open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Hellurnar

**Hellurnar** er en bygd på Færøyene. Den ligger på sørsiden av Oyndarfjørður på østkysten av Eysturoy. Bygda ligger i Fuglafjarðar kommuna.

Stedet lå opprinnelig på utmarken til Fuglafjørður og ble kalt *á Hellum*, som viser til store bergheller. Midt på 1800-tallet ble stedet bosatt som en utflytterbygd av nybyggere fra Lamba. Navnet ble lenge skrevet som *Hellur* (dansk skrivemåte: *Heller*), men etter lokale ønsker gikk man over til bestemt form, *Hellurnar*. 

Hellurnar har veiforbindelse til Oyndarfjørður og til bygdene ved Skálafjørður.

Kapellet på Hellurnar ble innviet i 1976 og tilhører Fuglafjarðar sókn i Fólkakirkjan.

## Referanser


## Litteratur
*

## Eksterne lenker
*
Sandoyar prestagjalds kommuna

**Sandoyar prestagjalds kommuna** var en kommune på Færøyene. Den ble opprettet som én av en rekke kommuner basert på øyrikets prestegjeld i 1872. Kommunen omfattet øyene Sandoy, Skúvoy og Stóra Dímun. Skopun ble utskilt som et eget kirkesogn fra Sandur i 1910, og Stóra Dímun gikk fra Sandur til Skúvoy sogn i 1923. I 1928 ble hele Sandoyar prestagjalds kommuna omdøpt til **Sands kommuna**, og i 1930 ble Skálavíkar kommuna, Húsavíkar kommuna, Skúvoyar kommuna og Skopunar kommuna utskilt fra denne.

## Referanser
George McCabe

**George McCabe** (født 13. mars 1922, død 14. januar 2001) var en engelsk fotballdommer.

McCabe dømte en kamp i fotball-VM 1966 i England. Det var kampen mellom  og , hvor han skulle sendt av João Morais etter to stygge taklinger av Pelé. Morais ble ikke utvist, og Pelé måtte forlate banen på grunn av skadene. Dette ble hans eneste kamp i VM.

I 1969 dømte han FA-cupfinalen mellom Manchester City og Leicester City.

## Eksterne lenker
*
Oyndarfjørður

**Oyndarfjørður** (, dansk: *Andefjord*) er en bygd på Færøyene, og ligger på østkysten av Eysturoy, på nordsiden av fjorden som også heter Oyndarfjørður. Bygda regnes for å ha blitt grunnlagt i landnåmstiden. Oyndarfjarðar kirkja ble reist i 1838, og er en typisk, færøysk trekirke med gresstak. Oyndarfjørður utgjorde Oyndarfjarðar kommuna fra 1918 til 2005, da den ble innlemmet i Runavíkar kommuna. 1. januar 2009 hadde Oyndarfjørður 157 innbyggere, mot 178 i 1985.

Magnus Heinason og Andrias Petersen ble født i Oyndarfjørður.


Fil:Oyndarfjørður, Faroe Islands (7).JPG|Oyndarfjørður
Fil:Oyndarfjørður, Faroe Islands (4).JPG|Oyndarfjørður
Fil:Church of Oyndarfjørður, Faroe Islands.JPG|Oyndarfjarðar kirkja


## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Oyndarfjørður på *faroeislands.dk*
Oyndarfjørður (fjord)

**Oyndarfjørður** (, dansk: *Andefjord*) er en kort fjord nordøst på Eysturoy på Færøyene med de to bygdene Oyndarfjørður og Hellur på henholdsvis nord- og sørsiden.

Ved fjordbredden ligger en av Færøyenes severdigheter, to «ruggesteiner», eller Rinkusteinar, to store steiner som rugger frem og tilbake på hverandre i havet. Ifølge et færøyskt sagn var det en gammel trollkvinne i Oyndarfjørður som kastet en forbannelse over to piratskip som kom seilende. Skipene ble gjort om til to store steiner som til evig tid skulle ligge i vannkanten å rugge.

## Referanser
Boogie Nights

***Boogie Nights*** er en amerikansk erotisk dramakomedie fra 1997 regissert av Paul Thomas Anderson. Filmen er en skildring av pornobransjen i California fra slutten av 1970-årene og utover 1980-årene. Den følger noen enkeltmenneskers skjebne i bransjen fra høydepunktene til de dramatiske fallene. Den er løst basert på porno-legenden John Holmes' liv. Hovedrollene spilles av Mark Wahlberg, Burt Reynolds,  Julianne Moore, John C. Reilly, Heather Graham, Philip Seymour Hoffman og Don Cheadle. 

*Boogie Nights* fikk meget god mottakelse av anmelderne, men ble ingen publikumssuksess. 

Filmen ble tildelt flere priser, hvor flere gikk til Burt Reynolds. Han ble blant annet tildelt en Golden Globe. Julianne Moore ble også tildelt flere priser. 

## Handling
Filmen handler om en sammensveiset gruppe mennesker innen pornofilmindustrien i Los Angeles, ledet av den idealistiske produsenten Jack Horner som drømmer om å forvandle sitt arbeid til en kunstform. 

Historien begynner i 1977, den gangen pornofilmer ble vist på kinoer. Etterhvert begynner videospilleren å melde sin ankomst, men Horner misliker dette og insisterer på at pornofilmer skal lages for kino. Men på begynnelsen av 1980-tallet revolusjonere videospilleren måten som pornoindustrien lager pornofilmer på, noe som tvinger Horner til nytenkning.

Horner er stadig på utkikk etter nye talenter, og det er da helt spesielle kvaliteter han ser etter, noe som gjør at han fatter interesse for Eddie Adams som har et eksepsjonelt stort kjønnsorgan. Seerne får derfra følger Eddie i hans karriere som porno-skuespiller; den første klønete innspillingen, hans berømmelse, og hans uunngåelige fall etter at han etter hvert utvikler stjerne-nykker. Filmen skildrer også flere andre denne kretsen.

## Om filmen

### Popularitet og økonomi
*Boogie Nights* ble ingen publikumssuksess. Den innbrakte bare $43 millioner på verdensbasis, hvorav $26,4 millioner i USA. Den havnet på 79. plass over de mest innbringende filmene i USA i 1997.

Produksjonskostnadene var på $15 millioner.

### Anmelderne og publikum
Den ble meget godt mottatt av anmelderne, noe som gjenspeiles i at den har fått så mye som 93 % på Rotten Tomatoes. Den amerikanske filmkritikeren Roger Ebert gav den toppkarakter, mens Leonard Maltin gav den 3,5 av 4 stjerner.

Den fikk jevnt over godt mottakelse fra de norske anmelderne.
### Priser og nominasjoner

## I rollene
* Mark Wahlberg – Eddie Adams/Dirk Diggler/Brock Landers
* Burt Reynolds – Jack Horner
* Julianne Moore – Amber Waves
* Heather Graham – Rollergirl
* John C. Reilly – Reed Rothchild/Chest Rockwell
* Don Cheadle – Buck Swope
* Nicole Ari Parker – Becky Barnett
* William H. Macy – Bill Thomson
* Thomas Jane – Todd Parker 
* Philip Seymour Hoffman – Scotty J.
* Melora Walters – Jessie St. Vincent
* Robert Ridgely – Colonel James
* Philip Baker Hall – Floyd Gondolli
* Alfred Molina – Rahad Jackson
* Luis Guzmán – Maurice Rodriguez
* Nina Hartley –  Kona til Bill

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Charles Herlofson

:*For sønnen, den [[Krigskorset]]-belønte admiralen, se [[Charles Oluf Herlofson]]*

**Charles Oluf «Sassa» Herlofson** (1891–1968) var en norsk fotballspiller, kjent fra landslaget og som den første norske spiller i Tyskland.
__NOTOC__
Herlofson begynte karrieren i Kristiania-klubben Viking, men da denne ble oppløst i 1910 gikk han til Mercantile der han spilte til ut på 1920-tallet. Han ble kretsmester for klubben i 1911, 1912, 1913 og 1924 og var tapende finalist i norgesmesterskapet i 1913. I 1912 hadde han et opphold i Hannover 96 og ble dermed den første nordmann som ble profesjonell fotballspiller i Tyskland.

I perioden 1910–15 fikk han tolv kamper for det norske landslaget, hvorav elleve som lagkaptein, blant annet ved fotball-turneringen i Sommer-OL 1912 i Sverige. 
## Jobb
Etter examen artium fra Frogner skole og statsøkonomisk eksamen i 1912 gikk han i tyske Hannover ett år og kunne i 1916 ta eksamen som dispasjør (en som jobber med oppgjør og etter skipshavari), hvorpå han jobbet for skipsredere og skipsmeglere, samt forsikringsselskaper som kontorsjef.
## Familie
Han var sønn av den finske dispasjør Konstantin Herlofson (1858–1922) og Marie Sofie Svenningsen (1861–1903) fra Arendal. Han var yngre bror til roeren Harald Herlofson (1887–1957). I 1914 giftet Charles seg med Ellinor Boe (1890–1970) fra Arendal, og de ble foreldre til krigshelten Charles Oluf Herlofson (1916–84).
## Referanser


## Eksterne lenker
*
I’m Not Like Everybody Else

**«I'm Not Like Everybody Else»** er en sang innspilt av The Kinks, som B-side til singelen «Sunny Afternoon».

Sangen er skrevet av Ray Davies, men sunget av hans bror Dave Davies, selv om han vanligvis ikke har fått slippe til som solovokalist for The Kinks på annet enn egenkomponerte låter.

Opprinnelig var «I'm Not Like Everybody Else» skrevet for Eric Burdon og hans gruppe The Animals, men da de ikke ville motta den spilte The Kinks inn låta selv og lot den komme ut som B-side til hitsingelen Sunny Afternoon.

Første LP-utgivelse av «I'm Not Like Everybody Else» skjedde da den ble innlemmet i The Great Lost Kinks Album fra 1973. Låta har senere kommet med som bonus track på CD-utgivelsen av *[[Face to Face]]*. Låta var også blant dem som The Kinks spilte i oppdatert versjon i 1996 for utgivelse av CD-en *[[To the Bone]]*. 

## Trivia
*1996-versjonen av «I'm Not Like Everybody Else» ble brukt i fjernsynsserien Sopranos’ *[[Cold Cuts (The Sopranos episode)|Cold Cuts]]*.
*Det amerikanske rockebandet Everybody Else har tatt navn etter sangen.
*Sangen har vært spilt av en rekke band med en viss ironisk distanse.  I 1968 ble den spilt av The Chocolate Watchbands andre LP 'The Inner Mystique' 1968 – Tower LP 5106 (US). Sangeren Camper Van Beethoven laget også en coverversjon av Chocolate Watchbands tolkning, som kom med på samlealbumet 'Camper Vantiquities' i 1993.
**The Finchley Boys* gjorde også en coverversjon av «I'm Not Like Everybody Else».
*Ray Davies brukte selv sangen som åpningsnummer under sine soloopptredener i 2006-2008. Sangen summerer på vakkert vis opp den triste undertone som fanger hele Rays karriere, slik han selv ga uttrykk for forholdet da han introduserte «I'm Not Like Everybody Else» for et privat innbudt publikum av venner for CD-en *[[To the Bone]]*.
*Et utdrag av låta har dessuten blitt brukt for en verdensomspennende fjernsynskampanje for på fortelle at IBM yter personlig service.
*Boss Hogg har gjort en versjon av sangen som soundtrack til Richard Linklaters *[[Suburbia]]*.

## Sangtekst med akkorder

## Referanser
Branislaw Samojlaw

**Branislaw Samojlaw** (*[[belarusisk]]*: Браніслаў Самойлаў, født 25. mai 1985 i Vitebsk) er en belarusisk landeveissyklist.

## Meritter

;2004
:U23 Liège–Bastogne–Liège
:Chieti-Casalincontrado-Blockhaus
:5. etappe, Giro dell Regione U23
;2005
:Trofeo Franco Balestra – Memorial Sabbadini
:Sammenlagt Volta a Lleida
;2006
: Nasjonal U23-mester Tempo
;2007
: Nasjonal Mester Landevei
;2008
:Etappeseier., Settimana Ciclistica Lombarda
;2009
: Nasjonal Mester Tempo
;2010
: Nasjonal Mester Tempo
;2012
: Nasjonal Mester Tempo
;2013
:4.-plass sammenlagt og 3. etappe, Tour of Malopolska
;2014
:2. etappe, Sibiu Cycling Tour

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Spydeberg Karateklubb

**Spydeberg Karateklubb** (stiftet 12. januar 2004) er en karateklubb fra Spydeberg i Indre Østfold med stilarten shotokan. Klubbens egen dojo er lillesalen på Fjellheim.

Klubben er medlem av Norges tradisjonelle karateforbund (NTKF) og videre tilsluttet ETKF og ITKF.

Det avholdes klubbkonkurranse én gang i høst- og én gang i vårhalvåret.

## Historikk
Klubben ble etablert av  (3. dan), som også er sensei i klubben.

8. mars 2008 arrangerte klubben junior-NM i shotokon karate, hvor arrangørklubbens Edvin Christiansen Nordstrand ble norgesmester i både kumite og kata og hans lagkamerat Patrick Pretorius tok sølvet i kata.

## Finn Aasens minnepris
* 2011: Sølvi Harjo
* 2012: Simen Stokstad
* 2013: Per Øyvind Vold
* 2014: Janne Voss Hansen
* 2015: Arild og Alma Saue
* 2016: Sara Slettemo
* 2017: Martin Andersen
**Kilde:** Spydebergkarate.no 

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* YoutTube-video fra åpningen av egen dojo, 6. mai 2006.
* YoutTube-video fra treningssamling med teknisk komite på 10-årsjubileumet til Spydeberg Karateklubb.
Sigurd Thinn

**Sigurd Johan Thinn** (født 1957) er en norsk tidligere ishockeyspiller. Han spilte 42 offisielle OL og VM kamper for det norske hockeylandslaget, og spilte blant annet under Vinter-OL i 1988 i Calgary. I tillegg til å representere Furuset og Sportsklubben Djerv i Bergen, spilte han 135 kamper i den norske Eliteserien for Vålerengen som han vant to norgesmesterskap med (1985 og 1987).  Thinn spilte også på Oslo-klubben LM-90.

## Eksterne lenker
*
Arne Billkvam

**Arne Kristian Billkvam** (født 1960) er en norsk tidligere ishockeyspiller. Han spilte 69 offisielle OL- og VM-kamper for det norske ishockeylandslaget og hele 449 kamper i den norske Eliteserien for Vålerenga som han vant fem norgesmesterskap med (1982, 1985, 1987, 1988 og 1991). Han spilte deretter for Furuset Ishockey (1992-1993, andreplass i NM) og Sparta Sarpsborg (1993-1994) og Lørenskog (eliteserien i sesongen 1996-1997).  

Billkvam deltok i vinter-OL for Norge i 1988 i Calgary, i 1992 i Albertville og i 1994 på Lillehammer.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Bjørn Kolsrud

**Bjørn "Donald" Roald Kolsrud** (født 1960) er en norsk tidligere ishockeyspiller. Han spilte 16 offisielle OL og VM kamper for det norske hockeylandslaget og hele 279 kamper i den norske Eliteserien for Vålerenga som han vant fem norgesmesterskap med (1982, 1985, 1987 og 1988).  Kolsrud vant også to norgesmesterskap i aldersbestemte klasser med Forward. Kolsrud har i senere år satset stort innen næringslivet, i tillegg til å bli hesteeier til flere av Norges beste travhester har han bygget opp Kolsrud Transport, som har vist seg å bli svært lukrativt for den tidligere landslagsbacken. Kolsrud sitter også som eier av Vålerenga Ishockey AS. Han har en sønn ved navn Patrich Kolsrud. Patrich har gått i sine fars spor og jobber i Vålerenga Hockey som trener for u-19 laget.

## Referanser
Jon Magne Karlstad

**Jon Magne Karlstad** (født 10. november 1958) er en norsk tidligere ishockeyspiller. Han spilte 518 kamper i den norske Eliteserien for Vålerenga som han vant syv norgesmesterskap med (1982, 1985, 1987, 1988, 1991, 1992 og 1993). Han vant Gullpucken som årets spiller i 1992. 

Karlstad spilte 61 offisielle OL- og VM-kamper for det norske hockeylandslaget. Han scoret det avgjørende målet i kampen mot Frankrike under B-VM i 1989, og sikret derfor Norge opprykk til neste A-VM.

## Referanser




## Eksterne lenker
* 
* Vålerenga Ishockey
Oyndarfjarðar kommuna

**Oyndarfjarðar kommuna** var en kommune på Færøyene. Den omfattet bygda Oyndarfjørður på Streymoy, og ble opprettet i 1918 ut fra Eysturoyar prestagjalds kommuna. 1. januar 2005 ble Oyndarfjarðar kommuna innlemmet i Runavíkar kommuna. Oyndarfjarðar kommuna hadde ved innlemmelsen 182 innbyggere.

## Referanser
Carolyn S. Shoemaker

**Carolyn Jean Spellmann Shoemaker** (1929–2021) var en amerikansk astronom. Hun var mest kjent for å ha oppdaget kometen Shoemaker-Levy 9, som sommeren 1994 krasjet inn i Jupiter. I 2002 publiserte nettstedet Astropedia en artikkel om henne der det ble fastslått at hun var den personen i verden som hadde oppdaget flest kometer.

## Bakgrunn og familieliv
Carolyn Jean Spellmann ble født i Gallup i New Mexico i Amerikas forente stater. Hun var gift med astronomen Eugene Shoemaker til hans død i 1997.

## Karriere
Shoemaker begynte sin karriere som astronom i begynnelsen av 1980 på California Institute of Technology i Pasadena i California og ved Palomar Observatory i San Diego i California.

På 1980- og 1990-tallet brukte Shoemaker film tatt opp ved brett synsfelt teleskopet ved Palomar Observatory, kombinert med et stereoskop, for å finne objekter som forflyttet seg i forhold til bakgrunnen av faste stjerner.

Per 2002 hadde Shoemaker oppdaget 32 kometer og over 800 asteroider, innbefattet asteroider som på det tidspunktet ennå ikke hadde blitt nummerert.

## Utmerkelser
Shoemaker mottok en æresdoktorgrad fra Northern Arizona University i Flagstaff i Arizona og National Aeronautics and Space Administrations Exceptional Scientific Achievement Medal i 1996. Sammen med sin ektefelle ble hun tildelt utmerkelsen James Craig Watson Medal av United States National Academy of Sciences i 1998.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Espen Stålsett

**Espen Stålsett** (født 1963) er en norsk tidligere ishockeyspiller. Han spilte 267 kamper i den norske Eliteserien for Vålerenga som han vant fire norgesmesterskap med (1982,1985,1987 og 1988).

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Nes og Gøtu kommuna

**Nes og Gøtu kommuna** var en kommune på Færøyene. Den ble utskilt fra Eysturoyar prestagjalds kommuna i 1896, og grovt sett Nes, Norðragøta og Runavík med omland på Eysturoy. I 1912 ble kommunen delt i Nes kommuna og Gøtu kommuna.

## Referanser
11. etappe i Tour de France 2009

**11. etappe** av Tour de France 2009 ble kjørt onsdag 15. juli og gikk fra Vatan til Saint-Fargeau. Ruten var 192 km lang.

Dagens utbrudd bestående av Johan Vansummeren og Marcin Sapa holdt ikke unna for hovedfeltet. Etappen endte i et spurtoppgjør som Mark Cavendish vant – hans fjerde etappeseier.

## Sprint og klatrepasseringer

### 1. sprint (Quincy)
Etter 26,5 km

### 2. sprint (Saint-Céols)
Etter 73,5 km

### 3. sprint (Suilly-la-Tour)
Etter 114,5 km

### 1. klatring (Côte d'Allogny)
4. kategori stigning etter 45,5 km

### 2. klatring (Côte de Perreuse)
4. kategori stigning etter 150 km

## Resultatliste

## Sammenlagtstilling etter etappen

## Manglende ryttere
***32**  Kurt Asle Arvesen (SAX) veltet på den 10. etappen og pådro seg kragebeinsbrudd. Han fullførte etappen, men stilte ikke til start på den 11. etappen.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Etappeside på Letour.fr
Haldarsvíkar og Saksunar kommuna

**Haldarsvíkar og Saksunar kommuna** var en kommune på Færøyene. Kommunen omfattet bygdene Haldarsvík, Tjørnuvík, Langasandur og Saksun på Streymoy, og ble opprettet ut fra Norðstreymoyar prestagjalds kommuna i 1913. I 1944 ble den delt, slik at de tre førstnevnte bygdene tilfalt nye Haldarsvíkar kommuna, mens Saksun dannet Saksunar kommuna.

## Referanser
Hósvíkar kommuna

**Hósvíkar kommuna** var en kommune på Færøyene. Den omfattet bygda Hósvík på Streymoy. Kommunen ble utskilt fra Hvalvíkar kommuna i 1954. I 2005 ble Hósvíkar kommuna innlemmet i Sunda kommuna. Hósvíkar kommuna hadde ved innlemmelsen 292 innbyggere.

## Referanser
Hvalvíkar kommuna

**Hvalvíkar kommuna** var en kommune på Færøyene. Den omfattet bygdene Hvalvík, Nesvík, við Áir og Streymnes på Streymoy. Den ble opprettet ved delingen av Norðstreymoyar prestagjalds kommuna i 1913. I 2005 ble Hvalvíkar kommuna innlemmet i Sunda kommuna. Hvalvíkar kommuna hadde ved innlemmelsen 420 innbyggere.

## Referanser
Peter McParland

**Peter James McParland** (1934–2025) var en nordirsk fotballspiller og fotballtrener. McParland var angrepsspiller.

## Klubbkarriere
Han ble kjøpt av Aston Villa fra Dundalk FC for  pund i 1952. I Aston Villa vant han FA-cupen i 1957, og i finalen scora han begge målene som gjorde at Aston Villa slo Manchester United 2–1 i finalen. Han var innblanda i en kontroversiell situasjon i den samme finalen. Han gikk inn med skulderen i Uniteds keeper Ray Wood (som var lovlig den gangen) etter seks minutter spilt av kampen. Wood brakk kinnbeinet.
 
Han vant også 2. divisjon med Aston Villa i 1960 og Ligacupen i 1961. McParland spilte i Villa i ti sesonger før han forlot klubben i 1962, etter 293 spilte ligakamper og 98 scorede ligamål.

I 1962 gikk han til naboene litt lengre nord; Wolverhampton Wanderers. Selv om han bare var der i en sesong, så scora han ti mål på 21 kamper. Han forlot Wolverhampton til fordel for Plymouth Argyle i 1963. Han spilte i sørkystklubben i en sesong, spilte 38 kamper og scora 15 mål. Han spilte i Plymouth til 1964.

I 1967 spilte han en sesong i Atlanta Chiefs i USA.

## Landslagskarriere
McParland spilte 34 landskamper for  og scora ti mål, blant annet et mål i debuten mot s. Han spilte for Nord-Irland i fotball-VM 1958, og i dette mesterskapet scora han fem mål. Nord-Irland tapte 0–4 i kvartfinalen mot .

## Referanser


## Eksterne lenker
*
The Hangover

***The Hangover*** er en amerikansk komedie fra 2009. 

Handlingen er satt stort sett i Las Vegas, og handler om fire menn på utdrikningslag like før den ene av dem skal gifte seg. Neste morgen finner de ikke den kommende brudgommen, og ingen husker hva som har skjedd i løpet av natten. De har kort tid på seg til å få nøstet opp hendelsesforløpet og finne brudgommen, da bryllupet er kun timer unna.

Den har fått to oppfølgere: ''The Hangover Part II'' (2011) og ''The Hangover Part III'' (2013).

## Medvirkende
* Bradley Cooper som Phil Wenneck
* Ed Helms som Stu Price
* Zach Galifianakis som Alan Garner
* Heather Graham som Jade
* Justin Bartha som Doug Billings
* Sasha Barrese som Tracy Garner
* Rachael Harris som Melissa
* Jeffrey Tambor som Sid Garner
* Ken Jeong som Mr. Chow
* Mike Tyson som seg selv 
* Mike Epps som Black Doug
* Rob Riggle som Officer Franklin
* Bryan Callen som Eddie Palermo
* Mike Vallely som Tuxedo Delivery Man
* Carrot Top som seg selv 
* Wayne Newton som seg selv 

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
The Fox and the Hound

***The Fox and the Hound*** er en amerikansk barnebok skrevet av Daniel P. Mannix. Boken ble første gang utgitt i 1967. 

Boken handler om livene til rødreven Tod, som blir oppdratt hos et menneske i sitt første leveår, og Copper, som er halvveis blodhund og eies av en jeger. For å sikre seg at karakterene oppførte seg realistisk, gjorde Mannix forberedelser ved å studerte tamme og ville rever, jaktteknikker og hvordan hunder jakter på rever. Boken ble illustrert av John Schoenherr.

Boken har vunnet flere amerikanske litterære priser.

## Filmatisering
The Walt Disney Company skaffet seg filmrettighetene til romanen, og startet arbeidet med filmatiseringen i 1977. Tegnefilmen *[[Todd og Copper: To gode venner]]* hadde premiere sommeren 1981. I filmen har Mickey Rooney stemmen til Todd og Kurt Russell stemmen til Copper.
Thomas Kailath

**Thomas Kailath** (født 7. juni, 1935 i Pune, India) er en indisk ingeniør, informasjonsteoretiker, reguleringsteknikker, entreprenør og *Hitachi America Professor of Engineering, [[Emeritus]]*, ved Stanford University. Professor Kailath har forfattet flere bøker, inkludert den anerkjente  *Linear Systems*, som regnes som en av de mest refererte bøkene innenfor feltet lineære systemer. Kailath er med  på listen *[[ISI highly cited researcher]]*.

## Biografi
Kailath ble født i 1935 i en malayalam-talende familie. Foreldrene kommer fra Kerala. Han studerte ved St. Vincent's High School, Pune og tok ingeniøreksamen bachelor-grad ved College of Engineering, Pune (COEP), tilknyttet University of Pune i 1956. Han tok mastergrad  i 1959 og doktorgrad i 1961, begge ved Massachusetts Institute of Technology (MIT). Han var den første indisk-fødte ingeniøren som mottok en doktorgrad innen elektronikk ved MIT.

Kailath er *Hitachi America Professor of Engineering, Emeritus*, ved Stanford University. Han har veiledet omtrent 80 doktorgradsstudenter.

Kailath har vært en *[[Institute of Electrical and Electronics Engineers]] (IEEE) Fellow* siden 1970. Han er også medlem av United States National Academy of Engineering, the United States National Academy of Sciences, American Academy of Arts and Sciences, the Indian National Academy of Engineering og *the Silicon Valley Engineering Hall of Fame*.

Kailath ble i 2007 tildelt IEEE Medal of Honor for "exceptional development of powerful algorithms in the fields of communications, computing, control and signal processing."

I 2009 fikk han utmerkelsen Padma Bhushan av den indiske regjering for sitt bidrag innen vitenskapen.

## Publikasjoner
* 1979, *Linear Systems (Prentice-Hall Information and System Science Series)* (1979, Prentice Hall, ISBN 978-0135369616)
* 1987, *Indefinite-Quadratic Estimation and Control: A Unified Approach to H2 and H-infinity Theories (Studies in Applied and Numerical Mathematics)* with Ali H. Sayed & Babak Hassibi (1987, Society for Industrial & Applied Mathematics, ISBN 978-0898714111)
* 1997, *Discrete Neural Computation: A Theoretical Foundation* with Kai-Yeung Siu & Vwani Roychowdhury (1997, Prentice Hall, ISBN  978-0133007084)
* 2000, *Linear Estimation* with Ali H. Sayed & Babak Hassibi (2000, Prentice Hall, ISBN 978-0130224644)

## Referanser


## Eksterne lenker
* Kailath' Stanford webside
* Stanford biografi
* IEEE Spectrum artikkel
* IEEE 2007 Medal of Honor: Thomas Kailath
* IEEE History Center
* Sarah Kailath, leder for indiske studier
Asiatisk villkatt

**Asiatisk villkatt** (*Felis lybica ornata*) er en villkatt som finnes over store deler av Asia, fra Kaukasus og Midtøsten til Kina og Mongolia. Mest utbredt er den i deler av India. Denne katten har tidvis blitt klassifisert som en egen art (ref.  betegnelsen *Felis ornata*). Ifølge Carlos A. Driscoll med flere er imidlertid denne katten en underart av villkatt (*Felis silvestris*). Moderne forskning med DNA viser også at dens nærmeste slektning er kinesisk fjellkatt, men den er fysisk mindre og har prikkmønstret pels.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Hellandshuset

**Hellandshuset** ligger i Nyhauglia 1, ved Fjøsangerbukten og Gamlehaugen i Bergen. Huset  ble oppført på Nyhaugen gård for rentenist Gerhard Krohn etter at han overtok eiendommen i 1841. Huset er tegnet i senempire, har sortglassert, pannetekket valmtak og en hovedfasade som  preges av et enkelt tempelfrontmotiv med to doriske søyler. Bygningen har fått navn etter skipsreder Peter Helland (1847–1935) som kjøpte huset rundt 1889. Hovedhuset ble fredet av Riksantikvaren i 1924. Vognhuset og drengestuen ble fredet i 1971. 
I 2008 ble Hellandhuset solgt av Kyrre Grepp til familien Lundberg.

## Referanser


## Litteratur
* 

* Trumpy, Bjørn: *Bergenske lyststeder*, Bergen 1977, s. 46

## Eksterne lenker
*
Sørafrikansk villkatt

**Sørafrikansk villkatt** (*Felis silvestris cafra*) er en villkatt som finnes over store deler av Afrika, fra litt nord for Ekvator til Kapp-provinsen i Sør-Afrika. Den er imidlertid fraværende langs kysten av Namibia og i regnskogbeltet ved Ekvator. Eksemplarer i mer nordlige strøk regnes i hovedsak som blandinger mellom denne underarten og afrikansk villkatt (*F. s. lybica *).

Sørafrikansk villkatt er ifølge Carlos A. Driscoll med flere en underart av villkatt (*Felis silvestris*). Moderne forskning med DNA viser også at dens nærmeste slektning er afrikansk villkatt, som den også ligner.

Sørafrikansk villkatt forveksles ofte med afrikansk villkatt. Den ble først beskrevet av Desmarest i 1822. Synonymer til det vitenskapelige navnet er *F. s. caffra* (A. Smith, 1826), *F. s. caligata* (Temminck, 1824), *F. s. obscura* (Anderson og de Winton, 1902), *F. s. namaquana* (Thomas, 1926), og *F. s. rusticana* (Thomas, 1928). I tillegg til nevnte synonymer er det også beskrevet en rekke varianter. Eksempler på slike er *F. s. griselda* og *F. s. mellandi* (Sentralafrika), *F. s. ocreata* (østre Sentralafrika), *F. s. pyrrhus* (vestre Sentralafrika), *F. s. ugandae* og *F. s. brockmani* (Østafrika).

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Jøsneset

**Jøsneset** er en halvøy som ligger i Hjelmeland kommune i Ryfylke.  Halvøya avgrenses av Jøsenfjorden i sør, Ombofjorden i vest og Erfjord i nord; i øst er det et eide som forbinder halvøya med det øvrige fastland.  Ryfylkevegen går langs Jøsenfjorden og krysser dette eidet før den fortsetter langs Erfjord nordover til Sand og Suldal. Fra Nesvik er det fergeforbindelse til kommunesenteret i Hjelmelandsvågen og til Ombo. I desember 2009 ble det lansert planer om å erstatte fergen fra Nesvik til Hjelmeland med en tunnel som også skal ha en sidegrein til Ombo. Prosjektet er foreløpig på skissestadiet, men har allerede fått navnet Jøsenfast.

Jøsneset har flere høye fjelltopper.  Den høyeste er Gunlanuten (829 moh), deretter kommer Røssanibbå (718 moh), Herefjellet (690 moh) og Valafjellet (677 moh).  Det er flotte turmuligheter og mange ruter er rødmerket.

## Bygder på Jøsneset
De viktigste bygdene ligger vest på neset. Lengst sør ligger Nesvik, deretter følger Foss og Fosså, Skiftun, Knutsvik; og ovenfor Skiftun ligger Asseim og Åsland. I lokalrutebåtenes tid hadde Nesvik, Skiftun og Knutsvik dampskipskaier med anløp av skipene til Jøsenfjord Rutelag. På Skiftunkaien var det også landhandel og postkontor, og siden Skiftun er midt på neset, ble denne bygda en slags hovedstad. Bygdeveien fra Nesvik til Knutsvik ble ferdig i 1923.
Jøsneset uten veiforbindelse frem til 1980 da det ble åpnet vei langs Jøsenfjorden til Vindsvik og den gav forbindelse med Ryfylkevegen nordover. Skulle man sørover og til kommunesenteret i Hjelmelandsvågen, måtte man ta ferge over fjorden til Tøtlandsvik og kjøre to mil. I 1990 ble fergen flyttet slik at den idag går direkte fra Nesvik til Hjelmelandsvågen og sambandet inne i fjorden er nedlagt.

## Næringsliv
Jordbruk er den viktigste næringsveien og fruktdyrking drives på mange garder.  På Skiftun er det eget gardsslakteri (Buhagen) som leverer kjøtt fra villsau og Jersey-kalver, og som også leverer egenprodusert eplemost. På Fosså er det lakseoppdrett og eget lakserøykeri (Mikals Laks).
## Historie
Det har bodd folk på Jøsneset siden steinalderen og omkring år 1000 regner man med at det bodde folk på de fem matrikkelgardene Knutsvik, Skiftun, Asseim, Åsland og Foss. Frem til svartedauden ble også Fosså, Nesvik og Eiane befolket, men etterpå lå de øde i mange år. I middelalderen og fremover var Foss storgarden på Jøsneset og folket her var på toppen av bygdesamfunnet. I årene 1668 til 1720 var det fem menn fra Foss som var lensmann i Hjelmeland. I Knutsvik var det sorenskrivergard på 1700-tallet; her holdt sorenskriveren i Ryfylke til. Morten Pedersen Rødder bodde her fra 1722 til 1757 og deretter Georg Daniel Barth frem til 1782. Den gang var fjorden den viktigste ferdselsåre og da lå Knutsvik svært sentralt.
I nyere tid var det eget el-kraftverk på Foss som utnyttet fallet fra Foss-stemma. For å sikre kontinuerlig drift ble det bygget mindre demninger også i Krokavatnet og Skiftunstølvatnet som ligger høyere enn inntaket i Foss-stemma. Kraftverket var i drift fra 1949 til 1966 da bygdene fikk strøm gjennom sjøkabel fra Ombo.

## Eksterne lenker
* Bygdas hjemmeside http://www.josneset.no
Commandos

:

***Commandos*** er det andre studioalbumet  fra hardrockgruppa Stage Dolls. 

Som det første, ble det spilt inn i Nidaros Studios i Trondheim med Bjørn Nessjø som produsent og Rune Nordal som lydtekniker. 

*Commandos* har et mer modent lydbilde enn debutalbumet og lå på den norske salgslista for album (VG-lista) i elleve uker med åttendeplass som høyeste plassering. Stage Dolls var dermed en av de mest populære rockegruppene i Norge i 1986. Gruppa begynte også å få oppmerksomhet utenfor Norge, og 'Commandos' ble utgitt i USA av BigTime Records. Tittelsporet fikk mye spilletid på studentradiostasjoner i USA.

## Sporliste
#«Prelude» (Torstein Flakne) 0:15
#«Heart to Heart» (Torstein Flakne) 4:34
#«Commandos» (Torstein Flakne) 4:03
#«Yesterday's Rain» (Torstein Flakne) 4:33
#«Young Hearts» (Torstein Flakne) 4:14
#«Rock You» (Flakne/Antonsen/Storli) 3:53
#«Magic» (Torstein Flakne) 3:41
#«Who's Lonely Now» (Torstein Flakne) 3:24
#«America» (Torstein Flakne) 3:43
#«Don't Look Back» (Torstein Flakne) 3:45

## Personell
**Stage Dolls**
*Torstein Flakne – gitar, vokal
*Steinar Krokstad – trommer
*Terje Storli – bass

**Studiomusikere**
*Brynjulf Blix – tangenter
*Carl Haakon Waadeland - synth, programmering
*Bård Svendsen - kor, keyboard

**Produksjon**
*Bjørn Nessjø – produsent
*Rune Nordal – lydtekniker
*Björn Engelmann - remastering 
*Yngve Berg - fotograf 
## Kilder
*
*Album
*VG-lista
## Eksterne lenker
*
Soldier’s Gun

***Soldier's Gun*** er debutalbumet til hardrockgruppa Stage Dolls. 

Albumet ble spilt inn høsten 1984 i Nidaros Studios i Trondheim av produsent Bjørn Nessjø og lydtekniker Rune Nordal. Disse har også produsert for Trondheimsbandet TNT. Albumet ble gitt ut tidlig på vinteren 1985 etter en turné i Norge som oppvarminggruppe for TNT. *Soldier's Gun* kom inn på VG-lista som nummer 20. Det ble solgt i overkant av 20&nbsp;000 plater i Norge. 

## Sporliste
# «Queen of Hearts» – 3:09 *(Stage Dolls)*
# «Soldier's Gun» – 4:04 *(Stage Dolls)*
# «Ten Tons» – 3:34 *(Stage Dolls)*
# «While the Bombs Are Falling» – 2:30 *(Stage Dolls)*
# «Tonight» – 4:03 *(Stage Dolls)*
# «Left Foot Boogie» – 3:27 *(Stage Dolls)*
# «Way of the World» – 2:32 *(Stage Dolls)*
# «Red Rose» – 2:21 *(Stage Dolls)*
# «Photograph» – 4:40 (*Stage Dolls)*
# «Shout» – 3:41 *(Stage Dolls)*

## Personell
**Stage Dolls**
*Torstein Flakne – gitar, vokal
*Erlend Antonsen – trommer
*Terje Storli – bass

**Studiomusikere**
*Bård Svendsen – tangenter
*Gunnar Andreas Berg – slideguitar på «Ten Tons» 
*Sidsel Endresen – vokal på «Photograph» og «Left Foot Boogie»
*John Pål Inderberg – saksofon på «Photograph» (solo) og «Left Foot Boogie»
*Knut Dahle – kor
*Ivar Gafseth – kor

**Produksjon**
*Bjørn Nessjø – produsent
*Rune Nordal – lydtekniker
*Ivar Finsen - mastering

## Eksterne lenker
* 
* VG-lista
Norges generalkonsulat i Guangzhou

**Norges generalkonsulat i Guangzhou** (kinesisk: 挪威王国驻广州总领事馆) ble åpnet i 2008. Det dekker provinsene Guangdong, Fujian, Hainan og Guangxi, et område med om lag 220 mill. innbyggere og en vesentlig andel av Kinas verdiskapning. Norges andre utenriksstasjoner i Kina er ambassaden i Beijing og generalkonsulatet i Shanghai.

## Eksterne lenker
* Hjemmesiden til Generalkonsulatet i Guangzhou .
Stage Dolls (album)

***Stage Dolls*** er det tredje studioalbumet fra den norske hardrockgruppa Stage Dolls.

I likhet med de to første musikkalbumene ble det spilt inn i Trondheim med samme produsent, Bjørn Nessjø og lydtekniker Rune Nordal. Albumet er preget av mange ballader og er en del «mykere» enn tidligere album. Det ble utgitt i USA i 1999 av Chrysalis Records.

## Sporliste
#«Still in Love» (Flakne/Icon) 4:18
#«Wings of Steel» (Flakne/Icon) 3:28
#«Lorraine» (Flakne/Icon) 3:20
#«Waitin' for You» (Flakne/Icon) 3:51
#«Love Cries» (Flakne/Icon) 4:11
#«Mystery» (Flakne/Icon) 3:21
#«Don't Stop Believin'» (Flakne/Icon) 4:22
#«Hanoi Waters» (Flakne/Icon) 3:22
#«Ammunition» (Flakne/Icon) 3:26

## Personell
**Stage Dolls**
*Torstein Flakne – gitar, vokal
*Steinar Krokstad – trommer
*Terje Storli – bass

**Studiomusikere**
*Kjetil Bjerkestrand – tangenter og fairlightprogrammering
*Vaneese Thomas – kor
*Angela Clemmons – kor
*Benny Diggs – kor
*Fonzie Thornton – kor
*Phil Ballou – kor
*Darryl Tookes – kor

**Produksjon**
*Bjørn Nessjø – produsent
*Rune Nordal – lydtekniker
*Mario Rodriguez - lydtekniker
*Ian Cooper - mastering 
*Duane Baron - miksing 
*John Purdell - miksing 
*Paul Lani - remiks 
*Michael Hoppen - fotograf

## Eksterne lenker
*
Saint-Fargeau

**Saint-Fargeau** er en kommune i departementet Yonne i regionen Bourgogne-Franche-Comté øst i Frankrike.

Del av kommunen var fra 1972 til 1976: Lavau, Saint-Martin-des-Champs og Mézilles, og fra 1972 til 1998 Ronchères.

## Historie
Stedet blir for første gang nevnt i det 4. århundre (Sanctus Ferreolum), utgravninger i området rundt kirken har imidlertid bragt funn for dage, som stammer fra gallo-romersk tid. Omkring 600 blir stedet betegnet som *Ferrolas*, fra 683 som *Sanctus Ferreolus*.

Før årtusenskifte besatt Heribert, biskop av Auxerre og Hugo Capets halvbror, et befestet jakthus i området. Senere kom stedet i huset Toucys besittelse, som dermed også ble herrer av Puisaye. I 1250 giftet greven av Bar seg med arvingen av Toucy. Jacques Cœur kjøpte Saint-Fargeau i 1450, stedet ble imidlertid ekspropriert til fordel for dommeren Antoine de Chabannes. Denne lot borgen og byen ombygge inntil hans død i 1488, noe som førte til politiske og juridiske kontroverser med Jacques Cœurs arvinger. I 1515 giftet Antoines arving seg med René d’Anjou og Saint-Fargeau kom i Valois-Anjou-linjen av den kongelige families besittelse. Anne Marie Louise de Bourbon-Orléans, duchesse de Montpensier, *La Grande Mademoiselle*, kong Ludvig XIVs kusine, ble i 1652 forvist hit; det var hun som lot de store arbeidene på Château de Saint-Fargeau utføre av Louis Le Vau.

Etter *Grande Mademoiselle*s død gikk eiendommen etter flere kjøp over til familien Le Peletier, fremfor alt til revolusjonspolitikeren Louis Michel Le Peletier. Dennes arvinger lot en ny fløy bygge, før slottet ved arv overgikk i familien Ormessons besittelse, som imidlertid i sin tur så seg tvunget til å selge. Jean d’Ormesson skrev her sin roman *Au plaisir de Dieu*).

## Befolkningsutvikling
* 1962 : 1619
* 1968 : 1681
* 1975 : 3293
* 1982 : 1912
* 1990 : 1884
* 1999 : 1814
* 2004 : 1693

## Severdigheter
* Château de Saint-Fargeau, 10. århundre, nybygget i 15. og 17. århundrer, med familien Le Peletiers grav

* Sognekirken
* Château de Dannery i bydelen Septfonds

## Personligheter
* Anne Marie Louise de Bourbon-Orléans, duchesse de Montpensier, "La Grande Mademoiselle“ (1627–1693)
* Michel Robert Le Peletier des Forts, comte de Saint-Fargeau (1675–1740), französischer Staatsmann
* Louis Michel Le Peletier, marquis de Saint-Fargeau (1760–1793), fransk politiker
* Felix Lepeletier, comte de Saint-Fargeau (1767–1837), fransk revolusjonær
* Amédée Louis Michel Le Peletier, comte de Saint-Fargeau (1770–1845), fransk entomolog
* Robert Gall (1918–1990), sangforfatter, France Galls far
* Jean d’Ormesson (født 1925), medlem av Académie française

## Vennskapsbyer
* Hermeskeil, Tyskland

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Office de tourisme St-Fargeau 
* Château de St-Fargeau
Saint-Fargeau (andre betydninger)

**Saint-Fargeau** er navnet eller del av navnet på følgende geografiske enheter:

* Saint-Fargeau, fransk kommune i departementet Yonne
* Saint-Fargeau-Ponthierry, fransk kommune i departementet Seine-et-Marne 
* Kanton Saint-Fargeau
* Château de Saint-Fargeau, slott i Saint-Fargeau
* Saint-Fargeau, et kvarter i Paris i 20. arrondissement
* Rue Saint-Fargeau, gate i samme arrondissement
* Saint-Fargeau (Paris Metro), metrostasjon i Paris, også i 20. arrondissement
* Château de Ménilmontant, som også kalles Château de Saint-Fargeau
* Hôtel Le Peletier de Saint-Fargeau i Paris i 3. arrondissement, idag del av Musée Carnavalet

Navnets opprinnelse er Ferjeux de Besançon, bypatron i Besançon.

Se også: Saint-Ferjeux
Stripped

**Stripped** har flere betydninger:

*Stripped (Stage Dolls-album)
*Stripped (Rolling Stones-album)
*Stripped (Christina Aguilera-album)
*Stripped (Steinar Albrigtsen-album)
Fredrik I av Württemberg (hertug)

**Fredrik I av Württemberg** (tysk: Friedrich I, Herzog von Württemberg; født 19. august 1557 Montbéliard, død 29. januar 1608 Stuttgart) var hertug av Württemberg. Han var sønn av Georg av Mömpelgard og Barbara av Hessen, datter av Philipp av Hessen.

## Referanser
Mødrehjem

**Mødrehjem**, også kalt **fødehjem**, er en fellesbetegnelse for ulike typer botilbud der gravide og mødre med nyfødte barn gis opphold. De første «hjemmene for ugifte mødre» skal ha blitt opprettet av Frelsesarmeen i 1886. I flere land er det egne sykehus for fødende, på engelsk kalt *maternity hospitals*.

## Mødrehjem i Norge
De første hjemmene ble etablert i Norge i siste halvdel av 1800-tallet som tilfluktsinstitusjoner for enslige mødre i tiden før og etter nedkomsten. 
Mødrehjem er i Norge definert som et hjelpetiltak etter lov om barneverntjenester. Et opphold ved et mødrehjem vil som regel være i regi av barnevernet. Formålet med et opphold ved et mødrehjem er å bistå foreldre til å bli i stand til å ivareta den daglige omsorgen for barna sine selv.

De fleste mødrehjem i dag er organisert slik at hele familien kan flytte inn, det vil si mor, far, barnet og eventuelt eldre søsken. Også at enslige mødre og fedre kan ha opphold ved mødrehjem sammen med barna sine. I løpet av de siste årene har vel de fleste mødrehjem skiftet navn til familiesenter.

Selv om driften ved mødrehjemmene er underlagt barnevernet, er mange familiesentre i privat eie, drevet av private stiftelser og eller organisasjoner, eksempelvis Rachel Grepp Heimen Familiesenter og Sebbelows Stiftelse i Oslo, sistnevnte er Norges eldste mødrehjem og er fortsatt i drift.


File:Woien Fødehjem - no-nb digifoto 20160112 00051 NB NS 000342.jpg|Vøienvolden Fødehjem på Sagene i Oslo på 1920-tallet. Det åpnet i 1920 som byens andre kommunale mødrehjem etter hjemmet ved Kroghstøtten som kom i drift i 1917.
File:Fint besøk på Lebensbornhjemmet på Hurdals Verk (6230671076).jpg|Høsten 1941 åpnet de tyske okkupasjonsmyndighetene i Norge under andre verdenskrig mødrehjem i  Hurdal Verk som det første Lebensborn-hjemmet utenfor Tyskland.

## Se også
* Familiesenter
* Barnevern
* Utenomekteskapelige barn
## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* nrk.no om nedleggelse av mødrehjem 2012
Huset Mecklenburg

**Huset Mecklenburg** er et nordtysk dynasti av vestslavisk opphav som regjerte Mecklenburg inntil 1918. 

## Opphav
Niklot var en høvding over de vendiske obotritterne. Da det tysk-romerske riket utvidet sine landområder mot øst, på 1300-tallet spesielt mot kysten av Baltikum, allierte en del av de obotrittiske høvdingene seg med tyske ledere, og som følge av dette styrket de sine egne posisjoner. De mektigste ble førsteherrer over Mecklenburg (navnet kommer fra deres hovedslott, Mikla Burg, stor festning). Hovedgrenen av fyrstehuset ble i 1347 forfremmet til hertugs rang. Fyrstehuset fikk etter hvert en mer tysk identitet.

## Referanser
Vittel

**Vittel** (foreldet tysk: *Wittel*) er en kurby og kommune i departementet Vosges i Lorraine i regionen Grand Est øst i Frankrike. Begunstiget av sin høye beliggenhet og de skogrike omgivelsene hører byen til de mest kjente helsebadene.

Byen ligger ca. 40&nbsp;km vestlig for Épinal på 322 til 457 meters høyde.

Vannet i de kalde kildene i Vittel var allerede kjent for de gamle romerne og blir fortsatt benyttet til behandling av fremfor alt stoffskifte- og leversykdommer. Den store kilden (*Grande Source*) blir anvendt ved nyrelidelser. Daglig blir det fylt flere millioner flasker av det verdenskjente mineralvannet. Kildene tilhører siden 1990 konsernet Nestlé. Byen råder over en 25&nbsp;ha stor kurpark, som blir allsidig benyttet og mye besøkt av familier.

## Interneringsleir under 2. verdenskrig
Under andre verdenskrig ble en tysk interneringsleir opprettet i Vittel. Her skrev den jødiske forfatteren Jizchak Katzenelson sitt viktigste verk *«Dos lid vunm ojsgehargetn jidischen folk»*. Han la manuskriptet i flasker og grov det ned under et tre, mens en kopi ble smuglet til Israel, innsydd i et kofferthåndtak. Begge eksemplarer er bevart. Katzenelson ble deportert til Auschwitz og drept der.

Norske Jenny Wulff var internert i leiren i Vittel den siste delen av krigen. Hun ble befridd derfra av amerikanske styrker våren 1945.

## Vennskapsbyer
* Kommunen Badenweiler (Baden-Württemberg), siden 21. juli 1957

## Severdigheter

* Thermalbad med kilder
* Kurpark
* Flaskefylningsstasjon (for tiden ikke tilgjengelig for publikum) for kildevannet Vittel

## Personligheter
* Darry Cowl (1925–2006), skuespiller, komiker og musiker

## Befolkningsutvikling
***Antall innbyggere i kommunen Vittel***

## Referanser


## Eksterne lenker

* 
* Kommunedata INSEE
Torill Ravnaas

**Torill Ravnaas** (født 17. mars 1948 på Fevik) er en norsk sanger og Marlene Dietrich-imitator.

## Norsk karriere
17 år gammel debuterte Ravnaas på Triola med singleplaten *Jeg vil dra min venn*. Hun hadde en kraftig Broadway-klingende «belter»-stemme. Den høres først på singleplaten *Ennu en dag»/«Jeg gir deg alt* samt på hennes norske versjon av Harold Arlens «Over the Rainbow», «Over regnbuen» (Triola TN 414). Alf Prøysen laget teksten til Wenche Myhre for Oslo Nye Teaters oppsetning av Trollmannen fra Oz. B-siden var «Jeg går fra deg, min venn».

I norsk Melodi Grand Prix 1967 fremførte hun vinnersangen «Dukkemann» (Melodi: Tor Hultin, tekst: Ola B. Johannessen) med lite orkester. Kirsti Sparboe fremførte den med stort orkester i den norske finalen og sang den i den internasjonale finalen.

I slutten av 1960-årene og frem til «På et tog i Tennessee»/«Vår jord går rundt» (1970) spilte hun inn noen få singler. I 1973 medvirket hun dessuten blant annet sammen med Stein Ingebrigtsen på albumet *Sommershow*.

## Karriere i USA
Sidten midten av 1970-årene har Ravnaas primært vært virksom i USA, hvor hun har spilt roller i TV-filmer samt i ulike sceneshow, blant annet i Las Vegas. I 1978 spilte hun inn musikkalbumet *Torill* i USA. En birolle, hvor hun gestaltet Marlene Dietrich i en TV-film, inspirerte henne til å lage onewoman-showet *Marlene*. Det ble første gang oppført i 1993 og har blitt prisbelønnet.

## Diskografi
### Solo
* *[[Torill (album)|Torill]]* (1978)
### Diverse artister-album
* *[[Sommershow]]* (1973)

## Kilder
* Ballade/MIC artikkel. Torill Ravnaas
Stripped (Stage Dolls-album)

***Stripped*** er Stage Dolls fjerde studioalbum. 

Albumet ble utgitt i 1991, og tre av de tolv sangene ble innspilt i Los Angeles, mens de resterende ble innspilt i Trondheim i Nidaros Studios.

## Sporliste
#«Stand By You» (Flakne/Icon)
#«Life in America» (Flakne/Icon)
#«Left Foot Boogie» (Flakne/Antonsen/Storli)
#«Love Don't Bother Me» (Flakne/Icon)
#«Money» (Flakne/Icon)
#«Sorry Is All I Can Say» (Flakne/Icon)
#«In the Heat» (Flakne/Icon)
#«Let's Get Crazy» (Flakne/Icon)
#«Goodbye to Amy» (Flakne/Icon)
#«Rock This City» (Flakne/Icon)
#«Livin on Borrowed Love» (Flakne/Icon)
#«Down on Me» (Flakne/Icon)

## Personell
**Band**
*Torstein Flakne – Vokal, gitar
*Terje Storli – Bassgitar
*Steinar Krokstad – Trommer

**Studiomusikere**
*Kjetil Bjerkestrand – Keyboard
*Robbie Buchanan - Keyboard
*Tim Pierce - Gitar
*Vaneese Thomas – Bakgrunnsvokal
*Angela Clemmons – Bakgrunnsvokal
*Darryl Tookes – Bakgrunnsvokal
*Mark Spiro - Bakgrunnsvokal

**Produksjon**
*Lydteknikere: Rune Nordal, Mario Rodriguez, Kjell Ove Grimsmo
*Produsent: Bjørn Nessjø
*Mikset: Ron Nevison
*Fotograf: Paul Rider
Tonnerre

**Tonnerre** er en kommune i departementet Yonne i regionen Bourgogne-Franche-Comté øst i Frankrike. Byen ligger ca. 35&nbsp;km øst for departementshovedstaden Auxerre. Stedet ligger langs elven Armançon ved Canal de Bourgogne. En liten havn, som nesten utelukkende benyttes av husbåter, ligger ved kanalen.

## Historie
Margarete av Burgund grunnla i 1293 et hospice for syke og fattige, *Hôpital Notre-Dame des Fontenilles*. Det tjente senere som forbilde for Hôtel-Dieu i Beaune.

## Vennskapsbyer
Tonnere har et partnerskap med byen Montabaur i Rheinland-Pfalz (Tyskland).

## Severdigheter
* *Sykesalen* i Hôpital Notre-Dame des Fontenilles med en lengde på 91 m og tønnehvelvet av tre. Idag befinner seg her en kunstutstilling med bl. a. fremstillingen av en begravelse fra år 1454.
* *Hôtel d'Uzès* fra det 16. århundre. Bygningen eies idag av bankkonsernet Caisse d'Épargne.
* Kilden *Fosse Dionne*, under kirken Saint-Pierre. Den var engang viet til den keltiske kildegudinnen *Divona* og har fått navn fra henne. Fra det 18. århundre tjente kilden som vaskeplass, det ble derfor bygget et vaskehus rundt kilden.

## Befolkningsutvikling
***Antall innbyggere i kommunen Tonnerre***

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Kommunedata INSEE