open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Komparativ biologi

**Komparativ biologi** omfatter i videst forstand de grenene av biologien som sammenligner egenskapene til flere arter med hverandre. Dermed faller to store områder under samlebetegnelsen komparativ biologi:
* fylogenetikken, altså rekonstruksjonen av artenes innbyrdes evolusjonære slektskap;
* alle sammenligninger mellom arter &ndash; og generaliseringer på tvers av arter.
Det sistnevnte utgjør biologiens nomotetiske del, som vil si den delen av biologien som går utover beskrivelser av ankeltarter og prosesser (idiografisk vitenskap) ved å avlede generelle *regler* eller *lovmessigheter* (slik som naturlover).

Fylogenetikken bruker mao. fellestrekk mellom arter som utgangspunkt for å avlede slektskapsforholdene artene imellom. Sammenligninger av arter gjør på en måte det motsatte: Målet er her å avlede hva som er felles for beslektede arter (dvs. har bare oppstått én gang i deres siste felles stamart) og hva som er forskjellig (dvs. oppstått uavhengig i forskjellige arter). De sistnevnte studiene bruke vanligvis artenes slektskapsforhold som bakteppe. Et eksempel er *komparativ anatomi*, som undersøker hvordan bestemte organsystemer har oppstått i ulike grupper av organismer. Erkjennelsen av at menneskets indre øre er homologt med fiskenes kjeve, er f.eks. resultatet av en slik sammenlignende anatomi mot en fylogenetisk bakgrunn.

Andre bruksområder av såkalte *komparative metoder* er avledningen av lovmessigheter, som f.eks. sammenhengen mellom klima og kroppsstørrelse (som Allens regel og Bergmanns regel). Også slike studier tar vanligvis artenes slektskapsforhold med i betraktning, fordi ulike arter på grunn av deres evolusjonære slektskapsbåndene ikke er uavhengige enheter (for å bruke statistikkens språk). Det er utviklet spesielle metoder («fylogenetisk-komparative metoder») til dette formålet, f.eks. ved å analysere de evolusjonære *endringene* i egenskaper langs artenes stamtre, heller enn egenskapenes verdier i de nålevende artene.
Stempelpumpe

En **stempelpumpe** er en type fortrengningspumpe som består av et stempel, en sylinder, en innløpsventil og en utløpsventil. Væsken som skal pumpes, suges inn i pumpen når stemplet beveger seg slik at volumet øker. Når stemplet så beveger seg motsatt vei, presses væsken ut av sylinderen gjennom en utløpsventil.

Stempelpumper kan være enkeltvirkende eller dobbeltvirkende, avhengig av om de pumper væske i en eller begge retningerStempelpumper har flere fordeler, som høy virkningsgrad, evne til å håndtere høye trykk og viskøse væsker, og mulighet for å regulere strømningshastigheten ved å endre stempelets hastighet eller slaglengde. Stempelpumper har også noen ulemper, som høy støy, slitasje på deler, behov for ventiler og tetninger, og risiko for kavitasjon og vannhammer.

Stempelpumper har mange anvendelser i ulike industrier, som olje- og gassproduksjon, kjemisk prosessering, vannforsyning, brannbekjempelse, hydraulikk og sprøyting. Noen eksempler på stempelpumper er håndpumper, sykkelpumper, bensinpumper, injeksjonspumper og trykkvaskere.

## Referanser
Metodologi

**Metodologi**, eller **metodelære**, er læren om metodene som brukes i vitenskapene. Med lære menes to ting: beskrivelser av metodene og begrunnelsene for dem. Begrunnelser hentes fra forestillinger om forskningsfeltets karakter og fra de grunnperspektiva og verdiene som definerer og avgrenser forskningsfeltet.

Metodologi hører delvis til i den generelle vitenskapsteorien og delvis i teoriene om og i de enkelte vitenskapene. Den generelle delen av metodologien handler om de grunnleggende måtene å oppnå kunnskap på (f.eks. den hypotetisk-deduktive metode, hermeneutikk osv.) i lys av hva kunnskap er og hva en prinsipielt sett kan ha kunnskap om. Teoriene om og i enkeltvitenskapene handler om å utvikle, beskrive og/eller anbefale konkrete metoder til bestemte formål som disse enkeltvitenskapene har.

En grunnleggende metodologisk skille i samfunnsvitenskap er skillet mellom kvalitative og kvantitative metoder. Kvalitet betyr her at en søker typiske trekk eller egenskaper i forskningsfeltet og ikke vurderinger av om noe er godt eller dårlig. Slike vurderinger kan en gjøre, men det er ikke dette som definerer kvalitative metoder. Ordet har rot i det latinske spørreordet «qualis» som betyr «av hvilken sort». Kvantitative metoder forutsetter at har noe å telle og at en forstår kvalitativt hva det er som telles slik at en kan oppdage sammenhenger og årsaker. Disse kan kombineres i blanda metoder (på eng. «mixed methods»). For å vise at en avgrenser eller abstraherer visse aspekt i forskningsprosessen, kan en legge på ordet «metodologisk» til det, f.eks. kan en snakke om metodologisk individualisme, kollektivisme, agnostisisme o.l.

## Se også
* Metode
* Prosess
* Rammeverk

## Kilder
https://snl.no/kvalitativ
Evolusjonær økologi

**Evolusjonær økologi** er et biologisk forskningsfelt i skjæringspunktet mellom evolusjonsbiologi og økologi. Evolusjonsøkologiske studier bygger på antagelsen om at arter er tilpasset det naturmiljøet de lever i, og prøver å forklare artens egenskaper ut ifra miljøfaktorene som arten møter i dette miljøet.

Avhengig av hva slags egenskaper som undersøkes, kan evolusjonær økologi igjen inndeles i flere deldisipliner:
* Atferdsøkologi forklarer atferdsmønstre som miljøtilpasninger (for eksempel: Hva er den optimale tiden brukt på næringssøk avhengig av fordelingen og kvaliteten på matkildene).
* Livshistorieteori undersøker sammenhengen mellom livshistoriestrategier og miljøet (for eksempel: Hva er den optimale kullstørrelsen i forutsigbare vs. uforutsigbare miljøer).
* På samme måte forsker evolusjonsøkologer på miljøfaktorene som kan forklare morfologiske trekk, organsystemer eller kroppsfunksjoner (for eksempel: Hvilke forhold førte til evolusjonen av vinger og flygedyktighet).
* Samevolusjon mellom ulike arter er et annet forskningsfelt (for eksempel: Hvilke faktorer bestemmer samevolusjonen mellom plantenes blomstform og pollinatorens kroppsform).
* Både artsdannelses- og utdøingsrater er påvirket av artenes miljøtilpasninger. Derfor forsøker evolusjonsøkologien også å forklare det biologiske mangfoldet i ulike organismegrupper (for eksempel: Har grupper med kjønnet formering en høyere diversifikasjonsrate, og hvis ja, i hvilke miljøer.)
* Bevaringsbiologi kan også få nyttige innspill fra evolusjonær økologi (for eksempel: Hvilke faktorer er de mest kritiske for å sikre overlevelsen av en gitt truet populasjon eller art).

## Litteratur
To lettfattelige innføringsbøker er:
* 
*
Roti (øy)

**Roti** er en øy i Indonesia. Øyen ligger 500 km nordøst for Australia. Sammen med noen små øyer i nærheten utgjør Roti regionen Roti Ndao, som i 2005 hadde en befolkning på ca. 109 000.

Hovedlandsbyen på øyen heter Ba'a og ligger nord på øyen. Øyen har en daglig fergeforbindelse med Kupang, provinshovedstaden i Vest-Timor. Denne fergeforbindelsen bringer mange turister til øyen.

Det sies at Roti fikk sitt navn ved en feiltakelse da en portugisisk sjøfarer kom til øyen og spurte hvor han var. Mannen han spurte, som ikke snakket portugisisk, misforstod og introduserte i stedet seg selv; «Roti».

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Nordendorf fibula

**Nordendorf-fibulaene** er to alemanniske fibulaer av sølv, bøyelige dekorerte draktspenner (samme prinsipp som en sikkerhetsnål) funnet i 1843 i Nordendorf i nærheten av Augsburg i Tyskland. Det ble funnet to fibulaer i samme kvinnegrav, på en alemannisk gravplass med 448 graver på rad. Kvinnegraven kom for en dag under byggingen av jernbanen mellom Augsburg og Donauwörth. 

Utover spennenes kunstneriske og håndverksmessige verdi, har de betydning på grunn av runeinskripsjonen som gjør dem til en av svært få skriftlige kilder til sørgermansk mytologi.

## Inskripsjon
Dette var den første innskriften av eldre runer funnet i Tyskland. Dette er også den eldste bevarte innskriften som omtaler Odin og fastslår at dyrkelsen av ham hadde nådd Tyskland på slutten av 500-tallet.

Inskripsjonen inneholder gudenavnene Wodan (Odin), alemannernes øverste gud, og Donar (Tor), i den følgende inskripsjon i runeskrift:
:*'logaþorewodanwigiþonar

Det er fortolket som:
:*Logaþore Wodan Wigiþonar*

== *Logaþore* ==
Det virker sannsynlig at *logaþore* kan være navnet på en tredje gud, slik at det er snakk om en guddommelig [[treenighet|triade]], men det finnes ingen bevarte kilder fra [[sørgermansk mytologi]] om dette. *Logaþore* kan da enten være en lokal gud, eller det kan være snakk om [[Lodur]] og [[Loke]]. [[Etymologi]]en her er likevel svært spinkel.

Den [[Tyskland|tyske]] forskeren Klaus Düwel har fortolket *Logaþore'' som «magiker», «trollmann»» og har foreslått oversettelsen «Wodan og Donar er magikere/trollmenn», som tyder på en tidlig kristen motvilje og vern mot de gamle æsene, eller tvert om en påkallelse av æsenes velvilje, foretatt av en tilhenger av den gamle tro.

## Referanser
Alois Hudec

**Alois Hudec** (født 12. juli 1908 i Račice, død 23. januar 1997 i Praha) var en tsjekkoslovakisk turner. Han var med i et OL og to turn-VM.

Hans deltok i OL i 1936, der han vant gull i ringer. I tillegg fikk han 3 fjerdeplasser; i lagkampen, individuell mangekamp og skranke. Han ble Tsjekkoslovakias bestemann sammenlagt.

I VM-sammenheng har han syv medaljer. Han vant VM-gull i ringer i to VM på rad i 1934 og 1938. I de samme to VM har han et gull og et sølv i lagkonkurransen, og han fikk i tillegg sølv i både frittstående, skranke og svingstang i 1938. Sammenlagt kom han på fjerdeplass i 1938.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Sport Komplett – ''Turnen – Weltmeisterschaften Herren''
12,7 × 108 mm

**12,7 × 108&nbsp;mm** er en patron for tungt maskingevær og materiellødeleggelsesrifle.

Den brukes av tidligere Sovjetunionen, tidligere Warszawapaktlandene, det moderne Russland, med flere. Patronene er det russiske motstykke til den vestlige 12,7 x 99 mm NATO patronen. Patronene kan ikke brukes om en annen, den russiske 12,7x108 er lengre, har videre støtbunn, et tyngre prosjektil og en annen flaskehals.

Patronen brukes mot flere typer mål, og vil ødelegge kjøretøy som ikke er pansret, penetrere panservogner med tynt panser, og ødelegge eksternt montert utstyr på for eksempel panservogner. Brukes også som anti-fly skyts. Med anti-panserammunisjon vil patronen penetrere omtrent 25&nbsp;mm tykt panser. Patronen brukes blant annet i DShK maskingeværet.


File:12,7 x 108.jpg|


## Se også
*Liste over patrontyper
## Referanser
På slaget åtte

***På slaget åtte*** er norsk spillefilm fra 1957, regissert av Nils R. Müller. 

## Handling
Advokaten Einar Bagle er i økonomiske vanskeligheter. Vil han virkelig ty til mord for å  redde seg økonomisk?

## Mottagelse
Avisa VGs anmelder skrev i 1957: «det blir litt å spise kirsebær med de store når Nils R. Muller forsøker seg i Hitchock-stil i gatene  i vårt hjemlige uskyldige Oslo. Men han kommer ikke dårlig fra det......det er nok blitt den mest underholdende norske kriminalfilm undertegnede har sett.»

## Rolleliste

## Eksterne lenker
*
Eidsfoss kraftverk (Vestfold)

**Eidsfoss kraftverk** ligger ved Eidsfoss i Hof i Holmestrand kommune i Vestfold fylke.

Kraftverket utnytter fallet på 18 meter mellom Bergsvannet og Eikeren.

Installert effekt er 900 kW. Årsproduksjon er 4 GWh.

Det er installert to aggregater. En eldre francis tromme som er tatt ut av bruk, og en nyere kaplanturbin.

Eidsfoss fikk sin kraftstasjon i 1895. Da denne brant i 1914, ble det bygd en ny i 1915.

Kraftverket ble våren 2025 tatt inn på NVEs liste over kraftanlegg som kulturminner. 

## Referanser


## Kilder
* 
* NVE vannkraftdatabase
*Industrimuseum - Eidsfos verk
Gunnar Ellefsen

**Gunnar Ellefsen** (født 7. august 1930 i Brunlanes, død 12. april 1997) var en politiker for Arbeiderpartiet. 

Ellefsen var utdannet lærer (adjunkt) og var bestyrer (senere rektor) på Mesterfjellet skole 1967–1977. Han var leder for det lokale programråd for NRK – Østlandssendingen fra 1980-1981. Han var dessuten vararepresentant på Stortinget for Vestfold i periodene 1961–1965, 1965–1969 og 1969–1973. Ellefsen var medlem av Larvik bystyre fra 1960, av Larvik formannskap fra 1968 og ordfører i Larvik 1972–1983.

Han var dessuten aktiv i Larvik Indremisjon der han var leder for Søndagskolen på 70-tallet.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
DSjK

**DSjK 1938** (russisk: ,  – *Degtjarjova-Sjpagina Krupnokalibernyj*, på engelsk også kalt **DShK**) er et tungt maskingevær fra Sovjetunionen.

Våpenet er kamret for ammunisjon i kaliber 12,7 x 108 mm. Navnet er fra designeren Vasilij Degtjarjov og Georgij Sjpagin, som forbedret matingen av ammunisjon. Den har fått kallenavnet «Dusjka» (*kjære*) på grunn av forkortelsen i navnet.

Behovet for et slikt tungt maskingevær meldte seg i 1929, og det første våpenet som var ferdig var Degtjarjov, Krupnokalibernyj, som var ferdig i 1930 og produsert i mindre antall frem til 1935. Den hadde kun et 30 runders trommelmagasin, og treg skuddtakt. Sjpagin utviklet et beltematingsystem til våpenet, og i 1938 ble den nye modellen approbert som DShK 1938.

Den ble brukt mot fly montert med trefot, og fastmontert på kjøretøy og panservogner og som infanterivåpen med to hjul for enkel transport, da med et panserskjold for beskyttelse av skytteren. I 1946 kom en ny modernisert utgave; DSjK 1938/46 eller DSjKM («M» for modernisert). Våpenet ble i tillegg til Sovjet produsert under lisens i flere andre land, som Kina, Pakistan og Romania. De har i senere tid blitt faset ut mot mer moderne våpen, men er fremdeles i bruk, senest i 2004 mot britiske tropper i Al-Amarah i Irak.

## Se også
* Liste over maskingeværer

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Eduard Steinemann

**Eduard «Edi» Steinemann** (født 2. august 1906, død 28. juni 1937) var en sveitsisk turner.

Han var med i to OL for Sveits. Hans første OL var i 1928, der han fikk gullmedalje i lagkampen. Han vant ingen individuelle medaljer, og fikk 4.-plass i bøylehest som beste resultat. Sammenlagt kom han på 15.-plass.

Neste OL, i 1936 i Berlin, vant Sveits sølv i lagkonkurransen, bak Tyskland. Denne gangen fikk han 8.-plass i skranke som beste resultat, og han kom på 19.-plass i den individuelle mangekampen.

I VM-sammenheng har han flere medaljer, fra VM i 1934. I tillegg til gull i lagkonkurransen fikk han sølv i bøylehest og hopp individuelt.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Tid på New Zealand

Fastsettelsen av **tid på [[New Zealand]]** og dets besittelser preges av at de er spredt over et område med stor utstrekning øst-vest, noe som nødvendiggjør bruk av forskjellige tidssoner. 

## Tidssoner
Selve New Zealand har to tidssoner, som begge også bruker sommertid (pr. 2009 fra siste søndag i september til første søndag i april). Hovedøyene bruker UTC+12, kalt **New Zealand standardtid (NZST)**, og om sommeren UTC+13, kalt **New Zealand sommertid (NZDT)**, dvs. 12 respektive 13 timer foran UTC. De fjerntliggende Chathamøyene bruker UTC+12:45, kalt **Chatham standardtid (CHAST)**, og om sommeren UTC+13:45, kalt **Chatham sommertid (CHADT)**, og øyene ligger altså 45 minutter foran *NZST* hele året.

New Zealands besittelser i Stillehavet ligger i to forskjellige tidssoner på motsatt side av Den internasjonale datolinjen. Cookøyene og Tokelau ligger i tidssonen UTC-10 og bruker ikke sommertid. Øyene ligger dermed 22 eller 23 timer etter New Zealand, eller sagt på en annen måte: New Zealandtid minus én dag pluss 1 eller 2 timer. Besittelsen Niues tidssone er UTC-11, og den forholder seg dermed til New Zealandtid på samme måte som Cookøyene og Tokelau, bare en time forskjøvet.

I bilandet Ross Dependency i Antarktis brukes NZST/NZDT, i likhet med McMurdo Station og Amundsen-Scott-basen på Sørpolen.

## Historie
Den 2. november 1868 fastsatte New Zealand, som det første landet noensinne, offisielt en standardtid som skulle brukes over hele landet. Den var basert på lengdegraden 172°30′ øst for Greenwich, 11 1/2 timer foran Greenwich Mean Time (GMT). Denne standarden ble kalt **New Zealand Mean Time (NZMT)**.

I 1941, under andre verdenskrig, ble klokkene stil fram en halv time, slik at New Zealand ble liggende 12 timer foran GMT. Denne endringen ble gjort permanent fra 1946, og basis for New Zealands tid ble samtidig endret til 180°-meridianen.

På slutten av 1940-tallet ble atomklokker utviklet, og en ny tidsstandard basert på disse, kalt Coordinated Universal Time (UTC), ble i 1972 antatt internasjonalt. I 1974 vedtok New Zealand en lov som definerer *New Zealand Standard Time (NZST)* som 12 timer foran UTC.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Artikkelen «Timekeeping» i *Te Ara – the Encyclopedia of New Zealand*
Åsmarka

**Åsmarka** er ei lita bygd med egen barneskole helt nord i Ringsaker kommune i Innlandet fylke. Postnr.: 2365. Åsmarka er eget sokn, og Åsmarka kirke ble vigslet i 1859

Nabobygdene er Næroset, Brøttum, Lismarka og Mesnali. Nærmeste handelssentrum er Moelv ca. 12 min kjøring unna. Fra Åsmarka er det cirka 30 minutters kjøring til de tre mjøsbyene Lillehammer, Gjøvik og Hamar. Vest for sentrum ligger vannet Næra, som benyttes som badested. Åsmarka har to skateboardramper og fotballbane.

## Eksterne lenker
* Aasmarka.com
*
Ustemt bilabial plosiv

En **ustemt bilabial plosiv** er en konsonantlyd som forekommer i mange talespråk. Symbolet i det internasjonale fonetiske alfabetet for denne lyden er , og det tilsvarende X-SAMPA-symbolet er `p`. I norsk skrives en ustemt bilabial plosiv med bokstaven «p», som i *penger* eller *spill*.

## Egenskaper
* Artikulasjonsmåten er plosiv. Det vil si at lyden frembringes ved å stenge for luftstrømmen gjennom taleorganene.
* Artikulasjonsstedet er bilabialt. Det vil si at lyden frembringes med begge leppene.
* Fonasjonen er ustemt. Det vil si at lyden frembringes uten at stemmebåndene vibrerer.
* Lyden er en oral konsonant. Det vil si at luften luften ut gjennom munnen.
* Lyden er en sentral konsonant. Det vil si at lyden frembringes ved å la luften strømme over midten av tungen, i stedet for på sidene.
* Luftstrømmen er pulmonisk egressiv. Det vil si at lyden frembringes ved å presse luft ut av lungene og gjennom taleorganene, i stedet for fra glottis eller munnen.

## Varianter av den ustemte bilabiale plosiven
Militærhistorie (tidsskrift)

**Militærhistorie** er et norsk tidsskrift som omhandler militærhistorie.

Innholdet varierer fra artikler om militære hendelser, historiske slag, medaljer, tinnsoldater, anmeldelser av bøker, og annet relatert innen emnet militærhistorie.

Bak tidsskriftet står redaktørene Per Erik Olsen og Heine Wang. Bladet ble utgitt første gang i 2008, og det ble gitt ut tre nummer dette året. Mottagelsen var god og opplaget økte fra 6000 til 7000 trykte eksemplarer i løpet av ett år. Bladet utgis på glanset papir og er rikt illustrert. Tidsskriftet selges på Narvesen og via abonnement.

## Eksterne lenker
*
Elias rekefisker

***Elias rekefisker*** er en norsk film fra 1958, regissert av Jan Erik Düring. Manuset ble skrevet av Sigbjørn Hølmebakk. I tittelrollen ses Kristian Løvlie og i øvrige roller Ragnar Olason, Eva Svendsen og Ursula Frost Thoresen.

## Handling
En familie bor i en fiskeby på en øy på Sørlandet. Sønnen i familien, Elias, finner en skadet brevdue og lar den bo i dukkehuset til søsteren Eva. En båt legger til ved øya og Elias mistenker at mennene om bord er de som skadeskutt duen. Elias begir seg sammen med faren ut for å tråle reker og tar med seg duen. Faren blir skadet og Elias må selv forsøke å styre båten hjemover. Trålen fastner imidlertid i propellen og båten begynner hjelpeløst å drive omkrng mellom skjær og grunner. Elias kommer på idéen om å sende duen etter hjelp. Den når hjemmet og familien får hjelp av det gjestende fartøyet til å finne Elias og faren. Båten deres bukseres i land.

## Rolleliste

Filmen ble etterdubbet med stemmene til Nanna Stenersen, Kåre Zakariassen, Jan Aastrup og Berit Ugland,

Filmen fikk også en pris på barnefilmfestivalen i Venezia i 1958.

## Referanser
Fredrik II av Sachsen-Gotha-Altenburg

**Fredrik II av Sachsen-Gotha-Altenburg** (1676–1732) var regjerende hertug av Sachsen-Gotha-Altenburg 1691–1732.

Han var sønn av Fredrik I av Sachsen-Gotha-Altenburg og Magdalena Sibylla av Sachsen-Weissenfels. han var gift med Magdalena Augusta av Anhalt-Zerbst (1679–1740). 

**Barn:**
# Augusta av Sachsen-Gotha, 1719-1772.

## Referanser
Phoenixøyene

**Phoenixøyene** er ei øygruppe i Polynesia i det vestlige Stillehavet. De tilhører staten Kiribati. Phoenixøyene består av 8 korallatoller og øyer, med et sammenlagt areal på rundt 28&nbsp;km².

## Geografi
Øygruppen er den midterste av de tre som tilsammen utgjør Kiribati. Den ligger ca. 800&nbsp;km sørøst for Gilbertøyene og vest for Linjeøyene. De åtte øyene som øygruppen består av er:
* Birnie, 0,2&nbsp;km²
* Enderbury, 5,1&nbsp;km²
* Abariringa (også kalt *Kanton*), 9,0&nbsp;km², den eneste bebodde øya
* Manra (også kalt *Sydney*), 4,4&nbsp;km²
* McKean, 0,6&nbsp;km²
* Nikumaroro (også kalt *Gardener*), ca. 4,1&nbsp;km²
* Orona (også kalt *Hull*), ca. 3,9&nbsp;km²
* Rawaki (også kalt *Phoenix*), ca. 0,5&nbsp;km²

To undervannsrev regnes også til Phoenixøyene:
* Carondeletrevet, sørøst for Nikumaroro
* Winslowrevet, nordvest for McKeanøya

Geografisk sett kan også de amerikanske besittelsene Bakerøya og Howlandøya lengst i nord regnes til Phoenixøyene.

På og rundt øyene finnes omkring 120 korallarter og mer enn 500 arter fisk. Kiribati har uttrykt planer om å etablere en stor marin park i området.

## Historie
Øyene ble oppdaget rundt 1800, og havnet i 1889 under britisk overhøyhet. I 1937 ble øyene lagt inn under den britiske kolonien *[[Gilbert- og Elliceøyene]]*. I 1938 krevde USA forvaltningsretten over Kantonøya og Enderburyøya, og året etter ble man enig med Storbritannia om å forvalte øyene sammen. 

På slutten av 1930-tallet var øyene det siste stedet som det Britiske imperiet forsøkte å kolonisere, med bosetninger på Orona, Manra og Nikumaroro. Disse forsøkene opphørte imidlertid som fruktløse i 1963.

I 1979 ble øyene innlemmet i den nye statsdannelsen Kiribati.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Rawaki Islands (Phoenix Islands) på oceandots.com
* Kart over Phoenixøyene
Krokelvdalen skole

**Krokelvdalen skole** er en barneskole som ligger i bydelen Kroken i Tromsø kommune.

## Se også
* Skjelnan skole
* Kroken ungdomsskole

## Eksterne lenker
* 
* Skolens hjemmeside.
Pasjon (musikk)

**Pasjon** er en musikalsk framstilling av Jesu lidelse og død med utgangspunkt i evangelienes beretninger. Den musikalske kunstformen *pasjon* har røtter langt tilbake i middelalderen. Allerede på 1100-tallet antok fremførelsen en mer dramatisk karakter ved fordeling av teksten på forskjellige personer. Den enstemmige *[[koral]]pasjon* ble etter hvert tilført nye elementer ved flerstemmig utførelse av de såkalte turba-partiene der folkemengdens tale ble gjengitt. Omkring 1500 oppstod *[[motett]]pasjonen*, som var gjennomført flerstemmig. Johann Walter komponerte den første protestantiske pasjon (1530), en koralpasjon med turba-partiene i form av korsatser. De største navn i pasjonens videre historie er Heinrich Schütz og Johann Sebastian Bach.

Vekselsangen (responsorium) og mottettpasjonen fremstiller utelukkende den rene bibelteksten. De konsertante eller oratoriske pasjoner inneholder også andre og utenombibelske tekster (f.eks. i koraler) i tillegg til rene instrumentalsatser. 

## Eksempler på verk
* Orlando di Lasso: *Markuspasjonen* (1582), *Lukaspasjonen* (1582), *Matteuspasjonen* (1575), *Johannespasjonen* (1575)
* Tomás Luis de Victoria: *Matteuspasjonen* (1585)
* William Byrd: *Johannes-Passion* (1607)
* Krzysztof Penderecki: *Lukaspasjonen* (1962–65)
* Johann Walter: *Matthäus-Passion*, *Johannes-Passion* (begge ca. 1530)
* Hugo Distler: *Choralpassion, op.7* (1932)
* Heinrich Schütz: *Matthäus-Passion* (1666), *Lukas-Passion* (ca. 1653), *Johannes-Passion* (1665/66)
* Johann Sebastian Bach:  *[[Johannespasjonen (Bach)|Johannespasjonen]]* (1724), *[[Matteuspasjonen]]* (1727/29), *[[Markuspasjonen (Bach)|Markuspasjonen]]* (1731, musikken er tapt, men forsøkt rekonstruert), *[[Lukaspasjonen (Bach)|Lukaspasjonen]]* (1730, manuskript i Bachs hånd, men er sannsynligvis en avskrift av en annen komponists verk)
* Georg Philipp Telemann: tallrike Markus-, Lukas-, Johannes- og Matteuspasjoner
* Carl Philipp Emanuel Bach, *Die letzten Leiden des Erlösers*
* Ludwig van Beethoven, *Christus am Ölberge* (1803)
* Andrew Lloyd Webber, *Jesus Christ Superstar* (1971)

## Beslektede former
* Oratorium

## Kilder
*
Magdeburgs domkirke

**Magdeburgs domkirke** (tysk: *Magdeburger Dom*), offisielt *Katedralen for helgenene [[Mauritius (helgen)|Mauritius]] og [[Katarina av Alexandria|Katharina]]* (tysk: *Dom zu Magdeburg St. Mauritius und Katharina*) er en protestantisk katedral i Tyskland og den eldste gotiske katedral i landet. Den er den tidligere katedralen for erkebispedømmet Magdeburg i delstaten Sachsen-Anhalt. Den inneholder Otto den stores grav. En av dens kirketårn er 99,25 meter høyt og det andre er 100,98 meter. Totalt sett utgjøre dens høyde til 104 meter, noe som gjør den til en av den til en av de høyeste katedralene i østlige Tyskland. Katedralen er likeledes landemerke for byen Magdeburg. Siden reformasjonen har katedralen vært den evangeliske sogne- og biskopskirken.

Den første kirken på stedet var en klosterkirke som i 937 ble viet til helgenen Mauritius. Klosterkirken ble etter hvert bygget om til en romansk basilika som ble ødelagt i en bybrann 1207. I 1209 ble den gotiske katedralen påbegynt, et arbeid som varte over 300 år – tårnene sto først ferdig i 1520. Til tross for at kirken ved flere anledninger er blitt plyndret inneholder den rike kunstskatter fra antikken til moderne tid.

## Referanser


## Litteratur
* Nicola Coldstream (2002): «Medieval Architecture» i: *Oxford History of Art*, Oxford University Press, ISBN 0-19-284276-5.
* «Der Dom zu Magdeburg», *DKV Kunstführer Nr. 415/2*, München.
* Buchholz, Ingelore (2001): *Magdeburg: Der Stadtführer*, Verlag Janos Stekovics, ISBN 3-932863-84-4.
* Sussman, Michael (1997): *Der Dom zu Magdeburg*, Passau.
* Ullmann, Ernst (1989): *Der Magdeburger Dom: ottonische Gründung und staufischer Neubau*, Leipzig

## Eksterne lenker

*Magdeburg Cathedral  hos Magdeburgs offisielle nettsted
*Magdeburg Cathedral av Andrew Love
*Der Magdeburger Dom
*Kirchen und Klöster zu Magdeburg
*Magdeburgs turistinformasjon på engelsk
Norgesmesterskapet i fotball for menn 2009

**Norgesmesterskapet i fotball for menn 2009** var en norsk fotballturnering. Det var det 104. norgesmesterskapet i fotball for menn. Cupfinalen ble spilt på Ullevaal Stadion søndag 8. november, og var mellom Molde Fotballklubb og Aalesunds Fotballklubb. Kampen ble den første cupfinalen i historien som ble avgjort på straffesparkkonkurranse, og Aalesund gikk til slutt seirende av banen. Det var 275 lag som deltok: 16 lag fra Tippeligaen, 16 lag fra 1. divisjon, 48 lag fra 2. divisjon og 195 lag fra 3. divisjon. I de to kvalifiseringsrundene spilte 195 lag fra 3. divisjon og Tønsberg FK fra 2. divisjon.

## 1. kvalifiseringsrunde
Denne runden besto i hovedsak av lag fra 3. divisjon. Kampene ble spilt senest 13. april. Eventulle ekstraomganger og straffer er inkludert.

## 2. kvalifiseringsrunde
Kampene ble spilt 20.–22. april.

## 1. runde

## 2. runde
*Årets første cupbomber kom i 2. runde. Sandefjord tapte 0-1 mot 2.-divisjonslaget Ull/Kisa, mens Strømsgodset tapte mot Bærum.

## 3. runde
Tre nye Tippeligalag røk ut i 3. runde. Bodø/Glimt tapte 3-0 borte mot Alta, Viking tapte i straffesparkkonkurranse mot Bryne etter å ha brent tre av fem straffer og Start tapte i straffesparkkonkurranse mot Løv-Ham med 13-14 i straffer.

## 4. runde

## Kvartfinaler

## Semifinaler

## Finale

## Eksterne lenker
* Resultater
Beretta Elite II

**Beretta Elite II** er en billig, CO2 (karbondioksid) drevet luftpistol i kaliber 4,5&nbsp;mm (.177).

Den skyter prosjektiler av typen BB som er helt runde stålkuler. Den har et våpenmagasin på 19 skudd, en utgangshastighet på 145&nbsp;m/s og er laget av solid ABS plast.

## Eksterne lenker
* Bilde
Riviera Maya

**Riviera Maya** er en turistsone langs Det karibiske hav som befinner seg langs østkysten av fastlandet i den meksikanske delstaten Quintana Roo. Riviera Maya strekker seg 130 kilometer fra Puerto Morelos i nord til Punta Allen i syd.

Langs Riviera Maya ligger kjente feriesteder som Playa del Carmen og Tulum. Det er også en rekke temaparker, hvorav Xcaret, Xel-Há og Xplor er de største.

## Kjente turisteder langs Riviera Maya
Følgende turistmål ligger langs Riviera Maya, fra nord til sør:
* Puerto Morelos
* Tres Ríos
* Playa del Carmen
* Xcaret
* Paamul
* Puerto Aventuras
* Xpu-Ha
* Akumal
* Xel-Ha
* Bahía de Punta Soliman
* Tankah
* Tulum
* Boca Paila
* Punta Allen
Hans Severin Arentz

**Hans Severin Arentz** (født 15. november 1806 i Farsund, død 13. februar 1875 i Skien) var adjunkt ved Den lærde Skole i Skien, Skiens borgermester i flere perioder og Stortingspolitiker.

## Log og virke
### Bakgrunn
Foreldrene var fiskeriinspektør på Shetland, Jens Christian Arentz (født 5. september 1763, død i 1828), og Anne Elisabeth [Urbye] (født 16. desember 1775, død 2. juni 1851). 

Hans S. Arentz ble student i 1825, og ble konstituert som adjunkt ved Den lærde Skole i Skien 30. juli 1829, med fast ansettelse fra 30. juli 1830. Han fungerte dessuten som skolens rektor ved skoleåret 1851-52.

### Ekteskap
I Skien møtte han Margrethe Cathrine Stockmann (født 19. november 1806), datteren til handelsmann Christian Paus Stockmann og hustru Rachel (f. Nilsen). De ble gift den 8. oktober 1838 og fikk to barn, Christian (født 24. mai 1840, død 16. mars 1841) og Jenny Christiane (født 30. november 1842, død 13. august 1848), som begge døde som små.

### Borgermester og stortingsrepresentant
Arentz var borgermester i Skien fra 1840 til 1842, fra 1845 til 1847, fra 1848 til 1850 og fra 1851 til 1860. Han ble innvalgt på Stortinget i 1842, som representant for *Skien og Porsgrund*. I 1857 måtte Arentz igjen møte på tinget som suppleant for avdøde stortingsrepresentant, bankbokholder Bøttger, før han for siste gang ble valgt inn for perioden 1859-60.

På grunn av sykdom tok Arentz avskjed med stillingen som adjunkt ved Den lærde Skole tidlig i 1866, og som ordfører i 1867. Da han senere vant helbredet tilbake gikk han på nytt inn i kommunestyret og fungerte som ordfører like til sin død i 1875.

## Bibliografi
* *Om Funktionen Γm, især med Hensyn til dens numeriske Evaluation*. 36 pp. Christiania 1850. [Særtrykk av Skoleprogram for 1850.]

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Porno (Erik og Kriss)

**Porno** er den første singlen fra Erik og Kriss sitt album *[[Tabu (Erik og Kriss)|Tabu]]*.

Den ble sluppet i 2008, og fikk totalt fire uker på VG-lista med en sjetteplass som høyeste plassering.

## Referanser
Stockmanngården

**Stockmanngården** var en forretningsgård som lå i Skien, på hjørnet av Telemarksgaten og Prinsens gate, som senere ble omdøpt til Henrik Ibsens gate.

Stockmanngården (Matr.nr. 39 og 41b) var kanskje byens mest sentrale forretningsgård, og våningshuset var en staselig bygning med 10 værelser. Her var også uthus med stall, fjøs og høyloft, samt bryggerhus. I hovedhuset videreførte Christian Paus Stockmann sin mors handel i første etasje, hvor også Henrik Ibsens far, Knud Ibsen, drev sin assorterte detaljhandel for vin, garn og bomullsvarer, lerret, elfenbenskammer, speil, glass- og messinggjenstander, optiske artikler og merskumspiper.

## Henrik Ibsens fødehjem
I folketellingen for 1825 var det to husholdninger i Stockmanngården: Kjøpmannsenken Rachel Stockmann, enken etter Christian Stockmann, eide gården og bodde der med to døtre, en annen slektning og en tjenestepike. I tillegg bodde «Logerende Kjøbmand» Knud Ibsen, 28 år gammel, i gården sammen med sin 15 år gamle bror «Handelsbetjent» Christopher Blom Paus og deres 30 år gamle tjenestepike Marthe Isachsdatter. Knud Ibsen hadde samme år etablert egen forretning som kjøpmann i Skien, og samme år giftet han seg med Marichen Altenburg, som da også flyttet inn i Stockmanngården. Deres første sønn Johan Altenburg Ibsen ble født i Stockmanngården i 1827 og året etter ble Henrik Ibsen født der, visstnok i hjørnerommet i andre etasje med vinduene vendt mot torget og den tidligere kirken. I 1829 flyttet familien Ibsen til hennes barndomshjem Altenburggården som lå over gaten og ett kvartal nordover i byen.

Henrik Ibsen skrev selv om fødestedet:

## Den store bybrann 1886
I 1842 ble det holdt auksjon over madam Rakel Stockmanns bo, og gården ble nå kjøpt og overtatt av handelsmannen Nils Johnsen og hans hustru Wilhelmine (f. Schubarth). Stockmanngården var blant de mange sentrumsgårdene som ved den store bybrannen i 1886 brant ned til grunnen.

## Referanser


## Litteratur
*J. Borchsenius: *Skien før branden 1886*. Oslo 1934, s. 90-92.
*Leif K. Roksund: *Henrik Ibsen og oppvekstmiljøet*. Brevik 1998, s. 87-90.
Solvor Eide

**Solvor Emilie Aklestad Eide** (født 11. januar 1986 i Olden, Sogn og Fjordane er en  norsk, tidligere fotballspiller. Hun har spilt fem sesonger i Arna-Bjørnar, og skåret 28 mål i toppserien for kvinner. Hun har også vært innom de fleste aldersbestemte landslag, men har måttet legge opp på grunn av skade.
Rekved

**Rekved**, **drivtømmer** eller **drivved** er trevirke som skylles opp på stranden etter å ha drevet rundt ute på havet.

I mindre velstående tider, var slik ved et verdifullt tilskudd til kystboernes beholdning av både fyringsved og byggematerialer. Trevirke som hadde ligget en stund i saltvann, var gjerne mere motstandsdyktig mot råte på grunn av saltinnholdet.

Rekved var i lange tider det eneste brukbare trevirket som fantes på Grønland, der det ble nyttet til gjenstander som ellers ville vært vanskelige å lage, som årer og spanter til båter. Også på Færøyene var rekved svært viktig, og ble hovedsakelig brukt som byggemateriale for bolighus sammen med stein og torv.
Frode Leonardsen

**Frode Leonardsen** (født 17. juni 1974 på Gjøvik) er en norsk musiker. 

Leonardsen har spilt i en rekke lokale band, blant annet Souled Out, som i 2008 ga ut konsertalbumet *Soulmine* som ble tatt opp på Bar Ampfield. Han har i en årrekke spilt med artister som Trond Nagell Dahl, Ingvild Pedersen, Leif Anders Wentzel, Lisa Stokke, The Brazz Brothers og Geir Wentzel. Han er også medlem i freelance-blåserekka Sindre Toten Hønnblæserlaug. Han var vokalist og bassist i prosjektbandet Sprö Svor, som etter en vellykket opptreden på Vesten Pub på Raufoss i desember 2008 umiddelbart ble oppløst.

Leonardsen var i 2002 og 2005 leder for Mjøsfestivalen, en festival for skolekorps som arrangeres på Gjøvik.

## Referanser
Smørte

**Smørte** er en hoveddrikk i Tibet, fjelltraktene i Nepal, i Mongolia og i noen andre sentralasiatiske høytbeliggende områder, som Bhutan. 

Den heter på tibetansk *po cha* བོད་ཇ་; (Wylie: *bod ja*), eller *cha süma* (tibetansk: ཇ་སྲུབ་མ་; Wylie: *ja srub ma*), og på kinesisk 酥油茶; *Sū yóu chá*, eller *goor goor* på ladakhidialekt.

Den drikkes av mennesker i alle aldre, ofte i store mengder. Teen blir blandet med salt og med smør fra *dri* (hun-yaken). Drikken kan minne om en tynn suppe. Nybegynnere trenger som regel en viss tilvenningsprosess. 

Drikken er rik på protein og fett og er nyttig til å holde kroppstemperaturen oppe i kuldeperioder.

I India drikkes smørte kun i noen få regioner. Men i forbindelse med religiøse seremonier, utnevnelser og brylluper er det i større områder vanlig å innlede høytidelighetene med en kopp varm smørte, fulgt av søt te og så annen drikke.
Teleradio-Moldova

**Teleradio-Moldova** (**TRM**) er Moldovas statseide kringkaster av radio og fjernsyn. Selskapet eier fjernsynskanalene Moldova 1 og Moldova 2 samt radiokanalene Radio Moldova Actualităţi, Radio Moldova Muzical og Radio Moldova Tineret.

Teleradio-Moldova ble medlem i Den europeiske kringkastingsunion 1. januar 1993, da under navnet Radioteleviziunea Nationala din Moldova (RTNM).

## Eksterne lenker
* TRMs offisielle hjemmesider
Gredstedbroskipet

**Gredstedbroskipet** er rester fra et skip som ble funnet i 1945 i Sønderjylland ved Kongeå i Danmark. Funnstedet er i dag er ikke lenger kjent. Restene som bestod av tre stykker: et spant, en del av kjølen og et fragment av stevnen var nok til å gi inntrykk av skipet som er datert til ca. 610 e.Kr. Dette er så langt det eneste skipsfunnet i Danmark mellom Nydamskipet fra ca. 315 e.Kr og Ladbyskipet fra ca. 925 e.Kr.

## Kongeå
Øst for Jedsted Mølle og Gredstedbro som gikk over Kongeå, hadde de danske myndighetene startet arbeidet med å rette ut den buktende elven i 1945. Under arbeidet støtte gravemaskinen på en ukjent konstruksjon av hardt og solid tre. Noen av trestykkene ble innlevert til Antikvarisk Samling i Ribe. Her ble det antatt at det var rester etter en bro ca. 6&nbsp;km fra Kongeås munning mot Vadehavet mellom Fanø og Manø. Det var først i 1964 trestykkene ble identifisert som rester fra et skip. Det ble deretter overført til Nationalmuseet i København for ytterligere undersøkelser og dokumentasjon. Det ble innledet en ettersøkning etter funnstedet, men arbeiderne hadde glemt hvor de fant konstruksjonen, og den dag i dag er funnstedet ennå ikke gjenfunnet.

Kongeå som ledet ut i Vadehavet, hadde vært et viktig bindeledd mellom havet og landet over tidevannsområdet. Arkeologiske funn allerede i 1877 hadde påvist viktigheten av beliggenheten der Gredstedbroskipet ble funnet. Bare 800 meter innover i landet ved Brokær var det avdekket et gravfelt fra jernalderen. En av gravene inneholdt en båt på ca. 12 meters lengde. Romerske gjenstander i flere graver hadde bevist at Kongeå måtte ha fungert som en handelsrute fra havet i likhet med Ribe Å som ledet inn til havnen i byen Ribe.

## Skipet
Bare tre biter fra skipet er bevart, men hadde så langt vært meget nyttige for å kunne rekonstruere Gredstedbroskipet, som måtte ha vært stort med tanke på dimensjonene på det som var funnet. Alt var av eik.

Spantet var tildels helt bevart og hadde opprinnelig vært på rundt 2,3 meter i lengde og hadde 7 klinkbelagte bordganger på den ene siden. Undersøkelsene av restene av stevnen og kjølen påviste en lav og bred kjøl, slitasjemerker tyder på at skipet ofte har vært trukket på land. Gredstedbroskipet måtte derfor være av den samme størrelse som Nydamskipet, mellom 20 og 25 meter i lengde. Kjølen tyder på slektskap med det eldre Nydamskipet som hadde flat kjøl med større bredde enn høyde. Lasken, mellomstykket fra kjøl til stevn, var loddrette i vikingskipene mens Nydamskipet hadde vannrette lask.

Gredstedbroskipet har sannsynligvis vært et roskip bygget ca. 610 e.Kr med margin på 100 år til begge sider som en overgang mellom det eldre Nydamskipet som hadde brede bordganger og Ladbyskipet som i likhet med vikingskipene hadde smalere bordganger. Å rekonstruere skipets utseende er vanskelig med utgangspunktet i de tre gjenværende stykkene, bare dimensjonene er mulig å stadfeste.

## Eksterne lenker
* Gredstedbroskibet på dansk
* North Sea Trail Jedstad Mølle og Gredstedbro-skibet på dansk
Karolinene

**Karolinene** er ei stor øygruppe bestående av vidt spredte øyer i det vestlige Stillehavet, nordøst for Ny-Guinea. Den østlige delen av øyene ligger under Mikronesiaføderasjonen, mens den vestlige delen tilhører Palau. Den største øya er Pohnpei.

Karolinene ble en spansk koloni i 1686, men ble solgt til Tyskland i 1899. I 1914 ble øygruppen erobret av Japan, og da Tyskland ble fratatt sine kolonier ved Versaillesfreden i 1919 ble øygruppen et japansk mandatområde. Under andre verdenskrig tok USA over øygruppen, og delte området i Mikronesia og Palau. Mikronesia fikk selvstendighet i 1986, og Palau i 1994.

## Kilder
*
Before Present

**Before Present** (**BP**) er en engelsk tidsregningsskala som betyr «Før nåtid», tidvis også omtalt som **years before present** (**YBP**), «år før nåtid». I praktisk betyr det **før 1950**. Betegnelsen brukes innen særlig arkeologi og geologi, og tildels andre vitenskapelige disipliner for å angi når begivenheter i fortiden skjedde. Ettersom *present*, «nåværende tid», alltid vil endres, er det standard praksis å bruke 1. januar 1950 som startdato (epoke) for aldersskalaen. Årsaken er til å henvise til hendelser som skjedde *før* og *etter* nettopp 1950 er praktisk karbondatering på 1950-tallet. Forkortelsen «BP» har blitt tolket retrospektivt som «Before Physics» (Før fysikken), som refererer til tiden før kjernefysisk prøvesprengning av atom kunstig endret andelen av karbonisotopene i atmosfæren, som forskerne nå må redegjøre for.

I en konvensjon som ikke alltid blir observert, begrenser mange kilder bruken av BP-datoer til de som er produsert med radiokarbondatering; den alternative notasjonen RCYBP står for den eksplisitte «radio carbon years before present» (radiokarbonår før nåtid).

## Praksis og anvendelse
Den tradisjonelle dateringen er å benytte f.Kr. og e.Kr. hvor den beregnet fødselsdato for Jesus benyttes som år 1 for *før* og *etter* som ikke endres. Selv om dateringen er nøytral ved at *spor etter* religion er ikke det *samme* som religion eller religiøs aktivisme. Språkrådet anbefalt livssynsnøytrale betegnelsene *før vår tidsregning* (fvt.) som synonym for *f.Kr.* Anbefalingen er et alternativ og ikke obligatorisk. 

Før og etter vår tidsregning (fvt. og evt.) må således ikke forveksles med BP, *før vår tid*. Betegnelsene BCE (Before Common Era) og CE (Common Era) er i hovedsak identiske med f.Kr. og e.Kr., men mange arkeologer føler at sistnevnte er henspiller et eurosentrisk verdensbilde som ikke nødvendigvis er passende når man diskuterer kulturer som eksisterte i Nord-Amerika 10 000 år før europeisk kontakt. Felles for begge er at år 1 er kun ett gitt tradisjonelt merke i tidslinjen for før og etter, enten det er BCE og CE, eller f.Kr. og e.Kr.

## Se også
* ISO 8601

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Östasiatiska museet

**Östasiatiska museet** på Skeppsholmen i Stockholm er et museum med noen av Europas mest omfattende samlinger av kulturartefakter fra Kina, Japan, India og andre deler av Asia. Museet ligger nært Moderna museet og Skeppsholmskyrkan. 

Museets samlinger består idag (2009) av nærmere 100.000 gjenstander. Tyngdepunktet ligger på arkeologi og kunst fra Kina, men museet har også ved innkjøp og generøse donasjoner kunnet øke sine samlinger også fra Korea, Japan, India og Sørøst-Asia. Museet har et stort østasiatisk bibliotek, som også omfatter materiale fra Kungliga biblioteket og Stockholms universitetsbibliotek. 

Museets historie går tilbake til 1926, da «Museum of Far Eastern Antiquities», *Östasiatiska Samlingarna*, ble opprettet i Stockholm som et statlig museum. Kjernen var de arkeologiske samlinger fra Kina som var blitt ført hjem av Johan Gunnar Andersson, *Kina-Gunnar*. 

I 1959 ble det bestemt at Det svenske nasjonalmuseums samlinger av kunst og kunsthåndverk fra Øst- og Sør-Asia skulle sammenføres med Östasiatiska Samlingarna. Resultatet ble det nåværende Östasiatiska Museet, som åpnet i 1963, og beholdt den opprinnelige engelske navneversjonen. 

Foruten utstillinger bedriver Östasiatiska Museet vitenskapelig forskning, utgivelser av publikasjoner, og pedagogisk virksomhet. 

## Tyghuset
Museets hovedbygning er flåtens gamle tøyhus som ble bygd 1699-1704 som en stall for Karl XIIs drabanter. Tegningen var ved slottsarkitekten Nicodemus Tessin d. y.

## Eksterne lenker
*
Kosrae

**Kosrae** (tidligere *Kusaie*) er ei øy i det vestlige Stillehavet, og en av Mikronesiaføderasjonens fire delstater.

## Geografi
**Kosrae** ligger rundt 3&nbsp;800 km øst for Filippinene, er den østliste av øygruppen Karolinene. Kosrae er hovedøya i ei øygruppen Kosraeøyene, som foruten Kosrae også består av øyene Lelu, Malem, Tafunsak, Tofol og Utwa. Øygruppa er omringet av et korallrev. Delstaten Kosrae består av Kosraeøyene og noen omkringliggende revområder.

Øyene er av vulkansk opprinnelse, og har et tgatalt areal på rundt 110 km². Det høyeste punktet er *Mount Finkol* på 640 meter over havet.

Befolkningen i delstaten Kosrae er rundt 8&nbsp;000 innbyggere, og alle bor på Kosraeøyene. Hovedstaden *Tofol* ligger på hovedøyas sørøstre del, og har ca. 1&nbsp;000 innbyggere.

Øyas flyplass heter *Kosrae* (IATA-flyplasskode «KSA»), og ligger nordvest for Tofol.

## Historie
Kosraeøyene har trolig vært bebodd siden rundt 1000 f.Kr. De ble oppdaget i 1528 av den spanske kapteinen *[[Álvaro de Saavedra Cerón| Álvaro de Saavedra]]*. De første europeerne ankom rundt 1824 og rundt 1852 ankom de første misjonærene til Kosrae.

Keiserdømmet Tyskland kjøpte øygruppen i 1899, og den ble da en del av Tysk Ny-Guinea, og under første verdenskrig ble området okkupert av Japan i oktober 1914. Japan beholdt forvaltningsmandat over området ved Versaillesfreden i 1919.

Under andre verdenskrig ble øygruppen brukt som militærbase av Japan til USA erobret området i 1944.

I 1947 ble Chuukøyene og alle øyene i Karolinene av FN utnevnt til «US Trust Territory of the Pacific Islands» og forvaltet av USA.

I januar 1977 ble Kosrae adskilt fra Pohnpei, og ble et eget distrikt, og ble i mai 1978 en egen delstat.

Den 10. mai 1979 ble den autonome føderasjonen Mikronesia dannet med lokalt selvstyre, og den 3. november 1986 ble landet selvstendig.

## Eksterne lenker
* om Kosrae
* bilder från Kosrae
* karta över Kosraeöarna
* karta över Kosrae delstaten
Hedeby gravskip

**Hedebyskipet** er et skipsfunn fra vikingtiden funnet ved en av gravplassene sør for bosetningsområdet i Hedeby. 

Dette gravfunnet har kommet i skyggen av tilsvarende danske funn. Det ble funnet i 1908 ved arkeologiske undersøkelser av gravfeltene utenfor Hedeby, av den tyske arkeologen F. Knorr. Her ble det funnet et stort antall jernnagler under marknivå, og i tilknytning til disse ble det funnet et underjordisk gravkammer. I dette lå det rike gravgaver som gjorde det mulig å datere funnet til 825 e.Kr – 850 e.Kr. Alt av tre hadde råtnet bort med unntak av små biter av eik rundt de rustne jernnaglene fra bordgangene. Lengden er vanskelig å fastslå, idet begge stevnene mangler.

## Gravskipet
Skipet var lagt oppå gravkammeret, i motsetning til andre gravskip som Osebergskipet og Gokstadskipet, der kammeret er lagt inne i skipet. Dette gjør funnet usedvanlig. Det er uvisst om det har vært reist noen gravhaug over stedet, i så fall må den ha vært ganske lav og vid. Dette kan ha hatt sitt å si for bevaringstilstanden ved skipet. I alt ble det ved utgravningen funnet bare 64 jernnagler.

En rekonstruksjon av skipet basert på naglene viser at det kan ha vært mellom 17 og 20 meter langt og på mellom 2,7 og 3,5 meter bredt. Området aktenfor masten som hadde stått ovenpå gravkammeret, var godt bevart og det var mulig å telle i alt syv bordganger på hver side. På ett sted på styrbord side var det mulig å påvise ni bordganger. På forskipet ble det funnet skjeletter etter tre hester. Steinene som hadde vært brukt for å holde skipet stående, lå fremdeles på plass, og man konkluderer med at kjølen var på ca. 25 cm bred midtskips og 12-15 cm mot stavnene. Fortsatt er rekonstruksjonen regnet som relativt usikker, og man diskuterer fortsatt hvorvidt det har vært reist noen gravhaug, og om masser til en slik eventuell haug kan ha vært hentet fra ringvollen rundt bosetningen.

## Graven
Gravkammeret inneholdt rike gravgaver og skjeletter etter tre menn fra den første halvdelen av 800-tallet. Gjenstandsmaterialet består hovedsakelig av frankiske gjenstander som tyder på nære forbindelser med Frankerriket. 

Det har vært spekulert på om graven er reist over danekongen Harald Klakk. Han gikk i eksil til frankerne i år 826, og latt seg døpe av keiser Ludvig den fromme. Ved den anledning er det opplyst at Harald og hans menn hadde mottatt rike gaver. Gravfunnet tolkes av danske arkeologer som at de frankiske gjenstandene muligens kan skrive seg fra denne begivenheten.

## Eksterne lenker
* Hedeby skibsgrav