open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Velgjørenhetens orden (Hellas)

**Velgjørenhetens orden** (gresk: *Τάγμα της Ευποιΐας*) er en gresk orden. Den ble innstiftet av kong Georg II 5. mai 1948 til belønning av kvinners innsats, da kvinner ikke hadde tilgang til øvrige greske ordener. Ordenen ble beholdt etter at Hellas i 1975 ble en demokratisk republikk. Under monarkiet var kongen ordenens ordensherre. I dag er republikkens president stormester. I dagens greske ordensvesen rangerer *Velgjørenhetens orden* som den fjerde og siste ordenen, etter *[[Frelserens orden]]*, *[[Æresordenen (Hellas)|Æresordenen]]* og *[[Føniksordenen (Hellas)|Føniksordenen]]*.

## Inndeling
*Velgjørenhetens orden* er delt inn i fem klasser:
*Storkors
*Storkommandør
*Kommandør
*Gulltegn
*Sølvtegn

## Insignier
Ordenstegnet for *Velgjørenhetens orden* er utformet som en blomst med fem blåemaljerte kronblader med grønne blader imellom. Midtmedaljongen viser jomfru Maria med Jesusbarnet. Medaljongen er omgitt av en hvitemaljert bord der innskriften «ΕΥΠΟΙΙΑ» (*velgjerning*) er plassert. Ordenstegnene er identiske for de ulike grader av ordenen, men varierer i størrelse og er opphengt i bånd med ulik utforming. Ordensstjernen er i sølv og har åtte grupper av tagger. Den har medaljongen med Maria og barnet i midten. Ordensbåndet er gult med smale blå kantstriper.

I tiden Hellas var et monarki bar baksiden av ordenstegnet den regjerende konges monogram. Ordenstegnet var opphengt i båndet i en kongelig krone. Ved overgangen til republikk er de kongelige symbolene fjernet fra ordenstegnene for *Velgjørenhetens orden*. Baksiden av ordenstegnet fikk i stedet bokstavene «EΔ» for *Ελληνική Δημοκρατία*, som betyr Den hellenske republikk. I 1984 ble baksiden omgjort. Den bærer siden da Hellas' riksvåpen med republikkens navn skrevet helt ut.

## Tildeling
Ordenen ble innstiftet for å kunne hedre kvinners filantropiske eller veldedige fortjenester, samt kvinners litterære eller kunstneriske innsats. Også innsats innen utdanningsvesenet kan hedres med utnevnelse til ordenen. Utelukkende kvinner kan utnevnes til *Velgjørenhetens orden*. Ordenen kan tildeles grekere eller utlendinger. Den tildeles nå for fremragende fortjenester av Hellas, for veldedig innsats og for fremragende prestasjoner innen kunst og litteratur.

## Kilder
* Dimitris Giannogolou: «Greece» i Guy Stair Sainty og Rafal Heydel-Mankoo: *World Orders of Knighthood and Merit*, andre bind, Buckingham: Burke's Peerage, 2006, s. 1162–1173.
*Dimitri Romanoff: *The orders, medals and history of Greece*, Rungsted Kyst: Balkan Heritage, 1987.

## Eksterne lenker
* Order of Beneficence *Presidency of the Hellenic Republic*
Søbadeindretningen i Trondhjem

**Søbadeindretningen i Trondhjem** er et populært badested sentralt i Trondheim. Det ble stiftet i 1858 som aksjeselskap. Badet ble først etablert i indre kanal ved den nåværende Fløttmann-bryggen. På grunn av forurensning i kanalen ble badet ca. 1880 flyttet til St. Olavs pir, hvor det befinner seg i dag. Det kalles nå Sjøbadet for at det ikke skal forveksles med det nye Pirbadet.

Ved slutten av 1970-tallet var hovedbygningen i sterkt forfall, og driften gikk med underskudd. Styret valgte derfor å utvide aksjekapitalen med 100 aksjer á 250 kroner. I tillegg fikk man støtte fra Trondheim kommune og enkelte andre institusjoner, slik at det ble mulig å reise en ny hovedbygning med garderober, dusj og toalett. I 2003 ble det lagt ut 50 nye aksjer á kr. 1000,ø som ble tegnet. Med god støtte fra kommunen ble det mulig å rehabilitere både brygge og stupetårn.

Badet fremstår nå i bedre stand enn noensinne.

Sjøbadets formann var fram til 2009 siviløkonom Odd Gunnar Eikrem.

## Litteratur
*Rolfsen, Rolf og Ivar Mølsknes (2008) *Badeliv i Trondheim : før og nå : Sjøbadet 150 år*. Trondheim, Tapir. ISBN 	978-82-519-2317-0

## Eksterne lenker
*
Torrijos-Carter-traktatene

**Torrijos-Carter-traktatene**, ofte omtalt som Torrijos-Carter-traktaten er to avtaler undertegnet av USA og Panama i Washington, D.C. den 7. september 1977. Avtalene opphevet Hay-Bunau Varilla-traktaten fra 1903 og garanterte Panama kontroll over Panamakanalen etter 1999, etter USA hadde kontrollert kanalen og sonen rundt siden 1903. 

Avtalene er oppkalt etter de to statssjefene som undertegnet de, president Jimmy Carter fra USA og general Omar Torrijos fra Panama. Selv om Torrijos ikke var demokratisk valgt (han hadde kommet til makten etter et kupp i 1968) er det alminnelig antatt at han hadde bred støtte i Panama for undertegnelsen av de to avtalene.

Den første avtalens offisielle navn er «The Treaty Concerning the Permanent Neutrality and Operation of the Panama Canal» (Avtalen om permanent nøytralitet og drift av Panamakanalen) og er til vanlig omtalt som nøytralitetsavtalen. Under denne avtalen forbeholder USA seg rett til å forsvare Panamakanalen mot enhver trussel som kan hindre dens fortsatte nøytrale betjening av skip fra alle verdens land. Den andre avtalens offisielle navn er «The Panama Canal Treaty» (Panamakanalavtalen) og angir at fra kl 1200 den 31. desember 1999 vil Panama overta fullt ansvar for kanalens drift og forsvaret av den. 

## Eksterne lenker

* Bakgrunn for Torrijos-Carter-traktatene (engelsk)
* Det offisielle nettstedet til kanalmuseet (engelsk)
Cathrine Nøttingnes

**Cathrine Nøttingnes** (født 5. september 1974 i Bergen) er en norsk handikappidrettsutøver som har deltatt i paralympiske sommerleker én gang i 2000 Sydney, Australia, der hun vant til sammen tre medaljer i sykling. Hun er svaksynt, konkurrerer i klassen B2 og syklet sammen Marianne Bruun. Hun deltok også under Paralympiske vinterleker på Lillehammer i 1994 samt i Nagano i 1998, begge gangene i langrenn.


231000 - Cycling track Sarnya Parker Tania Modra Lyn Lepore Lynette Nixon gold bronze medals podium - 3b - 2000 Sydney medal photo.jpg|Sølv i sykling, tandem, 3 000 m forfølgelsesritt
211000 - Cycling track Tania Modra Sarnya Parker Lynette Nixon Lyn Lepore gold silver medals podium - 3b - 2000 Sydney medal photo.jpg|Bronse i sykling, tandem, 1 km temporitt


## Meritter
* Paralympiske sommerleker 2000
** Sølv i sykling, tandem, 3&nbsp;000 m forfølgelsesritt
** Bronse i sykling, tandem, 1 km temporitt
** Bronse i sykling, tandem, landeveisritt

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* NIF – Norske medaljefordelinger i Paralympics (PDF)
Martín Torrijos

**Martín Erasto Torrijos Espino** (født 18. juli 1963 fra Panama by) var Panamas president  fra 1.september 2004 – 1. juli 2009.

Han var kandidat ved presidentvalget i Panama 1999, men tapte til Mireya Moscoso, som ble landets første kvinnelige president. I 2004 ble han valgt president.

Torrijos er sønn av Omar Torrijos, som var Panamas sosial reformator og militære de facto leder fra 1968 til 1981. Den yngre Torrijos studerte statsvitenskap og økonomi ved Texas A & M University, College Station, Texas i USA før han begynte ved krigsskolen i Panama.

## Referanser
Nevers

**Nevers** er en kommune i departementet Nièvre i regionen Bourgogne-Franche-Comté sentralt i Frankrike. Nevers er *[[préfecture]]* (administrasjonssted) i departementet Nièvre. Byen har om lag 45&nbsp;000 innbyggere, og ligger der elven Nièvre munner ut i Loire. Nevers ligger i den tidligere provinsen Nivernais, 260&nbsp;km sørøst for Paris. Byens areal er 17,33&nbsp;km² og den ligger 180 moh.

## Historie
*Noviodunum* var det tidligere navnet på Nevers, som etter hvert endret seg til *Nebirnum*. Alle medaljene og andre romerske gjenstander en har funnet i byen viser at det må ha vært en viktig plass da Cæsar valgte byen som militærlager for hvete, penger og gisler. I 52 f.Kr. var Nevers det første stedet som ble erobret av opprøreren Aedui.

Byen ble bispesete på slutten av 400-tallet. Grevskapet Nevers går minst tilbake til 900-tallet. Innbyggerne i Nevers fikk privilegier i 1194 og 1231. En kort stund på 1300-tallet var byen sete for et universitet, som senere ble overført til Orléans.

## Utdanning
* Institut supérieur de l'automobile et des transports

## Befolkningsutvikling
***Antall innbyggere i kommunen Nevers***

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Kommunedata INSEE
* Nevers på vitalsudmorvan.org
Peter Sillett

**Peter Richard Sillett** (født 1. februar 1933 i Southampton &ndash; død 13. mars 1998) var en engelsk fotballspiller som gjennom sin elleve år lange karriere spilte for Southampton og Chelsea.

Han begynte karrieren i Southampton i 1951. Han var i klubben til 1953, og da hadde han spilt 59 kamper og scora fire mål. I 1953 gikk han til Chelsea. Han spilte 260 ligakamper (totalt 288) kamper og scora 29 mål for klubben til han la opp i 1962 da den nye manageren Tommy Docherty gjorde store utskiftninger. I Chelsea vant han ligaen en gang og Charity Shield en gang. Begge trofeene kom i 1955.

Faren hans, Charlie Sillett, spilte i Southampton fra 1931 til 1938. Han døde i et ubåtangrep i 1945. Broren hans, John Sillett, spilte fotball i Chelsea, Coventry City og Plymouth Argyle. Han trente senere Hereford United og Coventry. Han trente Coventry til FA-cupseier i 1987.

Han spilte i 1955 tre landskamper for . Han var også med i troppen til fotball-VM 1958, men spilte ingen kamper.

Peter Sillett døde i 1998, 65 år gammel, etter lang kamp mot kreftsykdommen.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Sankta Olgas og Sankta Sofias orden

**Sankta Olgas og Sankta Sofias orden** (gresk: *Βασιλικόν οικογενειακόν τάγμα των Αγίων Όλγας και Σοφίας*) er en gresk orden. Den ble innstiftet i 1936 av kong Georg II av Hellas som en kongelig husorden for kvinner, tilsvarende husordenen *[[Sankt Georgs og Sankt Konstantins orden]]* for menn. Ordenen fikk navn etter helgenene Sankta Olga og Sankta Sofia, men navnet henviser også til dronning Olga, kong Georg Is ektefelle, og dronning Sofia, kong Konstantin Is ektefelle. Etter monarkiets fall i Hellas har ordenen ikke lenger offisiell status, men eksisterer fortsatt som en husorden innen det greske kongehuset. Kongehusets overhode er ordensherre for *Sankta Olgas og Sankta Sofias orden*.

## Inndeling
*Sankta Olgas og Sankta Sofias orden* er inndelt i fire grader:
*Storkors
*Storkommandør
*Gullkors
*Sølvkors

## Insignier
Ordenstegnene for de ulike grader av *Sankta Olgas og Sankta Sofias orden* hadde ulik utforming. For de to høyeste gradene besto ordenstegnet av en gullmedaljong med krone. Medaljongen har et rødkantet hvitt mantuakors som på sidene bærer portrett i helfigur av de to helgenene. Medaljongen har en bord i blå emalje med innskriften «Αγία Σοφία – Αγία Όλγα» (*Sankta Sofia – Sankta Olga*). Ordenstegnet for de to laveste gradene er i gull eller sølv. De hadde et rødkantet hvitt mantuakors satt på et hvitt gresk kors. I midten av korset var det plassert en mindre medaljong med portrett av de to helgenene. Medaljongen er omgitt av en bord der nedre halvdel bærer innskriften med de to helgenenes navn på blå emalje og der øvre halvdel har to løver og tre hjerter i gjennombrutt gull. Løvene og hjertene er en henvisning til det kongelige danske våpenskjold, heraldiske motiver som også hørte til i det greske kongevåpenet. Ordensstjernen er i sølv og har grupper av åtte tagger. Den har i midten medaljongen fra de to øverste graders ordenstegn. Ordensbåndet er blått med vannrette striper i hvitt langs kantene.

## Tildeling
*Sankta Olgas og Sankta Sofias orden* ble tildelt kvinnelige medlemmer av det greske kongehus, samt kvinnelige medlemmer av andre lands kongehus. Lavere grader ble også tildelt ikke-kongelige for fortjenester av kongehuset. 

## Kilder
* Dimitris Giannogolou: «Greece» i Guy Stair Sainty og Rafal Heydel-Mankoo: *World Orders of Knighthood and Merit*, første bind, Buckingham: Burke's Peerage, 2006, s. 811–812.
* Poul Ohm Hieronymussen og Jørgen Lundø: *Europæiske ordner i farver*, København: Politikens forlag, 1966.
*Dimitri Romanoff: *The orders, medals and history of Greece*, Rungsted Kyst: Balkan Heritage, 1987.

## Eksterne lenker
* Greek Royal Orders, The Greek Royal Family.
Indre (elv)

**Indre** er en elv sentralt i Frankrike, og en av sideelvene til Loire fra venstre. 

Elven har sitt utspring i departementet Cher nær Préveranges. Den renner gjennom departementene Cher, Indre og Indre-et-Loire, og gjennom byene La Châtre, Châteauroux og Loches.

Indre munner ut i Loire nær atomkraftverket i Chinon, nord for Avoine.

## Eksterne lenker
*
Loiret (elv)

**Loiret** er en 12 km lang elv i Frankrike, og en av sideelvene til Loire fra venstre. Den får vann fra infiltrasjon fra Loire. 

Elven ligger i departementet Loiret, som har fått navnet sitt fra elven. 

Loiret, sør for Orléans, er et populært sted for fot- og båtturer med bildeskjønne vannkverner langs bredden. Den har sitt utspring i Orléans-la-Source, og munner ut i Loire ved Saint-Hilaire-Saint-Mesmin, sørvest for Orléans.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Ronnie Clayton

**Ronald Clayton** (født 5. august 1934 i Preston &ndash; død 29. oktober 2010) var en engelsk fotballspiller.

Han spilte hele karrieren i Blackburn Rovers. Mellom 1951 og 1969 spilte han 581 ligakamper og scora 15 ligamål fra sin posisjon på midtbanen.
Mellom 1955 og 1960 spilte han 35 landskamper for . Han var med i troppen til England i fotball-VM 1958, men han spilte ingen kampen.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Maurice Norman

**Maurice Norman** (født 8. mai 1934, død 27. november 2022) var en engelsk fotballspiller som spilte i forsvar.

Norman begynte karrieren i Norwich City i 1952. Han spilte 35 ligakamper i klubben fram til 1955 da Tottenham Hotspur kjøpte ham for 18&nbsp;000 pund.

Han spilte i Tottenham i over ti år, spilte 419 kamper og scora 19 mål. I Tottenham var en del av laget som tok «The Double» i sesongen 1960/61. Han vant også FA-cupen i 1962 og Cupvinnercupen i 1963 for London-laget.

Han spilte 23 kamper for  mellom 1962 og 1964. Han var med i troppen til fotball-VM 1958, men spilte ingen kamper. Men han spilte kamper for landslaget under fotball-VM 1962. Han brakk beinet like før landslagstrener Alf Ramsey skulle ta ut troppen til fotball-VM 1966 på hjemmebane i England. Han ble naturligvis ikke tatt med, og landslagskarrieren var over.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Allier (elv)

**Allier** (oksitansk: *Alèir*) er en elv sentralt i Frankrike, og en av sideelvene til Loire fra venstre. Den har sitt utspring i Cevennene i departement Lozère, øst for Mende. Elven munner ut i Loire vest for byen Nevers. 

## Departement og byer langs elven
* Allier: Vichy, Varennes-sur-Allier, Moulins
* Ardèche – elven er grensen mellom dette departementet og Lozère
* Cher
* Haute-Loire: Brioude, Langeac
* Lozère: Langogne
* Nièvre 
* Puy-de-Dôme: Brassac-les-Mines, Auzat-sur-Allier, Issoire, Cournon-d'Auvergne

## Sideelver
Noen av sideelvene til Allier er: 
* Alagnon (venstre)
* Anse
* Couze Pavin (venstre)
* Couze Chambon (venstre) med Touche-Poupard-demningen
* Dore (høyre)
* Morge (venstre)
* Sioule (venstre)
* Veyre (venstre)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Tapperhetskorset

**Tapperhetskorset** (gresk: Αριστείο Ανδρείας) var en gresk militær utmerkelse. Den ble formelt innstiftet 13. mai 1913 i forbindelse med den greske seieren i den første Balkankrigen, men tildeling startet ikke før i 1921, da Hellas hadde framgang i krigen mot Det osmanske rike i Lilleasia. Tapperhetskorset ble tildelt for fremragende prestasjoner på slagmarken. Tapperhetskorset rangerte opprinnelig som en orden.

## Inndeling
Tapperhetskorset var inndelt i tre grader:
*Kommandørkors
*Gullkors
*Sølvkors

## Utforming

Ordenstegnet består av et hvitt kors med lyseblå kanter på gull eller sølv. I korsmidten er det plassert en medaljong som viser Sankt Georg som dreper dragen. Medaljongen er omgitt av en laurbærkrans. Korset har en kongekrone på toppen. Baksiden er identisk med forsiden, men medaljongen bærer innskriften «AΞIA» («for fortjenester»).

Korset er opphengt i et bånd med tre lyseblå og to hvite striper. Fargene stammer fra det greske flagget. 

## Tildeling
Under krigen i Lilleasia mellom 1921 og 1922 ble Tapperhetskorset tildelt militære avdelinger, som fikk sine faner dekorert med utmerkelsen, mens offiserer og underoffiserer ble tildelt gullkors eller sølvkors. Tildeling fant sted inntil krigslykken snudde i 1922.

Da Tapperhetskorset i november 1940 ble gjenopptatt i forbindelse med den gresk-italienske krigen, ble utmerkelsen omklassifisert fra orden til en utmerkelse som rangerte som den fremste blant de greske militære utmerkelser. Tapperhetskorset av 1940 ble rangert etter Tapperhetskorset av 1913 og foran Georg Is orden og Føniksordenen.

Utformingen av Tapperhetskorset av 1940 var identisk med den tidligere utgaven, men båndet ble utstyrt med en bronsespenne med årstallet 1940. I tilfeller der utmerkelsen ble tildelt mer enn en gang, ble båndet utstyrt med en til tre kroner.

Tapperhetskorset av 1940 ble tildelt for mot på slagmarken under den andre verdenskrig, under borgerkrigen fra 1946 til 1949 og under Koreakrigen 1950–1953.

## Referanser


## Kilder
*Clarke, John D.: *Gallantry Medals & Decorations of the World*, Barnsley: Leo Cooper, 2001
*Purves, Alec A.: The Medals, Decorations & Orders of the Second World War II 1939-1945, London: Savannah, 2004
*Romanoff, Dimitri: *The orders, medals and history of Greece*, Rungsted Kyst: Balkan Heritage, 1987
Maine (elv)

**Maine** er en elv i departementet Maine-et-Loire i Frankrike, og en av sideelvene til Loire. Elven er bare 11,5 km lang, og oppstår der elvene Mayenne og Sarthe renner sammen nord for Angers. Den renner gjennom denne byen og munner ut i Loire sørvest for Angers. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Mayenne (elv)

**Mayenne** er en elv vest i Frankrike. Sammen med elven Sarthe og sideelven til Sarthe Loir danner den elven Maine, som igjen er en sideelv til Loire. Mayenne er 202,3 km lang.

Mayenne har sitt utspring i departementet Orne mellom Pré-en-Pail og Alençon. Den møter Sarthe ved Angers.

Departement og byer langs elven: 
* Orne
* Mayenne: Mayenne, Laval, Château-Gontier
* Maine-et-Loire: Angers

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Åsnessetertjern

**Åsnessetertjern** (eller Åsnessetertjenn) er et vann ved Busåsen, nordøst for tettstedet Lierfoss i Aurskog-Høland kommune i Akershus.

## Kilder
*Kommunens kartgrunnlag

## Eksterne lenker
*  (myra sør for Åsnessetertjern)
Elgtjern

**Elgtjern** kan vise til flere tjern i Norge, blant annet:

* Elgtjern (Aurskog-Høland, Busåsen) – ved Busåsen i Aurskog-Høland kommune i Akershus
* Elgtjern (Aurskog-Høland, Søndre Mangen) – ved Søndre Mangen i Aurskog-Høland kommune i Akershus
* Elgtjern (Gran) – i Tingelstad i Gran kommune i Oppland
Vienne (elv)

**Vienne** er en av de viktigste elvene sørvest i Frankrike, og en stor sideelv til Loire. Den inneholder flere demninger for produksjon av vannkraft, og er den største elven i den nordre delen av regionen Nouvelle-Aquitaine.  

To franske departement er kalt opp etter Vienne: Haute-Vienne (87) i Limousin og Vienne (86) i Poitou-Charentes.

## Elveleie
Vienne har sitt utspring i departementet Corrèze, ved foten av Mont Audouze på Plateau de Millevaches nær Peyrelevade. Den renner stort sett vestover til byen Limoges, der den en gang spilte en viktig rolle i den vidkjente porselenindustrien i byen. Et lite stykke etter Limoges snur elven nordover. På vei til munningen i Loire mottar Vienne elvene Creuse og Clain. Vienne munner ut i Loire ved Candes-Saint-Martin i departementet Indre-et-Loire. Elven har en lengde på 363 km.  

Vienne renner gjennom følgende departement og byer:
* Corrèze: Peyrelevade 
* Creuse
* Haute-Vienne: Eymoutiers, Saint-Léonard-de-Noblat, Limoges, Aixe-sur-Vienne, Saint-Junien
* Charente: Chabanais, Confolens
* Vienne: L'Isle-Jourdain, Lussac-les-Châteaux, Chauvigny, Châtellerault
* Indre-et-Loire: L'Île-Bouchard, Chinon

## Vannkraftutbygging
Elva Viennes øvre løp (Maulde) har 17 demninger ovenfor byen Limoges, og ytterligere 4 nedenfor. Dessuten er det 7 damanlegg i sideelva Creuse i øst. I alt har de beskjedne damanleggene i Limoges-regionen en installert, samlet kapasitet på 262 MW, og mange av dem er fra første halvdel av 1900-tallet. De eies av Electricite de France (EDF). I tillegg er det også en uavhengig eid demning i sideelva La Couze mellom Vienne- og Creuse-vassfarene. 

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Demningene i Limoges  – EDF. Besøkt 14. januar 2012.
* Rapport om flomrisiko fra demninger – lokalregjeringen i Haute-Vienne dept. Besøkt 14. januar 2012.
Autodromo Enzo e Dino Ferrari

**Autodromo Enzo e Dino Ferrari** er en racerbane som ligger nær den italienske byen Imola, 40 kilometer øst for Bologna og 80 kilometer øst for Ferrari-fabrikken i Maranello.

Banen er oppkalt etter Ferraris grunnlegger Enzo Ferrari (1898–1988) og sønnen Dino (1932–1956). Frem til Enzo Ferrari døde i 1988 het banen **Autodromo Dino Ferrari**.

## Eksterne lenker
* 
* Autodromo Enzo e Dino Ferrari Historikk og statistikk
* Informasjon fra BBC sin baneoversikt
* Baneinformasjon fra race-game.org
* Satellittbilde fra Google Maps
Erdre

**Erdre** er en elv vest i Frankrike og en av sideelvene til Loire fra høyre. Den har sitt utspring i departementet Maine-et-Loire nær La Pouëze. Elven renner òg gjennom departementet Loire-Atlantique. Den munner ut i Loire ved byen Nantes. Andre byer Erdre renner gjennom er Candé, Riaillé, Nort-sur-Erdre og Sucé-sur-Erdre.

Erdre er uvanlig på den måten at den er bredere lenger oppe i elven enn i den nedre delen. På det laveste punktet, der Erdre møter Loire i Nantes, er den tidligere leia hennes nå hovedvei og forretningsstrøket Cours des Cinquante Otages. Erdre møter nå Loire via en undergrunnskanal under Rue Henri IV, og de renner i hop nær hovedjernbanestasjonen. 

Om lag 15 km opp i elven, ved Plaine de Mazeroles, nær Sucé sur Erdre, har Erdre gått fra å være noen få hundre meter bred til nesten en kilometer. Vidt sumpterreng gjør elven ennå bredere. Overfor her går Nantes-Brest-kanalen vestover ved landsbyen Nort sur Erdre. 

## Eksterne lenker
*
Lars Molin (forfatter)

**Lars Molin**, *Lars Fredrik Molin* (født 6. mai 1942 i Undersåker, Jämtlands län (Jämtland), død 7. februar 1999 i Sundbyberg, Stockholms län) var en svensk forfatter, dramatiker og regissør.

Molin arbeidet som veimester fram til 1972. Hans debut skjedde med romanen *[[Bomsalva]]* i , som handler om en ulykke under gygging av et kraftverk der tre arbeider ble drept og der mestedelen av boken er selvopplevd. Året etter var det tid for debuten som dramatiker, med filmen *[[Badjävlar]]*, om motsetninger mellom bofaste og sommergjester, som også ble hans offentlige gjennombrudd. 

Molins berømte TV-produksjoner inkluderer *[[Potatishandlaren]]*, *[[Kejsarn av Portugallien]]* (etter Selma Lagerlöfs roman) og *[[Tre Kärlekar]]*, som alle har fått et stort publikum når de ble sendt på TV.

Lars Molin fikk også internasjonal suksess – han vant blant annet den ettertraktede Emmy-statuetten for beste TV-produksjon, med *Den tatuerade änkan*, med Mona Malm i hovedrollen, 1999.

## Filmografi

## Bibliografi

## Priser og utmerkelser

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Italias Grand Prix 2009

**Italias Grand Prix 2009** var et Formel 1-løp som ble arrangert på Autodromo Nazionale Monza den 13. september 2009 i Monza, Italia. Det var det 13. løpet av 17 i Formel 1-sesongen 2009. Det ble vunnet av Brawns Rubens Barrichello, med Jenson Button fra samme team på andre, og Ferraris Kimi Räikkönen på tredje. Dette var den fjerde dobbeltseieren i 2009 for Brawn GP.

## Klassifisering
### Kvalifisering
*Biler som bruker [[KERS]] er merket med **

*  - Jaime Alguersuari fikk en straff på fem plasser på griden for å ha skiftet girkasse før kvalifiseringen, men dette fikk ingen betydning for hans startposisjon ettersom han kvalifiserte på 20. og siste plass.

### Løpet
*Biler som brukte [[KERS]] er merket med **

**Noter til tabellen:**
*  - Selv om Lewis Hamilton brøt løpet ble han likevel klassifisert, ettersom han hadde fullført over 90% av vinnerens løpsdistanse.
*  - Sébastien Buemi fulgte safety car til pit lane på siste runde og ble dermed ikke ansett å ha avsluttet løpet. Han ble likevel klassifisert ettersom han hadde fullført over 90% av vinnerens løpsdistanse.
*  - Jaime Alguersuari startet løpet fra pit lane etter å ha skiftet deler på bilen etter kvalifisering.

## Mesterskapsstilling etter løpet

;Førermesterskapet

;Konstruktørmesterskapet

* **Note:** Bare de fem øverste plassene er tatt med i begge tabellene.

Resultatet av dette løpet betyr at Lewis Hamilton ikke lenger kan vinne mesterskapet. Kimi Räikkönen kan få samme poengsum som Jenson Button hvis han vinner alle resterende løp og Button ikke tar poeng, men Button vil i så fall likevel bli mester ettersom han vil ha flere seire enn Räikkönen (6 mot 1). Følgelig er det nå bare Jenson Button, Rubens Barrichello, Sebastian Vettel og det vil dermed bli en helt ny verdensmester i 2009.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Sarthe (elv)

**Sarthe** er en elv vest i Frankrike. Sammen med elven Mayenne danner den Maine, som igjen er en sideelv til Loire. Nedbørfeltet er på  dersom Loir ikke tas med. 

Sarthe har sitt utspring i departementet Orne nær Moulins-la-Marche. Den renner gjennom følgende departement og byer: 

* Orne: Le Mêle-sur-Sarthe, Alençon 
* Sarthe: Fresnay-sur-Sarthe, Beaumont-sur-Sarthe, Le Mans, Sablé-sur-Sarthe 
* Maine-et-Loire: Châteauneuf-sur-Sarthe, Tiercé, Angers

Et par kilometer etter at den renner sammen med elven Loir, møter Sarthe Mayenne nord for byen Angers. To andre sideelver er Evre og Huisne.

## Eksterne lenker
*
Bremerholms orlogsverft

**Bremerholm** var et dansk marineverft på Gammelholm i København. Det drev reparasjon og bygging av krigsskip for den dansk-norske marine inntil det ble  nedlagt i 1859 og verftsvirksomheten flyttet til Nyholm (dagens Marinestasjon København).

Verftet var en militær straffeanstalt og siden en generell slaveri-anstalt for Danmark-Norge. Etter Christian Vs Norske Lov av 1687 skulle norske menn idømt «arbeid i jern» sendes til Bremerholms orlogsverft. Forbrytelsene de var skyldige i, var ofte tyveri, rømning fra festningsstraff, eller desertasjon. Fra 1739 opphørte Bremerholm  å være straffeanstalt og straffanger sonet i stedet ved nærmeste festning.

## Referanser
Peter Broadbent

**Peter Frank Broadbent** (født 15. mai 1933 i Kent, død 1. oktober 2013 i Himley, Staffordshire) var en engelsk fotballspiller.

Han begynte sin profesjonelle karriere i Brentford i 1950, men var ikke i klubben mer enn et snaut år. Han ble kjøpt av Wolverhampton Wanderers for £10&nbsp;000 i 1951. Midtbanespilleren ble hos Wolverhampton til 1965 etter å ha spilt 497 kamper og scoret 145 mål for klubben. I løpet av tiden i Wolverhampton vant han ligaen tre ganger (1953/54, 1957/58 og 1958/59) og FA-cupen i 1960. Han scoret også klubben aller første mål i Europacupen da han scoret mot tyske Schalke 04.

Han forlot Wolves i 1965 og gikk til Shrewsbury Town. I Shrewsbury spilte han 69 ligakamper og scoret syv ligamål før han gikk til Aston Villa året etter. Der spilte han til 1969 og han spilte 64 ligakamper og scoret to ligamål.

Han spilte 31 ligakamper og scoret ett ligamål i Stockport County før han la opp etter et år i non-league i 1971.

Han spilte syv landskamper for  og scoret to mål. Han spilte en kamp i fotball-VM 1958.

Han hadde på slutten av livet alzheimers.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Universitetet i Rennes 1

**Universitetet i Rennes** 1 (fransk: **Université de Rennes 1**) er et statlig universitet grunnlagt i 1970. Det har hovedsete i Rennes, hovedstaden i provinsen Bretagne i Frankrike.

Universitetet i Rennes 1 hadde i 2005 rundt 25&nbsp;000 studenter.

Den norske fysikeren Alex Hansen er æresdoktor ved universitetet.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Peter Brabrook

**Peter Brabrook** (født 8. november 1937 i Greenwich, død 10. desember 2016) var en engelsk fotballspiller som spilte ving.

Begynte karrieren i Redbridge FC. Gikk til Chelsea før deres gullsesong i 1955. Han spilte tre kamper i sesongen 1954/55 da Chelsea vant ligaen for første gang. De neste årene etablerte han seg på laget, og han spilte til sammen 271 kamper og scora 57 mål for London-laget. Etter en disputt med manager Tommy Docherty i 1962, ble han kjøpt av West Ham United for £35&nbsp;000.

I West Ham spilte han sammen med spillere som Bobby Moore, Geoff Hurst og Martin Peters. I West Ham vant han FA-cupen og Cupvinnercupen. Han spilte 167 ligakamper og scora 33 ligamål for West Ham. I 1968 ble han solgt til Leyton Orient. Her spilte han 72 ligakamper og han scora seks ligamål.

Senere returnerte han til West Ham og jobba i deres akademi. Her var han med og utvikla spillere som Joe Cole, Michael Carrick og Frank Lampard.

Han spilte tre landskamper for , en av kampene kom i fotball-VM 1958 mot .
## Referanser


## Eksterne lenker
*
Donkeyboy

**Donkeyboy** er en norsk popgruppe fra Drammen.

Bandet ble etablert i 2005 av Cato Sundberg, Kent Sundberg og Thomas Drabløs. Peter Michelsen og Alexander Garborg Ågedal ble senere medlemmer. Alexander Garborg Ågedal valgte i januar 2013 å slutte i bandet til fordel for å være mer sammen med sin datter.

## Karriere
I 2006 var de en av finalistene under NRKs urørtfinale. Deres første singel, *«[[Ambitions]]»*, kom 30. mars 2009, og solgte til tre ganger platinaplate. Linnea Dale er gjestevokalist på refrenget på singelen, og deltar også på bandets andre singel, *«Sometimes»*.

Donkeyboy satte flere norske single-rekorder med debutalbumet og ble de første artist som hadde fire låter inne på VG-lista Topp 20 samtidig, med «Ambitions» på 1.-plass (i sin 29. uke), «Sometimes» på 2.-plass, «Broke My Eyes» på 6.-plass og «Awake» på 17.-plass.
De slo også den 45 år gamle ukesrekorden til The Beatles fra 1964. Beatles hadde 5 uker på rad på topp med låtene «I Feel Fine» og «If I Fell» ved årsskiftet 1964-65. Donkeyboy oppnådde 6 uker, før Rihanna klarte å splitte de to førstesinglene til Donkeyboy. Underveis gikk også «Ambitions» opp og tok førsteplassen en uke foran «Sometimes» før sistnevnte igjen overtok toppen. Også det er en rekord som det norske bandet er alene om. Dette skjedde den uka Donkeyboy ga ut debutalbumet. Samme uka lå de to låtene for fjerde uke på rad som nummer 1 og 2 på den offisielle norske radiolista Hit 40 også, det var det heller ingen artist som har klart før dem.
Dessuten er de eneste band som har den unike trippelen å toppe albumlista samtidig med å ha dobbel topp på single- og radiolista Hit 40 samtidig. En rekord som kan synes bortimot uslåelig.
Ambitions fikk 52 uker på VG-lista topp 20, da de gikk ut med en 18.-plass i uke 13 i 2010.

Etter suksessen med albumet og singlene, vant bandet tre priser under Spellemannprisen 2009; sangen «Ambitions» ble kåret til årets hit, videoen til sangen, som ble regissert av Kristoffer Borgli, ble kåret til årets musikkvideo, mens bandet vant klassen årets nykommer. I tillegg ble bandet nominert i klassen popgruppe og brødrene Cato og Kent Sundberg ble nominert til populærkomponist for musikken til debutalbumet. I 2011 ble bandet den første norske vinneren av EBBA-prisen, en europeisk pris som deles ut til fremadstormende artister eller grupper fra ulike land som har nådd publikum utenfor sitt eget land for første gang.

Oppfølgeralbumet *[[Silver Moon]]* ble gitt ut i 2012. Fra det ble singelen *«City Boy»* nominert til årets hit under Spellemannprisen 2012. Bandet slapp i 2013 ut singelen *«Triggerfinger»* og i mars 2014 *«Crazy Something Normal»*. Sistnevnte ble nominert til årets hit under Spellemannprisen 2014.

I 2015 ble singelen *«Downtown»* utgitt, etterfulgt av *«Lost»* i 2016 og *«Kaleidoscope»* i 2017. Bandets siste singel per 2022, *«Kentucky»*, ble gitt ut i april 2021.

## Diskografi

## Medlemmer
* Cato Sundberg: vokal, gitar
* Kent Sundberg: synthesizer, vokalist
* Peter Michelsen: gitar, kor
* Thomas Drabløs: slagverk

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*
Harald T. Andersen

**Harald Torbjørn Andersen** (1933–2023) var en norsk professor i fysiologi og lege. 

Han ble cand.real./mag.scient. ved UiO i 1957, dr. philos. samme sted sted i 1963 og cand. med. samme sted i 1974. Han har vært dosent og professor i fysiologi ved Universitetet i Oslo, samt forsker ved flere amerikanske universiteter, bl.a. ved University of Pennsylvania, der han tok Ph.D.-graden. Andersen har også videreutdannet seg i flymedisin og var formann for Norsk Flymedisinsk Forening, og har som lege arbeidet ved Rikshospitalet. Han har også deltatt i ekspedisjoner vedrørende fysiologiske tilpasninger til klima hos isolerte folkegrupper. 

Andersen var medlem av New York Academy of Science. Han er tildelt H.M. Kongens gullmedalje i medisin. 

## Referanser
Egil Johnsen

**Egil Johnsen** er en norsk handikappidrettsutøver som har deltatt i paralympiske vinterleker to ganger, der han vant én bronsemedalje i ispigging under Paralympiske vinterleker 1980. Han deltok også åtte år senere i langrenn i de paralympiske vinterlekene.

## Meritter
* Paralympiske vinterleker 1980
** Bronse i ispigging, 1500 m

## Eksterne lenker
* 
* NIF – Norske medaljefordelinger i Paralympics (PDF)
Einar Nilsen

**Einar Nilsen** er en norsk handikappidrettsutøver som har deltatt i paralympiske sommerleker én gang, der han vant én bronsemedalje i svømming.

## Meritter
* Paralympiske sommerleker 1960
** Bronse i svømming, 25 m rygg

## Eksterne lenker
* NIF – Norske medaljefordelinger i Paralympics (PDF)
Ivars Godmanis

**Ivars Godmanis** (født 27. november 1951) er en latvisk politiker, og var statsminister i Latvia fra 7. mai 1990 til 3. august 1993, og igjen fra 20. desember 2007 til 12. mars 2009. Han leder det liberale partiet Latvijas Ceļš (*Den latviske vei*).

Godmanis ble født i Riga. Han var den første ikke-kommunistiske statsministeren i Latvia etter den sovjetiske okkupasjonen da han tok over vervet i 1990, som medlem av *Den latviske folkefronten* (Latvijas Tautas Fronte), den brede selvstendighetsbevegelsen. Han ble òg den første statsministeren i det selvstendige Latvia da landet forlot Sovjetunionen i 1991. Han var senere finansminister fra 1998 til 1999, etter å ha blitt med i Latvijas Ceļš i 1997.

Ved parlamentsvalget 7. oktober 2006 fikk Latvijas Ceļš 8,6 % av stemmene, og ble med i en koalisjonsregjering sammen med det konservative Tautas Partija (*Folkepartiet*) og to andre partier, under statsminister Aigars Kalvītis. Godmanis ble innenriksminister. I november 2007 måtte Kalvītis gå av, og Godmanis ble ny statsminister i desember, i en koalisjonsregjering basert på de samme partiene. Tidlig i 2009 måtte han gå av som en følge av den internasjonale finanskrisa, som rammer Latvia hardt.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Bremerholm

**Bremerholm** har flere betydninger:

* Bremerholm, det tidligere navnet på området Gammelholm i København
* Bremerholm (København), gate i København
* Bremerholm (Assens), bebyggelse i Skydebjerg Sogn, Assens Kommune
* Bremerholm (Århus), et mindre naturområde ved Holmstrupgård vest for Århus
* Bremerholms orlogsverft, dansk marineverft på Gammelholm i København
Klemens III

* *For motpaven, se [[Clemens III (motpave)|Clemens III]]*

**Klemens III** (latin for «mild») (1130–1191) var pave fra den 19. desember 1187 til sin død. Opprinnelig het han **Paolo Scolari**.

Klemens III var ved sitt valg i 1187 kardinalbiskop av Praeneste, dagens Palestrina, og han ble valgt to dager etter at Gregor VIII døde i Pisa. Klemens overførte i 1188 pavestolen fra Pisa til Roma, og greide i 1189 å gjenopprette freden mellom kirken og keiserdømmet.

## Virke
Kun noen måneder før Klemens ble valgt til pave, hadde den muslimske hærføreren Saladin beseiret den kristne korsfarerhæren i slaget ved Hattin, og deretter erobret hovedstaden - den hellige byen Jerusalem - i kongedømmet Jerusalem. Klemens plasserte seg da i spissen for korstogsbevegelsen og greide å få den tysk-romerske keiser Fredrik Barbarossa, kong Filip II August av Frankrike, og Englands konge, Rikard Løvehjerte, til å ta korset i 1188. Resultatet var det tredje korstog, men Klemens selv døde i mars 1191 uten å få oppleve fredsavtalen i 1192.

Han endret det den skotske kirkes posisjon. Tidligere var den underlagt den engelske erkebiskopstolen i York, nå hørte den i stedet inn under pavestolen. Til gjengjeld gjorde Klemens den tyske keiser Henrik rasende ved å skjenke kongedømmet Sicilia til Tancred I. Krisen ble akutt da paven døde i 1191.

Pave Klemens ble gravlagt i Laterankirken i Roma.

## Pavens brev i Riksarkivet

I Riksarkivet oppbevares et brev fra pave Klemens til alle norske geistlige datert 28. januar 1189. Det er det eldste brev som omhandler Norge, og bevart i norske samlinger. I brevet forbyr paven geistlige å delta i krigshandlinger med våpen i hånd. Deres oppgave i felten skal være å gi syndsforlatelse og dele ut sakramenter til døende. Brevet er skrevet på eselskinn, og skriften er karolingisk diplomskrift. 

I 1188 innsatte pave Klemens Eirik Ivarsson som ny erkebiskop, og han la ut på den obligatoriske reisen til Roma for å motta palliet, halskledet som var symbol på hans verdighet. Med seg tilbake hadde han trolig også dette brevet, som han kan ha bedt om å få, ettersom han lå i strid med kongen om kirkens økonomiske og juridiske frihet i forhold til kongemakten. Brevet er skrevet under borgerkrigene i Norge, da det var i ferd med å komme til åpent brudd mellom kong Sverre og kirken. I 1190 fant erkebiskop Eirik det tryggest å forlate Norge.

## Referanser


## Litteratur
* [«Pope Clement III»](http://en.wikisource.org/wiki/Catholic_Encyclopedia_(1913)/Pope_Clement_III) i 1913-utgaven av *Catholic Encyclopedia*.
* Robinson, Ian Stuart: *The Papacy, 1073-1198: Continuity and Innovation*, Cambridge University Press 1990
Sverre Økland

**Sverre Økland** er navnet til flere personer:

*Sverre Økland (1941) – norsk offiser.
*Sverre Økland (1993) – norsk fotballspiller.
Aigars Kalvītis

**Aigars Kalvītis** (født 27. juni 1966 i Riga) er en latvisk politiker, og var statsminister i Latvia fra 2. desember 2004 til 20. desember 2007. Han representerer det konservative partiet Tautas Partija (*Folkepartiet*).

Kalvītis var en av grunnleggerne av det politiske partiet Tautas partija i 1997, og han ble valgt inn i Latvias parlament for første gang i 1998. Kalvītis fungerte som minister for landbruk fra 1999 til 2000, og han satt som minister for økonomi fra 5. mai 2000 til 7. november 2002. Den 2. desember 2004 ble Kalvītis innsatt som statsminister i Latvia. I 2007 annonserte Kalvītis at han ville gå av som statsminister, og han ble etterfulgt av Ivars Godmanis. Hans sønn, Kārlis Kalvītis, er profesjonell ishockeyspiller.

## Referanser
Sverre Økland (1993)

**Sverre Hjelle Økland** (født 1993) er en norsk tidligere fotballspiller som er hovedtrener for .

Han ble tidenes yngste spiller i Tippeligaen da han debuterte for Aalesunds Fotballklubb den 20. juni 2009, 16 år og én dag gammel. Denne rekorden ble i 2012 slått av den 15 år gamle Sandnes Ulf spilleren Zymer Bytyqi.

I slutten av 2008 ønsket Premier League-klubben Aston Villa FC unggutten, men han skrev i stedet en treårs kontrakt med Aalesund. Økland står med flere aldersbestemte landslagskamper. I forkant av 2011-sesongen var Økland med Løv-Ham på treningsleir og blant annet med tanke på en mulig utlånsavtale. Økland ble klar for Løv-Ham like før overgangsvinduet stengte og studerte på toppidrettsgymnaset i Bergen. Utlånsavtalen strakk seg ut vårsesongen 2011.

I juli 2012 signerte Økland en kontrakt ut 2012-sesongen med Kristiansund.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
AaB Fodbold

**AaB Fodbold**, eller **AaB**, er en dansk fotballklubb hjemmehørende i Aalborg og en del av Aalborg Boldspilklub som har flere idrettsavdelinger. I internasjonale sammenhenger benyttes forkortelsen *Aalborg BK*.

## Historie
AaBs historie begynte i 1885, og er dermed den nest eldste klubben etter  av de beste klubbene i Danmark. Klubben er også, sammen med Brøndby IF, den eneste klubben som har spilt samtlige sesonger i SAS-ligaen.

Klubbens sportslige høydepunkter er danmarksmesterskaperne i 1995, 1999 og 2008. I 1995 ble klubben samtidig den første danske deltager i Champions League, hvor det blant annet ble 2-1 seier over Panathinaikos. AaB ble egentlig slått ut i kvalikken av Dynamo Kyiv, men det ukrainske laget ble ekskludert etter en bestikkelsessak. Også etter klubbens tredje mesterskap i 2008, kvalifiserte AaB seg til den prestisjefylte turneringen, da man i to kvalifikasjonsrunder lyktes med å slå ut FK Modrica fra Bosnia-Hercegovina og FBK Kaunas fra Litauen. AaB spilte seg også til UEFA-cupenens gruppespill 2007-2008, da de slo Sampdoria, og ble det første danske laget som slo ut et italiensk lag ut av en europeisk turnering.

AaB ble danske seriemestre i 2008 og kvalifiserte seg deretter til Mesterligaen 2008/2009. Her fikk laget en 3.-plass i gruppespillet, og gikk videre til UEFA-cupen, hvor klubben møtte Deportivo La Coruña i 1/16-finalene. AaB vant 6-1 sammenlagt, og møtte Manchester City i 1/8-finalene. AaB tapte 2-0 på bortebane i Manchester, men vant 2-0 på hjemmebane i Aalborg. Etter straffesparkkonkurranse gikk Manchester City videre, og Aalborg BK var ferdig i Europa for 2008/2009-sesongen.

AaB spilte Europaligaen i 2009/2010-sesongen.

## Spillerstall
Oppdatert 11. mars 2024.

### Utlånte spillere

## Tidligere norske spillere

## Meritter
**[[Superligaen]]**
* 1995, 1999, 2008, 2014

**[[Landspokalturneringen]]** 
* 1966, 1970, 2014

**[[UEFA Intertoto Cup]]** 
* 2007

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Svenska Dagbladets Thaliapris

Svenska Dagbladets **Thaliapris** deles årlig ut til en person som har utmerket seg innen teaterverden. Prisen er på  og et diplom. I 2004 var det første gang en koreograf som vant prisen; tidigere prisvinnere har vært skuespillere eller regissører. 

## Liste over prisvinnere
FA-cupen 1923/24

**FA-cupen 1923/24** var den 49. sesongen av den engelske FA-cupen. Newcastle United vant 2&ndash;0 mot Aston Villa i finalen på Wembley.

## Første runde

## Andre runde

## Tredje runde

## Fjerde runde

## Semifinaler

## Finale

## Referanser
Arnstein Arnebergprisen

**Arnstein Arnebergprisen** (etter arkitekten Arnstein Arneberg) er Østfold arkitektforenings pris for fremragende arkitektur. Prisen deles ut årlig til et bygg eller anlegg som står frem som et eksempel for god arkitektur. Prisen ble stiftet i anledning ØAFs 50-årsjubileum i 2008.

Juryleder fra 2008 til 2017 var Ingerid Helsing Almaas. Arild Eriksen var juryleder fra 2018 til 2024.

Prisvinnere:

## Referanser


## Eksterne lenker
* Offisielt nettsted
Polens ambassade i Oslo

**Polens ambassade i Oslo** (pol. ) er Republikken Polens diplomatiske representasjon til Norge, med adresse Olav Kyrres plass 1.

Fra 2025 ledes ambassaden av Małgorzata Kosiura-Kaźmierska.
## Ambassadebygningen
Kanselliet er i en monumental, nybarokk murvilla ved Olav Kyrres plass på Frogner, ikke langt fra bydelsgrensen mot bydel Ullern. Villaen ble tegnet av Herman Backer og oppført i 1916/1917 for grosserer Christian Strøm (kjent fra Steen & Strøm). Bygningen er vernet etter Plan- og bygningsloven.

Residensen er i Nobels gate 6.

## Referanser




## Eksterne lenker
* The Oslo Diplomatic List på UDs nettside Diplomatiske forbindelser
* Utenriksdepartementet om bilaterale forbindelser mellom Polen og Norge (arkivert nettside)
* Embassypages.com om ambassaden
*
Fengcheng

**Fengcheng** kan være:
*Byfylket Fengcheng i byprefekturet Yichun i provinsen Jiangxi i Folkerepublikken Kina,
*Byfylket Fengcheng i byprefekturet Dandong i provinsen Liaoning i Kina.
*Storkommunen Fengcheng i fylket Anxi i byprefekturet Quanzhou i provinsen Fujian i Kina.
Jianyang

**Jianyang** kan være:

* Byfylket Jianyang i byprefekturet Nanping i provinsen Fujian i Folkerepublikken Kina,
* Fylket Jianyang i byprefekturet Ziyang i provinsen Sichuan i Kina.
FA-cupen 1922/23

**FA-cupen 1922/23** var den 48. sesongen av den engelske FA-cupen. I finalen slo Bolton Wanderers West Ham United med 2&ndash;0.

Den samme finalen blir ofte kalt «White Horse Final» på grunn av politikonstabel George Scorey og politihesten Billy, som prøvde å holde menneskemengdene i ro etter at flere tusen tilskuere hadde tatt seg inn på banen før avspark. Dette skjedde fordi over 200&nbsp;00 mennesker prøvde å komme inn på et stadion som var konstruert for 125&nbsp;000 mennesker. Kampen ble utsatt 45 minutter.

Dette var også den aller første cupfinalen på Wembley Stadium.

## Første runde

## Andre runde

## Tredje runde

## Fjerde runde

## Semifinaler

## Finale

Det var enorme folkemasser på Wembley denne dagen. Det offisielle tilskuertallet er på 126&nbsp;047, men over 200&nbsp;000 mennesker skal ha vært inne på Wembley denne ettermiddagen.

## Referanser
Julius Nyerere internasjonale lufthavn

**Julius Nyerere internasjonale lufthavn**  er Tanzanias viktigste flyplass, og betjener havnebyen Dar-es-Salaam, den største byen i  Tanzania. Flyplassen har fått navn etter landets første president, Julius K. Nyerere.

## Historie
Den tyske koloniregjeringen bygget den første flyplassen i Tanganyika i Kurasini syd for Dar-es-Salaam i 1918. Den fikk navnet Mkeja Airport.

En annen flyplass kjent som «Dar es Salaam Airport, Terminal I» ble bygget i Ukonga vest for byen da den første ikke lenger kunne møte behovet. Denne ble utvidet og ny terminalbygning ble påbegynt bygget i  1979. Den ble offisielt åpnet av Julius Nyerere i oktober 1984.

I oktober 2005 ble *Dar es Salaam International Airport* (DIA) omdøpt til  *Mwalimu Julius Kambarage Nyerere International Airport*. 

Tilsammen  passasjerer benyttet flyplassen i årene 1980 - 2004; et snitt på  2&nbsp;770 passasjerer per dag.

Igjen, i november 2006 ble flyplassens navn endret til *Julius Nyerere International Airport* (JNIA).

I 2006, ble flyplassen benyttet av  passasjerer

## Selskaper og destinasjoner
*Air Malawi (Blantyre, Lilongwe)
*Air Uganda (Entebbe, Nairobi, Zanzibar, Juba, Khartoum)
*Air Zimbabwe (Harare, Nairobi)
*British Airways (London-Heathrow)
*Coastal Aviation (Tanzanian safari parks, private charters- Addis Ababa, Johannesburg, Nairobi)
*Comores Air Services (Moroni)
*Comores Aviation (Anjouan, Moroni)
*Community Airlines (Kilimanjaro, Mwanza)
*EgyptAir (Cairo)
*Emirates (Dubai)
*Ethiopian Airlines (Addis Ababa)
*Kenya Airways (Nairobi)
*KLM (Amsterdam)
*Linhas Aéreas de Moçambique (Maputo, Pemba)
*Precision Air (Kigoma, Kilimanjaro, Mombasa, Musoma, Mwanza, Nairobi, Shinyanga, Tabora, Zanzibar)
*Qatar Airways (Doha) 
*South African Airways (Johannesburg)
*Swiss International Air Lines (Zürich)
*Zambezi Airlines (Lusaka)
*ZanAir (Zanzibar)

### Flyfrakt
*Safair

## Referanser


## Eksterne lenker
* Julius Nyerere International Airport
* Tanzania Airports Authority
Knut Ingar Westeren

**Knut Ingar Westeren** (født 10. august 1950 i Fetsund) er en norsk samfunnsøkonom. Han er professor emeritus i økonomi og ledelse ved Nord universitet i Steinkjer.

Han er cand.oecon. fra Universitetet i Oslo fra 1975 og arbeidet i Industridepartementet fra 1976 til 1980 og i næringsavdelingen i Nord-Trøndelag fylkeskommune fra 1980 til 1983.

I 1984 ble han ansatt som amanuensis i samfunnsfag ved daværende Nord-Trøndelag distriktshøgskole i Steinkjer. Han ble senere høgskoledosent og professor ved den sammenslåtte Høgskolen i Nord-Trøndelag og senere Nord universitet. Han var også rektor i to perioder (1988–1991 og 1999–2003).

Han tok doktorgraden i regionaløkonomi ved Universitetet i Trondheim i 1987 på en avhandling om industriens transportkostnader.

Han vokste opp i Fetsund, der faren var lensmannsbetjent og kommunepolitiker.

## Referanser
Asbjørn Folkvord

**Asbjørn Folkvord** (født 1937) er en norsk pedagog.

Han vokste opp på Skatval, på Ekne og i Frol som sønn av lærer og klokker, senere skoleinspektør i Levanger kommune Sverre Folkvord og hans kone Eldrid, født Kjesbu. Han er eldre bror av Magnhild og Erling Folkvord.

Han gikk Levanger lærerskole og tok så magistergraden i pedagogikk ved Universitetet i Oslo. Han var lektor ved Pedagogisk forskningsinstitutt ved Universitetet i Oslo 1968–1971, lektor ved Hedmark/Oppland distriktshøgskole 1971–1974 og lektor ved Levanger lærerskole (senere Høgskolen i Levanger) fra 1974. Folkvord var rektor ved Høgskolen i Levanger 1992–1994 og ved den sammenslåtte Høgskolen i Nord-Trøndelag 1994–2000. Deretter var Folkvord førsteamanuensis frem til han avgikk med pensjon i 2005.

Han var medlem av Levanger kommunestyre 2001–2003 og varamedlem i flere perioder for SV, og innehatt flere kommunale verv.

## Referanser


## Eksterne lenker