open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Ivan Kramskoj

**Ivan Nikolajevitsj Kramskoj** (russisk: Иван Николаевич Крамской; født  i Ostrogozjsk, død  i St. Petersburg) var en russisk kunstmaler og kunstkritiker. Han var initiativtaker til kunstnerforeningen Peredvizjniki som ble grunnlagt i 1870.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Kramskoj var av småborgerlig bakgrunn, født i Ostrogosjsk i nærheten av Voronezj. Fra 1857 studerte han ved Det keiserlige kunstakademiet i St. Petersburg, der han oppnådde to priser. 

Da kunstelevene krevde at de selv skulle få velge sine emner, reagerte ledelsen av akademiet sterkt avvisende.

### Kunstner
Senere, da akademiet som obligatorisk emne for en konkurranse bestemte "Gjestebud i Valhall", brøt 14 yngre kunstnere med Kramskoj i spissen ut av den akademiske skolen. De dannet et eget kunstnerlaug kalt *Kunstner-artellet*.

Under påvirkning av ideer fra russiske, revolusjonære demokrater hevdet Kramskoj et kunstsyn der han stilte krav om at kunstneren skulle tjene samfunnet, prinsippet om realisme i kunsten, dessuten moralsk innhold og nasjonalitet. Kramskoj ble en intellektuell leder for demokratisk innstilte kunstnere. I 1870 grunnla han sammen med likesinnete kunstmalere en forening for vandreutstillinger, kalt Peredvizjniki. I alle år var han en stødig forsvarer av denne kunstnergruppens mål.

Kramskojs kunstneriske styrke lå i portrettet, noe det finnes mange bevis på i Tretjakovgalleriet i Moskva (Nekrasov, Saltykov, Dmitrij Grigorovitsj, Tolstoj m. fl.). I dette galleriet finnes også hans kjente maleri «Kristus i ørkenen» og «Utrøstelig sorg» (bilde av hustruen hans ved et barns død). Til tross for at Kramskoj var ujevn i sine verk og ikke hadde anlegg for større komposisjoner, var han en av Russlands fremste malere i sin tid. Særlig gjennom opposisjonen mot akademiets foreldete stillover hadde han som person stor innvirkning på den moderne russiske malerkunsten.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Biografi hos Runeberg
Velingrad

**Velingrad** (*[[bulgarsk]]: Велинград*) er en by i Rodopifjellene i Syd-Bulgaria og en del av Pazardzjik oblast.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Grigorij Mjasojedov

**Grigorij Grigorjevitsj Mjasojedov** russisk: Григорий Григорьевич Мясоедов, (født  i Pankovo i det som i dag er Orjol oblast i Russland, død  i Mjasojedov, Grigorij) var en russisk kunstmaler og gravør og en av de ledende representantene i Peredvizjniki-gruppen.

Mjasojedov var født i Pankovo, et nybyggerområde i enten Orjol eller Tula-guvernementet. Faren, en godseier av landadelsætt, var forfatter av *Statistisk-økonomisk oversyn for den sørlege delen av Tula Guvernementet*, utgitt i 1849.

Mjasojedov studerte kunst ved Det keiserlige kunstakademiet i 1853&ndash;1863. Han var på reiser til Frankrike, Tyskland, Spania og Italia, men var til daglig bosatt i St. Petersburg. Sine siste dager bodde Mjasojedov på herregården sin Pavlenki i Poltava.

Blant de fremste verkene hans er *Landdagsbøndene spiser middagsmat*, *Grigorij Otrjepjevs flukt fra serveringsted (=korchma) på grensen mot [[Litauen]]* og *Slåttefolk*.

## Se også
* Peredvizjniki
## Referanser


## Eksterne lenker
*
Alvise Mocenigo IV

**Alvise Giovanni Mocenigo** (født 1701, død 1778), var doge av Venezia fra 1763 til sin død.

Han begrenset privilegiene til presteskapet og kom derfor i bitter konflikt med pave Klemens XIII.

For å stimulere økonomien i Venezia inngikk han en rekke handelsavtaler med Tripoli, Tunisia, Marokko, Det russiske keiserdømmet, og De forente stater.

Han døde 31. desember 1778. Han ble i 1739 gift med Pisana Cornaro (død 1769) og i 1771 med Polissena Contarini da Mula.

## Referanser
Carlo Ruzzini

**Carlo Ruzzini** (født 11. november 1653 i Venezia, død 5. januar 1735 samme sted) var en venetiansk diplomat, statsmann og doge i årene 1732 til 1735.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Carlo Ruzzini var det eldste barnet til det velstående ekteparet Marco Ruzzini og Caterina Zeno.

Mot slutten av 1600-tallet var Republikken Venezia på et stadig tilbaketog i forhold til de stadige diplomatiske og militære konfrontasjonene med Det osmanske rike. Det var derfor et stort behov for personer med diplomatiske evner og kunnskap, slike som Carlo Ruzzini som hadde både utdannelse og en tilstrekkelig personlig formue til å kunne arbeide innen den tids diplomati.

### Diplomat
Hans diplomatiske karriere ble innledet i 1691 da han ble venetiansk ambassadør til Madrid. Før dette hadde han vært ansvarlig for Venezias verft og våpenarsenal. Da han var ambassadør i Wien i 1698, organiserte han et besøk av den russiske tsaren, men dette ble avlyst da det brøt ut opprør i Moskva.

I årene 1698-1699 ledet han den venetianske delegasjonen til fredsforhandlingene i Karlowitz etter den store tyrkiske krig og klarte å oppnå noen fordeler for Venezia. Han viste seg her imidlertid som ubesluttsom og preget av redsel for å gjøre feil, slik at han stadig måtte konsultere det venetianske råd, og dette skapte en del irritasjon blant de andre deltakerne som derfor vurderte å utestenge ham og Venezia fra viktige beslutninger. Denne episoden ble imidlertid ikke skadelidende for hans videre karriere, da han senere ble utnevnt til ambassadør til Haag i 1706, til det osmanske hoffet i Konstantinopel i 1707 og senere til Wien.

Han var Venezias representant til viktige konferanser som freden i Utrecht i 1712, men Venezias fallende betydning og innordning innenfor Italia gjorde at han ikke spilte en så framtredende rolle.

Etter avslutningen av krigen med osmanene i 1718, var han Venezias representant ved forhandlingene og undertegningen av Passarowitz-traktaten i 21. juli 1718.

Etter en ny stasjonering i Konstantinopel, måtte han på grunn av svekket helse vendte tilbake til Venezia. 

### Doge
Han var kandidat til doge i 1722, men ble slått av Sebastiano Mocenigo. 

Da denne døde ti år senere, ble Ruzzini valgt til ny doge med 40 av 41 stemmer. I sin korte tid som doge rakk han ikke å utrette så mye, men holdt Venezia utenfor militære konflikter.

## Referanser


## Litteratur
* Andrea da Mosto: *I Dogi di Venezia.* Florenz 1983. ISBN 88-09-02881-3
* Claudio Rendina: *I dogi. Storia e segreti.* Roma 2003. ISBN 88-8289-656-0
Nordkraft (andre betydninger)

**Nordkraft** kan vise til:

*Nordkraft – et kraftselskap i Narvik
*Nordkraft (kulturhus) – et kulturhus i Aalborg i Nordjylland.
*Nordkraft (bok) – en bok av Jakob Ejersbo fra 2002.
*Nordkraft (film) – en spillefilm basert på Jakob Ejersbos bok.
*Nordkraft Arena – et forretningsbygg med ishall/flerbrukshall i Narvik
Japheth Kimutai

**Japheth Kimutai** (født 1978 i Lelmokwo, Nandidistriktet) er en kenyansk mellomdistanseløper med 800 meter som spesialitet.

I 1998 vant han Samveldelekene i Kuala Lumpur på tiden 1:43.82. Samme år vant han samme distanse i det afrikanske mesterskapet i Dakar, Senegal.

I 1999 vant han gull ved de Panafrikanske leker.

Ved Sommer-OL 2000 i Sydney greide han ikke å kvalifisere seg til finalen, til tross for at han hadde den raskeste tiden av alla kenyanerne i dette mesterskapet.

Hans karriere fikk et løft da han som 15-åring vant sølv ved junior-VM 1994. I 1997 satte han juniorverdensrekord med tiden 1:43.64 i Zürich den 13. august. Denne rekorden har senere blitt slått av Abubaker Kaki fra Sudan i år 2008.

## Referanser

## Eksterne lenker
*
Alvise Mocenigo II

**Alvise II Mocenigo** (*Luigi Mocenigo*) (født 3. januar 1628, død 6. mai 1709) var den 110. doge av Venezia fra 1700 til 1709.

## Referanser
Marcelino Gavilán y Ponce de Leon

**Marcelino Gavilán y Ponce de León** (født 4. juni 1909, død 9. mars 1999) var en spansk rytter som deltok i de olympiske leker 1948 i London og 1952 i Paris.

Gavilán vant en olympisk sølvmedalje i hestesport under Sommer-OL 1948 i London. Han og hesten «Forajido» var med på det spanske laget som kom på andreplass i lagkonkurransen i sprangridning bak Mexico. De andre på laget var Jaime Garcia Cruz på «Bizarro» og José Navarro Morenés på «Quorum». I den individuelle konkurransen i sprangridning kom han på sekstendeplass.

## OL-medaljer
* 1948  London -  Sølv i hestesport, sprangridning lag  Spania

## Eksterne lenker
*
Reformdrakt

**Reformdrakt** er ulike typer kvinnedrakter og antrekk som fra 1850-tallet og framover ble konstruert for å fornye og erstatte samtidens rådende mote med stramme og ubekvemme klær. Reformdrakter ble forsøkt innført som ledd i en generell likestilling mellom kjønnene og som mer praktiske sports- og fritidsantrekk for moderne aktiviteter som for eksempel sykling og lagidrett. Dette gjelder særlig den amerikanske Bloomer-drakten der samtidens krinolinekjoler ble byttet ut med vide posebukser under et lett skjørt. Også den svenske kunstneren Hanna Mathilda Winge (1838–1896) komponerte en reformdrakt preget av sin interesse for det norrøne. Reformdrakter og kvinnefrigjøring ble ofte latterliggjort av konservative menn.

## Se også
* Bloomers

## Eksterne lenker
* 
* Søkbar digitalkopi av Astrid Bugges ''Reformdrakten i Norge : trekk av en historie om kropp, klær og kvinnesak'' (Norsk folkemuseum, 1984)
Jean Francois d`Orgeix

**Jean Francois d'Orgeix** (født 15. april 1921, død 4. juli 2006)  var en fransk rytter som deltok i de olympiske leker 1948 i London.

Orgeix vant en olympisk bronsemedalje i hestesport under Sommer-OL 1948 i London. Med hesten «Sucre-de-Pomme» kom han på tredjeplass i den individuelle konkurransen i sprangridning bak de begge meksikanske rytterne Humberto Mariles Cortés på «Arete» og Rubén Uriza Castro på «Hatvey».

## OL-medaljer
* 1948  London -  Bronse i hestesport, sprangridning

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Sigurd Svensson

**Karl Johan Sigurd Svensson** (født 27. september 1912 i Vadsbro, død 13. januar 1969) var en svensk rytter som deltok i de olympiske leker 1948 i London.

Svensson vant en olympisk sølvmedalje i hestesport under Sommer-OL 1948 i London. Med hesten «Dust» var han med på det svenske laget som kom på andreplass i lagkonkurransen i feltritt bak USA. De andre på laget var Robert Selfelt på «Claque» og Olof Stahre på «Komet». Han kom på femtendeplass i den individuelle konkurransen i feltritt.

## OL-medaljer
* 1948  London -  Sølv i hestesport, feltritt, lag  Sverige.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Segismundo Casado

**Segismundo Casado López** (født 1893 i Nava de la Asunción, Segovia, død 1968 i Madrid) var en spansk offiser i Den andre spanske republikk under den spanske borgerkrig. 

Casado var sønn av an offiser, og gikk 15 år gammel inn i det kongelige kavaleriakademiet i Valladolid, og hadde da borgerkrigen brøt ut i 1936 avansert til major og tjenestegjorde som leder av president Manuel Azañas vaktstyrke.

Tidlig under borgerkrigen bidro Casado i å utvikle en militær strategi for republikkens krigføring i det sentrale Spania. Han deltok i forsvaret av Madrid og i slaget ved Jarama. I 1938 ble han utnevnt til oberst og kjempet i slaget ved Brunete. Året etter ble han kommandant for de republikanske styrkene i sentrumsområdet. 4. mars 1939, da han var overbevist om at statsminister Juan Negrín var i ferd med å  ta makten sammen med Partido Comunista de España, foretok han et statskupp med støtte fra den vestlig orienterte delen av sosialistpartiet PSOE, blant andre Julián Besteiro og desillusjonerte anarkister og etablerte den anti-Negrín *Junta de Defensa Nacional*.

General José Miaja i Madrid sluttet seg til kuppmakerne to dager senere, og starter arrestasjon av kommunister i byen. Negrin forberedte seg på dette tidspunktet å flykte til Frankrike, og beordret Luis Barceló å ta tilbake kontrollen over Madrid, og han ikke lyktes med, og etter flere dagers harde kamper ble Barceló tatt til fange av anarkistiske tropper under ledelse av Cipriano Mera og henrettet. 

Casado prøvde på dette tidspunktet å innlede fredsforhandlinger med Francisco Franco, med Franco godtok bare betingelsesløs kapitulasjon. De gjenværende republikanske styrkene i Madrid var da ikke lengre villige til å kjempe, og Francos nasjonalistiske styrker rykket inn i Madrid uten å møte nevneverdig motstand 27. mars 1939. Casado flyktet til Valencia hvor han flyktet videre med et engelsk fartøy i slutten av mars. Han ble i eksil i Venezuela til han fikk vende tilbake til Spania i 1961.

## Referanser


## Litteratur
* Burnett Bolloten *The Spanish Civil War: Revolution and Counterrevolution* UNC Press, 1991 ISBN 0807819069, 9780807819067. Kapittel 64 «Segismundo Casado, Cipriano Mera and the Libertarians»
Kunstnerisk utsmykking

**Kunstnerisk utsmykking** eller **offentlig utsmykking** er billedkunst og kunsthåndverk satt inn i en arkitektonisk sammenheng. Monumenter, minnesmerker og offentlige statuer er den eldste og mest åpenbare form for kunst i det offentlige rom. Foruten å forskjønne offentlige rom avbildet de gjerne herskernes maktsymboler eller de kunne ha en identitetskapende eller nasjonsdannende funksjon. Kunst i det offentlige rom er også forbundet med propaganda.

## Kunst i offentlige rom
I Norge kan inntil 1,5 prosent av byggekostnadene av statlige bygg gå til utsmykking. Avhengig av antall brukere og byggets tilgjengelighet bruker de fleste statlige byggeprosjekter mellom 0,5 til 0,75 prosent av byggekostnadene til utsmykking. Utsmykkingmidlene er blitt forvaltet av *Utsmykkingsfondet for offentlige bygg*, en statsinstitusjon opprettet ved stortingsvedtak 30.11.1976. I 2007 skiftet institusjonen navn til Kunst i offentlige rom (KORO). Det anvendes årlig rundt 50 mill. kroner til kunstnerisk utsmykking av offentlige miljøer i Norge. Formålet med offentlige utsmykkinger er at de skal berike og stimulere det offentlige miljø i møtet mellom kunst og arkitektur. Et sentralt utvelgelsekriterium for hvilken kunst som kjøpes inn er at det offentlige byggets karakter og bruk skal være bestemmende.

## Eksterne lenker
* KORO
* Utsmykking av statlige bygg
Kidderminster

**Kidderminster** er en by i distriktet Wyre Forest i Worcestershire i England. Byen ligger rundt 25&nbsp;km sørvest for sentrum av Birmingham og rundt 24&nbsp;km nord for sentrum av Worcester. Byen ligger ved elven Stour. Ved folketellingen i 2001 hadde byen en befolkning på 55 610 innbyggere, og ved tilsvarende folketelling i 2011 var befolkningstallet stabilt, 55 530 innbyggere. Byen er vennskapsby med Husum i nordlige Tyskland.

Byen og området er nevnt i svært gamle kilder, blant annet  avgjorde Offa av Mercia en tvist om området i 781. Dette førte til at det ble etablert en rekke klostre i området, og byens tidligste navneform *Chedeminstre* er oppgitt i Domesday Book i 1086. Senere hadde byen flere navneformer, som *Kedeleministre* eller *Kideministre* (på 1100- og 1200-tallet, *Kidereministre* (framover mot 1400-tallet), til dagens navn Kidderminster ble fastsatt på 1500-tallet.

Beliggenheten ved elven, med tilhørende utbygging av Staffordshire and Worcestershire Canal, ga byen transportmuligheter, og særlig teppeindustri ble utviklet utover på 1700-tallet. Denne har vært, og er fortsatt viktig for byen økonomi. Senere ble byen også knyttet til jernbanenettet.

## Kjente personer fra byen

* Richard Baxter (1615–1691), prest og salmeforfatter
* Rowland Hill (1795–1879), lærer og sosial reformist
* Edward Bradley (1827–1889), forfatter
* John Wyer (1909–1989), motorsportsingeniør
* Robert Hamer (1911–1964), regissør og manusforfatter
* Peter Collins (1931–1958), Formel 1- sjåfør
* Robert Plant (1948–), musiker, stifter av Led Zeppelin
* Alun Evans (1949–), fotballspiller

## Referanser


## Litteratur
* Burton, John Richard (1890): ''A history of Kidderminster, with short accounts of some neighbouring parishes''. London: E. Stock.
* Pevsner, Nikolaus (1968): ''The Buildings of England: Worcestershire''. Penguin.
* Brooks, Alan; Pevsner, Nikolaus (2007): ''The Buildings of England: Worcestershire''. Yale University Press. ISBN 978 0 300 11298 6.

## Eksterne lenker
* 
*  Kidderminster Workhouse
*  River Stour
*  S&W Canal
*  Wyfopedia, encyclopedi online for distriktet Wyre Forest
8. serierunde i Premier League 2009/10

**8. serierunde i Premier League 2009/10** begynte lørdag 3. oktober med fem kamper. Søndag 4. oktober ble det spilt fire kamper, blant annet Chelsea – Liverpool. Runden ble avslutta mandag 4. oktober med Aston Villa mot Manchester City.

## Kampfakta

***Alle kampfakta er fra BBC Sport**

----

----

----

----

----

----

----

----

----

----

## Eksterne lenker
* Premier League 2009/10: Terminliste og resultater  på altomfotball.no
Frank Cervell

**Frank Rutger Cervell** (født 22. februar 1907 i Norrköping, død 3. september 1970 i Stockholm) var en svensk fekter som deltok i de olympiske leker 1948 i London.

Cervell vant en olympisk bronsemedalje i fekting under Sommer-OL 1948 i London. Han var med på det svenske laget som kom på tredjeplass i lagkonkurransen i kårde bak Frankrike og Italia. De andre på laget var Carl Forssell, Sven Thofelt, Bengt Ljungquist, Arne Tollbom og Per Hjalmar Carleson.
 
## OL-medaljer
* 1948  London -  Bronse i fekting, kårde lag,  Sverige

## Eksterne lenker
*
Seskar

**Seskar** (russ.: Сескар, svensk: *Seitskär*, finsk: *Seiskari*) er en liten russisk øy i den østlige del av Finskebukten. Øya hører til Kingisepp rajon i Leningrad oblast og ligger 80 km vest for St. Petersburg.

Før 1944 var Seitskär en finsk utøy. Seitskär var egen kommune under Viborgs län. Kommunen hadde et areal på 4,2 km², og folketallet var 688 i 1939.

## Eksterne lenker
* Artikkel om Seitskär i ''Nordisk familjebok'', bind 24, spalte 1491, 1916
* Fyrtårnet på Seskar
Gongguoqiao-demningen

**Gongguoqiao-demningen** er en demning med et vannkraftverk i Yunnan-provinsen i Kina, på Mekong-elva (Lancan Jiang). Det har en total installert produksjonskapasitet på ca. 750 MW og ble ferdigstilt i 2011.

Demningen er 105 meter høy og 356 meter lang. Den er en såkalt RCC betong gravitasjonsdam som stod ferdig i 2011. kraftproduksjonen starter i mars 2012.

De store demningene i elven (Mekong) på kinesisk side er Xiaowan (4 200 MW, ferdig 2010), Nuozhadu (5 850 MW, ferdig 2015), Jinghong-demningen (1 750 MW, ferdig 2008), Manwan (1 750 MW, ferdig 1995), Dachaoshan (1 350 MW, ferdig 2003), og Gongguoqiao (750 MW, ferdig 2012).

## Se også
*Liste over verdens største vannkraftverk

## Eksterne lenker
* MD&A database over RCC betongdemninger, Kina - besøkt 8. januar 2012.
Bernhard Chevalier

**Bernard Marie Chevallier** (født 4. oktober 1912, død 6. april 1997) var en fransk rytter som deltok i de olympiske leker 1948 i London.

Chevallier ble olympisk mester i hestesport under Sommer-OL 1948 i London. Med hesten «Aiglonne» vant han den individuelle konkurransen i feltritt foran amerikaneren Frank Henry på «Swing Low» og svenske Robert Selfelt på «Claque».

## OL-medaljer
* 1948  London -  **Gull** i hestesport, feltritt

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Karen Lachmann

**Karen Vilhelmine Lachmann** (født 30. mai 1916 i Beijing, død 30. september 1962 i Gentofte) var en dansk fekter som deltok i de olympiske leker 1948 i London og 1952 i Helsingfors.

Lachmann vant en olympisk sølvmedalje i fekting under Sommer-OL 1948 i London. Hun kom på andreplass den individuelle florettkonkurransen for kvinner bak Ilona Elek fra Ungarn.

## OL-medaljer
* 1948  London -  Sølv i fekting, florett kvinner
* 1952  Helsingfors -  Bronse i fekting, florett kvinner

## Eksterne lenker
* 
*
Suso Santana

**Jesus «Suso» Manuel Santana Abreu** (født 2. mars 1985 på Tenerife Spania) er en spansk, profesjonell fotballspiller som spiller ving for Tenerife.

## Eksterne lenker
*
Silz vannkraftverk

**Silz vannkraftverk** er vannkraftverk som ligger i Tirol i Østerrike. Det har en total installert produksjonskapasitet på ca. 500 MW, og er et såkalt pumpekraftverk som nytter vann fra to reservoarer. Hovedvassdraget som utnyttes er den lille elva Finstertalbach. Anlegget stod ferdig utbygd i 1981.
Mactan

**Mactan** er en øy i Filippinene, i provinsen Cebu. Den ligger knapt en kilometer utenfor den større øya Cebu. Mactan er delt i to administrative enheter hvorav den ene består av storparten av byen Lapu-Lapu City og den andre av kommunen Cordoba. Mactan International Airport, som betjener Cebu City og provinsen Cebu, er landets nest mest trafikkerte flyplass.

Øya er kjent for å ha vært det sted der Ferdinand Magellan falt i kamp mot den filippinske lederen Lapu-Lapu. 

## Eksterne lenker
*
Carl Theodor Rode

**Carl Theodor Rode** (1833–1909) var norsk prest og politiker (H).

Han vokste opp på Gjerpen prestegård i Grenland som sønn av sogneprest, prost og tidligere stortingsmann Frederik Rode og hans hustru Anne Lovise, født Holter. Han var eldre bror av stortingsmann Otto Rode.

Han tok artium ved Skien latinskole i 1853 og teologisk embedseksamen ved Det Kongelige Frederiks Universitet i 1860. Året etter ektet han Didrikke Marianne Ottesen, datter av sogneprest og stortingsmann Otto Christian Ottesen.

Rode var et halvt år stiftskapellan i Tromsø, deretter sogneprest i Kistrand og Karasjok fra 1861. Fra 1865 var han også prost i Hammerfest.

Rode var ordfører i Kistrand herred 1865–1866 og stortingsmann for Finnmarkens amt 1868–1870. På Stortinget var han sekretær i kirkekomiteen.

I 1869 kom han til Nedre Stjørdal prestegjeld som residerende kapellan med bolig på Bolkan kapellangård, fra 1872 som sogneprest med bolig på Værnes prestegård. I 1886 ble han også prost i Søndre Innherred. I Stjørdal har han blitt beskrevet som «en røslig kar, nærmere to meter høy, myndig og bestemt og sterkt ortodoks.» Han fikk et godt ettermæle som en evnerik og sannferdig mann «som forstod som ingen annen å ta de unge med både alvor og skjemt».

Han var medlem av Nedre Stjørdal herredsstyre 1882–1885. Rode stod på «ytterste høyre fløy», var sterkt konge- og unionsvennlig, og ble derfor ikke valgt til ordfører eller stortingsmann i de overveiende venstreorienterte Stjørdalsbygdene. I 1884 ble han den første formannen i Stjørdalens Grundlovsforening (nå Stjørdal Høyre).

Han tok avskjed som prost i 1899 og som sogneprest i 1904 og flyttet til Kristiania (Oslo).

Carl Theodor Rode ble i 1895 utnevnt til ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden «for fortjenstfull embedsvirksomhet». Han ble også tildelt Kroningsmedaljen 1906.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Frank Belote

**Frank Vern Belote** (født 8. oktober 1883, død 12. oktober 1928) var en amerikansk  friidrettsutøver som deltok i Sommer-OL 1912.

Han var født i Burr Oak i Michigan.

Ved OL 1912 kom han på femteplass på 100 meter i friidrett og syvendeplass i høyde uten tilløp. Han deltok også på det amerikanske laget som ble diskvalifisert i 4 x 100 meter stafett på grunn av vekslingsfeil i første veksling.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Ngong (fjell)

:*For den kenyanske byen med samme navn, se [[Ngong (by)]].*
Fjellet **Ngong** (ofte omtalt som **Ngong Hills**) er en rekke høyder beliggende sør for Nairobi i Kenya og på kanten til Great Rift Valley. Fra Ngongs østlige sider kan Nairobi nasjonalparkens gamle villreservat ses, og byen Nairobi kan ses fra de nordlige sidene, mens Great Rift Valley kan ses fra høydenes vestvendte sider.

Den høyeste bakken og byen Ngong ligger henholdsvis 2&nbsp;460 meter og 2&nbsp;061 meter over havet.

## Trivia
* Fra 1914 til 1931 drev Karen Blixen en kaffeplantasje som lå ved foten av fjellet Ngong.
* Området omkring Ngong var et populært oppholdssted for hvite bønder i det britiske imperiets koloniale æra og storhetstid.
* På masai-språket betyr Ngonga "fingerbakkene".

## Galleri

Fil:Ngong Hills.jpg|En av bakkene på Ngong Hills.
Fil:Ngong_Hills_2.JPG|Ngong Hills, Kenya.


## Eksterne lenker
* Bilder av Ngong Hills fra Karen Blixens gård på AAA-Calif.com (American Automobile Association)
* Panoramabilde av Ngong Hills  på Kijabe.org
* Luftfoto av Ngong Hills fra Great Rift Valley på PBase.com
Supung-demningen

**Supung-demningen** (水丰水电站), også noen ganger kalt ***Shuifeng-demningen***, er en demning med et vannkraftverk som ligger ovenfor byen Dandong på grensen mellom Kina og Nord-Korea, i den store grenseelva Yalu i den kinesiske provinsen Liaoning. 

Kraftverket har en total installert produksjonskapasitet på ca. 765 MW fordelt på 6 + 2 like store generatorer, og dette er det kraftigste vannkraftverk i Nord-Korea. Demningen bidrar også til flomregulering og irrigasjon. 

Anlegget ble opprinnelig planlagt av den japanske okkupasjonsmakten i Korea og Mansjuria, og ble utbygget av Noguchi-konsernet fra 1937 til 1941. Ved fullføringen var dammen 102-160 meter høy og 850 meter lang. Reservoaret var da 30 kilometer langt. Full kapasitetsutnyttelse ble nådd i 1944 med 450 GWh. Sovjetunionen demonterte utstyret i 1945, men da kommunistene tok makten i Kina ble kraftstasjonen gjeninstallert med økt kapasitet.

## Eksterne lenker
* 
* «Supung Dam», Encyclopædia Britannica, besøkt 29. januar 2010.
* China completes renovation of hydropower station on river bordering DPRK – Xinhua News Agency.
Korla

**Korla** eller **Kuerle** (kinesisk: 库尔勒; pinyin: *Kù'ěrlè*) er et byfylke i den uiguriske autonome region Xinjiang i Folkerepublikken Kina. Det har ca. 410&nbsp;000 innbyggere (2004). Korla er del av det mongolske autonome prefekturet Bayingolin, og byen Korla er hovedsete for dette prefekturet.

Stedet var under Han-dynastiet kjent som Weili, og hadde allerede da nærmere 10&nbsp;000 innbyggere. Det var en viktig oaseby på den nordlige silkeveien. 

Korla har lenge vært det nest største senteret i området, etter Karashahr. Her er vann i overflod og rike jordbruksområder. Beliggenheten gjorde at byen kunne kontrollere hovedhandelsårene sør og vest for Karashahr. 

Etter at det ble oppdaget olje i Taklamakanørkenen har folketallet i Korla steget kraftig, og byen er nå både større og mer utviklet enn Karashahr. Korla er blitt operasjonssenter for oljeselskapet PetroChinas oljeleting og utvikling av oljefelter i Xinjiang. 

Korla er fra gammelt av kjent for sin produksjon av særlig søte og velluktende pærer&mdash;庫爾勒香梨. 

## Samferdsel
Kinas riksvei 218 løper gjennom området på sin vei fra Yining til Ruoqiang, begge i den autonome regionen Xinjiang. 

## Eksterne lenker
* 
* More information
* Korla Travel Guide 
* The Opposite End of China (Korla, Xinjiang Blog)
Nordkraft (film)

***Nordkraft*** er et dansk ungdoms-drama fra , basert på Jakob Ejersbos bok med samme tittel. Regi er ved Ole Christian Madsen.

## Beskrivelse
Handlingen i filmen er flyttet fra bokens 90-tall til nåtidens Aalborg. Mye av handlingen er knyttet til det illegale rusmiljøet i byen der Maria med foreldre fra den opprinnelige hippiegenerasjonen nå selger stoff. Filen handler også om Allan som forsøker å løserive seg fra miljøet. Den siste hovedpersonen er Stetso som er en intellektuell og som mener at meningen med livet hans er, å ha prøvd alle stoffer før han dør.

## Rolleliste

## Priser
*Nordkraft* mottok priser innen flere kategorier da Robertprisen ble delt ut i 2006, blant annet gikk Robertprisen for årets mannlige birolle til Thure Lindhardt og The Raveonettes fikk Robertprisen for årets originale sang.

## Referanser

 


## Eksterne lenker
*
Bolsjoj Tjuters

**Bolsjoj Tjuters** (russ.: Большой Тютерс, svensk: *Tyterskär*, finsk: *Tytärsaari*) er en liten russisk øy i Finskebukten. Øya hører til Leningrad oblast og ligger 75 km syd for den finske byen Kotka.

Før 1944 var Tyterskär en finsk utøy. Tyterskär var egen kommune under Viborgs län.  Til kommunen hørte også den mindre øya *Lilla Tyterskär* (finsk: *Pien-Tytärsaari*, russ.: Малый Тютерс (*Malyj Tjuters*)) som ligger 15 km vest-sydvest for Tyterskär. Kommunen hadde et areal på 8,3 km², og folketallet var 436 i 1939.

## Fotnoter


## Eksterne lenker
* Artikkel om Tytterskär i ''Nordisk familjebok'', bind 30, spalte 708, 1920
* ''Uppslagsverket Finland'', Tyterskär
Ellen Müller-Preis

**Ellen Müller-Preis** (født 6. mai 1912 i Berlin, død 18. november 2007 i Wien) var en østerriksk fekter som deltok i de olympiske leker 1932 i Los Angeles, 1936 i Berlin og 1948 i London.

Preis ble olympisk mester i fekting under OL 1932 i Los Angeles. Hun vant den individuelle konkurransen i florett foran britiske Heather Guinness og Erna Bogen fra Ungarn.

## OL-medaljer
* 1932  Los Angeles -  **Gull** i fekting, florett kvinner  Østerrike
* 1936  Berlin -  Bronse i fekting, florett kvinner  Østerrike
* 1948  London -  Bronse i fekting, florett kvinner  Østerrike

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Vorarlberger Illwerke

**Vorarlberger Illwerke AG** er et vannkraftselskap i Østerrike som drifter det sammenhengende ***Montafon-utbyggingen*** (tysk: *Vorarlberger Illwerke Montafon*), et vannkraftanlegg i det 40 km lange dalstrøket Montafon i Vorarlberg det vestligste Østerrike. Dalføret avgrenses av byen Bludenz og munner ut i elva Ill, ei sideelv til Rhinen. Det nyttes også vannkraft fra kilder i sidedaleve *Alvier* og *Thüringen*.

Vorarlberger Illwerke opererer 9 vannkraftverk i Montafon, med en samlet, installert effekt på 1&nbsp;588 MW. Anleggsarbeidene startet i 1930, og ble ferdigstilt med ulike kraftverk under andre verdenskrig og videre i årene 1951–1969. Regnet ovenfra og nedover omfatter reservoarene, demningene og kraftverkene følgende:

;Montafon-dalen:
* Utspringet av Ill, Piz Buin. H: 3&nbsp;312 moh.
* Silvretta-demningen (Silvrettastausee), 1938-1943. Øvre reservoar for *Obervermunt*. Høyde 80 m. Lengde 432 m. H: 2&nbsp;030 moh.
** Bieler-demningen (Bielerdamm), nordvest i Silvrettastausee. Høyde 25 m. Lengde 733 m.
* Kops-demningen (Stausee Kops), 1962-1969. Øvre reservoar for *Kops I+II*. H: 1&nbsp;809 moh.
* Vermunt-demningen (Vermuntsee), 1925-1931. Øvre reservoar for *Vermunt*. Nedre reservoar for *Obervermunt*. H: 1&nbsp;743 moh.
** Obervermunt vannkraftverk (Obervermuntwerk), 1938-1943. Effekt **29 MW**. Årsproduksjon 45 GWh.
* Kops I vannkraftverk (Kopswerk I), 1961-1969. Effekt **247 MW**. H: 1&nbsp;025 moh.
* Kops II vannkraftverk (Kopswerk II), 2004-2009. Installert 3 turbiner. Effekt **450 MW**. H: 1&nbsp;025 moh.
* Vermunt vannkraftverk (Vermuntwerk), 1926-1930. Effekt **156 MW**. Årsproduksjon 260 GWh. H: 1&nbsp;025 moh.
* Partenen-bekkenet, nedre reservoar for *Vermunt*. H: 1&nbsp;025 moh.
* Rifa vannkraftverk (Rifawerk). H: 1&nbsp;005 moh.
;Alvier-vassdraget
* Lünersjøen (Lünerse), øvre reservoar for *Lünersee*. H: 1&nbsp;970 moh.
* Lünersee vannkraftverk (Lünerseewerk), 1954-1958. Effekt **232 MW**. H: 992 moh.
* Latschau-demningen, øvre reservoar for *Lünersee*, *Rodund I* og *Rodund II*. H: 992 moh. 
;Montafon-dalen:
* Latschau vannkraftverk (Latschauwerk), 1938-1950. H: 985 moh.
* Rodund-bekkenet, nedre reservoar for *Rodund I* og *Rodund II*.  H: 645 moh.
* Rodund I vannkraftverk (Rodundwerk I), 1938-1943-1952. Effekt **198 MW**. H: 645 moh.
* Rodund II vannkraftverk (Rodundwerk II), 1976. Effekt **276 MW**. H: 645 moh.
;Sidedal Thüringen:
* Walgau vannkraftverk (Walgauwerk), 1980-1985. H: 492 moh. 
* Øvre Lutz reservoar (Oberstufe der Lutz), 1967. Nyttes som reservoar.
* Nedre Lutz reservoar (Unterstufe der Lutz), 1959. Nyttes som reservoar.

## Eksterne lenker
* 
* Wirtschaftsarkic Vorarlberg – Klaus Piltzner: «Elektrizität in Vorarlberg». 2001.
* Montafon-museet i Schruns – Montafon 1945-1955 – Ein Tal im Aufbruch».
Østerrike under Sommer-OL 1948

**Østerrike under Sommer-OL 1948**. Sportsutøvere fra Østerrike deltok under Sommer-OL 1948 i London. De kom på 21.-plass med medaljefordelingen en gull- og tre bronsemedaljer. 

## Medaljer

## Medaljevinnerne
George Patching

**George Herbert Patching ** (født 15. september 1886 i Queenstown, død 31. mars 1944 i Pretoria) var en sørafrikansk  friidrettsutøver som deltok i Sommer-OL 1912.

Ved OL 1912 kom han på fjerdeplass på 100 meter i friidrett. Han hadde tredjeplassen nesten inn til mål, men ble slått på målstreken av Donald Lippincott. 

Han deltok også på 200 og 400 meter. 

## Personlige rekorder
* 100 meter: 10,8 (1912)
* 200 meter: 21,9 (1913)
* 400 meter: 48,7 (1910)

## Eksterne lenker
*
Carl Olav Christoffersen

**Carl Olav Christoffersen** (født 29. oktober 1968 i Drammen, Buskerud) er en norsk tidligere styrkeløfter, som konkurrerte for Sande Kraftsportklubb. Han er en av tidenes mestvinnende norske styrkeløftere; han har blant annet vunnet 13 NM-gull på seniornivå (i perioden 1990-2003), noe som er nest mest gjennom tidene i norsk styrkeløfthistorie. Han har også vunnet tre kongepokaler – for å ha vært den beste løfteren i NM uavhengig av vektklasse – noe som er tredje mest gjennom tidene.

## Nasjonale resultater og meritter i styrkeløft

### NM i styrkeløft

### Lag-NM i styrkeløft

### Ungdoms- og junior-NM i styrkeløft

## Internasjonale resultater og meritter i styrkeløft

### Nordisk mesterskap i styreløft

### EM i styrkeløft

### VM i styrkeløft

### Junior-EM i styrkeløft

### Junior-VM i styrkeløft

## Referanser


## Eksterne lenker
*  Her er CarlO med kongepokal
Harris Advokatfirma

**Harris Advokatfirma AS** er et norsk advokatfirma med hovedkontor i Bergen og kontorer i Førde, Norheimsund, Os, Knarvik og Drammen. Firmaet ble etablert i 1924 av høyesterettsadvokat Sam Harris. 

Per 2025 har Harris Advokatfirma 52 jurister og 21 partnere, hvorav 5 har møterett for Høyesterett. Harris regnes som et av de femti større advokatfirmaene i Norge utenfor Oslo. 

## Referanser


## Eksterne lenker
* Harris' hjemmeside
Dragan Đokanović

**Dragan Đokanović** (på serbisk kyrillisk: Драган Ђокановић)  (født 20. april 1958 i Sarajevo) er serbisk politiker i Bosnia-Hercegovina, var minister i den  serbiske republikken (fra 1993 til 1994).

Dragan Đokanović ledet det demokratiske partiet Demokratska stranka federalista (D.S.F.).
Han studerte pediater hos Sarajevo University School of Medicine.
Đokanović  er gift og har to barn.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Dragan Đokanović 
*  derStandard.at
Scubapro

**Scubapro** er en produsent av dykkerutstyr.

Firmaet ble grunnlagt av Gustave de la Valle og Dick Bonin i USA i 1963.
I 1997 ble Scubapro slått sammen med dykkecomputer-produsenten Uwatec, og er nå (2017) eid av firmaet Johnson Outdoors.
I dag (2017) produserer Scubapro det meste innen dykkerutstyr, fra pusteventiler og dykkecomputere til dykkermasker og svømmeføtter.

## Eksterne lenker
*
Frankrike under Sommer-OL 1948

**Frankrike under Sommer-OL 1948**. 285 sportsutøvere fra Frankrike, 249 menn og 36 kvinner, deltok i 19 sporter under Sommer-OL 1948 i London. Frankrike ble tredje beste nasjon med ti gull-, seks sølv- og tretten bronsemedaljer. 

## Medaljer

## Medaljevinnerne

## Eksterne lenker
* Resultater og profilside  på sports-reference.com
Uwatec

**Uwatec** var en produsent av dykkerutstyr som først og fremst er kjent for sine dykkecomputere. Selskapet ble etablert i Sveits i 1984 og ble slått sammen med Scubapro i 1997.

## Modeller
Noen av de mest kjente dykkecomputerene som ble produsert av Uwatec:

* Aladin Pro
* Aladin Sport
* Aladin Air
* Aladin Air Z O2

## Eksterne lenker
* Scubapro-Uwatec
Invasjonen av Kuwait

**Invasjonen av Kuwait** fant sted 2. august 1990, da Irak, under ledelse av Ba'athpartiets Saddam Hussein, invaderte Kuwait. Senere ble landet annektert som Iraks 19. provins. Invasjonen av vellykket, men internasjonal fordømmelse fulgte som resultat. NATO krevde at Irak trakk seg tilbake innen en viss dato. Da dette ikke ble fullbyrdet, angrep en koalisjon av flere land, deriblant, Saudi-Arabia, USA, India og Storbritannia. Gulfkrigen, som er navnet på den følgende konflikten, endte med et fullstendig irakisk nederlag, og gjorde at Irak mistet sin status som regionalmakt.

## Referanser


## Se også
*Gulfkrigen
*Liste over kriger Irak har deltatt i
*Operasjon Desert Storm
Kiira vannkraftverk

**Kiira vannkraftverk** er et vannkraftverk helt øverst i elva Nilen, noen km nedenfor Owen Falls-demningen i Viktoriasjøen, sørøstre Uganda. Kraftverket sto ferdig i 2003, og har en totalt installert vannkrafteffekt på 200 MW. Det har fem turbiner, hver på 40 MW. 

Kraftstasjonen ligger ved siden av Nalubaale vannkraftverk (180 MW), som ble satt opp like nedenfor Owen Falls allerede i 1954. Nedenfor Kiira følger deretter Bujagali vannkraftverk (250) som er under utbygging, også det i Nilen.

## Referanser


## Eksterne lenker
* The Independent – «Uganda’s long awaited promise of electricity », 26. mai 2009.
* Konstruktøren Hatch Energy (Canada) – «Additional Powerhouse at Owen Falls, Jinja, Uganda».
Nikolaj Ge

**Nikolaj Nikolajevitsj Ge** (russisk: Николай Николаевич Ге; født  i Voronezj, død  i Livanovsk Tsjur i Ukraina) var en russisk kunstmaler av fransk herkomst. Han var like kjent som historiemaler som portrettmaler. Verkene hans hører inn under realismen.

## Utdannelse
I 1847 startet Ge på et studium ved universitet i Kyiv, og innen et år var gått flyttet han over til universitetet i St. Petersburg. I tidsrommet mellom 1850 og 1857 studerte han ved Det keiserlige kunstakademiet. Med et stipend fra akademiet reiste han i 1857 til Italia. Der holdt han til de neste tolv årene og benyttet tiden til å studere både antikk kunst og renessansekunst. En stund i 1863 hadde han stilling som professor på kunstakademiet i St. Petersburg.

## Historiemaling
I 1870 var Ge en av grunnleggerne av Peredvizjniki-bevegelsen. Han tok også del i gruppens utstillinger. Etter at han kom tilbake til Russland vendte han seg bort fra hovedtemaet han hadde arbeidet med inntil da, nemlig bilder med tema fra evangeliene. I stedet lot han seg engasjere av historiske, russiske emner. Et maleri av Peter den store som forhører tronfølgeren er det mest kjente av verkene med historiske motiv.

## Religiøsitet
Ge var tiltrukket av den russiske forfatteren Lev Tolstojs religiøse og filosofiske ideer og forestillinger. Han ble en nær venn av Tolstoj. Ge kjøpte en mindre gård (khutor) i Tsjernigov-guvernementet (i dagens Ukraina). Fra 1876 bodde Ge på eiendommen sin i Ukraina, hvor han søkte å følge Tolstojs kall om å leve et enkelt bondeliv.

I 1880-årene vendte Ge tilbake til sitt første hovedtema, fremstillinger av religiøse, kristne tema. Disse maleriene vakte hissige diskusjoner da de ble fremvist. Han mottok mest anerkjennelse fra liberale kunstkritikere, konservative kritikere anså mange av verkene for å være blasfemiske. Enkelte verk ble det forbud mot å vise fram. «Hva er sannhet? Kristus og Pilatus» var et av maleriene som det ikke var lov å vise frem.

## Portretter
Ges malerier er i den realistiske stilen. De er preget av dyp, psykologisk innsikt. Hans tidligste verk viser påvirkning fra maleren Karl Brjullov. Blant de portrettene han malte finner man avbildninger av Mykola Kostomarov (1870), Tolstoj (1882) og Mikhail Saltykov. Et selvportrett stammer fra årene 1892/1893.

## Verk som har forsvunnet
Mange av Ges malerier ble etter hans død deponert hos en rik kvinne fra Sveits. Disse maleriene forsvant og det er få av dem man vet hvor er i dag. Et av de forsvunne bildene ble regnet som hans «magnum opus»: «Korsfestelsen».

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Vasilij Perov

**Vasilij Grigorevitsj Perov** (russisk: Василий Григорьевич Перов) (født  i Tobolsk, død  i Kuzminkij, Moskva) var en russisk kunstmaler. Han var en av grunnleggerne av Peredvizjniki, en gruppe russiske kunstnere som malte etter det realistiske stilidealet.

## Liv og virke
### Bakgrunn

Perov var født utenfor ekteskap. Faren, sakføreren Grigorij Kridener, kom fra lavadelen. Etter å ha fullført et kurs ved distriktsskolen i Arzamas, ble Perov overflyttet til Aleksandr Stupins kunstskole i samme by. I 1853 ble han tatt inn ved Moskvas skole i maling, billedhogging og arkitektur. Han gikk i lære hos flere anerkjente kunstmalere.

### Kunstnerisk virke
Fra 1856 og utover ble han ved flere tilfeller tildelt medaljer og fikk ofte ros for sine arbeider. Fremst blant disse maleriene er *Seremoni i en landsby* (1861).

Med et utenlandsstipend bekostet av den russiske stat, reiste Perov i 1862 til Vest-Europa. Han besøkte flere tyske byer, og deretter Paris. Under dette utenlandsoppholdet malte han flere verk som viser scener fra europeisk gateliv, slik som *Statuett-kjøperne*, *Musikanten og de forbipasserende*, og *Parisisk filleplukker* (1864).

Vel hjemme i Moskva igjen i 1865, skapte Perov de neste 6-7 årene sine hovedverk. Blant disse regnes *Den siste reise* (1865), *Troika. Småbarn i tjeneste henter vann* (1866), *Den druknede* (1867), *En guvernante kommer til en kjøpmanns hus*, *En samling ved jernbanen* (1868), *Tavernaen ytterst i byen* (1868), *Fuglefangeren* (1870), *Jegere hviler* (1871). Perov malte i 1872 det mest kjente portrettet av forfatteren Fjodor Dostojevskij.

Fra 1871 innehadde han stilling som professor ved Moskvas skole i maling, billedhogging og arkitektur. Andrej Rjabusjkin er den av Perovs elever som ble mest kjent. Det var i denne perioden Perov kom med i Peredvizjnikibevegelsen.

Perov døde av tuberkulose. Han ble bisatt ved Danilov-klosteret, men i 1950-årene ble graven flyttet til gravstedet Donskoje.

## Referanser


## Litteratur
* Sobko og Rowinsky: *Perov*, 1892, russisk og fransk tekst

## Eksterne lenker
*
Nalubaale vannkraftverk

**Nalubaale vannkraftverk** er et vannkraftverk helt øverst i elva Nilen, installert i Owen Falls-demningen i Viktoriasjøen, ved småbyen Njeru 4&nbsp;km ved byen Jinja i sørøstre Uganda. Kraftverket sto ferdig i 1954, og har en totalt installert vannkrafteffekt på 180 MW. Det har tre turbiner, hver på 60 MW.

Kraftstasjonen ligger ved siden av Kiira vannkraftverk (200 MW), som ble satt i 2003. Nedenfor disse to følger deretter Bujagali vannkraftverk (250) som er under utbygging, også det i Nilen.

## Eksterne lenker
* The Independent – «Uganda’s long awaited promise of electricity », 26. mai 2009.
* NASA - «Nalubaale Dam, Uganda».
Owen Falls-demningen

**Owen Falls-demningen**, også kalt ***Nalubaale-demningen***, er en demning med to vannkraftverk helt øverst i elva Nilen ved Viktoriasjøen, beliggende i småbyen Njeru 4 km fra byen Jinja i sørøstre Uganda, og ca. 3,2 km fra Nilens start i Viktoriasjøen. Demningen er 31 meter høy og 831 meter lang. Reservoaret er Viktoriasjøen, på 68&nbsp;870 km² og med en største vannmengde på 204&nbsp;800 millioner m³.

Det er to vannkraftverk i demningen:
* Nalubaale vannkraftverk sto ferdig i 1954, og har en totalt installert vannkrafteffekt på 180 MW fordelt på tre turbiner, hver på 60 MW. 
* Kiira vannkraftverk ble satt drift i 2003, og har en totalt installert vannkrafteffekt på 180 MW, fordelt på fem turbiner, hver på 40 MW.

Nedenfor disse to er det et tredje vannkraftverk i Nilen som nytter kraft fra en egen demning, nemlig deretter Bujagali vannkraftverk med effekt på 250 MW. Det stod ferdig i 2009.


Fil:JinjaDam.jpg|Bygging av demningen i Owen Falls på 1950-tallet.
Fil:Nalubaale ETM 2001-11-27.jpg|NASA satellittfoto som viser demningen i Nilen, nedenfor Viktoriasjøen.


## Referanser


## Eksterne lenker
* The Independent – «Uganda’s long awaited promise of electricity », 26. mai 2009.
* NASA - «Nalubaale Dam, Uganda».
Ole Reinlund

**Ole Reinlund** (født 1966) er en norsk musiker, komponist og tekstforfatter. Han har gitt ut fem CD-album, sist i 2019.  

Ole Reinlunds CD-debut kom med bandet *ole og dei* i 1995.  I 2003 ble han nominert til Spellemannprisen i kategorien Viser for soloalbumet *For det var hit*.  I 2009 kom albumet *DEG*, i 2014 ble albumet *OSS* gitt ut, og til sist albumet *Så langt* i 2019. 

Ole Reinlund spiller eller har spilt sammen med musikere som Steinar Raknes, Håkon Mjåset Johansen,  Kåre Nymark jr., Frode Nymo, Hayden Powell, Ole Morten Vågan, Tore Johansen, Kjetil Steensnæs, Mathias Eick, Ingelin Reigstad Norheim, og Oslo Strings med flere.

Ole Reinlund har jobba som lærer og rektor ved flere skoler og han har hatt roller i mediebransjen. Han var rektor ved Heimly folkehøgskole – Forfatterskolen i perioden 1996 til 2001, deretter daglig leder i dokumentarfilmselskapet AS Videomaker fra 2001 til 2003. Fra 2003 til 2007 underviste han ved Borgund Folkehøgskole samtidig som han turnerte aktivt med konserter. Fra 2007 til 2011 var Reinlund assisterende rektor ved Ålesund videregående skole, før han gikk inn i stillinga som redaktør og daglig leder i lokalavisa *[[Nordre (avis)|Nordre]]* (tidl. *Haramsnytt*). Oktober 2013 var Reinlund tilbake i ledelsen ved Ålesund videregående skole. Han er i dag rektor ved nye Ålesund videregående skole, etter at Fagerlia vgs og Ålesund vgs fra og med høsten 2021 ble slått sammen. 

## Referanser


## Eksterne lenker
* Ole Reinlund Discogs
Bujagali vannkraftverk

**Bujagali vannkraftverk** er en demning med et vannkraftverk ved Bujagari-fallene langt oppe i elva Nilen, 8 km nedenfor Owen Falls-demningen i Viktoriasjøen, og 12 km nord (nedenfor) byen Jinja i det sørøstre Uganda. Kraftverket ble åpnet i 2012, og har en totalt installert vannkrafteffekt på 250 MW. Det får fem turbiner, hver på 50 MW.

Prosjektet ble planlagt fram til 2001, men stoppet i 2002 på grunn av oppdaging av korrupsjon. Et britisk konsulentselskap som arbeidet for et Veidekke-ledet konsortium ble i 2002 satt under etterforskning for korrupsjon Det amerikanske selskapet AES trakk seg fra prosjektet i 2003, i 2005 ble et nytt prosjekt i regi av konsortiet Bujagali Energy Limited godkjent i Verdensbanken. I 2008 ble utbyggingen gjenopptatt. Det har vært protester mot utbyggingen, som gir en oversvømming som førte til flytting av minst 8&nbsp;700 personer fram til 2001. 

## Referanser


## Eksterne lenker
* Bujagali-pProsjektets hjemmeside 
* Konstruktøren Sithe Global (Canada) – «Largest Hydroelectric Project Ever Undertaken in Africa Will Double Uganda's Capacity».
* Africa Dams Briefing 2010 – International Rivers. Besøkt 23. juli 2010.
Karuma vannkraftverk

**Karuma vannkraftverk** er et planlagt vannkraftverk under prosjektering for utbygging i Uganda. Det vil bygges i Nilen, 150 km nedenfor Owen Falls-demningen, og skal etter eksisterende planer får en totaleffekt på 700 MW. Dette vil dekke nærmere 2/3 av Ugands vannkraftproduksjon.

## Referanser
Kalabagh-demningen

**Kalabagh-demningen** er en planlagt demning med et mulig vannkraftverk under posjektering i elva Indus i Pakistan. Det er planlagt med en totaleffekt på 3&nbsp;600 MW, og vil i så fall bli et av Asias største vannkraftverk. Dette prosjektet er derimot inntil videre stilt i bero. Anlegget vil kunne gi irrigasjon til landruksområder i Pakistan

## Eksterne lenker
* PPPP diversion tactic: Kalabagh Dam dropped without discussion in parliament – Rupee News, 27. mai 2008. Besøkt 23. juli 2010.
Tongzilin-demningen

**Tongzilin-demningen** er en demning under konstruksjon i elven Yalong i Kina, en sideelv til Yangtze i provinsen Sichuan. Demningen får en installert vannkraftkapasitet på 600 MW.

Arbeidet med anlegget skal etter planene være ferdig innen 2015.

## Referanser
Haukenesfjellet

** Haukenesfjellet ** er en ås i Rømskog i Aurskog-Høland kommune i Akershus. Den har en høyde på 334,6 meter over havet.

Østfold skogselskap reiste et brannvakttårn her i 1909. Det tårnet som står i dag, ble reist i 1953., og var i bruk for brannovervåking fram til 1976. Tårnet er restaurert av DNT Indre Østfold og innredet til turisthytte med fire sengeplasser.

Som en kuriositet kan nevnes at Haukenesfjellet er bare tre meter lavere enn Slavasshøgda, Østfolds høyeste punkt. Dermed er tårnet på Haukenesfjellet det høyeste punkt man kan klatre opp i det gamle fylket.

## Referanser
Beg, Steal or Borrow

**«Beg, Steal or Borrow»** (norsk oversettelse: *tigge, stjele eller låne*) er en britisk popsang som var Storbritannias bidrag i Eurovision Song Contest 1972. Den ble fremført på engelsk av popgruppen The New Seekers. Melodi og tekst var skrevet av Tony Cole, Steve Wolfe og Graeme Hall. Sangen endte på andreplass i konkurransen, og ble en hit i deler av Europa etter konkurransen. I Norge toppet den VG-lista i åtte uker og er blant de mest suksessrike Eurovision-bidragene i Norge, målt ut fra VG-lista.

## Om sangen
Sangen henvender seg til en tidligere kjæreste. De to elskende skulle være sammen og at det kunne bli nødvendig å «bønnfalle, stjele eller låne» («beg, steal or borrow») for «Jeg bringer deg kjærlighet» («I'll bring you love»). Det er en kjærlighetssang.

I konkurransen ble den fremført som femte bidrag om kvelden 23. mars 1972 etter Spanias Jaime Morey med «Amanece», og før Norges Grethe Kausland og Benny Borg med «Småting».

Da avstemningen var ferdig, hadde den fått 114 poeng og fikk en andreplass blant atten deltakere.

The New Seekers spilte også inn «Beg, Steal or Borrow» på single. Produsent var David Mackay.

## Listeplasseringer

## Referanser
Viktjernhøgda

**Viktjernhøgda** er en ås i Trøgstad i Østfold, nær fylkesgrensa mot Akershus vest for innsjøen Øgderen. Den er det høyeste punktet i Indre Østfold kommune, og i hele Østfold fylke.

## Se også
* Fjell i Østfold

## Referanser