Dag Solstad

**Dag Solstad** (1941–2025) var en norsk forfatter. Han debuterte som forfatter i 1965 og skrev nærmere 30 bøker, inkludert romaner, noveller og dramatikk. Sammen med Jon Michelet  skrev han også flere reportasjebøker om fotball. 

Solstad ble tildelt flere prestisjetunge priser. Blant dem Nordisk råds litteraturpris i 1989 for *[[Roman 1987]]*. Han mottok Statens æreslønn fra 2011 og frem til sin død. Hans bøker er oversatt til omkring 40 språk. 

## Bakgrunn
Dag Solstad ble født 16. juli 1941 i Sandefjord og vokste opp der i 1940- og 1950-årene. Hans far døde da Solstad var elleve år. Faren etterlot seg en kolonialforretning som gikk konkurs. Dag Solstads ni år eldre bror hadde dratt til sjøs, og deres mor måtte livnære seg ved å selge sko. Solstad tok seg jobb på Jarlsberg travbane og var dessuten målvakt på juniorlaget til fotballklubben Store Bergan. Etter gymnaset var han lærervikar i Kabelvåg.

Fra 1995 var Solstad gift med Therese Bjørneboe, og han var gift to ganger tidligere. Dag Solstad døde 14. mars 2025. Statsminister Jonas Gahr Støre, forfatter Edvard Hoem og forfatter Karl Ove Knausgård holdt taler ved bisettelsen 1. april.

Solstad har ved flere anledninger uttalt at han var kommunist og ønsker å huskes som kommunist. «Om man ser tilbake på mitt forfatterskap, håper jeg at man ikke glemmer at jeg var kommunist. Det er veldig viktig for meg», har han uttalt til *[[Dagens Næringsliv]]*.

## Forfatterskap

### Debut
Dag Solstad debuterte med novellesamlingen *[[Spiraler (novellesamling)|Spiraler]]* i 1965. En novelle hvor man møter fremmedgjorte mennesker som lengter etter noe egentlig, men som opplever tilværelsen som mer eller mindre uegentlig eller absurd. Han hadde da Witold Gombrowicz som inspirasjonskilde. I artikkelen *Norsk prosa – europeisk modernisme* fra 1967 fremmer Solstad mistro til den tradisjonelle romanen og et ønske om å bringe norsk litteratur à jour med nyere europeisk modernisme. Her henviser han bl.a. til James Joyce, Marcel Proust, Alain Robbe-Grillet og Samuel Beckett.

I kortprosasamlingen *[[Svingstol (bok)|Svingstol]]* fra 1967 har han endret posisjon. Her og i artikkelen *[[Tingene og verden]]* (1967) fremmer han en nyenkel konkretisme der tingene ikke lenger skal tjene som symboler for en indre menneskelig tilstand: *«Vi vil la kaffekjelen være kaffekjelen og se den stå på frokostbordet, blank av aluminium og fylt med rykende kaffe.»* sier han i teksten *[[Vi vil ikke gi kaffekjelen vinger]].*

I 1969 kom romanen *[[Irr! Grønt!]]* som omhandler problemstillingen mellom identitet og rolle. Hovedpersonen Geir Brevik inntar det standpunktet at mennesket er lik summen av sine skiftende roller. Frihet består i å være seg rollespillet bevisst. Temaet tas også opp i artikkelen *Om nødvendigheten av å leve inautentisk*.

### Kommunisme
I årene 1974&ndash;1980 kom fire romaner som ble skrevet etter de krav som AKP (m-l)-bevegelsen satte opp om at litteraturen skulle tjene de arbeidende massene. Først kom *[[25. septemberplassen]]*, som skildrer en arbeiderfamilie gjennom to generasjoner i det sosialdemokratiske Norge fra frigjøringen i 1945 til folkeavstemningen om EEC i 1972. Senere kom krigstrilogien *[[Svik. Førkrigsår]]*, *[[Krig. 1940]]* og *[[Brød og våpen]]*, som gjennom et stort persongalleri skildrer konflikten mellom kommunister og sosialdemokrater innenfor den norske arbeiderklassen før, under og etter krigen.

I 1982 og 1987 utkom to romaner, *[[Gymnaslærer Pedersens beretning om den store politiske vekkelsen som har hjemsøkt vårt land]]* og *[[Roman 1987]]*. Hovedpersonene Knut Pedersen og Fjord ser på årene innenfor AKP (m-l) i tilbakeblikk, og forholdene i partiet behandles humoristisk og ironisk. Solstad selv omtalte denne litterære perioden i sitt forfatterskap som «min utopiske periode».
### Moralsk-eksistensielle fase

I 1990-tallsromanene skjedde et romanteknisk omskifte, og Solstads forfatterskap tok en ny vending. I romanene fra denne perioden svinner den ytre handlingen inn og kretser rundt én betydningsmettet situasjon. *[[Ellevte roman, bok atten]]* (1992) kretser omkring bildet av Bjørn Hansen i rullestolen, som han frivillig lar seg lenke til etter at han har fått omverdenen til å tro at han er blitt lam. I 2019 kom romanen *Roman 2019. Tredje og siste roman om Bjørn Hansen*. I *[[Genanse og verdighet]]* fra 1994 er det bildet av lektor Elias Rukla som ikke makter å slå opp paraplyen sin i skolegården, som illustrerer hvordan livssammenhengen rakner, og plasserer hovedpersonen som en fremmed i tilværelsen. Felles for Hansen, Rukla, professor Andersen og T. Singer er følelsen av at kulturen og samfunnet er i forfall, at kommersialisering og forflatning overtar, og at de er blitt stående utafor sin egen tid. I stedet for å prøve å gripe inn mot forfallet, synker de inn i seg selv og ender opp som tilskuere til virkeligheten omkring seg.

### Tilbakeblikk
I *[[16.07.41]]* fra 2002 introduserte Solstad seg selv som hovedperson. Tilsynelatende møter vi her forfatteren i egen person som mot slutten av sin forfattergjerning griper tilbake til hendelser i sin egen oppvekst. 

I *Armand V.* fra 2006 bruker Solstad igjen en jeg-person som i alle ytre henseender sammenfaller med hans egen biografi. Foruten å fortelle historien om en norsk karrierediplomats vilkår under den nyimperialistiske verdensorden diskuterer han her hvordan hans egne romaner er blitt til. Hovedspørsmålet han stiller er om forfatteren skriver romanen, eller om romanen ligger der ferdig i utgangspunktet, slik at forfatterens rolle består i å grave den fram. I *Armand V.* proklamerer Solstad videre: *«Mitt forfatterskap endte med [[T. Singer]], skrevet og utgitt i 1999. Alt etter dette er et unntak, som aldri skal gjenta seg.»*

''17. Roman'' (2009) er en oppfølger til ''Ellevte roman, bok atten'' fra 1992. Her møter vi igjen Bjørn Hansen, kemneren fra Kongsberg, som har store problemer med å innordne seg som familiefar og samfunnsborger. Vi følger hans vei mot forsoning med sønnen og hans familie.

I 2013 utkom romanen *[[Det uoppløselige episke element i Telemark i perioden 1591–1896]]*, en familiekrønike basert på genealogisk materiale fra hans egen familie i Bø og Seljord.

Den selvbiografiske romanen *Endelig! Lykken – Og mitt forsøk, i 2022, på å utholde smerten ved tidens herjinger* ble utgitt posthumt av Forlaget Oktober i september 2025, et halvår etter forfatterens død, på grunnlag av Solstads etterlatte manuskript.

## Annet
*[[Medaljens forside]]* var et bestillingsverk for industribedriften Aker og forteller selskapets historie, med genrebetegnelsen *«en roman om Aker»* på tittelbladet. 

Sammen med Jon Michelet rapporterte han i bokform fra VM i fotball i 1982, 1986, 1990, 1994 og 1998.

Solstad ble i 1996 kåret av Bokklubben Nye Bøker til en av *[[De fire nye store]]*.

I 2003 var Solstad festspilldikter ved Festspillene i Bergen.

I 2011, i forbindelse med Solstads 70-årsdag, ga Sandefjord kommune en plass i byen navnet Dag Solstads plass.

## Bibliografi
### Romaner
* 1969: *[[Irr! Grønt!]]*
* 1971: *[[Arild Asnes, 1970]]*
* 1974: *[[25. septemberplassen]]*
* 1977: *Svik. Førkrigsår*
* 1978: *[[Krig. 1940]]*
* 1980: *Brød og våpen*
* 1982: *[[Gymnaslærer Pedersens beretning om den store politiske vekkelsen som har hjemsøkt vårt land]]*
* 1984: *[[Forsøk på å beskrive det ugjennomtrengelige]]*
* 1987: *[[Roman 1987]]*
* 1992: *[[Ellevte roman, bok atten]]*
* 1994: *[[Genanse og verdighet]]*
* 1996: *Professor Andersens natt*
* 1999: *[[T. Singer]]*
* 2002: *16.07.41*
* 2006: *Armand V. Fotnoter til en uutgravd roman*
* 2009: *17. roman*
* 2013: *[[Det uoppløselige episke element i Telemark i perioden 1591–1896]]*
* 2019: *Tredje, og siste, roman om Bjørn Hansen*
* 2025:  *[[Endelig! Lykken - Og mitt forsøk, i 2022, på å utholde smerten ved tidens herjinger|Endelig! Lykken. Og mitt forsøk, i 2022, på å utholde smerten ved tidens herjinger]].*

### Noveller og kortprosa
* 1965: *Spiraler* (noveller)
* 1967: *Svingstol* (prosatekster)
* 1994: *Svingstol og andre tekster* (prosatekster)
* 2019: «Kan man ødelegge et nasjonalt språk? Er det nødvendig?» i antologien *Hjemlandet og andre fortellinger*

### Skuespill
* 1968: *Georg: sit du godt?* – sammen med Einar Økland
* 1975: *Kamerat Stalin, eller familien Nordby*

### Artikler, essayistikk, oppdragsbøker
* 1977: *[[Tilbake til Pelle Erobreren?]]* (artikkelsamling)
* 1981: *Artikler om litteratur 1966–1981* (artikkelsamling)
* 1982: *Sleng på byen* – (petiter)
* 1991: *[[Medaljens forside]]* – roman om industrikonsernet Akers historie gjennom 150 år
* 1993: *14 artikler på 12 år* (artikkelsamling)
* 1997: *3 essays* (essaysamling)
* 2004: *Artikler 1993–2004* (artikkelsamling)
* 2015: *Artikler 2005–2014* (artikkelsamling)
* 2018: *Dag Solstad leser Olav Duun*
* 2021: *Artikler om litteratur 2015–2021* (artikkelsamling)
*2025: *En sann svir! [[Det Norske Travselskap]] 150 år* (jubileumsbok)

### Reportasjebøker
* 1982: *VM i fotball 1982*  – sammen med Jon Michelet
* 1986: *VM i fotball 1986* – sammen med Jon Michelet
* 1990: *VM i fotball 1990* – sammen med Jon Michelet
* 1994: *VM i fotball 1994* – sammen med Jon Michelet
* 1998: *VM i fotball 1998* – sammen med Jon Michelet
* 2014: *VM i fotball 2014* – sammen med Jon Michelet, Morten Pedersen og Tom Stalsberg

## Filmatiseringer
* 2006: *[[Gymnaslærer Pedersen]]* – basert på romanen *Gymnaslærer Pedersens beretning om den store politiske vekkelse som har hjemsøkt vårt land* (1982)

## Priser
* Mads Wiel Nygaards legat 1969
* Kritikerprisen 1969, for *Irr! Grønt!*
* Språklig samlings litteraturpris 1982
* Nordisk råds litteraturpris 1989, for *Roman 1987*
* Kritikerprisen 1992, for *Ellevte roman, bok atten*
* Doblougprisen 1996
* Gyldendalprisen 1996
* Brages hederspris 1998
* Kritikerprisen 1999, for *T. Singer*
* Vestfolds Litteraturpris 2001
* Aschehougprisen 2004
* Brageprisen 2006, for *Armand V. Fotnoter til en uutgravd roman*
* Vestfold fylkeskommunes Kunstnerpris 2007
* Svenska Akademiens nordiske pris 2017
* Neshornet, Klassekampens kulturpris 2019

## Litteratur
* Jan H. Landro: *Jeg er ikke ironisk. Samtaler med Dag Solstad*, Pax (2001) ISBN 82-530-2300-6
* Geir Hjorthol: *Tilbaketrekninga: litteraturens politikk i Dag Solstads forfattarskap*, innledning ved Tom Egil Hverven, Samlaget (2011) ISBN 978-82-521-8001-5
* Alf van der Hagen: *Dag Solstad. Uskrevne memoarer*, Forlaget Oktober (2013) ISBN 978-82-495-0880-8
* Øyvind Ellenes (red.): *Dag Solstad - Et festskrift til 80 årsdagen 16. juli 2021* - Forlaget Oktober (2021) ISBN 978-82-495-2404-4  

## Referanser




## Eksterne lenker
* 
* 
* NRK: Lydfiler med Dag Solstad
* Dag Solstad i NRK Forfatter
* Solstad-bibliografi : litteratur av og om Dag Solstad  (Utarbeidet av Nasjonalbiblioteket)
* 
*