open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Allianz Arena

**Allianz-Arena** er et fotballstadion i München, Tyskland med 70 000 sitteplasser for internasjonale kamper og 75 000 for klubbkamper.

Fotballklubben FC Bayern München har spilt hjemmekampene sine på Allianz Arena siden sesongen 2005–06. Det er oppkalt etter bank- og forsikringsgiganten Allianz AG, som sponser driften.

Stadionet ble brukt som en av de 12 stadioner under Fotball-VM 2006. Ved Mesterligakamper benyttes navnet *Fußball-Arena München*.
*Allianz*-skiltet ble tatt ned under VM 2006 på grunn av sponsorrestriksjoner, og skiltet er dekket under Mesterligakamper.

19. mai 2012 ble Mesterliga 2011/2012-finalen spilt på stadionet. Bayern München og Chelsea FC spilte mot hverandre. Stillingen ble 1-1 etter ekstraomganger, men Chelsea vant på straffesparkkonkurranse.

## Fakta om Allianz-Arena

**Total kapasitet:**  plasser

 av disse er presse- og VIP-seter.
227 seter er tilpasset handikappede.

**Dimensjoner:**
*258 m x 227 m x 50 m fordelt på syv plan. 
*Stadion har et heldekkende tak på  m2
*Stadions areal er  m2

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Melløs stadion

**Melløs stadion** er en fotball- og friidrettsarena i Moss. Området har fire gressbaner: én hovedarena der Moss FK spiller og tre treningsbaner. Kunstgressbanen ligger vis-à-vis Melløs stadion i retning nordøst, og ble tatt i bruk høsten 2005. I 2010, etter år med planlegging av en såkalt "Melløs Arena", ble disse planene skrapet og kommunen valgte isteden å oppgradere Melløs stadion for over 41 millioner kroner. Denne oppgraderingen ble ferdigstilt på vårparten 2013, og innbefatter blant annet ny fasade på sittetribunen, oppgraderte garderober, VIP-losje, flomlys og undervarme.

## Utvikling
Moss kommune bevilget i 1930 kr 165&nbsp;000,- til idrettsanlegg på Melløs, men det skulle ta nærmere ti år før Melløs stadion ble en realitet. Den 21. mai 1939 ble Melløs stadion offisielt innviet, med idrettsparade, taler, turnoppvisning, friidrett og fotballkamp mellom MFK og Sprint, hvor MFK vant 1-0. Nærmere 4000 tilskuere var til stede på Melløs denne dagen. Ironisk nok skulle stadion stå tilnærmet ubrukt de neste årene, da andre verdenskrig satte en stopper for fotballen.

## Arrangementer
Det er blitt avholdt Norgesmesterskap i både friidrett og hurtigløp på skøyter på Melløs.
* NM i friidrett 1990 – Kongepokalvinnere ble Georg Andersen (kulestøt) og Hanne Haugland (høydehopp).
* Allround-NM på skøyter 1971 for herrer – Norgesmester ble Dag Fornæss, Hamar IL.
*TineStafetten blir holdt på Melløs stadion.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
* 
* 
*
Carlo Grassi

**Carlo Grassi** (født 1520 i Bologna i Kirkestaten, død 25. mars 1571 i Roma) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han ble biskop av Montefiascone og Corneto, og arbeidet i den romerske kurie.

Han ble kreert til kardinal den 17. mai 1570 av pave Pius V, med *[[Sant'Agnese in Agone]]* som tittelkirke.

Han var i slekt med kardinal Achille Grassi (kreert 1511).

## Eksterne lenker
* Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Fron

**Fron** var en kommune i Gudbrandsdalen i daværende Oppland fylke. Kommunen ble i 1851 delt i Nord- og Sør-Fron, men ble i etterkant av arbeidet med Schei-komiteen igjen slått sammen til én kommune i 1966.

I 1972 ble det avholdt en folkeavstemming om deling av kommunen, der resultatet i i Sør-Fron var 85 prosent for deling. Stortinget vedtok 31.mai 1976 med 80 mot 60 stemmer at kommunen igjen skulle skilles i to kommuner. Kommunene Sør-Fron og Nord-Fron ble gjenopprettet 1. januar 1977. 

En person fra Fron kalles *frøning*.

## Se også
*Nord-Fron
*Sør-Fron

## Referanser
Norske Skog Union

**Norske Skog Union**, tidligere **Union Paper Co Ltd AS**, var en papirfabrikk i Skien, eid av Norske Skog.

## Historie
I 1872 hadde Ulrik Sinding etablert et tresliperi ved Damfossen i Skien. Dette tresliperiet lønte seg ikke og i 1873 kjøpte Benjamin Sewell fossen og tomtene.  Dette blir regnet som grunnleggelsen av Union Co. I 1890 ble Union Co slått sammen med Løveid Fabrikker på Skotfoss. På Skotfoss bygget Union mye senere Skandinavias første elektriske jernbane. Denne var i drift til 1966.

I årene som fulgte foretok Union mange oppkjøp. I 1916 kjøpte selskapet Skiens Papirfabrikk på Klosterøya samt flere tresliperier. Fabrikken på Skotfoss ble lagt ned ved slutten av 1986, mens det fremdeles var drift på Klosterøya.

I 1999 ble Union Co. en del av Norske Skog-konsernet. Innskrenkninger fulgte ganske snart, og i 2005 ble det vedtatt å legge ned fabrikken, til store protester fra både lokalbefolkning og politikere. Norske Skog avslo tilbud fra blant andre Petter Stordalen og Øystein Stray Spetalen om å kjøpe fabrikken. I 2006 forsvant dermed en over hundre år lang tradisjon. Fabrikken, som produserte 240&nbsp;000 tonn avis- og bokpapir årlig på to maskiner, hadde 359 ansatte da den ble lagt ned. I tillegg arbeidet 20 ansatte i Norske Skog-konsernet i Skien. 

Etter at fabrikken ble lagt ned har over 50 nye virksomheter blitt opprettet på Klosterøya, deriblant flere IT-bedrifter. I tillegg til dette flyttet Mack bryggerier i mai 2009 gamle Trio Bryggerier til Klosterøya under navnet Union Bryggeri. 

## Referanser
Fylkesvei 8860

**Fylkesvei 8860** går mellom Storskog og Skjergardsneset ved Grense Jakobselv i Sør-Varanger. Veiens lengde er 44,3&nbsp;km.

Strekningen langs grensen mellom Bjørnstad og Jakobselv har fått beholde grusdekket ettersom den har verdi i henhold til Nasjonal verneplan for veger og bruer. De andre er blant annet fylkesvei 252 (Tyin–Eidsbugarden) og fylkesvei 258 (Gamle Strynefjellsvegen). Veien er med på et kart fra 1870 men ikke på et kart fra 1861 og er sannsynlig i forbindelse med byggingen av Kong Oscar IIs kapell i 1869. Reiser til Grense Jakobselv gikk tradisjonelt med båt.

Før 1. januar 2010 var veien riksvei, etter at regionsreformen trådte i kraft fikk den status som primær fylkesvei.

Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 886. Den er fortsatt primær fylkesvei, men skiltes i 2022 ikke med nummer.

## Kommuner og knutepunkter

 

 

## Referanser


## Eksterne lenker
* Vegvesenets vegkart 
*
1. FC Magdeburg

**1. FC Magdeburg** (egentlig **1. Fußballclub Magdeburg**) er et fotballag fra Magdeburg i Tyskland som ble opprettet den 22. desember 1965 ved at fotballavdelingen til SC Magdeburg etablerte seg som en egen klubb.

## Historikk
Selv om 1. FC Magdeburg etter hvert ble en heller ubetydelig klubb, har den kultstatus i de østtyske regionene, ettersom Magdeburg er den eneste klubben fra det tidligere DDR som har vunnet europacupen i fotball for menn. Den 8. mai 1974 slo klubben italienske AC Milan 2–0 i europacupfinalen i Rotterdam. Klubben hadde sin storhetstid på 1970-tallet, da den i tillegg til å vinne europacupen ble DDR-mester tre ganger. I tiden fra 1964 til 1983 vant klubben også 7 cupmesterskap.

Bortsett fra én sesong på 1960-tallet spilte Magdeburg kontinuerlig i DDRs øverste liga (Oberliga), men da de østtyske klubbene skulle innlemmes i det vesttyske seriesystemet i 1991 ble Magdeburg en av taperne. I det gjenforente Tyskland fikk bare 2 DDR-klubber plass i Bundesliga og videre 6 i 2. Bundesliga. I den  avgjørende sesongen 1990/91 ble Magdeburg bare nummer 10 på tabellen. Magdeburg måtte ut i en kvalifikasjonsturnering om en plass i den nye 2. Bundesliga og da denne gikk tapt ble klubben inlemmet i den tyske amatørligaen (Oberliga Nordost Staffel Mitte). Den gang var dette riktignok det tredje nivået i det tyske ligasystemet, men man hadde 10 parallelle avdelinger som i de første årene etter gjenforeningen måtte kjempe om bare tre ledige plasser i 2. Bundesliga.

Som alle andre østtyske klubber som i 1991 ikke greide å få en plass i det profesjonelle tyske ligasystemet mistet også Magdeburg all betydning i tysk toppfotball. Fram til 2015 har klubben spilt på ulike nivå i det tyske amatørligasystemet.

Etter sesongen 2014/2015 rykket Magdeburg opp i 3. Liga som etter en reform i 2008 er ensporet liga og det tredje høyeste nivået i det tyske ligasystemet.

## Meritter
* Vinner av Europacupen for cupvinnere: 1974
* DDR mester (DDR-Oberliga): 1972, 1974, 1975
* FDGB-Pokal (DDR-cup): 1964, 1965, 1969, 1973, 1978, 1979, 1983

## Plasseringer

## Kjente spillere
* Joachim Streich
* Martin Hoffmann
* Jürgen Sparwasser
* Uwe Rösler

## Eksterne lenker
* Offisiell hjemmeside 
* Spillerstall - Transfermarkt
Modelljernbaneforeningen i Norge

**Modelljernbaneforeningen i Norge (MJF)** er en landsdekkende forening som arbeider for å tilrettelegge for modelljernbaneaktiviteter for medlemmene. Foreningen utgir også tidsskriftet *[[MJ-bladet]]* og driver nettstedet *www.modelljernbaneforeningen.no*.

Foreningen ble grunnlagt i 1982. Medlemstallet er ca 1100 pr. august 2023

## Eksterne lenker
* 
*
Tewkesbury (distrikt)

**Tewkesbury** er et administrativt distrikt i Gloucestershire, England. Det har navn etter administrasjonbyen Tewkesbury.

## Steder i distriktet

*Bishop's Cleeve
*Tewkesbury
East Side Gallery

**East Side Gallery** er den lengste gjenværende delen av Berlinmuren. På østsiden av den 1,3 km lange muren fikk kunstnere i 1990 og 2000 uttrykke seg. 

## Beliggenhet
East Side Gallery ligger langs Mühlenstraße, som befinner seg mellom S-bahn-, Regional- og Fernbahnstasjonen Ostbahnhof (S3, S5, S7, S75 og S9) og undergrunnstasjonen Warschauer Straße (U1) i bydelen Friedrichshain-Kreuzberg.


Segment with Graffiti of the Berlin Wall (2 of 4) (cropped).jpg|East Side Gallery i august 1990, mens det fortsatt sto et vakttårn fra DDR bak muren
East Side Gallery1.jpg|East Side Gallery ved oberbaumbrücke
East Side Gallery auswahl.jpg|East Side Gallery ved Ostbahnhof
East Side Gallery flaggen.jpg|Flaggene skal symbolisere sammenhørighet mellom nasjonene og religionene
East Side Gallery trabi.jpg|Det østtyske bilmerke Trabant
Painting 2 east side gallery.JPG|Trabant
East Side Gallery.JPG|East Side Gallery
Es_geschah_im_November_by_Kani_Alavi.jpg|Bilde malt på muren


## Eksterne lenker
*East Side Gallery e.V.  Offisielt nettsted kunstnerinitiativ East Side Gallery e.V.
*Bilder av East Side Gallery
*
Cotswold (distrikt)

**Cotswold** er et administrativt distrikt i Gloucestershire, England. Det har navn etter området Cotswolds, og administreres fra Cirencester.

Distriktet ble opprettet 1. april 1974 ved av Cirencester by ble slått sammen med landdistriktene Cirencester, North Cotswold, Northleach og Tetbury.

## Eksterne lenker
* Offisielt nettsted
MJ-bladet

***MJ-bladet*** er et norsk tidsskrift som handler om modelljernbane og utgis av Modelljernbaneforeningen i Norge. Bladet utkommer for tiden (2023) med fire numre i året. MJ-bladet distribueres som medlemsblad til alle medlemmer av Modelljernbaneforeningen i Norge, men selges også løst i butikker som forhandler modelljernbanemateriell.

## Historikk
I perioden 1980–1983 ga Haugaland modelljernbaneklubb ut et lokalt medlemsblad som klubben kalte *MJ-bladet*. I 1984 opphørte den lokale utgivelsen, og Modelljernbaneforeningen startet å gi ut et blad for interesserte over hele landet. Bjørn Beining fra Vøyenenga var det landsdekkende tidsskriftets første redaktør.

Redaktør fra utgave 2-2023 er Knut Pedersen, tidligere utgiver av *Modell & Elektronikk*.

## Referanser


## Eksterne lenker
* MJ-bladet
M&M’s

**M&M's** er små biter av melkesjokolade produsert av det amerikanske selskapet Mars. Produktet ble laget i 1941 etter at Forrest Mars sr., sønn av Frank C. Mars, la merke til spanske soldater som spiste små sjokoladebiter dekket av sukker under den spanske borgerkrigen.
M&M kommer av den første bokstaven i etternavnet til Forrest Mars sr., som laget dette, og hans kompanjong Bruce Murrie.

M&M finnes i forskjellige smaksvarianter, blant annet med peanøttsmør.

## Eksterne lenker
*
Mars, Incorporated

**Mars, Incorporated** er et amerikansk selskap som produserer sjokolade og andre søtsaker. Selskapet ble grunnlagt i Tacoma, Washington i 1911 av Frank C. Mars, og er fortsatt heleid av Mars-familien, noe som gjør selskapet til et av de største familieeide selskapene i USA.

I tillegg til sjokolade er selskapet kjent for å produsere kattematen Whiskas, hundematen Pedigree, samt Uncle Ben's.

## Mars Limited
**Mars Limited** er navnet på den britiske grenen av Mars, Inc. Selskapet har hovedkvarter i Slough i England. Mars Limited produserer enkelte sjokoladetyper som ikke produseres  ved Mars, Inc. (blant andre *Maltesers* og *Tunes*).

Sjokoladen som i USA selges som *Milky Way*, selges i Europa som *Mars*. Den europeiske *Milky Way*, selges som *3 Musketeers* i USA. For å gjøre forvirringen total; sjokoladen som tidligere het *Mars* i USA, er nå omdøpt til *Snickers Almond Bar*, og selges ikke i Europa.

## Produkter
*Balisto
*Galaxy
*Maltesers
*Mars
*M&M's
*Milky Way
*Snickers
*Skittles
*Twix
*Bounty

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Knoppurtslekta

* se eget avsnitt

**Knoppurt** (*Centaurea*) er en slekt med ett- eller flerårige urter i kurvplantefamilien. Slekta har mellom 350 og 500 arter og er utbredt på den nordlige halvkule, i Sør-Amerika og Australia. 

De fleste artene finnes i middelhavsområdet, og på steppene i Øst-Europa og Asia. I Europa er det ca. 200 arter. Av utseende ligner plantene på tistler. De viltvoksende artene i norsk natur har røde blomster, og har ikke stikkende blader. Mange arter i slekten dyrkes som hageplanter.

## Norske arter
* Raspknoppurt *C. aspera* Sjeldent ugras.
* Tistelknoppurt *C. calcitrapa* Sjeldent ugras.
* Kornblom *C. cyanus*. Tidligere vanlig som ugras i kornåkrer, derav navnet. Nå hageplante.
* Engknoppurt *C. jacea*. Vanlig på Øst, Sør- og sørlige del av Vestlandet, mer spredt nord til Finnmark.
* Honningknoppurt *C. montana* Ikke viltvoksende i Norge, men en hageplante som ofte forvilles. 
* Svartknoppurt *C. nigra* Kyststrøk fra Østfold til Trøndelag.
* Parykk-knoppurt *C. phyrgia*. Bare i Verran kommune i Nord-Trøndelag.
* Skjeggknoppurt *C. phrygia* subsp. *pseudophrygia* Kyststrøk fra Vest-Agder til Sogn.
* Fagerknoppurt *C. scabiosa*. Vanlig på Østlandet, mer spredt nord til Troms.
* Stjerneknoppurt *C. solistalis* Sjeldent ugras.

Parykk-knoppurt og skjeggknoppurt er fredet etter naturvernloven.

## Eksterne lenker
* 
* The Centaurea Pages
Corned beef

**Corned beef** er oksekjøtt som er lagt i saltlake og deretter kokt. Kjøttet blir ofte presset og nedlagt hermetisk. Corned beef inneholder hverken korn eller *corn* (mais), slik noen tror. Navnet kommer av det grove saltet som benyttes i syltingen (*corns of salt*).
Diorama

Et **diorama** er en detaljert og tredimensjonal fremstilling av en scene. Ordet kommer av gresk *dia*, som betyr «gjennom», og *horama*, som betyr «syn».

Et diorama gir tilskueren inntrykk av å være en del av motivet eller tablået. Det er svært detaljert, med tredimensjonale,  gjennomsiktige eller lysende elementer og andre virkelighetstro, visuelle effekter. Ofte kan motivet betraktes gjennom glass i en monter. I Bishopsgate-instituttet i London er det utstilt en detaljert diorama av Petticoat Lane, slik gaten fremstod på 1800-tallet. Slagmarker har også vært motiv, slik som slaget ved Agincourt.

Louis Daguerre (1759-1851) som ellers er kjent for daguerrotypiet, hadde tidligere skapt dioramaet med hjelp fra Charles Marie Bouton (1781-1853). Sommeren 1822 åpnet det i Paris og ble så populært at et tilsvarende åpnet i London før det var gått ett år. Hver forestilling varte i en halvtime, der to malerier - ett landskap og ett interiør - ble fremvist med skiftende belysninger. En variant var **polyorama**, «det endeløst skiftende landskapet», og **myriorama**, «det endeløse landskapet». 

Japanske dioramaer, ***tatebanko***, er av papir eller papp, og satt inn i små esker.

Det finnes en rekke scenografiske tablåer bygd opp av lagdelte elementer, for eksempel utstillingspresentasjoner og modelloppstillinger, figurteaterkasser og titteskap. 

Det er flere kunstnere og modellmakere som har arbeidet med dioramaer, deriblant de norske illustratørene Øyvind Torseter og Lars M. Aurtande.

## Referanser


## Kilder
Edward Lucie-Smith: *Illustrert kunstordbok*, NKS-Forlagets oppslagsbøker 1996

## Se også
* Modellmaker
* Relieff, delvis opphøyd flateskulptur

## Eksterne lenker
* Dickens diorama, Museum of London
* ''History behind glass'', kunstkritikk.com
* Diorama av slagscener
*
Håkon Eiriksson

**Håkon Eiriksson** (norrønt: *Hákon hlaðajarl Eiríksson*, Håkon Eiriksson Ladejarl), født ca. 998, død ca. 1029, var sønn av Eirik Håkonsson Ladejarl og Gyda Sveinsdatter, datter av Svein Tjugeskjegg. Han var sønnesønn av Håkon Sigurdsson ladejarl som var norsk regent fra ca. 970 til 995.

Håkon fikk i 1012 tittelen ladejarl sammen sin farbror Svein Håkonsson da faren Eirik dro til Danmark for å delta i Svein Tjugeskjeggs og sønnen Knut den mektiges angrep på England. 17 år gammel, i 1015, ble han innsatt som riksstyrer (jarl over Norge) sammen Svein jarl da faren tok over som jarl av Northumbria. Ladejarlene hadde da sørget for å få den mektige trønderhøvdingen Einar Tambarskjelve til rådgiver og alliert ved å la ham gifte seg med Eirik og Sveins søster Bergljot Håkonsdatter. Sagaen skildrer et møte mellom Håkon og Olav den hellige i Saudungssund i Fjaler i 1015. Store norske leksikon ved historikeren Claus Krag hevder at dette møtet skjedde i fredelige former og at det representerte en besegling av en avtale og forståelse mellom de to. Snorre Sturlason hevder imidlertid i Olav den helliges saga at Olav fikk senket Håkons skip og klarte å tvinge Håkon til å forlate landet. Etter dette, fra 1019, blir Håkon omtalt i engelske kilder som jarl i Mercia (Worcestershire) i England. Han deltok sannsynligvis i Knut den mektiges kamper og maktspill i 1020-årene som førte til at han kunne ta makten i Norge i 1028.

Håkon ble utnevnt til jarl over Norge av Knut den store i 1028, etter at Knut hadde tvunget kong Olav den hellige ut av landet. Håkon var tilbake i England i 1029, sannsynligvis for å gifte seg med Knut den mektiges søsterdatter Gunnhild. Han druknet på vei tilbake til Norge og etterlot seg datteren Bodil Håkonsdatter.
Med Håkons død i 1029 døde mannslinjen i ladejarlætta og håløygætta ut. Dermed ble hårfagreætten (ynglingeætten) enerådende som norsk fyrsteslekt. 

## Referanser
Knut Tørum

**Knut Kjartan Tørum** (født 16. august 1971 i Bergen) er en norsk fotballtrener.

Han har vært hovedtrener for Moss, Rosenborg, Arendal Fotball og Start og assistenttrener i Stabæk.

## Bakgrunn
Knut Tørum var bare 19 år og fortsatt aktiv fotballspiller da han ble trener C i fotball (1990). I forbindelse med førstegangstjenesten gikk han rekruttskolen, og hadde deretter to år i forsvarets samband.  Tørum studerte grunnfag idrett ved Høgskulen i Sogn og Fjordane 1994–1995, før han begynte på Norges idrettshøgskole, der han tok trenerstudium og lærerstudiumet på mellomfagsnivå. Han har prøvd seg som lærer, og har ett år som lærervikar for en 7. klasse bak seg.

## Trenerkarrière
Tørum var hovedtrener for Kolbotn Fotball Kvinner i 1998 da de tok sølv i NM i fotball for kvinner 2008. Derpå var han assistent for Per-Mathias Høgmo på damelandslaget i 2000-sesongen da laget tok OL-gull. Tørum var med i støtteapparatet for U-21 landslaget for herrer, før han tok over U-19. Tørum hadde en periode i Stabæk fra desember 1999, først med treneransvar for junior-/elitestallen sammen med Tomi Markovski, deretter som assistenttrener for A-laget i eliteserien for Gaute Larsen. Han gikk fra Stabæk til Moss Fotballklubb for å bli hovedtrener der. Han hadde en positiv 2005-sesong i 1. divisjon da Moss litt overraskende endte på 3.-plass, og fikk muligheten til å kvalifisere seg for eliteserien. Moss tapte imidlertid kvalifiseringskampene mot Molde FK 2-5 sammenlagt.

Den 11. desember 2008 signerte han en 3-årskontrakt som trener i Start, men sa opp jobben 22. juni 2011.

### Rosenborg
Rosenborg hadde etter at Nils Arne Eggen gikk av i 2003 en tid med raske trenerskifter: Åge Hareide, Ola By Rise, Per Joar Hansen og Per-Mathias Høgmo kom og gikk i rask rekkefølge. Høgmo hentet sin tidligere landslagsassistent til Trondheim i 2006. Den samme sommeren slet RBK med spillet, og Høgmo slet med helsen. Høgmo sykmeldte seg og Tørum tok over fra slutten av juli, da lå klubben ca. midt på tabellen. Den høsten tok laget seriegull. Høgmo kom ikke tilbake etter sykemeldingen og sa opp stillingen sin den samme høsten, og fra 29. desember 2006 ble Tørum ny hovedtrener for Rosenborg. Tørums kontrakt gjaldt frem til 31. desember 2009, men han ble løst fra kontrakten med øyeblikkelig virkning den 25. oktober 2007. Dette til tross for at RBK dagen i forveien hadde vunnet 2-0 mot Valencia CF.

Knut Tørum var i et år etter dette ansatt som leder i firmaet ZXY Sport Tracking som er deleid av Rosenborg.

## Spillerbiografi
Knut Tørum spilte mest som midtbanespiller, og hadde denne posisjonen Brann der han var spilte på juniorlaget. Tørum har tidligere spilt for Øygard, Telavåg, Kolbotn og Drøbak/Frogn. Tørum spilte fire kamper for G-15-landslaget.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* www.rbkweb.no om Tørum
* www.stabak.no om Tørum
Heinrich Kramer

**Heinrich Kramer**, latin *(frater) Henricus Institoris* (født ca. 1430 i Schlettstadt i Elsass som nå er i Frankrike, død ca. 1505 i Brünn eller Olmütz som nå er i Tsjekkia), var en tysk forfatter av verket *[[Heksehammeren]]* (latinsk originaltittel er *[[Malleus maleficarum]]*) og som inkvisitor en av de fremste eksponenter for hekseforfølgelsene.

## Liv og virke

Kramer, som senere latiniserte sitt navn (Institoris), ble prest i dominikanerordenen. Etter å ha gått på hjembyens latinskole og etter et filosofisk grunnstudium, ble han etter eget påtrykk inkvisitor for dominikanernes ordensprovins Alemannia. På den tid hadde imidlertid ikke denne tittelen særlig betydning.

Etter en prosess mot jøder som han bivånet i Trient, begynte hans løpebane som forfølger av noen heksesekter som man mente å registrere fremveksten av. Under den første hekseprosessen i byen Ravensburg, som hadde engasjert ham til jobben, fikk han bragt to kvinner til bålet. Senere laget han utkastet til pavebullen *Summis desiderantes affectibus*, som pave Innocens VIII gav ut etter hans påtrykk. Bevæpnet med denne bullen fikk han i stand en hekseprosess i Innsbruck, der han imidlertid ikke bare mislyktes, men også tapte ettertrykkelig ansikt. Den stedlige biskop Georg Golser av Brixen oppfordret ham til å dra sin vei. 

Som motreaksjon mot denne mislykkede prosessen forfattet Kramer i 1486 den beryktede *[[Heksehammeren]]*. Dominikaneren Jakob Sprenger nevnes som en annen forfatter, men nyere forskning er kommet til at Kramer (1430–1505) ikke bare var hovedforfatteren, men faktisk den eneste forfatter, og at han selv dro inn den velrenommerte Jakob Sprengers navn for at verket skulle bli tillagt større tyngde, altså i reklameøyemed. Sprenger hadde intet med boken å gjøre.

Det er noe uenighet omkring bokens betydning for heksejakten i renessansen. Noen historikere mener at *[[Heksehammeren]]* ble en lærebok for heksejegerne, mens andre mener den bare er et uttrykk for den rådende tankegangen blant heksejegerne, og ikke har blitt videre lest.

Kramer hevdet selv at han selv hadde avdekket og fått dømt 300 hekser. Han beskyldte alle dem som betvilte at hekser egentlig eksisterte, for å være kjettere.

## Verk
* Heinrich Kramer (Institoris): *Der Hexenhammer. Malleus maleficarum*. Kommentert nyoversettelse, utgitt og oversatt til tysk av Günter Jerouschek og Wolfgang Behringer, München, dtv 2000, ISBN 3-423-30780-3

## Referanser


## Litteratur
*Andreas Schmauder (utg.): *Frühe Hexenverfolgung in Ravensburg und am Bodensee*. UVK, Konstanz 2001 ISBN 3-89669-812-5

## Eksterne lenker
* https://web.archive.org/web/20050818092655/http://www.uni-saarland.de/fak3/behringer/HP/Hexenhammer.pdf – tysk artikkel av Wolfgang Behringer
* http://www.bautz.de/bbkl/i/Institoris.shtml Tysk personbiografi i internettbasert kirkeleksikon
Øyvind Storflor

**Øyvind Storflor** (født 1979) er en norsk tidligere fotballspiller. Han la opp etter sesongen 2019.

Storflor ble vanligvis benyttet som kantspiller. Inntil 2008 spilte han for Rosenborg, og fra 2009 til 2016 spilte han for Strømsgodset.

Som juniorspiller spilte Storflor for Utleira og Othilienborg. Han debuterte for Rosenborg i 1999, men fikk lite spilletid de to første sesongene og ble lånt ut til Byåsen i 2000 og til Moss i 2001. Overgangen til Moss ble etter hvert gjort permanent, og det var i denne klubben Storflor skapte seg et navn i Tippeligaen. Etter 50 toppseriekamper og 10 mål for Moss, returnerte Storflor til Rosenborg foran 2003-sesongen.

Tilbake i Rosenborg var Storflor mye ut og inn av laget, og 2006-sesongen så lenge ut til å bli hans siste for klubben; både Odd Grenland og Stabæk var interessert i kantspilleren, men han signerte i begynnelsen av september en toårskontrakt med Rosenborg. 29. august 2008 annonserte Storflor at han fra og med sesongen 2009 skulle spille for Strømsgodset. I Godset var Storflor  fast på laget, og var en av klubbens viktigste spillere i "Ronny Deila-perioden". I 2010 ble han cupmester for klubben og i 2013 seriemester. Både i 2011-, 2012- og 2013-sesongen toppet han listen over målgivende pasninger i Eliteserien.

Storflor har spilt fire kamper for det norske landslaget. I 2005 var han med da landslaget, bestående av spillere fra hjemlig liga, spilte tre vennskapskamper i Midtøsten. 10. oktober 2013 kom han inn som innbytter i VM-kvalifiseringskampen mot Slovenia. Han har dessuten fire U21-landskamper.

## Titler
;Rosenborg
* Tippeligaen (5): 1999, 2000, 2003, 2004, 2006
* Cupen (1): 2003

;Strømsgodset
* Tippeligaen (1): 2013
* Cupen (1): 2010

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Svein Håkonsson

**Svein Håkonsson** (norrønt *Sveinn Hákonarson*), død ca. 1016, var sønn av Håkon Sigurdsson, Ladejarl og Norges reelle hersker fra 995, og bror av Eirik Håkonsson som han delte regjeringen av Norge med fra 1000 og til 1015.

Svein Håkonsson var halvbror til den eldre Eirik som Håkon jarl fikk med en ukjent frille av lav ætt. Svein ble derimot født av Tora Skagesdatter, datter av lokal høvding som het Skage Skoftesson. Tora fødte også Heming Håkonsson og Bergljot Håkonsdatter som senere ble gift med Einar Tambarskjelve. 

Snorre Sturlason forteller at Håkon jarl ikke var så begeistret for den eldste sønnen Eirik som måtte dra til Danmark etter at han hadde drept en av jarlens venner. Senere synes det som om jarlen og sønnen blir forsont, og de ledet sammen den norske leidangen mot en dansk invasjonshær i slaget ved Hjørungavåg. Her er det også første gang sagaen nevner Svein, og det oppgis at også han ledet sine skip. En dansk høvding ved navn Vagn Åkesson gikk hardt mot Sveins skip. Svein lot folkene sine skåte med årene og ville ha flyktet om det ikke var for at broren Eirik kom ham til hjelp og tvang Vagn tilbake. Svein synes å stå i skyggen av den mer handlekraftige broren.

Etter slaget ved Svolder i 1000, hvor Svein ikke deltok, men hvor broren Eirik var med på å beseire Olav Tryggvason, delte seierherrene Norge mellom seg. Snorre er den som gir flest detaljer, og beskriver en deling i tre deler. Tilsynelatende tok svenskekongen Olof Skötkonung fire distrikter i Trøndelag foruten Møre, Romsdal og Ranrike som han overførte til Svein jarl som skattekonge. Etter at Eirik jarl dro til Danmark i 1012 for å erobre England sammen med danskekongen Svein Tjugeskjegg styrte Svein Norge sammen med nevøen Håkon Eiriksson. Året  1015, kom Olav Haraldsson til Norge og krevde den norske tronen. I slaget ved Nesjar ble Svein Håkonsson  beseiret av Olav. Svein klarte å flykte til Sverige for å kunne mønstre en ny hær som han kunne gjenerobre Norge med, men han dør av en sykdom før han kommer så langt. Kanskje ble han såret i kampen ved Nesjar

Skalden Sigvat Tordsson diktet kvadet *Nesjavísur* om slaget.

Svein ble gift med Holmfrid som var søster eller kanskje helst datter av kong Olof Skötkonung av Sverige og dennes frille Edla. Svein og Holmfrid fikk datteren Sigrid Sveinsdatter som ble gift med Aslak Erlingsson, sønn av Erling Skjalgsson. 

En annen datter, Gunnhild Sveinsdatter, ble gift med svenskekongen Anund Jakob. Kun en hirdskald, Berse Skaldtorvason, er nevnt for å vært i Sveins tjeneste, men svært lite av Berses skaldekvad er bevart.

De skrevne kildene som har nevnt Svein, ble alle skrevet over 150 år etter hans død. Den svenske språkforskeren Staffan Hellberg mente i 1972 at han var i stand til å bevise at Svein var en fiktiv person og at han aldri hadde levd.  Debatten om dette dannet deler av en større debatt om den historiske verdien av sagalitteraturen og var i seg selv et uttrykk for en sagaskepsis som er spesielt utbredt i det svenske akademiske liv. Hallbergs konklusjoner har forblitt spekulative.

## Referanser
Henry Gleditsch

**Henry Cochrane Williamson Gleditsch** (1902–1942) var en norsk skuespiller, og grunnla Trøndelag Teater i 1937. Han ble henrettet for sin antinazistiske linje.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Henry Gleditschs far var lektor ved Oslo katedralskole, men Henry tok selv artium som privatist etter å ha gått på Haagaas Artiumskursus, og studerte sosialøkonomi før han ble grepet av teateret.

### Skuespiller
Sesongen 1922-1923 leste han med skuespilleren Thomas Thomassen ved Nationaltheatret. Våren 1923 spilte han første gang ved det daværende Trondhjems Teater. Senere spilte han ved *Stavanger Theater*, Casino teater i Oslo, Centralteatret i Oslo 1927-1931, Den Nationale Scene 1931-1932. Han ble gift i 1932 med skuespillerkollegaen Synnøve Tanvik (1910–1980). Han drev friluftsteater somrene 1931 og 1932, drev *Søilen teater* i Oslo høsten 1934 og ledet *[[Ragna Wettergreen]]s jubileumsturne* i 1936.

Våren 1937 arbeidet han med å etablere et fast teater i Trondheim. Byen hadde en egnet scene, og mottok en rekke gjestespill og turneer; men var altså uten et fast teater. Gjennom et sedvanlig energisk arbeid lyktes Gleditsch i å forene alle gode krefter, og et teater ble etablert samme høst, med ham som dets første sjef. Teateret hadde sin åpningsforestilling 14. oktober 1937.

## Andre verdenskrig

Under andre verdenskrig stod han i spissen for en rekke tiltak for å motarbeide nazistenes inntog på teateret. Straks virksomheten ved Trøndelag Teater ble tatt opp igjen etter den tyske invasjonen 9. april 1940 inntok teatret en frontposisjon i det holdningsskapende motstands­arbeidet.

Byens nazikretser oppfattet nok Trøndelag Teater som et «jøssingrede» (nordmenn som var motstandere av okkupasjonen). Konsekvensen av Gleditschs tydelige motstandslinje var at han ble arrestert og henrettet den 7. oktober 1942, ansvarlig for å sette Gleditsch på listen var Henrik Rogstad, fylkesfører for NS i Sør-Trøndelag.

Gleditsch ble avbildet på et norsk frimerke i 2002. En byste av ham står i Trøndelag teater, laget av Gunnar Janson.

## Filmografi (utvalg)
* 1939 – *[[De tre måske fire]]* – Generaldirektør John Johnsen 
* 1933 – *[[En stille flirt]]* – Gründer - skredderidirektør 
* 1929 – *[[Laila]]* – Mellet 
* 1927 – *[[Syv dage for Elisabeth]]* – Morten Gribb, journalist 
* 1927 – *[[Fjeldeventyret]]* – Hansen, student
* 1926 – *[[Brudeferden i Hardanger (film)|Brudeferden i Hardanger]]* – Anders Bjåland som ung

## Referanser


## Litteratur
* Berg, Thoralf. «Henry Gleditsch» I: Norsk biografisk leksikon, bd 3. 2001
* Berg, Thoralf. *Teatersjef Henry Gleditsch og Trøndelag Teaters krigshistorie* 1992. *(hefte, 12 sider)
* Brekke, Erik Melbye. *Henry Gleditsch : 9. november 1902-6. oktober 1942*. Oslo, 1945 
* Kielland, Axel. «En teatersjef» I: *Utenfor Norskegrensen''. – Sth. : Bonnier, 1943

## Eksterne lenker
* 
* 
* Portrett av Henry Gleditsch 1934, Oslo museum
RMIT University

**RMIT University**, (Tidligere **Royal Melbourne Institue of Techhnology)** i Melbourne er et av Australias eldre universiteter, og ble grunnlagt i 1887 under navnet «Working Men's College in La Trobe Street». Pr. i dag har skolen nesten 60 000 studenter fordelt på 28 fakultet. Skolen har – i likhet med mange andre australske skoler – i dag en stor andel internasjonale studenter, også norske.

## Referanser


## Eksterne lenker

*
Dover

**Dover** (fransk: *Douvres*) er en by og betydelig fergehavn i hjemfylket til Kent i sørøstlige England i Storbritannia. Byen har  innbyggere og er det viktigste overfartstedet til Frankrike med henholdsvis båttrafikk og Eurotunnel. Borgen Dover Castle ligger her og er beskrevet som «nøkkelen til England» på grunn av sin strategiske beliggenhet og sin betydning for Englands forsvar gjennom tidene.

Det er vendt mot Frankrike ved Doverstredet, det smaleste området i Den engelske kanal, ca. 31&nbsp;km bred. Under Doverstredet ligger Kanaltunnelen som forbinder engelske Folkestone og franske Calais. Det ligger sørøst for Canterbury; øst for Kents fylkesby Maidstone; og nordøst langs kystlinjen fra Dungeness og Hastings. Byen er det administrative senteret for distriktet Dover og hvor fergen Dover-Calais går via havnen i Dover. De omliggende krittklippene har blitt kjent som De hvite klippene ved Dover.

Dovers strategiske posisjon har vært åpenbar gjennom hele dens historie: arkeologiske funn har avdekket at området har alltid vært fokus for folkegrupper som har kommet over til De britiske øyer nettopp her. En båt fra bronsealderen, verdens eldste kjente sjøgående båt, er avdekket her. Byen har vært befolket siden steinalderen i henhold til arkeologisk funn, og Dover er et av få steder i Storbritannia, – London, Edinburgh, og Cornwall er andre eksempler, som har tilsvarende navn på fransk, Douvres. Byens navn er avledet fra elven som renner gjennom den, elven Dour.

## Referanser


## Litteratur
* Foot, William (2006): *Beaches, fields, streets, and hills ...: the anti-invasion landscapes of England, 1940*. CBA research report 144. York: Council for British Archaeology. ISBN 1-902771-53-2.

## Eksterne lenker
* 
* UKHO nautical charts of Dover and approaches 
* Dover Street Map , gatekart
* The Dover War Memorial Project, krigsminneprosjekt
* Western Heights Preservation Society
*
Bhutans flagg

**Bhutans flagg** er skrådelt gult og oransje, med en oppadstigende drage i skrålinjen. Proporsjonene er 2:3. 

Den safrangule fargen i Bhutans flagg symboliserer kongen, som utøver av den verdslige makten. Den oransje fargen representerer buddhismens åndelige kraft. 

Bhutanerne kalles selv landet *Druk Yul – tordendragens land*. Dragen har vært brukt som symbol for landet helt siden ca. 1200. Dragen har juveler i klørne som et uttrykk for rikdom og fullkommenhet.

## Historie

*For bilder av tidligere versjoner, se lenke 2

En tidlig, kvadratisk versjon av flagget ble tatt i bruk i 1949, ved en seremoni knyttet til undertegnelsen av avtalen mellom India og Bhutan. Fargene var til dels de samme som i dag, men dragen var grønn i denne versjonen. 

En ny versjon ble brukt i 1956: hvit drage, og med rødbrun og skarp gul farge.

Det er usikkerhet om når dagens versjon ble innført, men den offisielle versjonen (*lenke 1'') er at den nåværende kongens far, kong Jigme Dorji Wangchuk, fastsatte dagens farger i 1968 eller 1969. Skikken med å heise flagget foran offentlige bygg ble innført av kongen i 1968, og et flaggreglement ble vedtatt av nasjonalforsamlingen i 1972. 

## Eksterne lenker
* The Origin and Description of the National Flag and Anthem of the Kingdom of Bhutan pdf-bok, 43 sider
* Flags of the world
Orkladalen

**Orkladalen** (også enkelte steder skrevet **Orkdalen**), eller **Orkladalføret**, er et dalføre i Trøndelag. Dalføret følger elva Orkla fra Orkelsjøen i Oppdal i syd til elvas utløp i Orkdalsfjorden ved Orkanger i nord, altså i Trondheimsfjorden. Dalføret går innom Tynset kommune i Innlandet fylke, deretter gjennom Rennebu og Orkland (tidligere Meldal og Orkdal) kommuner i Trøndelag fylke.

Orkladalen er bred med buktende elveløp og svært fruktbar med gode jordbruksbygder. Det er best jord nederst i dalbunnen og på avsatte morenevoller og moer litt oppe i dalsidene, moene kalles lokalt for «jår». 

Europaveien E6 krysser gjennom dalen i Rennebu, parallelt med Dovrebanen. Banen ble fullført her i 1921 og går nord til Trondheim. Lengre vest, i nedre del av Orkladalen går Thamshavnbanen – landets første elektriske jernbane – fra Løkken verk i Meldal og ned til Thamshavn i Orkdalsfjorden. Jernbanetrafikken ble avviklet på 1960- og 70-tallet. 

Den amerikanske oppdagelsesreisende journalisten Bayard Taylor reiste inn i dalen fra Dovrefjell og Drivdalen i sør i 1857, og møtte «*en uallminnelig pittoresk dal, som begynner helt inne ved fjellets fot og bukter seg nordover […] i dalbunnen med blomstrende marker på begge sider, og skogkledde dalsider som steg oppover til en bølgende og ujevn kontur mot himmelen*».

## Referanser


## Litteratur
* 

## Eksterne lenker
* Destinasjon Orkladal
Coldingham

**Coldingham** er en landsby i Scottish Borders, Skottland. 

Blant severdigheter finner man Coldingham Priory og en kirke fra det 12. århundre. Den nåværende sognekirken er fra 1855.

Coldingham Bay ligger nær landsbyen. Sandstranden der er populær blant surfere.
Coldstream

**Coldstream** (skotsk-gælisk: *An Sruthan Fuar*; skotsk: *Caustrim*; «kald elv») er en liten by og verdslig sogn i Scottish Borders i Skottland. Den ligger på nordsiden av elven Tweed i Berwickshire, med Northumberland i England på den andre siden. Cornhill-on-Tweed er den nærmeste engelske landsbyen. Byen er kjent som hjembyen til Coldstream Guards, det eldste aktive regimentet i den britiske hæren. Coldstream var området hvor Edvard I av England invaderte Skottland i 1296 og etterlot landsbyen i ruiner, inkludert et nonnekloster som ble opprettet av jarlen av Gospatrick i 1165. I februar 1316, under den skotske uavhengighetskrig, beseiret James Douglas en tallrik overlegen hær av soldater fra Gascogne, ledet av Edmond de Caillou, ved Skaithmuir, nord for byen.

I henhold til folketellingen i 2011 har byen hatt en liten tilbakegang i folketallet med 1 946 innbyggere, beregnet til 1 870 i 2014.

## Severdigheter
På 1700- og 1800-tallet var Coldstream et populært sted å gifte seg for de som ikke hadde alle tillatelser fra foresatte i orden, på samme måte som Gretna Green, ettersom byen lå ved en hovedvei (i dag A697. Tollhuset, hvor ekteskapene ble inngått, er sammen med Hishel House, blant byens severdigheter. Herskapsgodset Hishel House var tidligere hjem for Alec Douglas-Home, britisk statsminister fra 1963 til 1964. Douglas-Home er gravlagt i Coldstream.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* «Coldstream: Towns & Villages», *Scotland - Alba*
* «Coldstream Town Guide», *Best of the Borders*
* «Coldstram» , samfunnsnettsted, *Coldstream.co*
Coldstream (andre betydninger)

**Coldstream** kan vise til:

*Coldstream, by i Skottland
*Coldstream, Victoria, forstad til Melbourne, Australia
*Coldstream Guards, det eldste aktive regimentet i den britiske hæren
*John Nicholas Coldstream, britisk arkeolog
Allianz

**Allianz SE** er i dag et multinasjonalt, europeisk bank- og forsikringskonsern med sete i den tyske byen München. Allianz er verdens største forsikringsselskap og har tilsammen ca. 174&nbsp;000 ansatte. Fra april 2003 er Michael Diekmann styreformann.

Selskapet ble grunnlagt i 1889 i München av Carl von Thieme og Wilhelm von Finck som *Allianz Versicherungs-AG*. Selskapet etablerte sitt første utenlandskontor i London i 1893, og ble notert på Berlinbørsen i 1895.

Allianz måtte foreta store utbetalinger etter jordskjelvet i San Francisco i 1906 og etter «Titanics» forlis i 1912. I løpet av 1920-årene vokste konsernet sterkt og kjøpte opp en rekke andre selskaper. I 1970-årene engasjerte selskapet seg i økende grad i utlandet, og kjøpte opp mange, tradisjonsrike forsikringsselskaper i Frankrike (AGF), Italia (RAS) og USA (Firemands Fund). I 1985 ble det grunnlagt et eget holdingselskap for å administrere selskapets virksomheter. Allianz overtok i 1990 det statlige forsikringsselskapet i det tidligere DDR, og i 1997 kjøpte selskapet 51 % av aksjene i Frankrikes nest største forsikringsselskap, Assurances Générales de France. I 1999 begynte selskapet å ekspandere i Asia, blant annet med kjøpet av sydkoreanske *First Life Insurance Co. Ltd.*. I år 2000 kjøpte Allianz Pacific Investment Management Company (Pimco), et av verdens ledende firma for investering i obligasjoner.

Selskapet overtok den tradisjonsrike, tyske storbanken Dresdner Bank i 2001 og i 2002 ble den tidligere Vereinte Versicherungsgruppe fullstendig integrert i Allianz.

## Generaldirektører/styreformenn
* 1890–1904: Carl von Thieme
* 1921–1933: Dr. Kurt Schmitt
* 1933–1948: Hans Hess (1881–1957)
* 1948–1961  Hans Goudefroy (1900–1961)
* 1971–1991: Dr. Wolfgang Schieren
* 1991–2003: Dr. Henning Schulte-Noelle
* siden 2003: Michael Diekmann

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* https://archive.today/20130630232853/www.ftd.de/allianz
Bekkeblom

**Bekkeblom** eller **soleihov** (*Caltha palustris*) er en flerårig urt som vokser på fuktige plasser over hele Norge.  

Blomstringstiden er fra april til juni. Frukten er en samling av belgkapsler. Kapslene åpner seg bare i regnvær. Da kan frøene skylles ut, og flyte avsted med rennende vann.

Vekststedet er ofte bekkefar, myrer og sumpige beitemarker. Den kan stå halvveis nede i vann ute i mudrete bekker.

Til fjells, og langt mot nord finnes former med  krypende, rotslående stengel, og mindre blomster. Disse blir ofte regnet som en egen underart, men det dreier seg sannsynligvis om en tilpasning til klimaet. 

Planten har en vid utbredelse i tempererte, fuktige strøk på den nordlige halvkule. Den blir også dyrket i hager. Det finnes hageformer med fylte blomster, og med hvite blomster. 

Planten er giftig.
Lauryn Williams

**Lauryn Williams** (født 11. september 1983 i Rochester, Pennsylvania) er en amerikansk friidrettsutøver (sprinter) og bobkjører. Hun tok sølvmedaljen på 100 meter i OL 2004 i Athen, og vant gull på samme distanse i VM 2005 i Helsingfors. I VM 2007 i Osaka ble hun sølvmedaljør på tiden 11,01 samme tid som gullmedaljevinneren Veronica Campbell fra Jamaica

Lauryn Williams er én av få som har tatt medalje i både sommer- og vinter-OL.

## OL-medaljer
* 2004  Athen - sølv på 100 meter
* 2012  London - **gull** på 4 x 100 meter
* 2014  Sotsji – sølv i toerbob

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Norsk Veteranvogn Klubb

**Norsk Veteranvogn Klubb** (**NVK**) (sic) er den største klubben i Norge for folk som er interessert i motorhistoriske kjøretøyer. Den ble startet på Gjøvik i 1952.

Klubben har  medlemmer (2005), og har som formål å oppspore, restaurere og ta vare på motorhistoriske kjøretøyer. Klubben favner alle bil- og MC-merker fra alle land.

Klubben yter i en viss utstrekning teknisk og praktisk veiledning i forbindelse med anskaffelse eller restaurering av veteranbiler.

I begynnelsen av mai og i begynnelsen av september hvert år arrangerer klubben Ekebergmarkedet i Oslo, som er landets største marked for bildeler, rekvisita, bøker, blader og bilhistoriske effekter.

## Eksterne lenker
* norskveteranvognklubb.no
Charles W. Strøm

**Charles Gustav William Strøm** (født 20. juli 1886, død 9. mars 1967) var en norsk kunstmaler oppvokst i Oslo, men med sterk tilhørighet til Telemark. 

Han var elev av Christian Krohg på Statens kunstakademi 1910&ndash;13. Strøm debuterte på Statens Kunstutstilling i 1911. Han hadde sin første separatutstilling i Kunstnerforbundet i 1916.

Som de fleste norske kunstnere på den tiden foretok han flere studiereiser. Han studerte i Paris i 1913, 1920 og 1926&ndash;27 og i Italia 1913 og 1920. Etter studieoppholdet i Paris fant Strøm sin egen personlige stil.

Han var med å stifte Unge Kunstneres Samfund, der han i mange år var styremedlem. Likeledes var han i en rekke år medlem av Bildende Kunstneres styre og medlem av juryen for Statens Kunstutstilling (Høstutstillingen). I 1927 var han en av kunstnerne og arkitektene som etter invitasjon fra Arno Berg, daværende byantikvar i Oslo, utarbeidet forslag til hvordan hovedstadens bygningsmasse kunne bli mer fargerik og innbydende. Initiativet til dette byutviklingsprosjektet kom fra kunstneren Henrik Sørensen.

Strøm er representert i Nasjonalgalleriet med maleriene «Tun i Flatdal» (1929) og «Grå maidag» (1938), og ellers i kunstmuseene i Skien, Trondheim, Haugesund og Gävle.

## Galleri

Fil:Selvportrett CWS ca1910.jpg|Selvportrett ca 1910
Fil:strom_Bilde1.jpg
Fil:strom_Bilde4.jpg
Fil:strom_Bilde3.jpg

## Referanser
Flickr

**Flickr** er et internett-basert bildedelingssystem hvor brukerne kan laste opp fotografier og videoer og dele dem med andre. Flickr er eid av SmugMug.

## Historie
Flickr ble utviklet av Ludicorp, et selskap dannet i 2002 i Vancouver i Canada. Ludicorp lanserte Flickr i februar 2004. Tjenesten ble utviklet ved hjelp av verktøy originalt laget for Ludicorps *Game Neverending*, et nettbasert MMOG (Massive Multiplayer Online Game). Flickr viste seg å være en større suksess, og *Game Neverending* ble etter hvert skrinlagt.

Amerikanske Yahoo! kjøpte Ludicorp og dermed Flickr i mars 2005. Alle servere ble flyttet fra Canada til USA i juni samme år, og alt innhold ble dermed underlagt amerikansk lov. 

Yahoo la ned sin egen bildedelingstjeneste Yahoo! Photos 20. september 2007 for å satse helt på Flickr. Dette førte til en sterk økning i antall medlemmer av Flickr. I 2008 hadde tjenesten over ti millioner brukere og tre milliarder opplastede bilder. I 2015 hadde de 112 millioner brukere. I 2016 kunngjorde selskapet at de hadde passert seks milliarder opplastede bilder.

Det amerikanske selskapet SmugMug kjøpte Flickr i 2018.

## Struktur
Flickr kan sees som en type blogg der hovedvekten legges på det visuelle uttrykket. De siste opplastede bildene vil alltid ligge først på brukerens egen side, men man kan organisere bildene som man selv ønsker i album, såkalte sets.

Flickr er en gratis bildedelingstjeneste som lar brukerne laste opp inntil 1000 bilder eller videoer, der videoer kan ha en lengde på opptil tre minutter. Brukere kan abonnere på et «Pro»-medlemsskap som gir tilgang til «ubegrenset» lagringsplass, opplasting av videoer med lengde på opptil ti minutter, utvidet statistikk, reklamefritt nettsted, og utvidet brukerstøtte.

Brukeren kan selv bestemme hvem som skal ha tilgang til bildene som lastes opp gjennom å merke dem som offentlige eller private. For å hjelpe brukeren i organiseringen av bildene og gjøre dem søkbare for andre, er det mulig å angi såkalte tags, nøkkelord som beskriver bildet. Det er mulig for andre brukere å legge igjen en kommentar til hvert bilde (hvis brukeren tillater dette). 

En viktig del av Flickr er de såkalte pools, en slags gruppe med diskusjonsforum med egne bildebanker for ulike formål. Alle brukere kan opprette grupper, og de kan være både private og offentlige. Deltakerne i hver gruppe kan sende sine bilder fra sin egen side og inn gruppens bildebank.

En annen viktig del av Flickr er det som kalles gallerier, her kan medlemmer samle sammen inntil 18 bilder eller videoer de finner interessante, fascinerende eller spesielt fine fra andre brukere, og sette disse sammen i et galleri.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Roger 1000

**Roger 1000** målevogn er en togvogn for måling av sporgeometri og kontaktledningsgeometri. Vognen er produsert hos MERMEC S.p.A. i Monopoli i Sør-Italia. Bygg nummer 1 eies og drives av BaneNor i Norge, mens bygg nummer 2 er levert til Sør-Korea og bygg nummer 3 til Sveits.

Vogna benytter i hovedsak laserteknologi til målingene. Den kan fremføres i hastigheter opp til 160 km/t for egen maskin og opp til 200 km/t i tog. Målinger kan foretas i alle hastigheter. For framdrift har vogna to Cummins dieselmotorer opprinnelig bygget for å benyttes i stridsvogner. For å dekke strømforbruket ombord er den utstyrt med et aggregat på 56 KVa.

Vognkassen er basert på det Italienske høyhastighetstoget ETR 500, mens den har boggier bygget for blant annet Cisalpinotoget som går mellom Italia og Sveits – Tyskland Førerhyttene i begge ender er handarbeid og montert på vognkassa hos MERMEC S.p.A. Den originale fargesettingen på vogna var designet av Enzo Finger design og skulle gjenspeile at dette er et tog som utfører målinger (målestav). BaneNor har senere endret designet til et mer nøytralt uttrykk.

## Eksterne lenker
* Roger 1000  – NJK Materielldatabasen
* Roger 1000 – Jernbane.net
* MerMec Spa