Sankt Barbara av Nikomedeia

**Sankt Barbara av Nikomedeia** (gammelgresk: Ἁγία Βαρβάρα; koptisk: Ϯⲁⲅⲓⲁ Ⲃⲁⲣⲃⲁⲣⲁ) var en tidlig kristen gresk helgen og jomfrumartyr, og som er kjent i den østlige ortodokse kirke som den store martyren Barbara. Det er ingen referanse til henne i de autentiske tidlige kristne skriftene og heller ikke i den originale redaksjonen av *Martyrologium Hieronymianum*, det vil si Hieronymus’ martyrologi.

Den hellige Barbara blir ofte framstilt med miniatyrkjeder og et tårn for å symbolisere at faren hennes fengslet henne. Som en av de fjorten hellige hjelperne er Barbara en populær helgen, kanskje mest kjent som skytshelgen for våpensmeder, artillerister, militæringeniører, gruvearbeidere og andre som jobber med eksplosiver på grunn av legendens tilknytning til dødbringende lyn. Festdagen hennes, 4. desember, markeres av artilleriavdelinger i en rekke land, blant annet Artilleribataljonen i det norske Forsvaret. I Norge er det en menighet oppkalt etter helgenen, St. Barbara menighet i Kongsberg.

Hun er også skytshelgen for matematikere. En fransk versjon fra 1400-tallet av hennes helgenfortelling hennes gir henne æren for tretten mirakler, hvorav mange gjenspeiler tryggheten hun tilbød at hennes hengivne ikke ville dø før de kom til å avgi tilståelse og mottok sykesalving.

Til tross for legendene som beskriver historien hennes, er de eldste referansene til hennes antatte liv fra 200-tallet ikke før på 700-tallet, og ærbødigheten for henne var vanlig, spesielt i øst, fra 900-tallet. På grunn av tvil om historisiteten til legenden hennes, ble hun fjernet fra den generelle romerske kalenderen i 1969-revisjonen (*Mysterii Paschalis*), men ikke fra den katolske kirkes liste over helgener.

## Liv og virke
Ifølge hagiografiene, ble Barbara født enten i greske Heliopolis i dagens Libanon eller i greske Nikomedeia i Anatolia (dagens Tyrkia), datteren til en rik ikke-kristen ved navn Dioskoros som nøye voktet henne og holdt henne innelåst i et tårn for å bevare henne fra verden utenfor. Etter at hun i all hemmelighet ble kristen, avviste hun farens tilbud om ekteskap til en mann. 

Et sammendrag av hennes liv, uten de pittoreske detaljer supplert fra gamle franske beretninger er som følgende: Før hun dro på en reise, beordret Barbaras far at det skulle bygges et privat badehus for hennes bruk i nærheten av boligen hennes, og under hans fravær fikk hun satt inn tre vinduer som et symbol på den hellige treenighet, i stedet for de to opprinnelig tiltenkte. Da faren kom tilbake, erkjente hun at hun var kristen. Faren dro henne med til en dommer, Martinianus, prefekten i provinsen, som fikk henne grusomt torturert, men Barbara holdt trofast fast på sin kristne tro. I løpet av natten ble det mørke fengselet badet i lys og nye mirakler skjedde. Hver morgen ble sårene hennes leget. Fakler som skulle brukes til å brenne henne, gikk ut så snart de kom i nærheten av henne. Til slutt ble hun dømt til døden ved halshugging. Hennes far utførte selv dødsdommen; men som straff ble han truffet av lynet på vei hjem og kroppen hans ble fortært av flammer. Barbara ble gravlagt av en kristen, og graven hennes ble et hellig sted for mirakler.

Ifølge *[[Legenda Aurea]]* («Den gylne legende»), fant hennes martyrdød sted 4. desember «i keiser Maximianus og prefekt Marciens regjeringstid» (r. 286–305); året ble gitt til 267 i den franske versjonen redigert av Harry F. Williams (1975).

## Helgen
Navnet på den hellige Barbara ble kjent i Roma på 700-tallet; hennes kult kan spores til 900-tallet, først i øst. Ettersom det ikke finnes noen omtale av henne i de tidligere martyrologiene, anses historisiteten hennes som tvilsom.

Det er ingen referanse til henne i de autentiske tidlige kristne skriftene og heller ikke i den originale redaksjonen av *Martyrologium Hieronymianum*. Det moderne standardverket *Oxford Dictonary of Saints* (2011) slår fast at «selve eksistensen av denne antatte jomfru-martyren er tvilsom. Det finnes ingen spor etter noen eldgammel kult.»

Hennes helgenfortelling har det tradisjonelle mønsteret om ung jomfru som blir kristen, får sin tro utfordret av en ond far eller annen mann, men holder fast på troen og kyskheten under tortur inntil hun lider martyrdøden. Deretter oppstår en rekke mirakler.

Hennes onde far ble straffet ved at han ble rammet av et lyn som drepte ham: dette var grunnlaget for hennes beskyttelse av dem som var i fare for en brå død, først ved lynnedslag, og deretter i forlengelsen ved eksplosiver eller kanonkuler. Derav hennes beskyttelse av gruvearbeidere og skyttere.

## Referanser


## Eksterne lenker
*