Plahtes Eiendommer

**Plahtes Eiendommer** er en av de største private eiendommer i Norge. Med unntak av en liten del i Brønnøy, ligger eiendommen i Bindal kommune, lengst syd i Nordland fylke.

Hovednæringen til eiendommen er utleie av jakt og fiske på store arealer med lavt press på naturressursene. De tilbyr primært ukesutleie på hytter og med enerett til jakt/fiske i området. De fleste hytter ligger flere kilometer fra nærmeste nabo, men kan nås med bil eller inkludert båt. Tilbudene er i hovedsak rettet mot etablerte jaktlag, erfarne sportsfiskere og naturinteresserte grupper som søker enerett til jakt/fiske i områder med lav belastning på naturressursene. Virksomheten opplyser at de har et bevisst fokus på bærekraft fremfor kortsiktig profitt.

Fire ulike vassdrag gir mulighet for fiskeopplevelser i storslått villmark, med lavt fiskepress og gode sjanser for fangst av sjøørret, laks, ørret og røye. Fisket er tilgjengelig i elver, innsjøer, fjord og fjellvann. Bedriften markedsfører primært mot sportsfiskere og vennegjenger som vil kombinere ferie i enkle og komfortable hytter med godt fiske.

Plahtes Eiendommer tilbyr også rypejakt og elgjakt på store sammenhengende områder. Årlig tildeling av elg er på knappe 100 dyr. Tilbudene er rettet mot jegere som ønsker ro, kvalitet og forutsigbare rammer. God forvaltning prioriteres over kortsiktig profitt.

Plahtes Eiendommer er også engasjert i vannkraft og arbeider med flere andre prosjekter, deriblant innen bergverksindustri.

Arvid Sveli har skrevet flere bøker fra dette området. I 1998 skrev han en bok om historien til Bindalsbruket og Plahtes Eiendommer. Boken beskriver eiendomsforhold i Norge fra 1600-tallet, etableringen av Bindalsbruket og de ulike utleiestedene til Plahtes Eiendommer: Historien om Bindalsbruket og Plahtes Eiendommer

**Historisk:**

Historien begynte med at Julius Jakhelln fra Bodø først på 1870-tallet kjøpte opp store skogeiendommer i Bindal og startet et sagbruk på Risøya ved utløpet av Bindalsfjorden, for å skaffe tømmer til  sitt spanske trelastselskap. Frithjof Plahte hadde etablert seg som trelasthandler i England, men flyttet til Høvik da han i 1877 gikk i kompaniskap med sin ungdomsvenn  Jakhelln. Sammen  ble de foregangsmenn for flere store norske industriforetak.

Det spanske trelastselskapet skiftet navn til  ”La Compania de Maderas” og seilskuter både fra Spania og England hentet store deler av sin trelast fra Risøya. I 1885 var  skogene i Bindal uthogd og Risøybruket ble nedlagt, samtidig som at Stortinget vedtok et forbud mot eksport av tømmer fra Nord-Norge.

Sagbruk og bygninger ble solgt og Frithjof Plahte overtok eneansvaret for eiendommene som nå var blitt mer en utgifts- enn en inntektspost. Frithjof Plahte døde i 1899 og hans enke, Marie Plahte, satt igjen med eiendommene. Hun var svært knyttet til Bindal, tilbrakte somrene sine på Terråk og hadde uvanlig stor omsorg for alt og alle på stedet helt frem til sin død i 1937.

I 1908 overlot Marie Plahtes Eiendommene til sine sønner Viktor og Herbert Frithjof. De var begge bankierer og uten skogbruksutdannelse, men det var igjen tillatt å utføre trelast fra Nord-Norge og skogene hadde vokst godt siden Risøybrukets tid.

De ansatte derfor en skogbestyrer og lot bygge et lite sagbruk på Terråk som fikk navnet Bindalsbruket.  Herbert Frithjof døde i 1914 og hans sønn, Frithjof Möinichen, var enearving.

I forbindelse med det store økonomiske krakket i 1920 årene  pantsatte, og senere mistet, Viktor Plahte sin halvdel av Bindalsgodset. Det ble i 1931 kjøpt tilbake av Frithjof Möinichen som samme år giftet seg med Asta Poulsson. De flyttet til Terråk og begynte oppbyggingen av det nye Bindalsbruket med elektrisitetsverk, sagbruk, høvleri, snekkerifabrikk, kaianlegg, osv. Plahte var utdannet forstmann og ble  en pioner i nordnorsk kulturskogbruk.

Asta og Frithjof  M. Plahtes sønn, Frithjof Herbert, overtok i 1964 og videreutviklet bedriften og eiendommene. Utvidelser og moderniseringstiltak gjorde at bedriften  kom på høyde med de mest rasjonelle i bransjen. Konjunktur­utviklingen førte  imidlertid til at bransjen kom i vanskeligheter på 1970 tallet. Det i tillegg til sentrale industripolitiske disposisjoner, gjorde det nødvendig med en refinansiering av virksomheten i 1976. Industrien ble skilt ut som eget selskap, AS Bindalsbruket som eksisterte frem til 2013.

Da Bindalsbruket ble skilt ut fra eiendommene i 1976, fikk eiendommene navnet Plahtes Eiendommer for å skille de to fra hverandre.

Frithjof Möinichen Plahte, og hans kone Linda  Arlén Flåten Plahte, er femte generasjonen som nå forvalter Plahtes Eiendommer.

Arvid Sveli skrev i 1999 en bok om historien til Bindalsbruket og Plahtes Eiendommer. Boken starter med å ta for seg eiendomsforhold i Norge rundt 1600tallet, og forteller mye om industriutvikling og skogsdrift fra gamle dager frem til nå, men også mye om naturen og de mennesker som bor, og bodde, i området: Boken om Plahtes Eiendommer

Historikken er også beskrevet i Norske storgårder av Axel Coldevin og i Bindal Bygdebok bind III og IV

## Se også
*Liste over Norges største grunneiere

## Litteratur
* Arvid Sveli: *Villmark, skog og industri – historien om Bindalsbruket og Plahtes eiendommer*, Terråk 1998
* Axel Coldevin: Norske Storgårder 2, 1950 

## Referanser


## Eksterne lenker
* Plahtes Eiendommer – www.plahte.no