulle knyttes til en annen gate. Drammensveien mellom Frederiks gate / Stortingsgata og Solli plass, som går langs Slottsparken og dessuten har nærhet til Ibsen-museet, fikk derfor navnet Henrik Ibsens gate fra 2006.

Gaten ble anlagt fra Torggata til Akersgata i tiden fra 1924 til 1936, mens strekningen fra Torggata til Storgata ble anlagt fra 1941 til 1945, først i 13 meters bredde, senere med 20 meters bredde mellom Storgata og Calmeyers gate. Her lå Tukthuset med mur rundt, og bygningene som hørte til Tukthuset ble revet fra 1936 og utover i 1940-årene. 

## Beliggenhet, bebyggelse og historie
Gaten går over Hammersborgtunnelen (Ring 1) og er grense mellom Hausmannsområdet i nordøst og det navnløse sentrumsområdet rundt Youngstorget i sørvest. Den rekker fem kvartaler fra Storgata i sørøst til innløpet til tunnelen i nordvest. I sørøst fortsetter Hammersborggata som Lybekkergata.

Hammersborggata ligger i et sentrumsområde, ved at bygningene langs gaten har servicebedrifter i 1. etasje og hovedsakelig kontorer i de øvrige etasjene. Flere kjente bygninger ligger langs gaten:
* nr. 2, forretningsgård fra år 2000 (Sparebank 1-gården, arkitekt ArkiForum ved Ciro Fiorito), der Sparebank 1 Gruppen AS har hovedkvarter
* nr. 12, Politidirektoratet og Sentrum politistasjon
* Samfunnshuset på Arbeidersamfunnets plass, viktig funksjonalistisk bygning fra 1946. Arkitekt Ove Bang, adresse Arbeidssamfunnets plass 1
* Torggata bad, åpnet 1932, viktig bygning i 1920-tallsklassisisme, arkitekter Morgenstierne og Eide. *Bade- og Vaskeanstalten* lå her fra 1861. Badet ble nedlagt i 1980 og bygningen huser nå blant annet konsertstedet Rockefeller
* Oslo Hovedbrannstasjon, adresse Arne Garborgs plass 1

## Referanser


## Litteratur
* 

## Eksterne lenker
* 
*
Kristoffer Myskja

**Kristoffer Myskja** (født 1985) er en norsk kunstner fra Trondheim. Han har utformet sin egen kunstneriske nisje gjennom et samspill mellom filosofiske problemstillinger og mekaniske skulpturer utført med håndverksmessig presisjon.

Myskja påbegynte en Bachelor i Billedkunst ved Kunstakademiet i Trondheim i 2005, og fullførte sin utdannelse ved Kunstakademiet i Oslo i 2008.

Myskja har utført flere utsmykninger. Blant annet fikk han oppdrag under utsmykning av Kuben yrkesarena i Oslo i 2013. Ved skolen har han laget flere mekaniske skulpturer. Blant disse er fire verker, kalt «Governors», plassert i montere på søyler ved verkstedshallene. En mikroprosessor sender en felles luftstrøm som skaper bevegelsen i alle fire skulpturene. En skulptur hengende fra taket i foajéen har fått navnet 'Bølgen' av brukerne, selv om kunstneren ikke selv har gitt den tittel. Verket består av flate kryssende metallbånd som ved hjelp av en mikroprosessor løfter noen av kryssene for så å slippe de raskt. Dette gir skulpturen bølgende bevegelser.

## Separatutstillinger
*2014: Nils Aas Kunstverksted, Inderøy
*2014: Hedmark Kunstsenter, Hamar
*2013: Hermetic Mechanics - Galerie Mario Mazzoli, Berlin
*2012: Galleri K, Oslo
*2011: Ikon Gallery, Birmingham
*2010: Prosjektrommet på Galleri F15, Moss
*2007: Galleri 7011, Trondheim

## Notable utsmykninger
*2014/15: Åsveien skole og ressurssenter, Trondheim
*2013: Kuben yrkesarena, Oslo
*2013: Osterøy videregående skole, Osterøy
*2011: Det norske oljeselskap ASA, Trondheim

## Galleri

Fil:2014-05 Governors.JPG|Governors, mekaniske skulpturer ved verkstedshallene til Kuben yrkesarena. 


## Referanser


## Eksterne lenker
* Kunstnerens hjemmeside
Silent Storm

**«Silent Storm»** (norsk: *stille storm*) er en norsk popballade som vant Melodi Grand Prix 2014, og som var Norges bidrag til Eurovision Song Contest samme år. Sangen er skrevet av Josefin Winther, og den framføres av fetteren Carl Espen Thorbjørnsen – i konkurransen bare kalt *Carl Espen*.

## Melodi Grand Prix
Sangen var en av rundt 600 som ble sendt inn til NRKs Melodi Grand Prix 2014, og den var blant de 15 som ble plukket ut til å delta i konkurransen. Et 15-sekunders fragment av sangen ble presentert under NRKs pressekonferanse 27. januar 2014, og hele sangen ble sluppet for digital nedlastning 19. februar samme år.

«Silent Storm» var det femte og siste bidraget ut i  i Folketeatret i Oslo søndag 9. mars 2014. Sangen vant delfinalen og kvalifiserte seg dermed til finalen i Oslo Spektrum lørdag 15. mars.

I finalen var «Silent Storm» det åttende og nest siste bidraget ut på scenen og avanserte til gullfinalen. I avstemningen vant sangen en klar seier med over  stemmer. «Silent Storm» ble dermed Norges bidrag til Eurovision Song Contest 2014 i København i Danmark. 

## Eurovision Song Contest
I den internasjonale konkurransen deltok Norge i den andre semifinalen torsdag 8. mai 2014. «Silent Storm» var det tredje bidraget ut på scenen – etter Israel, og før Georgia. Bidraget kom på sjetteplass og kvalifiserte seg dermed til finalen lørdag 10. mai.

I finalen var Norge nummer fem ut på scenen – etter Island, og før Romania. I avstemningen fikk «Silent Storm»  og ble  av . 

## Om sangen

### Tekst og artist
Sangen handler om at man ikke kan planlegge livet, for det kan alltid skje noe som kaster om på planene. I sangen synger Carl Espen at han har en stille storm inni seg, og at han er «merket» slik at han måtte endre planene sine. Han håper videre at noen vil se ham og si at han ikke er alene, slik at han endelig kan finne ro – om det så vil ta et helt liv. Låtskriveren Josefin Winther har fortalt at hun skrev teksten med fetteren Carl Espen i tankene, blant annet etter at han hadde mistet bestemoren i kreft.
Winther hadde klokkertro på at fetteren Carl Espen Thorbjørnsen var den rette til å framføre «Silent Storm» i Melodi Grand Prix. NRK var imidlertid svært skeptiske og var nær ved å ta ham ut av konkurransen etter første prøvesynging. Redaksjonen ga ham imidlertid en ny sjanse, og da overbeviste Carl Espen så mye at han fikk framføre den i konkurransen. I Melodi Grand Prix året etter framførte Carl Espen «Silent Storm» som pausenummer – sammen med Josefin Winther og Kringkastingsorkestret.

## Listeplasseringer
### Salg og strømming
«Silent Storm» ble sluppet for salg 19. februar og høstet mye ros av musikkritikere. Likevel tok aldri sangen seg inn på VG-lista. Dette var første gang siden 2007 at en Melodi Grand Prix-vinner ikke kom inn på Norges offisielle musikkliste.

Tross fraværet på VG-lista gjorde «Silent Storm» det bra på ulike strømmetjenester på nettet. Bare i Norge fikk «Silent Storm» platinastatus, noe som innebærer at sangen ble solgt, lastet ned og strømmet minst fire millioner ganger. Også i utlandet dukket den norske sangen opp på flere hitlister:

## Referanser
Juzjne

**Juzjne** (ukrainsk Ю́жне, tidligere: Южний, *Juzjnyj*) er en havneby i Odesa oblast (provins) sørvest i Ukraina. Byen har status som en egen rajon (distrikt) i oblasten og ligger ved kysten av Svartehavet.

Byen er en internasjonalt viktig oljeterminal og en av de tre viktigste havnene i Ukraina sammen med Odesa og Illitsjivsk. Disse tre havnebyene har nesten vokst sammen til en enkelt storby og Juzjne blir ofte regnet som en forstad til Odessa.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Tuxá (språk)

**Tuxá** er et utdødd språk som ble snakka av tuxáfolket nordøst i Brasil. Språket døde ut på slutten av 1800-tallet.

## Eksterne lenker
*
Wayback Machine

**Wayback Machine** er en tjeneste fra Internet Archive, en amerikansk ideell organisasjon med hovedkontor i San Francisco. Den ble etablert i 1996 av Brewster Kahle og Bruce Gilliat, lansert i 2001, og drives med innhold fra Alexa Internet. Tjenesten lar brukere se arkiverte versjoner av nettsider gjennom tidene.

Wayback Machine brukes mye for å hente arkiverte lenker til eksterne sider som ikke lenger fungerer på Wikipedia. Såkalte  som oppstår fordi det alltid vil være en del lenker til eksterne sider som ikke lenger fungerer.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Karajá

**Karajá**, også kjent som **Ynã**, er et makro-jê-språk som snakkes i om lag 30 landsbyer langs elva Araguaia i det sentrale Brasil.

Språket har ulike dialekter for menn og kvinner; en av hovedforskjellene mellom de to er at menn ikke uttaler /k/.

Karajá har ni orale vokaler, to nasale vokaler og 12 konsonanter.

## Eksterne lenker
*
Beats Electronics

**Beats Electronics, LLC** er et amerikansk selskap som produserer og selger hodetelefoner og høyttalere. Selskapet ble grunnlagt i 2008 av Dr. Dre og med samarbeid fra Jimmy lovine. Hovedkvarter ligger i Culver City, California, U.S. 

## Eksterne lenker
*
Nyréns Arkitektkontor

**Nyréns Arkitektkontor** er et svensk arkitektfirma med kontor i Stockholm og Malmö. Selskapet ble grunnlagt i 1948 av Carl Nyrén. Arkitektkontor er fra 1983 eiet av de ansatte og har utviklet seg fra et 20-talls medarbeidere ved starten til over 100 medarbeidere i 2012. 

Opprinnelig ansatte selskapet arkitekter, interiørarkitekter og bygningsingeniører og virksomhetsområdet bestod for det meste av bygg i både privat og offentlig sektor.

Med tiden utvidet virksomheten med landskapsarkitekter, bygningsantikvarer og planarkitekter og etter det arbeider Nyréns med såvel boligplanlegging som by- og regionplanlegging og kulturhistorisk verdifulle bygninger og miljøer.

## Eksterne lenker
*
Pål-Jan Stokke

**Pål-Jan Stokke** (født 1963) er en norsk lokalpolitiker (H) i Hamar og daglig leder i golfklubben Atlungstad Golf AS. Stokke har vært medlem av Hamar kommunestyre og formannskap siden 2011.

Han vokste opp i det nordlige Østerdalen og flyttet tilbake til fødebyen Trondheim i 1982. Etter militærtjeneste i Stjørdal og Trondheim tjenestegjorde han i UNIFIL i Libanon og Israel i ett år. Stokke har vært bosatt på Hamar siden 1986. Han har studiekompetanse fra Holmen videregående skole på Tynset, lærerutdannelse i idrettsfag fra Elverum lærerhøgskole med påbygging i pedagogikk og farmakologi, og er diplomtrener fra Norges Idrettsforbund.

Foruten sin karrière som skøyteløper har han vært konsulent og regionsjef i Pfizer 1994–2000, daglig leder i Storhamar Dragons 2000–2006 og senterdirektør ved Maxi Hamar Storsenter 2006–2009.

## Hurtigløp på skøyter
Stokke var aktiv på skøyter og konkurrerte for Tynset IF og med Willy Olsen som trener, ble det fem opptredener i senior-NM på skøyter med fire sprint-NM (1983, 1984, 1985, 1986) og ett allround-NM (1985). Han gjorde det best på de kortere distansene.

Han ble junior-norgesmester i sprint for yngre junior i 1982 i Tromsø og ny NM-tittel i sprint for eldre junior i Skien i 1984. I 1984 ble han også allround-norgesmester i eldre junior som gikk på Fagernes.

Han deltok også i junior-VM på skøyter i 1982 i Innsbruck, Østerrike hvor han tok en 6.-plass sammenlagt.

Han var landslagstrener for junior/ungdomsgruppa i hurtigløp på skøyter 1990–1994.
* Sesongen 1992/93 var blant andre disse løperne med: Lasse Sætre, Petter Andersen, Anne Therese Tveter, Pål Gravem, Nina Tørset og Marthe Sundby + 2 løpere til.
* Sesongen 1993/94 var blant andre disse løperne med: Lasse Sætre, Eskil Ervik, Petter Andersen, Ester Stølen, Nina Tørset, Marthe Sundby og Andreas Snare Bakke + 5 løpere til.

## Personlige rekorder i skøyteløp

## Referanser


## Eksterne lenker
* Pål-Jan Stokke på Hoyre.no
* - Vi er ishockeyens RBK på Nettavisen.no
* – Å joda, jeg vil bli ordfører! på yr.no/nyheter/distrikt/hedmark_og_oppland/
;Skøyter
* 
* Om Tynset IF og hurtigløpsgruppens utøvere inkludert Pål-Jan Stokke på tynsetidrett.no
Norges socialdemokratiske Kvinneforbund

**Norges socialdemokratiske Kvinneforbund** var en organisasjon som eksisterte fra 1922 til 1927, knyttet til Norges Socialdemokratiske Arbeiderparti.

NSAs kvinneforbund ble opprettet i forbindelse med partiets andre landsmøte, avholdt fra 25. – 27. mai 1922 i Oslo. Samtidig med landsmøtet ble det arrangert en kvinnekonferanse med 85 deltagere, der beslutningen om å stifte forbundet ble fattet.

Inger Kristiansen ble valgt til formann i forbundet, og hadde dette vervet helt til partisamlingen mellom AP og NSA i 1927.

## Referanser
Skruehavgras

**Skruehavgras** (*Ruppia cirrhosa*) er en flerårig vannplante.

Den er en spinkel plante som lever helt neddykket i vann. Bladene er linjeformede og svært smale. Skruehavgras kan skilles fra slektningen småhavgras på at blomsterstilkene kveiler seg opp i fruktstadiet. Den vokser i salt- og brakkvann på steder der det ikke er for mye strøm eller bølger.

Utbredelsen omfatter tempererte og subtropiske strøk på både den nordlige og sørlige halvkule: Europa, Asia, nord og sør i Afrika, Nord-Amerika og Argentina. I andre verdensdeler kan den også vokse i ferskvann.

I Norge finnes skruehavgras på spredte lokaliteter langs kysten fra Østfold til Lofoten. Den er sannsynligvis i en viss tilbakegang, og har status som *nær truet* i Norsk rødliste for arter 2021.

Det er nå vist at *Ruppia cirrhosa* er et homotypisk synonym for *[[Småhavgras|R.&nbsp;maritima]]*. Det korrekte vitenskapelig navnet for skruehavgras er derfor *Ruppia spiralis*, men det er foreløpig lite brukt.

## Referanser




## Litteratur
* 
 
## Eksterne lenker
*
Småhavgras

**Småhavgras** (*Ruppia maritima*) er en flerårig vannplante.

Den er en spinkel plante som lever helt neddykket i vann. Bladene er linjeformede og mindre enn én&nbsp;mm brede. Den vokser i salt- og brakkvann på steder der det ikke er for mye strøm eller bølger.

Utbredelsen omfatter havstrender over hele verden. Arten finnes også i innsjøer langt inne på kontinentene, for eksempel i Issyk-Kul og Titicacasjøen. Fugler er viktige for frøspredning. I Norge finnes småhavgras langs kysten til Troms. 

## Referanser




## Litteratur
* 
 
## Eksterne lenker
*
Line Halvorsen

**Line Halvorsen** (født 1969) er en norsk filmregissør. 

## Dokumentarfilmskaper

Halvorsen er utdannet ved Universitetet i Trondheim og i mediefag linjen ved Høgskolen i Volda.

Hun har regissert og redigert mer enn 20 dokumentarer og reisefilmer siden 1997. Halvorsen bodde i Betlehem på Vestbredden fra 2002 til 2004. I løpet av denne tiden skrev, redigerte og regisserte hun den prisvinnende dokumentaren *[[Et steinkast unna]]* (2003), som handlet om livene til tre palestinske barn. Halvorsen har tatt til orde for kulturell og akademisk boikott av Israel.

I 2004 flyttet hun til USA, hvor hun lagde filmen *[[USA mot Al-Arian]]* (2007). Den handlet om rettssaken mot og fengslingen av Sami al-Arian ut fra hans eget narrativ. Etter en seks måneders rettssak i 2005 ble Al-Arian dømt for å ha hjulpet den palestinske jihad-bevegelsen, noe han også erkjente. Halvorsens film ble nominert til prisen for «Årets beste film» før Amandaprisutdelingen i 2007. 

I 2010 hadde Halvorsens dokumentarfilm *[[Å leve uten penger]]* premiere. I denne filmen portretterer hun den tyske kvinnen Heidemarie Schwermer, som da filmen ble lansert hadde ført et liv helt uten penger gjennom en sammenhengende periode på 15 år.

## Priser

* 2003 – Gullstolen for beste dokumentarfilm for *[[Et steinkast unna]]* 
* 2003 – Amandaprisen i kategorien «Årets dokumentar » for *[[Et steinkast unna]]*
* 2007 – Nordisk Panorama i kategorien «Beste nordiske dokumentar» for *[[USA mot Al-Arian]]*

## Referanser


## Kilder
* oslofilmfestival.com: Å leve uten penger
* imdb.com: Line Halvorsen

## Eksterne lenker
*
Full Pupp

**Full Pupp** er et norsk plateselskap som ble startet av Prins Thomas og Stevie Kotey i 2005.  

Full Pupp gir ut plater av norske house- og nu-disco-produsenter, og har siden etableringen blitt en sentral platform for den norske «Oslo-disco»-scenen. «Med Full Pupp ville jeg bygge en norsk profil og gi ut musikk med alle oss likesinnede, istedenfor at vi skulle spres på utenlandske labeler,» sa Prins Thomas til *[[Dagsavisen]]* i 2010. 

I 2008 ga plateselskapet ut samleskiven *[[Full Pupp Presents The Greatest Tits Vol. 1]]*.

I forbindelse med tiårsjubileumet i 2014 ga plateselskapet ut fire «samplere» og samleskiven *[[10 Years Of Full Pupp]]*. 

## Referanser


## Eksterne lenker
* Liste over Full Pupps utgivelser på nettstedet *[[Discogs]]*
Himmelfall

***Himmelfall*** er en norsk film fra 2002. Filmen er regissert av Gunnar Vikene. Hovedrollene spilles av Kristoffer Joner, Maria Bonnevie, Kim Bodnia, Gitte Jørgensen og  Bjørn Sundquist.

Manuset er av Gunnar Vikene og Torun Lian. Reidar Skår har laget musikk til filmen. Norsk filminstitutt støttet filmen med 10 millioner kroner. Gitte Jørgensen ble nominert til beste kvinnelige skuespiller under Amandaprisen 2003.

## Handling
Reidar er en beboer ved en psykiatrisk institusjon.

Han forventer at jordkloden kommer til å bli truffet av en stor meteor når som helst, men frem til da er han opptatt med å prøve å forhindre at en annen pasient, Juni, begår selvmord.

## Medvirkende
* Kim Bodnia – Johannes, psykiater
* Maria Bonnevie – Juni
* Kristoffer Joner – Reidar
* Hildegun Riise – Vigdis, hjemmehjelpen
* Irene Ahnell – Ane
* Stig Ryste Amdam – politimann
* Janny Hoff Brekke – Junis mor
* Jon Bleiklie Devik – Alf
* Erling Fidjestøl – mannlig sykepleier
* Gjert Haga – taxisjåfør
* Endre Hellestveit – Thomas, taxisjåføren
* Helge M. Iversen – taxisjåfør
* Jon Ketil Johnsen – politimann
* Gitte Rio Jørgensen – fru Ruud, Reidars mor
* Petter Width Kristiansen – Eilert
* Sverre Røssummoen – politimann
* Kjersti Botn Sandal – Siw
* Bjørn Sundquist – Junis far
* Steinar Thon – politimann
* Min Min Tun – Wong

## Referanser


## Eksterne lenker
*