Die Feen

***Die Feen*** (*Alvene*) er en opera av Richard Wagner, komponert i 1833. Det var komponistens første komplette opera. Operaen ble uroppført i München i 1883, etter Wagners død. Verket har referansenummeret WWV 32 i den offisielle katalogen over Wagners verk.

Verket oppføres svært sjeldent i dag, og det er den eneste operaen av Wagner som ikke er blitt vist på fjernsyn eller video. Det finnes noen plateinnspillinger, blant annet et live-opptak fra 1982 dirigert av Wolfgang Sawallisch.

Operaen imiterer Carl Maria von Webers musikalske uttrykksform. Verket er skrevet av Wagner som ganske ung, og inneholder ikke de komplekse melodiforløpene og kromatiske skalaene som kjennetegner hans senere operaer.

Wagner ga selv det originale manuskriptet av *Die Feen* til kong Ludwig II av Bayern. Senere fikk Adolf Hitler manuskriptet som femtiårsgave. Det gikk mest sannsynlig til grunne med Hitler i flammene etter at han begikk selvmord i bunkeren i Berlin i de siste dagene av annen verdenskrig.

## Komposisjon

*Die Feen* var Wagners første fullførte opera. Han komponerte den i 1833, da han var 20 år gammel og arbeidet som kormester på deltid i Würzburg. Han påførte partituret betegnelsen *Grosse romantische Oper* (stor romantisk opera).

Året før han begynte å arbeide med *Die Feen* hadde Wagner forkastet sitt første forsøk på å skrive en opera. Det dreide seg om en opera han ville kalle *[[Die Hochzeit]]* (*Bryllupet*). På 1830-tallet stod nye, tyskspråklige operaer overfor en rekke utfordringer. For det første ble det ansett for å være mangel på librettoer av god kvalitet å sette til musikk. Dette kan ha påvirket Wagners beslutning om å skrive librettoen til *Die Feen* selv. For det andre fryktet myndighetene i Tyskland og Østerrike for at fremføringen av operaer på tysk ville tiltrekke seg nasjonalistiske og revolusjonære tilhengere. Dette ville ha bidratt til vanskelighetene for en nybegynner-komponist som søkte en mulighet til å fremføre sin nye opera.

Selv om Gozzis *La donna serpente* (*Slangekvinnen*) var forelegget til Wagners libretto, var navnene til *Die Feens* to hovedkarakterer – Ada og Arindal – hentet fra *Die Hochzeit*. Librettoen introduserte også et fantastisk tema som ikke var i det originale stykket. Librettoen viser temaer og mønstre som skulle gå igjen i Wagners mer modne verk, som for eksempel *forløsning*, en mystisk fremmed som krever å få holde navnet sitt skjult for sin utkårne, og lange eksposisjoner.

Wagner reviderte partituret til *Die Feen* i 1834, da han øynet håp om å få operaen oppført. Blant endringene i 1834-versjonen var en fullstendig omskrivning av Adas store scene *Weh' mir, so nah' die fürchterliche Stunde*. Verket ble imidlertid aldri oppført i løpet av Wagners levetid.

## Roller

### Roller, stemmeleie, rollebesetning ved premieren

## Handling

### Akt 1
Første akt finner sted i en eventyrhage. Alvene prøver å forhindre at alveprinsens datter innleder et forhold til et menneske. Prins Arindal og Ada har forelsket seg. Men ved å stille et uforsiktig spørsmål mister Arindal sin kjæreste fra alveverdenen, og blir tvunget til å forlate alveriket («Wo find ich dich, wo wird mir Trost?»). Hans jordiske rike er også truet. Prinsen er klar til å forsvare sin farsarv mot fienden. Ada bestemmer seg for å bli med Arindal og bli hans jordiske kone («Wie muss ich doch beklagen»). Hun gir dermed avkall på sin udødelighet. Men hun må først la Arindal gjennomgå en rekke prøvelser.

### Akt 2
Andre akt finner sted i slottet i hovedstaden i Arindals rike. Arindal viser seg å være for svak når han stilles overfor Adas prøvelser (i form av forferdelige visjoner). Dette innebærer at Ada må lide følgene av Arindals manglende karakterstyrke («Weh 'mir, so nah' die fürchterlische Stunde»): hun vil bli forvandlet til stein i hundre år, mens Arindal mister forstanden.

### Akt 3
Tredje akt begynner i ballsalen der tronen står – underjordisk rike – alvenes fantastiske palass. Mens den jordiske konflikten ser ut til å være løst – Arindals søster Lora og hærføreren Morald tar tronen i spissen for det frigjorte landet – får Arindal vite om Adas forsteining og hans skyld. Trollmannen Groma, en gammel venn av Tramonds kongehus, gir Arindal et sverd, et skjold og en lyre. Ved hjelp av disse beseirer Arindal underverdenens ånder og demoner, og lykkes med å bruke tonene fra den magiske lyren til å frigjøre Ada fra hennes forsteinede tilstand («O ihr, des Busens Hochgefühle»). På denne måten oppnår Arindal udødelighet og ledes av den oppstandne Ada inn i alvenes rike.

## Referanser


## Eksterne lenker

* ** hos International Music Score Library Project
* Libretto på tysk og engelsk