open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Guvernementet Tomsk

**Guvernementet Tomsk** (russisk: Томская губерния) var et russisk guvernement i vestre Sibir i perioden 1804–1925.

Det var omgitt av guvernementet Tobolsk i vest og nordvest, guvernementet Jenisejsk i nordøst og øst, Mongolia i sørøst og Semipalatinsk i sørvest. Guvernementet var inndelt i syv distrikt: Barnaulsk, Bijsk, Zmeinogorsk, Kainsk, Kuznetsk, Mariinsk og Tomsk.

## Eksterne lenker
*
Torsten Kolmodin

**Olof Torsten Kolmodin** (1885–1963) var fil.lic. og førstebibliotekar ved Stockholms stadsbibliotek fra 1919. 

Han var sønn av tullbevakningskontrollör Carl Olof Bernhard Kolmodin (1850–1926) og Zelma Agnes Fredrika Knoch (f. 1861 på Gotland). Torsten Kolmodin giftet seg i 1922 med Clare Lührs. Han utførte etnografiske studiereiser i samiske områder 1913–23, og studerte særlig pitesamene. 

## Verk
* *Folktro, seder och sägner från Pite Lappmark*. Stockholm : Nordiska Bokhandeln, 1914. (*Lapparne och deras land*; bd 3) Utdrag fra dette verket er utgitt på norsk i *[[Noaidier (bok)|Noaidier]]*, 2002.
* «På renskillnad i Sorsele», i *Svenska turistföreningens årsskrift*, 1916
* «Några renmärken från Sorsele», i *Fataburen*, 1917
* *Gamla gatunamn i Stockholm. : Ett apropå till namnberedningens senaste omdöpningsfunderingar*. Stockholm, 1926

## Referanser


## Kilder
* «Kolmodin, släkter», i Svenskt Biografiskt Lexikon
* «Kolmodin, (Olof) Torsten» i *Vem är det? Svensk biografisk handbok* (1925)
GC Rieber

**GC Rieber** er et privateid norsk selskap som utøver eierskap overfor et utvalg av kjernevirksomheter. Forretningsområdene er konsentrert rundt områdene industri, shipping og eiendom. GC Rieber ble stiftet i 1879 av Gottlieb Christian Rieber innen handel med hud og skinn, og er deretter blitt utviklet i fire generasjoner både gjennom egen vekst og gjennom kjøp og salg av virksomheter. Hovedkontoret ligger i Solheimsviken i Bergen. Administrerende direktør er Jan Roger Bjerkestrand.

## Selskaper
*GC Rieber Shipping
*GC Rieber Fortuna
*GC Rieber Vivomega
*GC Rieber Salt
*GC Rieber Compact
*GC Rieber Eiendom

## Historie
Firmaet begynte med engroshandel av huder og skinn. Avdelingskontor ble etablert i Trondheim i 1888, senere også i Oslo, Stavanger, Tromsø og Ålesund. Virksomheten ble utvidet til å omfatte garveri, etter hvert også skoproduksjon og detaljhandel.

Firmaet har også vært engasjert i selfangst og ishavsskuter, herunder MK «Polarbjørn», samt marine oljer, fôrprodukter og makrellfilet.

### Skinn og pels
G.C. Rieber & Co. A/S drev med pelsberedning, opprinnelig i Tromsø på 1930-tallet før virksomheten ble flyttet til Bergen. Selskapet foredlet en rekke skinn, inkludert selskinn, ekorn og sebra, og utviklet metoder for bleking og garving. De lyktes også med destillasjon av sjøvann for å sikre vannforsyning til produksjonen.

Selskapet møtte motstand da selfangst ble fordømt av aktivister og mediedekningen var negativ, særlig i USA. Til tross for vitenskapelig overvåkning av selfangsten, stengte USA for import av norske selskinn. Russland foreslo at de kunne overta fangsten mens Rieber sto for pelsberedningen, men selskapet ble likevel hardt rammet av kontroversen.

### Skoproduksjon
Rieber sko avsluttet sin produksjon med en stor leveranse til Sovjet. Per Martens representerte pelsbransjen under EFTA-forhandlingene, hvor Danmark sikret seg tollfordeler som Norge og Sverige ikke fikk. Dette utraderte norsk og store deler av svensk pelskonfeksjon. Eksporttoll rammet også pels- og skobransjen hardt, spesielt småbedrifter. 

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Rieber-produkter på DigitaltMuseum
Atherina

* liten stripefisk (*A.&nbsp;boyeri*)
* *[[Atherina breviceps]]*
* *[[Atherina caspia]]* 
* stor stripefisk (*A.&nbsp;hepsetus*)
* *[[Atherina lopeziana]]*
* stripefisk (*A.&nbsp;presbyter*)

***Atherina*** er en slekt av stripefisker.

De har to korte ryggfinner som er godt adskilt. Første ryggfinne har 5-10 lite stive piggstråler, mens andre ryggfinne har én piggstråle og resten bløtstråler. Andre ryggfinne har samme form og størrelse som gattfinnen og sitter rett over den. Langs siden er det et sølvskinnende bånd. De er stimfisker som lever i grunne kystfarvann og elvemunninger, og som også forekommer i ferskvann. Maksimal lengde varierer fra 8 til 20&nbsp;cm.

Det er vanskelig å skille mellom de ulike artene, men det vanlig å regne med tre arter i europeiske farvann. Stor stripefisk (*A.&nbsp;hepsetus*) forekommer hovedsakelig i Middelhavet, mens stripefisk (*A.&nbsp;presbyter*) er utbredt i Nordøst-Atlanteren og finnes bare sporadisk i Middelhavet. Den tredje arten, liten stripefisk (*A.&nbsp;boyeri*) finnes både i Nordøst-Atlanteren og Middelhavet og er sterkere knyttet til brakk- og ferskvann enn de andre artene.

Undersøkelser av mitokondrielt DNA viser at *A.&nbsp;boyeri* omfatter tre ulike klader, og at den antakelig bør splittes i minst tre arter.

Slekten omfatter også *[[Atherina lopeziana]]* fra Guineabukta og *[[Atherina breviceps]]* fra Sør-Afrika.

## Kilder
* 
* 
* 
* 

## Eksterne lenker
*
Svelgen IV kraftverk

**Svelgen IV kraftverk** er et vannkraftverk i Svelgen i Bremanger kommune i Vestland.

Det er lokalisert i samme fjellhall som Svelgen II kraftverk.

Kraftverket har en fallhøyde på rundt 360 meter fra magasinet Storebovatnet, som reguleres mellom 315 og 378 moh.

Installert effekt er 50 MW. Årsproduksjon er 276 GWh. Oppstartsår 1973.

Utbyggingen av den første kraftstasjonen i Svelgen startet i 1917 og i 1928 startet Bremanger Rujernsverk produksjon av rujern basert på malm fra Rødsand Gruver. Rujernsverket stanset produksjonen i 1982.

## Referanser


## Kilder
* 
* NVE vannkraftdatabase Svelgen IV
* Store norske leksikon
* SFE
Roger Ducos

**Pierre Roger Ducos** () var en fransk politiker, bror til Nicolas Ducos.

## Liv og virke
Ducos var opprinnelig advokat i Dax, og senere dommer der. År 1792 ble han valgt som representant for departementet Landes inn i konventet, der han inntok en ubestemt mellomstilling. Først under direktoriet ble han en forgrunnsfigur. Allerede i 1795 ble Ducos medlem i de gamles råd, og etter tribunatets statskupp i 1799 ble han medlem av direktoriet. Han sluttet her tro opp ved sin embedsbroder Emmanuel Joseph Sieyès' side och deltok sammen med ham i Napoleon Bonapartes kupp samme år. 

Etter kuppet ble han utnevnt til provisorisk konsul, og fulge nå Bonaparte. Ved ikrafttredelsen av konstitusjonen av år VIII ble Ducos umiddelbart medlem av senatet og dets visepresident. I 1808 ble han greve, og 1815 under de hundre dagene pair. Han ble landsforvist i 1816, etter at han i konventet hadde stemt for Ludvig XVIs henrettelse. Han døde i Ulm.

## Referanser


## Litteratur
* *[[Svensk uppslagsbok]]*. Malmö 1931.
Lars Olsen

**Lars Olsen** (født 13. mars 1826 i «Vesterfjellene», Vefsn, død 8. januar 1892 ved å drukne på Røssvatnet) var en sørsamisk «finneskolelærer» i Vefsn, senere lærer i Hattfjelldal. Hans beretning fra 1885 med egne minner om hvordan runebomme ble brukt omkring 1836, er en av svært få førstehåndberetninger om bruk av runebomme. Den ble utgitt på tysk av Just Qvigstad i 1888, og er senere gjenutgitt på norsk i 1997, 2002 og 2010.

Lars Olsen var sønn av Ole Jonsen Vesterfjell og brorsønn av Nils Jonsen Vesterfjell, kjent som Njaarke-Næjla. Det var onkelen Næjla som eide Bindalstromma som Lars observerte i bruk. Lars, som fikk tilnavnet «Skul-Lars-Olso», tok lærerutdanning ved Tromsø Seminar i 1853, og arbeidet først i Vefsn og deretter fra 1859 i Hattfjelldal. 

Olsens beretning viser runebomma brukt til spådomskunst: «hvor er det heldigst for meg å føre reinflokken min denne vinteren». Olsen nevner også at barna kunne bruke runebomma i imitasjonslek. 

## Referanser
Jan Olav Johannessen

**Jan Olav Johannessen** (født 13. november 1951) er en norsk professor i psykiatri  og sjefslege ved Psykiatrisk divisjon, Stavanger universitetssjukehus.

Han har tidligere vært leder i Norsk psykiatrisk forening og president i ISPS.  I 2013 fikk Jan Olav Johannessen sammen med TIPS-gruppen Helse Vest sin kvalitetspris for 2013.
Han har skrevet flere bøker om psykiatri.

## Bibliografi
* 2003 Den gode psykoterapeut (Red. Johannessen og Ragna Block-Thorsen) ISBN 8292023100
* 2008 Hva er psykose?  ISBN 9788277862217
* 2010 Mestringsbok ved psykose (Jan Olav Johannessen og Geir Thingnæs ) ISBN 9788282170147

## Referanser

 
## Kilder
*  TIPS forskningsgruppe
* sykehuset-innlandet.no: Schizofrenidagen 2012
François de Barthélemy

**François Marie de Barthélemy** (født 20. oktober 1747 i Aubagne, død 3. april 1830 i Paris) var en fransk marki og politiker. Han var brorsønn til Jean-Jacques Barthélemy.

De Barthélemy hadde i tiden før revolusjonen flere diplomatiske oppdrag, blant annet i Sverige. Etter revolusjonen forble de Barthélemy i tjeneste, og førte som Frankrikes sendebud i Sveits de betydningsfulle fredsforhandlingene i Basel i 1795. Av den konservative majoriteten i representasjonen ble de Barthélemy innvalgt i direktoriet i 1797, men ble avsatt samme år etter 18. fructidor-kuppet og ble deportert. 

Han klarte å rømme, ble hjemkalt av Napoleon I og benyttet i flere viktige verv og fungerte som ordførende i senatet, da dette i 1814 besluttet å avsette keiseren. Også under restaurasjonen gjorde han seg bemerket og hadde sete i pairenes kammer.

## Referanser


## Litteratur
* Svensk uppslagsbok. Malmö 1939
Joakim Bjerkås

**Joakim Skomsøy Bjerkås** (født 15. januar 1993) er en norsk fotballspiller som spiller for Dahle Idrettslag. 

Som aldersbestemt spiller har han deltatt på alle krets-, fylkes- og regionslag. Bjerkås ble hentet fra Frei Fk til KBK av daværende trener Geir Midtsian, etter landslagsuttak som 15 åring høsten 2008, men har også spilt for Molde FK i NextGenSeries høsten 2011.
Sesongen 2012 ble spolert av et ankelbrudd i sesongoppkjøringen og han fikk derfor bare et fåtall kamper på slutten av opprykkssesongen til 1.div for KBK.

Bjerkås spiller back/midtstopper, og har 100 A-kamper og 2 mål for Kristiansund BK pr. juli 2017. 

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Om Bjerkås på Kristiansund ballklubbs nettsider
Fructidorkuppet

**Fructidorkuppet** var et statskupp, gjennomført i Frankrike 18 fructidor år V (4. september 1797). 
## Bakgrunn
Siden Frankrike etter skrekkveldets fall hadde fått en ny forfatning, som la makten hos den lovstiftende forsamling, fryktet man innen direktoriet at folkestemningen skulle kreve en sterkere reaksjon mot revolusjonen enn de selve hadde til hensikt. For å hindre slike stemninger å gjøre seg gjeldende fastslo konventet at da valg til den lovstiftende forsamling, Femhundrerådet, for første gang skulle finne sted, måtte minst 2/3 av medlemmene utses blant slike som hadde tilhørt konventet. En følge av dette ble at det lovstiftende organ etter valgene år IV (1796) kom til å ligne mye på konventet. De nyvalgte medlemmene ble imidlertid ofte ansett for å være rojalister. 

Valgene år V, som til en tredjedel nyrekrutterte det lovstiftende organ, øket ytterligere de rojalistiske og katolske elementer, slik at de dominerte. Utgangen av flere valg og gjennomføringer var lover der klubbene ble forbudt, nasjonalgardet omorganisert, og unntakslovene mot de edsvegrende prestene tilbakekalt, viste at det lovstiftende organ beveget seg mot en mer tradisjonell politikk. Mot direktoriet, som representerte de gamle makthavarne, ble det rettet en sterk opposisjon og dets tre ledere Louis-Marie de La Révellière-Lépeaux, Paul Barras og Jean François Reubell, ble den 17. fructidor tiltalt for statsforbytelser. 
## Den 18. fructidor
Disse tre ledere uteslengte da den 18. fructidor fra sine forhandlinger kollegene Lazare Carnot og François de Barthélemy, som sympatiserte med det lovstiftende organ. 

De lot militære besette representasjonens samlingslokaler. På oppdrag av kupplederne stormet general Pierre Augereau Tuileriene for å arrestere Charles Pichegru og andre som ble anklaget for å planlegge en kontrarevolusjon. Kupplederne samlet så minoriteten innen representasjonen til særskilt overlegning og delgav dem oppdagelsen av en angivelig rojalistisk konspirasjon. 

Dette rensede lovstiftende organ antok samme år 18.-21. fructidor et antall lover som kasserte valg, dømte flere medlemmer av det lovstiftende organ til deportasjon, godkjente direktoriets tiltak og opphevet de tidligere gjennomførte lovene.

## Konsekvenser
Skjønt *Direktoratet* så kunne presentere seg som republikkens frelser, gjorde den det til skade for lovligheten. Men fremfor alt blehæren, som inntil da bare hadde vært en agent for gjennomføring av avgjørelsene til den utøvende makt, en aktør som kunne påta seg rollen som dommer og avgjøre nasjonens skjebne.

## Litteratur
*
Stripefisker

* *[[Atherina]]*
* *[[Atherinason hepsetoides|Atherinason]]*
* *[[Atherinosoma]]*
* *[[Kestratherina]]*
* *[[Leptatherina]]*
* *[[Alepidomus evermanni|Alepidomus]]*
* *[[Atherinomorus]]*
* *[[Atherion]]*
* *[[Hypoatherina]]*
* *[[Stenatherina panatela|Stenatherina]]*
* *[[Teramulus]]*
* *[[Bleheratherina pierucciae|Bleheratherina]]*
* *[[Craterocephalus]]*
* *[[Sashatherina giganteus|Sashatherina]]*

**Stripefisker** er en familie av fisker. 

De er små, sølvfargede fisker med en avlang kropp. De har to godt adskilte ryggfinner. Første ryggfinne har lite stive piggstråler, mens andre ryggfinne har én piggstråle og resten bløtstråler. Gattfinnen er lang, og brystfinnene sitter høyt på kroppen. Sidelinje mangler. Langs kroppssiden går det en sølvfarget stripe. Kroppen er ofte gjennomskinnelig og skjellene faller lett av.

Stripefiskene er stimfisker som lever i kystfarvann i tropiske og tempererte områder, men det er også noen ferskvannsarter, spesielt i Australia og Ny-Guinea. Omtrent 100 arter fra Amerika er nå skilt ut i en egen familie, Atherinopsidae. Stripefisker i snever betydning (Atherinidae) finnes med unntak av tre amerikanske arter bare i Den gamle verden.

I Europa forekommer tre arter i slekten *[[Atherina]]*. En art fra det indopasifiske området, *[[Atherinomorus lacunosus]]*, har spredt seg til Middelhavet gjennom Suezkanalen. Ingen av artene er funnet i Norge. 

## Litteratur
* 
* 

## Eksterne lenker
* 
*
Jean-François Moulin

**Jean-François Auguste Moulin** (også **Moulins**, født 14. mars 1752 i Caen; død 12. mars 1810 i Pierrelafitte) var en fransk offiser og i 1799 medlem av Direktoriet.

## Biografi
Han var sønn av en handelsmann, ble oppfostret av jesuitter, og ble med i den franske hær i 1768. Fra 1770 til 1788 var han geograf ved kystvakten og inntrådte i begynnelsen av den franske revolusjon i 1789 i Garde nationale. Han var jakobiner og steg raskt i gradene. Allerede i 1793 var han  brigadegeneral. Han var med på kampene i Vendee og utmerket seg blant annet ved Saumur. Etter et kortvarig fengselsopphold i  Nantes tjenestegjorde han i 1794 som kommandant i hæren i Brest. Han ble den 8. oktober 1794 øverstkommanderende for alpearmeen. I 1795 deltok han i kampene i Piemonte. Deretter hadde han kommando i Strasbourg (1796). I 1797 var han militærkommandant for Paris. Et år etter var han tilhørende i den armé som forberedte seg på å invadere England. 

Frem til statskuppet den 30. Prairial VII (18. juni 1799) hadde han ikke spilt noen nevneverdig politisk rolle. Deretter ble han av De fem hundres råd nominert til en av ti kandidater til Direktoriet og så valgt inn av med stort flertall. Darmed var han medlem av det regjernende Direktoriet. Han nedla protest mot 18. brumaire-kuppet som bragte Napoléon Bonaparte til makten. 

Senere overtok han atter militære kommandostillinger. Han var i 1804 kommandant for Antwerpenarmeen, tilhørtte i 1807 Grande Armée og var 1808 sendemann og militærinspektør ved Festningen Mainz. EHan innehadde senere en rekke andre militære kommandoier, blant annet som plasskommandant flere steder i Tyskland, til han av helsegrunner trakk seg tilbake til Frankrike i 1809. Han ble utnevnt til baron av keiserriket.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Oppføring på archontology.org
Hardeland K kraftverk

**Hardeland K kraftverk** var et vannkraftverk i Etne kommune i Vestland. 
Det ligger i samme bygning som Hardeland H kraftverk.

Kraftverket utnyttet fallet på 305 meter fra Jørnåsvatnet. Grindheimsvatnet, Ilsvatn og Basurde-/Krokavatnet benyttes også som reguleringsmagasin. Satt i drift 1958.

Installert effekt var 12 MW fra en peltonturbin. Årsproduksjon var 46 GWh.

Anlegget er koblet til strømnettet med en 22kV-linje til Litledalen kraftverk.

Kraftverket eies av Sunnhordland Kraftlag, som har overtatt Haugaland kraft.
__NOTOC__
## Nedlagt
Det bygges et nytt kraftverk, Løkjelsvatn, som skal erstatte Hardeland H og Litledalen kraftverk. Hardeland K skal oppgraderes med nytt aggregat på 9,4 MW. Utbyggingen skal være ferdig i 2021 og vil gi økt årlig produksjon på 20 GWh.

Krafverket ble nedlagt i 2025, da Nye Hardeland kraftverk ble bygget.

## Referanser


## Kilder
* 
* NVE vannkraftdatabase Hardeland K
* Sunnhordland Kraftlag
* Ljøkelsvatn kraftverk - konsesjonssøknad

## Se også
* NRK 2014: Planer om nye kraftverk
* Sunnhordland 2018: Byggjer ut for ein halv milliard 
* Haugaland Kraft
Råå IF

**Råå IF** (egentlig **Råå Idrottsförening**) er en svensk fotballklubb fra Råå, sør for Helsingborg.

## Historie
Råå IF ble stiftet 25. mars 1921 av en gruppe studenter i en kjeller i Tågaborg. Klubbens første styreledelse besto av Åke Gyllander (styreleder), K.E. Sundberg (sekretær) og G. Christell (kasserer). Klubben het opprinnelig *Enighet*, men fra 1925 Råå Idrottsförening. De første hjemmekampene ble spilt i Valhallagatan, men fra 1928 av ble Råå IP tatt i bruk, hvor første kampen fant sted 29. mai mot Stattena IF.

Klubben har gjennom historien spilt på ulike nivå i det svenske seriesystemet, men hadde sin gullalder på slutten av 1940-årene og i begynnelsen av 1950-årene. Råå IF vant Svenska Cupen 1948, da de slo BK Kenty 6-0 i finalen. I 1950, med Albin Dahl som trener, rykket Råå IF opp i Allsvenskan. Råå IF avsluttet første sesong i den svenske toppserien på en annenplass. De to årene i Allsvenskan spilte Råå IF sine hjemmekamper på Olympia i Helsingborg, hvor de hadde et gjennomsnitt på 9273 tilskuere.

Klubben har i senere tid har variable prestasjoner, og nådde bunnen i 1996, da de spilte i Division 7. Råå IF spiller 2014-sesongen i Division 3 Södra Götaland, som er på nivå fem i svensk fotball. Råå IF ligger under Skånes Fotbollförbund.

Åke Olsson har flest kamper i klubbens historie med 617 A-lagskamper fra 1945 til 1960.

## Meritter
Svenska Cupen: 1948

## Referanser


## Eksterne lenker
* «Råå IF», klubbens offisielle hjemmeside
Meisal I kraftverk

**Meisal I kraftverk** var et vannkraftverk i Nesset kommune i Møre og Romsdal. 

Det ligger i samme bygg som Meisal II kraftverk.

Kraftverket er fra 1936. Det var et elvekraftverk som utnyttet et fall på 222 meter. 

Installert effekt var 900 kW. Årsproduksjon var 2 GWh.

Kraftverket er ikke lenger i drift på grunn av lekkasjer i blant annet rørgate. Istad Kraft har fått innvilget søknad å legge ned kraftverket og fjerne rørgate og inntak.

## Referanser


## Kilder
* 
* NVE vannkraftdatabase Meisal I
* Nesset kommune (arkiv)
Meisal II kraftverk

**Meisal II kraftverk** er et vannkraftverk i Molde kommune i Møre og Romsdal. 

Det ligger i samme bygg som Meisal I kraftverk.

Kraftverket utnytter hele fallet på 605 meter fra Meisalvatnet til fjorden. 

Installert effekt er 4,1 MW. Årsproduksjon er 24 GWh.

Nesset Kraft AS var inntil 2020 100 % eid av Nesset kommune. I 2020 overtok Istad Kraft ansvaret for drift og levering av strøm i området som tidligere ble betjent av Nesset kommune. Dette skjedde i sammenheng med kommunesammenslåingen, der Nesset kommune ble slått sammen med Molde kommune fra 1. januar 2020. 

## Referanser


## Kilder
* 
* NVE vannkraftdatabase Meisal II
* Istad Kraft
Rafdal (Heimeelva) kraftverk

**Rafdal (Heimeelva) kraftverk** er et vannkraftverk i Etne kommune i Vestland.

Det er et elvekraftverk som er to anlegg i samme bygg. Det andre er Rafdal (Ø-Rafdal) kraftverk.

Kraftverket ligger ved Åkrafjorden. Det sto ferdig i 2008.

Det har en fallhøyde på 497 meter. Installert effekt er 2 MW. Årsproduksjon er 7,6 GWh.

## Referanser


## Kilder
* 
* NVE vannkraftdatabase Rafdal (Heimeelva)
Hardeland H kraftverk

**Hardeland H kraftverk** var et vannkraftverk i Etne kommune i Vestland.

Det lå i samme bygning som Hardeland K kraftverk.

Kraftverket utnyttet et fall på 400 meter fra reguleringsmagasinet Løkjelsvatnet. Satt i drift 1950.

Installert effekt var 24 MW fra to peltonturbiner. Årsproduksjon var 103 GWh.

Anlegget var koblet til strømnettet med en 22kV-linje til Litledalen kraftverk.

Kraftverket var eid av Sunnhordland Kraftlag, som har overtatt Haugaland kraft.
__NOTOC__
## Nedlagt
Det nye Løkjelsvatn kraftverk ble tatt i bruk i juni 2024, det overtar hele vannføringen som gikk til Hardeland H. 

## Referanser


## Kilder
* 
* NVE vannkraftdatabase Hardeland H
* Sunnhordland Kraftlag
* Ljøkelsvatn kraftverk - konsesjonssøknad

## Se også
* NRK 2014: Planer om nye kraftverk
* Sunnhordland 2018: Byggjer ut for ein halv milliard 
* Haugaland Kraft
Reisæter (Bleieelvi) kraftverk

**Reisæter (Bleieelvi) kraftverk** er et vannkraftverk i Vikebygd i Ullensvang kommune i Vestland.

Det er et elvekraftverk som utnytter to fallhøyder i samme stasjon. Det andre er Reisæter (Strutåni) kraftverk.

Kraftverket utnytter et fall på 131 meter og har installert effekt 450 kW. Årsproduksjon er 1,7 GWh.

Reisæter kraftverk AS er eigd 60% av grunneigarane på Reisæter, 20% av Hardanger Energi AS og 20% av Kraftkarane AS.

## Referanser


## Kilder
* 
* NVE vannkraftdatabase Bleieelvi
Stor stripefisk

**Stor stripefisk** (*Atherina hepsetus*) er en fiskeart.

Den har en avlang kropp med en sølvfarget stripe langs kroppssiden og to godt adskilte ryggfinner. Den kan bli opptil 20&nbsp;cm lang, men vanlig lengde er opptil 15&nbsp;cm. Den kan skilles fra liten stripefisk på at snuten er omtrent like lang som øyets diameter.

Stor stripefisk er en pelagisk stimfisk som forekommer i sjøvann og brakkvann. Den er vanlig i Nordøst-Atlanteren (kystene til Spania, Marokko og Portugal inkludert Madeira og Kanariøyene), det vestlige Middelhavet og Adriaterhavet. Den forekommer også i det østre Middelhavet og Svartehavet, men er ikke så vanlig der.

## Kilder
*  Besøkt 14. juli 2014.
* 
* 

## Eksterne lenker
*
Hippolyte Carnot

**Lazare Hippolyte Carnot** (født 6. april 1801, død 15. mars 1888) var en fransk statsmann, sønn av Lazare Carnot.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
DS «Framnæs 3»

**DS «Framnæs 3»** er en historisk passasjerferge i Kristiansund. Den er en gjenoppbygd tidligere dampsundbåt som i dag drives av en dieselmotor.

## Historikk
Fergen ble bygd som bygg nummer 1 ved Moss Verft 1908. Den fikk navnet «Framnæs 3» og gikk i rute mellom Framnæs brygge ved Skillebekk i Kristiania og Dronningen og Oscarshall på Bygdøy. Under 1. verdenskrig ble fergen overflødig og solgt til Christiansund Dampbaadsamlag i 1916, året etter seilte den til Kristiansund rundt kysten for egen maskin. Etter å ha kjørt som sundbåt i 34 år ble den tatt ut av trafikk 20. februar 1951 som den siste sundbåten som var drevet med damp.

På slutten av 1950-tallet ble den solgt som lekter til Rørvik i Nord-Trøndelag. 2003 ble det besluttet å gjenoppbygge båten under ledelse av *Stiftelsen Framnæs*. Den ble tatt i bruk 16. juni 2012 etter gjenoppbygning av den opprinnelige fergen fra 1908 med utstrakt bruk av originaldeler. Også den opprinnelige dampmaskinen er restaurert, den brukes imidlertid bare til demonstrasjon, fergen selv drives av en dieselmotor.

## Galleri

Framnas 0990.JPG|«Framnæs» ved kai i Kristiansund.


## Eksterne lenker
* Stiftelsen Framnæs 
*  Offisiell nettside
Tusta Wefring

**Tusta Wefring** (1925–2014) var en norsk og dansk tekstilkunstner.

Tusta Wefring var datter av billedkunstneren Gunnar Wefring og Signe Ivarsdotter Mortensson Egnund (1898–1977) og vokste opp på Stabekk.

Wefring studerte stofftrykk på *[[Det Kongelige Danske Kunstakademis Skoler for Arkitektur, Design og Konservering – Designskolen|Kunst­hånd­vær­ker­sko­len]]* i København. På 1960-tallet gjorde hun suksess med malte ryggsekker, kjoler, jakker og busseruller. Hun hadde en rekke utstillinger i 1950 til 1970-årene, deriblant i London og på Me­tro­po­li­tan Mu­se­um i New York. Hun fikk utsmykkingsoppdrag i rådhusene i Bir­ke­rød, Hillerød og Haderslev, i Hvidovre Hospital og i flere av Danske Banks avdelinger.

Tusta Wefring var gift med Steen Bjarnhof fra 1949, og med den danske sølvsmeden og skulptøren  (1917-1982) fra 1956 til 1973.

## Utgivelser
* Eigil Hinrichsen, Tusta Wefring, Galerie Långvinkeln: *[http://books.google.se/books/about/Inf%C3%B6r_en_ny_konstsalong.html?hl=sv&id=GC7XMAAACAAJ Inför en ny konstsalong]*

## Referanser


## Eksterne lenker
* Lexikon der Textildesigner 1950 - 2000
* Utstilling Vevringen 1994 (oppført som Tusta Vefring)
* Andreas Hansen: ''Scener fra et ægteskab'',  i kunstavisen.dk. Anmeldelse av utstillingen *Sølv, skulpter og malede stoffer -Et ægteskab*
Waldemar Januszczak

**Waldemar Januszczak** (født 1954) er en britisk kunstkritiker. Han har arbeidet i blant annet avisene *[[The Guardian]]* og *[[The Sunday Times]]*. Waldemar Januszczak er blitt kåret til årets kunstkritiker i Storbritannia to ganger, og er i tillegg kjent for sine entusiastiske tv-serier om kunsthistorie.

## Biografi
Hans foreldre emigrerte fra Polen efter annen verdenskrig, og hans far døde tidlig i en arbeidsulykke ved jernbanen.

## Karriere
Efter å ha studert kunst ved University of Manchester begynte han som anmelder og senere kuturredaktør i *The Guardian*. I 1990 ble han kulturredaktør i den britiske tv-kanalen Channel 4, og to år senere kunstkritiker i *The Sunday Times*. Press Association har utnevnt ham til «Årets kritiker» to ganger, i 1995 og 2002.

## TV og film
Januszczak har vært programleder for blant annet BBC-serien *The Dark Ages: An Age of Light* i 2012 Gjennom sitt filmselskap har han også produsert og medvirket i en lang rekke filmer, bl.a.:
* *The Truth About Art* (Channel 4, 1998)
* *The Lost Supper* (Channel 4, 1999)
* *The Cowboy and the Eclipse* (Channel 4, 1999)
* *Mad Tracey from Margate* (BBC, 1999)
* *Puppy Love* (Channel 4, 2000)
* *Travels in Virtual Japan* (Channel 4, 2000)
* *Building of the Year* (Channel 4, 2000, 2001, 2002, 2003)
* *[[Pablo Picasso|Picasso]]: Magic, Sex, Death* (Channel 4, 2001)
* *[[Paul Gauguin|Gauguin]]: The Full Story* (Channel 4, 2003).
* *Beijing Swings* (Channel 4, 2003)
* *Every Picture Tells A Story* (Channel 5, 2003/2004)
* *[[Vincent van Gogh|Vincent]]: The Full Story* (Channel 4, 2004)
* *[[Kasakhstan|Kazakhstan]] Swings* (Channel 4, 2006)
* *The [[Michelangelo]] Code: Secrets of the [[Sistine Chapel]]* (Channel 4, 2005)
* *[[Henri de Toulouse-Lautrec|Toulouse-Lautrec]]: The Full Story* (Channel 4, 2006)
* *Sickert vs Sargent* (BBC, 2007)
* *Paradise Found* (Channel 4, 2007)
* *The Happy Dictator* (Channel 4, 2007)
* *Atlas: Japan Revealed*, episode 3 i sesong 2. (Discovery Channel, 2008)
* *The Sculpture Diaries* (Channel 4, 2008)
* *[[Barokk|Baroque!]] – From St Peter's to St Paul's* (BBC, 2009).
* *[[Édouard Manet|Manet]]: the Man Who Invented Modern Art* (BBC, 2009)
* * Ugly Beauty* (BBC, 2009)
* * William Dobson The Lost Genius of British Art* (BBC, 2011)
* * Art of the Night* (BBC, 2011)
* * Impressionists Painting and Revolution* (BBC 2011)
* *The Dark Ages: An Age of Light* (BBC 2012)
* *[[Rokokko|Rococo]]: Travel, Pleasure, Madness* (BBC 2014)
* *[[Peter Paul Rubens|Rubens]]: An Extra Large Story* (BBC, 2015)
* *[[Hans Holbein den yngre|Holbein]]: Eye of the Tudors* (BBC, 2015)
* *The Renaissance Unchained* (BBC 4, 2016)
* *[[Maria Magdalena|Mary Magdalene]]: Art's Scarlet Women* (BBC, 2017)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Trondheim byarkiv

**Trondheim byarkiv** er en del av Arkivsenteret Dora i Trondheim, et samarbeid bestående av statlige, kommunale og private arkiv. 

Publikum har tilgang på lesesal på Dora, hvor protokoller, brev, fotografier, kart og tegninger er tilgjengelige i forbindelse med byggesaker, forskning, slektsgranskning, juridiske rettigheter og lignende.

Trondheim kommunearkiv ble opprettet som kommunal etat 1. januar 1946, med Hans Rodal som Trondheims første kommunearkivar. I forbindelse med opprettingen ble nye lokaler med en kapasitet på 1140 hyllemeter innredet i kjelleren til Trondheim kunstforening. Samtidig ble arkivsamlinger tidligere oppbevart på tilfeldige og usikre plasser oppsport og flyttet til de nye lokalene. Etter flyttingen omfattet Kommunearkivets samlinger i Kunstforeningen 39 etatsarkiver, 6 skolearkiver, 24 sykehusarkiver og 25 komite- og særarkiver.  I tillegg disponerte Kommunearkivet arkivrom i Rådhuset.

Kommunearkivet skiftet i 1997 navn til Trondheim byarkiv og flyttet samtidig fra Holtermanns veg 1 til den den tidligere ubåtbunkeren Dora I. I 2006 flyttet Byarkivet sammen med flere andre arkivinstitusjoner inn i det nybygde Arkivsenteret Dora.  Arkivsamlingene oppbevares i magasiner inne i bunkeren, der Byarkivet disponerer en arkivkapasitet på 30 000 hyllemeter.

## Trondheims byarkivarer
* 1946 - 1949: Hans Rodal
* 1950 - 1973: Johan Løkhaug
* 1974 - 1985: Erling Paasche
* 1985 - 2002: Astrid Welde Johansen
* 2003 - 2006: Tor Inge Hegvold
* 2006 - 2008: Hans Frederik Selvaag
* 2008 - 2018: Elin Engen Harder
*2018 - 2023: Unn Elisabeth Huse
*2023 - 2025: Bjørn J. Villa

## Trondheim byarkivs lokaler
* Før 1930: Rådstuen, Kongens gate 2
* 1930 - 1947: Rådhuset, Munkegata 1
* 1947 - 1972: Trondhjems Kunstforening, Bispegata 7B (Nå Trondheim Kunstmuseums lokaler)
* 1972 - 1997: TEAB-bygget - (Tekniske etaters administrasjonsbygning), Holtermanns veg 1
* 1997 - 2006: Dora I, Maskinistgata 1
* 2006 - i dag: Arkivsenteret / Dora, Maskinistgata 1

## Referanser

## Eksterne lenker
*Arkivsenteret Dora

* 

__NOTOC__
Guvernementet Warszawa

**Guvernementet Warszawa** (russisk: Варшавская губерния) var et guvernement i russiske Polen i perioden 1837—1917. Guvernementet inngikk i Det jødiske bosetningsområdet.

## Litteratur
*Varsjav, Nordisk familjebok, 1893.
## Referanser
Guvernementet Tsjernomorski

**Guvernementet Tsjernomorski** (russisk: Черноморская губерния), det vil si **Svartehavsguvernementet**, var et guvernement i keiserdømmet Russland i perioden 1896–1918.

## Eksterne lenker
*
Pyttbua

**Pyttbua** er en selvbetjent turisthytte i Tafjordfjella som tilhører Ålesund-Sunnmøre Turistforening. Den ligger på 1156 moh. i Nordre Hanedalsbotn/Puttbudalen, en sidedal til Romsdalen, og like nedenfor Puttegga. Den opprinnelige bygningen ble oppført i 1925 og var en anleggsbrakke kjøpt fra Tafjord Kraft, demontert i Tafjord, fraktet med dampskip til Åndalsnes, med tog til Stuguflåten og deretter med hest på skareføre (hesten gikk med truger). Det er turistforeningens eldste hytte. Bygget ble utvidet i 1970, sikringsbu ble reist i 1986 og hovedhytta ble restaurert i 1996. Det er nå omkring 53 sengeplasser totalt. Hytta er stengt i april–mai på grunn av at villreinen kalver i området. Stedet kan ha vært en gammel handelsplass før Romsdalsmarkedet ble etablert.

## Referanser
Lofsdalen

**Lofsdalen** er en bygd i Härjedalens kommun i Sverige. Plassen hadde 215 innbyggere i 2010.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Guvernementet Baku

**Guvernementet Baku** var et russisk guvernement i generalguvernementet Kaukasus. Det omfattet den sørligste delen av den russiske kysten ved Kaspihavet og ble forøvrig avgrenset av Dagestan, guvernementet Jelizavetpol og av Persia.
Stripefisk

**Stripefisk** (*Atherina presbyter*) er en fiskeart.

Den har en avlang kropp med en sølvfarget stripe langs kroppssiden og to godt adskilte ryggfinner. Den kan bli opptil 20&nbsp;cm lang, men vanlig lengde er opptil 15&nbsp;cm.

Stripefisk er en pelagisk stimfisk som forekommer i sjøvann og brakkvann. Den er vanlig i Nordøst-Atlanteren fra De britiske øyer og den sørlige Nordsjøen i nord til Kanariøyene, Kapp Verde og Mauritania i sør, og den forekommer også i det vestlige Middelhavet. I norske farvann er den aldri funnet.

## Kilder
*  Besøkt 14. juli 2014.
* 
* 

## Eksterne lenker
*
Sønnå L kraftverk

**Sønnå L kraftverk** er et vannkraftverk i Søndenåhamn i Sauda kommune i Rogaland.

Kraftverket står i samme stasjon som Sønnå H kraftverk. Det sto ferdig i 2008, og erstatter de gamle Sauda I og Sauda III.

Saudaprosjektet ble påbegynt i 2005 og var ferdig i 2011. Formålet var å erstatte gamle kraftverk og å utnytte mer av vannkraften. Det ble bygget helt nye vannveier med overføring av vann fra tilliggende områder.

Kraftverket har fallhøyde 253 meter fra Storlivatnet. Det har en francisturbin på 60 MW. Årsproduksjon 330 GWh. Det bruker store deler av vannveien til det nedlagte Sauda III. 

Det er Statkraft som eier rettighetene etter heimfall, de er så leid ut til Saudefaldene AS som står for utbygging og drift.

## Referanser


## Kilder
* 
* NVE vannkraftdatabase Sønnå L
* Saudefaldene (arkiv)


Fil:Sønnå kraftverk maskinhall.JPG| Maskinhallen
Fil:Kuleventil Sønnå.jpg| Kuleventil
Suvdal (Buvasselva) kraftverk

**Suvdal (Buvasselva) kraftverk** er et vannkraftverk ved Suvdøla i Drangedal kommune i Telemark fylke.

Det ligger i samme bygg som Suvdal (Kleppsvatn) kraftverk. Kraftverket ble satt i drift i 2004.

Reguleringsmagasin for kraftverket er Holmevatn med 3 meter.

Kraftverket har en fallhøyde på 98 meter fra et bekkeinntak i Buvasselva.

Det er installert en francisturbin på 1,4 MW. Årsproduksjon er 5 GWh

Eier er Drangedal everk som er et kommunalt selskap eid av Drangedal kommune.

## Referanser


## Kilder
* 
* NVE vannkraftdatabase Suvdal (Buvasselva)
* Drangedal Everk
Holen III kraftverk

**Holen III kraftverk** er et vannkraftverk ved Botsvatn i Bykle kommune i Agder.

## Beliggenhet og produksjon
Kraftverket ligger i samme fjellhall som Holen I-II kraftverk.

Kraftverket utnytter et fall på 651 meter fra Store Urevatn.

Kraftverket har tre magasiner: Skarjesvatn reguleres mellom 1080 og 1076 moh., Reinevatn reguleres mellom 1175 og 1165 moh. og Urevatn reguleres mellom 1175 og 1141 moh. Skarje pumpestasjon ligger mellom magasinene ved Skarjesvatn. Installert effekt er 160 MW fra en francisturbin. Årsproduksjonen er på 246 GWh.

Vannet går videre til Brokke kraftverk.

Kraftverket regulerer elven Otra, der Otteraaens Brugseierforening er reguleringsansvarlig.

## Historikk
Kraftverket startet produksjonen i 1986.

## Eierskap og driftsansvarlig
Kraftverket eies av Otra Kraft, og driftes av Å Energi.

## Skarje Pumpestasjon
**Skarje** på 9 MW pumper fra Skarjesvatn (1079 meter HRV) opp i tilførselstunnelen til Holen III. Skarje pumpestasjon ble satt i drift i 1986. Årlig kraftforbruk er 4,4 GWh. 

## Referanser


## Kilder
* 
* NVE vannkraftdatabase Holen III
* Å Energi: Våre kraftverk
* Store norske leksikon
* Skagerak Kraft Holen
* Skagerak Kraft Skarje
Høyanger K5A kraftverk

**Høyanger K5A kraftverk** er et vannkraftverk i Høyanger kommune i Vestland.

Det er lokalisert i samme fjellhall som Høyanger K5B kraftverk, like ved Høyanger sentrum.

Kraftverket utnytter fallet på 597 meter fra Bergsvatn til Sognefjorden.

Bergsvatn reguleres mellom  597 og 569 moh. Det hentes også vann fra Mosdalsvatnet, Fossvatnet og Åsvatnet. I tillegg hentes det vann fra en rekke bekkeinntak. K5A ble satt i drift i 1965 og erstattet da Høyanger 1A fra 1918.

Installert effekt er 90 MW. Årsproduksjon er 649 GWh.

Vannet utnyttes også i den lokale vannforsyningen.

## Referanser


## Kilder
* 
* NVE vannkraftdatabase K5A
* Statkraft om K5
* Store norske leksikon

## Se også
* Kraftverkene i Høyanger
5. etappe av Tour de France 2014

**Den femte etappen av [[Tour de France 2014]]** var en 152,5 km lang flat brosteinsetappe. Etappen ble kjørt 9. juli fra Ieper i Belgia til Arenberg Porte du Hainaut i Frankrike. Rytterne skulle etter planen sykle over 9 brosteinspartiet fra den kjente vårklassikeren Paris–Roubaix, men grunnet store nedbørsmengder, valgte man å kutte ut to partier da disse var uframkommelige. Etappen var preget av mange velt, og verst gikk det ut over den store sammenlagtfavoritten og vinner av Tour de France 2013, Chris Froome fra Team Sky. Etter to velt tidlig på etappen, valgte Froome å bryte rittet. Nederlandske Lars Boom vant forøvrig etappen.

## Poeng- og klatrespurter
### Poengspurt (Templeuve)
Etter 97,0 km

## Resultatliste

## Manglende ryttere
* **1**  Chris Froome (SKY) - Fullførte ikke

## Eksterne lenker
* 
* letour.fr - 5. etappe
Gatetun

Et **gatetun** er en vei som er bygget for opphold og lek, men hvor det også er mulig for trafikanter å kjøre. Gatetun er blanding av trafikk på fotgjengernes premisser og kan inngå som ett av flere virkemidler ved trafikksanering av et område.

Gatetun utstyres med beplantning, sandkasser, lekeapparater, bord og benker, alt etter behov. Kjørebanen skal ikke være rettlinjet, og skal ikke markeres med kantsten eller annet som gir høydeforskjell mellom kjørebane og øvrige arealer. Parkeringsplasser må være spesielt oppmerket. Gatetun skal ikke ha gjennom­gangstrafikk. Inn- og utkjøring av gatetun skal skje over kantsten, og fartsgrensen for gatetun er i Norge definert som «gangfart».
Liten stripefisk

**Liten stripefisk** (*Atherina boyeri*) er en fiskeart.

Den har en avlang kropp med en sølvfarget stripe langs kroppssiden og to godt adskilte ryggfinner. Den kan bli opptil 14&nbsp;cm lang, men vanlig lengde er 8–12&nbsp;cm. Den kan skilles fra stor stripefisk på at snuten er kortere enn øyets diameter og på at skjellene er større.

Liten stripefisk er en pelagisk stimfisk som er svært tolerant for variasjoner i saltholdigheten i vannet. Den forekommer i grunne kystfarvann, elvemunninger, laguner, elver og ferskvannsinnsjøer.

Trabelsi et al. (2002) har publisert en undersøkelse av mitokondrielt DNA som viser at liten stripefisk er et artskompleks som omfatter minst tre arter. *Atherina punctata* er bare kjent fra hardbunn i det vestre Middelhavet, mens *A. lagunae* finnes i laguner ved alle kyster rundt Middelhavet. Artsnavnene er ugyldige ifølge Kottelat og Freyhof (2009), og disse to nyoppdagede artene er ikke anerkjent av FishBase eller Eschmeyers *Catalog of Fishes*.  

*Atherina boyeri* i snever betydning er utbredt i Nordøst-Atlanteren fra England og Nederland til Mauritania og Madeira, og den forekommer også i Middelhavet, Svartehavet (underart *A. b. pontica*) og Det kaspiske hav (underart *A. b. caspia*). Den sistnevnte regnes av *Catalog of Fishes* som en egen art, *[[Atherina caspia|A. caspia]]*. 

## Kilder
*  Besøkt 14. juli 2014.
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Eksterne lenker

*
Shara Proctor

**Shara Proctor** (født 16. september 1988) er en britisk friidrettsutøver som konkurrerer i lengdehopp. Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der hun ble nummer 9 i lengdehopp. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
6. etappe av Tour de France 2014

**Den sjette etappen av [[Tour de France 2014]]** var en 194,0&nbsp;km lang flat etappe. Etappen ble kjørt 10. juli fra Arras til Reims, og ble vunnet av tyske André Greipel etter en massespurt i hovedfeltet.

## Poeng- og klatrespurter
### Klatrespurt (Côte de Councy-Le-Chäteau-Auffrique)
4. kategorisert stigning etter 107,5&nbsp;km

### Poengspurt (Pinon)
Etter 119,0&nbsp;km

### Klatrespurt (Côte de Roucy)
4. kategorisert stigning etter 157,0&nbsp;km

## Resultatliste

## Manglende ryttere
* **117**  Maximiliano Richeze (LAM) - Startet ikke
* **9**  Xabier Zandio (SKY) - Fullførte ikke
* **26**  Jegor Silin (KAT - Fullførte ikke
* **33**  Jesús Hernández (TCS) - Fullførte ikke

## Eksterne lenker
* 
* letour.fr - 6. etappe
Belmarsh

**’s Prison Belmarsh** er et høysikkerhetsfengsel for mannlige fanger i Thamesmead, London Borough of Greenwich i sørøstre London.

## Beskrivelse
Belmarsh, som er bygd på en del av den grunn som tidligere ble benyttet av Royal Arsenal i Woolwich, ble satt i drift 2. april 1991. Belmarsh er knyttet til Woolwich Crown Court, som innebærer at fengselet kan benyttes i tilfeller med høy sikkerhetsrisiko hvoriblant slike som er rettet mot rikets sikkerhet.

Mellom 2001 og 2005 ble fengselet benyttet for en del fanger som ikke var domfelte i henhold til Anti-terrorism, Crime and Security Act 2001.
. Etter beslutning  av law lords ble det fastslått at dette stred mot menneskerettighetene.
Det benyttes ofte der man mistenker terroristdåd.

Fengselet tar i mot innsatte fra hele Storbritannia.

## Kjente innsatte
* Abu Hamza al-Masri
* Abu Qatada
* Jeffrey Archer
* Ronnie Biggs
* Jonathan King
* Abdulla Ahmed Ali
* Julian Assange

## Referanser

## Eksterne lenker
*
7. etappe av Tour de France 2014

**Den syvende etappen av [[Tour de France 2014]]** var en 234,5 km lang flat etappe. Etappen ble kjørt den 11. juli fra Épernay til Nancy. To 4. kategoriserte stigninger på slutten av etappen fikk mange av spesialspurterne til å falle av hovedfeltet, og italienske Matteo Trentin vant massespurten i det som var igjen av hovedfeltet foran Peter Sagan.

## Poeng- og klatrespurter
### Poengspurt (Hannonville-Sous-Les-Côtes)
Etter 148,0 km

### Klatrespurt (Côte de Maron)
4. Kategorisert stigning etter 217,5 km

### Klatrespurt (Côte de Boufflers)
4. kategorisert stigning etter 229,0 km

## Resultatliste

## Manglende ryttere
* **63**  Stef Clement (BEL) - Fullførte ikke
* **142**  Darwin Atapuma (BMC) - Fullførte ikke
* **167**  Danny van Poppel (TFR) - Fullførte ikke

## Eksterne lenker
* 
* letour.fr - 7. etappe
Exocoetus volitans

***Exocoetus volitans*** er en art av flygefisk.

Den har store brystfinner til å glidefly med. Bukfinnene har derimot normal størrelse, så den er en av de «tovingede» flygefiskene. Den kan bli opptil 30&nbsp;cm lang, og vanlig lengde er rundt 20&nbsp;cm. Føden består hovedsakelig av planktoniske hoppekreps.

*Exocoetus volitans* er den vanligste flygefisken på åpent hav og er utbredt i tropiske og subtropiske strøk over hele verden. Den er sjelden nord for Kanariøyene og Azorene, men dukker av og til opp i det vestlige Middelhavet. 

## Kilder
*  
*  Besøkt 15. juli 2014.
* Marine Species Identification Portal – Flying fish (''Exocoetus volitans'')   Besøkt 15. juli 2014.

## Eksterne lenker
*
Ivana Španović

**Ivana Španović**, tidligere **Ivana Vuleta**, (født 10. mai 1990) er en serbisk friidrettsutøver som konkurrerer i lengdehopp. Hun ble verdensmester i lengdehopp i VM i friidrett 2023 i Budapest.

Hun representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der hun ble nummer 11 i lengdehopp. Hun tok bronse i lengdehopp under VM i friidrett 2013 i Moskva.

Hun tok 4. plass for Serbia i lengdehopp under Sommer-OL 2020 i Tokyo.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Marshalsea

**Marshalsea** var et fengsel for visse slags forbrytelser i Southwark i London. Blant de kategorier av forbrytere som ble satt her opp gjennom tidene var seksualforbrytere, politiske forbrytere og intellektuelle anklaget for å ha oppildnet til opprør. Det var også gjeldsfengsel.

Det har fått varig ry særlig på grunn av Charles Dickens' roman *[[Little Dorrit]]*. Marshalsea ligger nær Themsen. Det eksisterte allerede under Edvard III, men opphørte 1849.

## Eksterne lenker
*
Sverre Storøy

**Sverre Storøy** (født 1938) er en norsk tidligere professor ved Universitetet i Bergen.

Ifølge bursdagsspalten i *Aftenposten*: «Han (Sverre) er professor emeritus siden september 2005. Storøy er cand.real. med hovedfag anvendt matematikk. Sverre Storøy arbeidet på EDB-avdelingen ved Universitetet i Bergen 1967-73, var universitetslektor ved Matematisk institutt, samme sted 1974-83, førsteamanuensis ved Institutt for informatikk, 1983-94 og professor samme sted 1994-2005».

Storøy, som har arbeidet på samme sted hele tiden, er spesialist på optimering som brukes i operasjonsanalyse, og er den kvantitative grenen av logistikk. Han har veiledet blant andre Dag Haugland fra 1960 til doktorgrad. og skrevet ei bok om faget operasjonsanalyse, samt ei om *Parallel Computing in Optimization*. 

Mellom 2011 og 2013 var han på lista for Senterpartiet i Bergen, men bodde i Ulset.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Tarebrenning

**Tare-** eller **tangbrenning** er å brenne tang og tare for å lage aske. Sanking, tørking og brenning av tare foregikk som næringsaktivitet langs kysten i blant annet Frankrike, England, Skottland og Norge fra slutten av 1600-tallet til 1930-årene. Asken ble først brukt i glassfabrikasjon og siden til framstilling av jod.

## Historikk

Tangasken ble brukt til å lage soda (natriumkarbonat) som ble solgt til glassverkene. For å kunne smelte kvartssand, som er det viktigste råstoffet i produksjonen av glass, måtte det tilsettes enten pottaske (kaliumkarbonater) fra trær eller soda fra tangaske. Tangaske ble tatt i bruk i glassindustrien fra omkring 1690 i England og Frankrike, seinere Skottland og fra 1750-tallet gradvis også i Norge. Soda ble også brukt til å lage lut til såpeproduksjon. Taren ble brent i såkalte gruver, det vil si grøfter eller renner som var bygd opp av stein og kunne være opptil femten meter lange og en snau meter i bredde og høyde.

I første del av 1800-tallet ble sodaproduksjon fra tareaske utkonkurrert av framstilling basert på koksalt ved hjelp av Leblanc-prosessen og fra 1860-åra ved hjelp av Solvay-prosessen (ammoniakk-soda-prosessen).

Tidlig på 1800-tallet begynte en også å bruke tareaske til å framstille jod, et grunnstoff som ble oppdaget i 1811 og var viktig som legemiddel, først i Irland og Skottland, fra 1870-tallet også i Norge. På 1930-tallet ble det oppdaget andre jodkilder.

Brenning av tare foregikk langs kysten av Norge fra 1750-tallet til inn på 1900-tallet. Det ble en viktig inntekstkilde for kystbefolkninga flere steder. Det var flere jodfabrikker i Norge, og tangaske ble også eksportert, det meste til Storbritannia der den ble brukt til produksjon av glass og såpe. Tarebrenninga møtte imidlertid kritikk på grunn av sur røyk, mistanker om forurensing og at aktiviteten kunne skremme fisken. Det kunne også oppstå strid om rettigheter til råstoffer og strandlinjer.

Tang og tare har siden middelalderen også blitt brukt som gjødsel, jordforbedringsmiddel og som tilskudd i dyrefôr og menneskemat.

File:"Incinération des varechs sur les côtes de Bretagne".jpg|Brenning av tang på kysten av Bretagne på 1870-tallet. 
File:Les brûleurs de goémon.jpg|Tangbrennere på Ouessant, ei øy nordvest i Frankrike, i 1898. Den sure røyken kunne være plagsom.
File:Taresamling, Lister.jpg|Taresamling ved Lista i Farsund 1912. Tang og tare hadde siden middelalderen også blitt brukt som gjødsel og fôrtilskudd.
File:05 Four.JPG|Rekonstruksjon av tradisjonell tarebrenning i lang, steinbelagt grop («gruve») under en «tarefestival» i Finistère i Bretagne i Frankrike 2012.

## Se også
* Tare
* Sjøbruk
* Tanghøsting
* Pottaske, annet smeltemiddel når en lager glass av sand
## Referanser


## Eksterne lenker
* Om forurensning etter tarebrenning i Skottland i gamle dager (på engelsk)
* Kort om utenlandske tangbrennere i Norge
* Minner fra tarebrenning i Bø i Vesterålen på 1920-tallet
Dag Haugland

**Dag Haugland** (født 19. august 1960) er en norsk professor i informatikk og optimering. Han løper også maraton.

Han har jobbet ved Universitetet i Bergen nesten hele tiden, og er i dag professor på  Institutt for informatikk. Haugland sin forskning har vært innen operasjonsanalyse og optimering (den kvantitative grenen av logistikk). Han har publisert arbeider inne kombinatorisk optimering, global optimering og flyt i nettverk. Han har også jobbet for Christian Michelsens Institutt i Bergen, blant annet med doktoravhandlingen fra 1991 som handlet om produksjonsplanlegging for oljeraffinerier og var veiledet av Sverre Storøy, en av professorene der den gang.

Haugland er maratonløper for IL Varegg i Bergen. Hans personlige rekord er på 2.29.55 fra 1995 i Hamburg, men da representerte han IL Skjalg og Norge. Han fikk bronse i NM i friidrett 2008 med tiden 2.41.00 bak vinneren Henrik Sandstad og sølvvinneren Ronny Hognestad.

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Åskåra 1 kraftverk

**Åskåra 1 kraftverk** er et  vannkraftverk i Bremanger kommune i Vestland.

Det ligger i samme fjellhall som Åskåra 2 kraftverk.

Fallhøyde er 665 meter. Kraftverket utnytter vannet fra reguleringsmagasinet i Store Åsgårdvatn som reguleres mellom 697 og 614 moh. Det hentes også vann fra bekkeintak.

Effekt er 85 MW fra en peltonturbin. Årsproduksjon 356 GWh. Det ble satt i drift i 1970.

Nedbørsområdet til kraftverket ligger ved og på Ålfotbreen.

Kraftverket er eid av Sogn og Fjordane Energi.

## Referanser


## Kilder
* 
* NVE vannkraftdatabase Åskåra 1
* Store Norske Leksikon
* SFE