open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kętrzyn

**Kętrzyn** (tysk *Rastenburg*, historisk polsk *Rastembork*) er en by i den nordøstlige Polen. Den hadde i 2004  innbyggere. Byen var tidligere en del av voivodskapet Olsztyn, men har siden 1999 ligget i Ermlandskmasuriske voivodskap!Det ermlandskmasuriske voivodskap. 

## Den tyske orden

Byen ble etablert av Den tyske orden i 1329 og var en del av deres ordensstat. Området hadde da tidligere vært bebodd av en baltisk stamme som Tacitus i sin bok *[[Germania (Tacitus)|Germania]]* fra år 98 kalte Æstier . Området ble i 1345 og 1347 angrepet av litauere, som erobret og plyndret byen og den daværende borgen. Byens viktige strategiske beliggenhet gjorde at Den tyske orden bygget en forsterket borg opp igjen fra grunnen, med en ekstra mur i 1350.

I 1357 fikk byen byprivilegier av stormesteren for Den tyske orden.

## Øst-Preussen
Senere ble byen og området en del av Øst-Preussen, og byen var kjent som *Rastenburg*, på polsk kalt *Rastembork*. På 1600-tallet var byen den tredje rikeste i Øst-Preussen, etter Königsberg og Memel. Senere naturkatastrofer, bybranner og plyndringer under kriger, samt pest, gjorde at rikdommen gikk tapt, og etter opptegnelser fra 1698 var byen nede på en sjette-plass.

Under første verdenskrig var det kamper i området, både i forbindelse med slaget ved Tannenberg og det etterfølgende første slaget ved de masuriske sjøer.

## Andre verdenskrig

Stedet var viktig under andre verdenskrig, ettersom Adolf Hitlers hovedkvarter i store deler av krigen, Wolfsschanze, lå like i nærheten, nærmere bestemt ved landsbyen Görlitz (Gierłoż), knapt 1 mil fra Kętrzyn/Rastenburg i østlig retning. Her ble det mislykkede 20. juli-attentatet gjennomført i 1944. Ruinene av hovedkvarteret er i dag en turistattraksjon.

## Etter krigen
Etter krigen ble de gjenværende tyske borgerne forvist, da området som følge av Potsdamkonferansen ble overført til Polen. Byen fikk sitt nye navn til ære for en polsk patriot fra området, Wojciech Kętrzyński.

## Kjente personer fra byen
* Arno Holz (1863–1929) poet og dramatiker
* Wilhelm Wien (1864–1924), tysk fysiker som ble tildelt Nobelprisen i fysikk i 1911 for sine arbeider om varmestråling. 
* Waldemar Grzimek (1918–1984), skulptør
* Siegfried Tiefensee (1922–2009), komponist og dirigent

## Klima

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Barahir

I J.R.R. Tolkiens fiktive verden Midgard var **Barahir** en mann fra Bëors hus, og arving, i det første tidevervet. Han var sønn av Bregor, og var selv gift med Emeldir, og var far til den meget kjent sønnen Beren.

Barahir levde som fredløs sammen med 12 følgesvenner i Dorthonions høyland. De ble forrådt til Sauron av *[[Gorlim]] den Ulykkelig*, et elskovssykt medlem av følget. Resten av Barahirs følge var Gildor, Belegund, Baragund, Urthel, Dagnir, Ragnor, Radhruin, Dairuin, Arthad og Hathaldir. Barahirs egen sønn Beren var ute og jaktet da følget ble fanget og drept, derfor unnslapp han dette.

Tidligere hadde Barahir kjempet i Dagor Bragollach, og reddet Finrod Felagunds liv. For dette mottok han Barahirs ring, som etter dette gikk i arv i famnilien, helt til den på slutten av det tredje tidevervet var havnet hos Aragorn.
----
**Barahir** var også navnet på den tredje prinsen av Ithilien i det fjerde tidevervet, barnebarnet til Faramir og Éowyn, som skrev *Hilstorien om Aragorn og Arwen*.
Gunilla Bergström

**Gunilla Elisabet Dukure Bergström** (1942–2021) var en svensk forfatter, illustratør og journalist. Hun skrev en lang rekke bildebøker om Albert Åberg, Milla, Mia og andre. Bøkene illustrerte hun selv. Det er utgitt over 20 bøker om Albert Åberg, som heter Alfons Åberg på originalspråket svensk. Disse har tilsammen blitt oversatt til 29 språk.

Gunilla Bergström var søster av fysikkprofessoren Lena Treschow Torell (født 1946).

## Bibliografi
* *Mias pappa flyttar* (1971)
* *God natt Alfons Åberg* (1972)
* *Tjuven* (1973)
* *Aja baja Alfons Åberg* (1973)
* *Raska på Alfons Åberg* (1975)
* *Alfons och hemlige Mållgan* (1976) 
* *Vem räddar Alfons Åberg?* (1976)
* *Listigt Alfons Åberg* (1977)
* *Alfons och odjuret* (1978)
* *Ramsor & Tramsor med Bill och Bolla* (1979)
* *Tokigt & Klokigt, mera rim med Bill och Bolla* (1980)
* *Är du feg Alfons Åberg?* (1981)
* *Var är bus-Alfons?* (1982)
* *[[Hvem spøker, Albert Åberg?|Vem spökar, Alfons Åberg?]]* (1983)
* *Lycklige Alfons Åberg* (1984)
* *Alfons och Milla* (1985)
* *Kalas Alfons Åberg* (1986)
* *Hokus Pokus Alfons Åberg!* (1987)
* *Bara knyt Alfons!* (1988)
* *Vad sa pappa Åberg?* (1989)
* *Alfons egna saker* (1990)
* *Alfons tycker om* (1990)
* *Där går Tjuv-Alfons!* (1991)
* *Milla mitt-i-natten* (1991)
* *Ingen sak sa Milla* (1992)
* *Mera monster, Alfons!* (1992)
* *Alla möjliga Alfons* (1992)
* *Mera miner med Alfons* (1992)
* *Trall-fonsar. Visor med Alfons Åberg.* Tonesatt av Georg Riedel og Astrid Kocko-Lorentzon (1992)  
* *Hurra för pappa Åberg!* (1993)
* *Milla mitt-i-godiskriget* (1993)
* *Näpp! sa Alfons Åberg* (1994)
* *Lösgodis – fickan full* (1994)
* *Lösgodis – en påse till* (1994)
* *Titta – peka Alfons Åberg* 1994
* *Flyg sa Alfons Åberg* (1997)
* *Osynligt med Alfons* (1998)
* *Hurra för Alfons Åbergs far* 1998
* *Hur långt når Alfons Åberg?* (2002)
* *Alfons ABC* (2002)
* *Alfons och soldatpappan* 2006

## Priser og utmerkelser (utvalg)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*  Rabén & Sjögren - Gunilla Bergström
*  Alfons Åbergs hjemmeside
Balti-dynastiet

**Balti-dynastiet** (baltungene, balthingere, eller balt(h)ene) var en herskerslekt hos vestgoterne, et germansk folkeslag som var i strid med Romerriket i dets nedgangstid i vest. Baltiene har sitt navn fra det gotiske ordet *balþa* («skallet» eller kanskje i forlengelsen, «modig, dristige»). Det betyr således «de modige» eller «modige menn».

## Historie
Baltiene ble regnet som de nest viktigste blant de gotiske krigerne og nest best i kongelig verdighet, bak amaliene. Men det var baltieren Alarik som ledet sitt folk i plyndringen av Roma i 410 og grunnla et dynasti som skulle herske over det meste av romerske Gallia i et århundre og hele det romerske Hispania i lengre tid, og etablerte dermed et kongedømme i Hispania som skulle vare fram  til 700-tallet: det vestgotiske rike.

I en fotnote i sitt store verk *Romerrikets nedgang og fall* skrev den engelske historikeren Edward Gibbon:

## Konger
De vestgotiske kongene fra balti-dynastiet som hersket fra 395 til 531 besto av følgende konger: 
  
*Alarik I 
*Ataulf 
*Wallia 
*Teoderik I 
*Torismund 
*Teoderik II 
*Eurik 
*Alarik II 
*Gesalek 
*Amalarik

## Referanser


## Litteratur
* Heather, Peter J. (1989): «Cassiodorus and the Rise of the Amals. Genealogy and the Goths under Hun Domination», i: *Journal of Roman Studies* **79**, s. 103–128.
* Heather, Peter J. (1991): *Goths and Romans 332-489*, Oxford.

## Eksterne lenker
*Materialsammlung, *Mittelalter-genealogie.de*
Odd Martinsen

**Odd Willy Martinsen** (1942–2025) var en norsk langrennsløper. Martinsen var kjent for sin høye maksimalfart og hadde i mange år fast plass på startetappen i internasjonale stafetter, derav klengenavnet «Stafett-Martin».

Han ble født i Drammen og vokste opp i Nittedal. Han fikk sitt internasjonale gjennombrudd i VM 1966, da han gikk første etappe på laget som vant stafetten (4&nbsp;×&nbsp;10&nbsp;km). Under OL 1968 i Grenoble vant han sølv på 30&nbsp;km og var med på laget som tok gull på 4&nbsp;×&nbsp;10&nbsp;km stafett. Han fikk tildelt Holmenkollmedaljen i 1969. Odd Martinsen var medlem av IL i BUL, Oslo og hadde 11 NM-gull.

Han ble æresmedlem av Nittedals idrettsforening allerede i 1968 og fikk Paul Harris-medaljen av Rotary i 1996. I 2002 ble han tildelt Norges Skiforbunds hedersplakett og King Olav Trophy i 2003, Norges Idrettsforbunds hederstegn i 2012 og Ildsjelprisen fra langrennskomiteen i Norges Skiforbund i 2021. 

Martinsen ble i 2014 utnevnt til ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden for sin innsats for norsk og internasjonal skiidrett.

Han var leder for langrennskomiteen i Det internasjonale skiforbundet fra 1986 til 2002.

## Familie
Odd Martinsen er far til skiløperen Bente Skari.

## Internasjonale meritter
* VM 1966: gull på 4&nbsp;×&nbsp;10&nbsp;km stafett, bronse på 15&nbsp;km
* OL 1968: gull på 4&nbsp;×&nbsp;10&nbsp;km stafett, sølv på 30&nbsp;km
* Vinner av 15&nbsp;km i Holmenkollen
* VM 1970: sølv på 15&nbsp;km, bronse på 30&nbsp;km
* VM 1974: bronse på 4&nbsp;×&nbsp;10&nbsp;km stafett
* OL 1976: sølv på 4&nbsp;×&nbsp;10&nbsp;km stafett

## Medaljer i norske mesterskap

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Amaliene

**Amaliene** var en ledende undergruppe av vestgoterne, et germansk folkeslag som konfronterte Romerriket i dets nedgangstid i vest. De ble regnet for å være de viktigste og fremste blant de gotiske krigerne og viktigst i kongelig verdighet. 

Men det var Alarik, en balti, som ledet sitt folk i plyndringen av Roma i 410. Denne suksessen, og dynastiet av konger han skapte, høynet rivaliseringen med amaliene som ranet til seg tronen i 415 og gjorde Sigerik til vestgoternes konge. Men Sigeriks styre varte bare i syv dager før han ble myrdet og erstattet med en balti.

Edward Gibbon skriver i ''History of the Decline and Fall of the Roman Empire'' (kapittel 31, fotnote 160):
:*«Den virkelige arvelige retten til det gotiske septeret var lagt ned hos amaliene, men de prinsene, som var [[hunnere|hunnernes]] vasaller, ledet stammene til [[østgoterne]] i noen fjerne deler av [[Germania]] eller [[Skytia]].»* 

Det ser ut til at det var i dette vakuumet at baltiene, som var dominerende i Italia og Gallia, klarte å overta vestgoternes lederskap.
Øystein Sevåg

**Øystein Sevåg** (født 1957) er en norsk komponist, pianist og plateprodusent. Han har arbeidet innen ulike musikalske sjangre, som soloutgivelser, kammer- og orkestermusikk, musikk for film og TV, samt som produsent og musiker på andres prosjekter.

## Utdanning
Han begynte han å spille piano fem år gammel, med faren som lærer. Han gikk musikklinjen ved Rud videregående skole med tverrfløyte som hovedinstrument og studerte ved Barratt Due musikkinstitutt, parallelt med komposisjonsstudier hos Bjørn Fongaard og Johan Kvandal.

## Virke
På 1980-tallet spilte han i flere band, blant annet Ischjazz og Celeste, og ga sammen med Lakki Patey ut *Windflowers* (1983), nominert til Spellemannprisen. Han etablerte plateselskapet Siddhartha Records i 1989 og utga *Close Your Eyes and See*, som førte til kontrakt med Windham Hill Records og internasjonal distribusjon. Albumet *Bridge* vant Indie Award i 1998.

Senere prosjekter inkluderer samarbeid med Benedicte Torget på *Karin Boye sånger* (NOPAs musikkpris 2014) og orkesterverk som *European Memories* – Concerto for Bassoon (2021) og *Concerto for Saxophone* (2022). I 2023–2024 laget han og Patey oppfølgeralbumet *Visual 2*, og i august 2025 utga han *Lacrimosa*.

## Verk

### Diskografi

## Referanser


## Eksterne lenker
* Offisielt nettsted
* 
* 
* 
*  Øystein Sevåg, medlemsside Norsk Komponistforening
Sevåg

**Sevåg** er et norsk etternavn.

## Personer med navnet

*Reidar Sevåg, musikketnolog
*Øystein Sevåg, komponist, pianist og plateprodusent
*Trond Sevåg Abrahamsen, vinner av Gullpucken i 1983.

## Referanser
Luftambulansetjenesten

**Luftambulansetjenesten HF**, tidligere **Helseforetakenes Nasjonale Luftambulansetjeneste ANS**, er et helseforetak eiet av Norges fire regionale helseforetak. Helseforetaket har ansvar for den flyoperative delen av ambulansetjenesten i Norge og er primær kundekontakt for transportdelen. Helseforetaket kjøper tjenestene fra kommersielle aktører og Justis- og beredskapsdepartementet (Redningshelikoptertjenesten). Helseforetakene har ansvaret for helsepersonellbemanningen.

Luftambulansetjenesten HF har hovedkontor i Bodø og ble stiftet i 2004 under navnet Helseforetakenes Nasjonale Luftambulansetjeneste ANS. Selskapet ble omdannet til et helseforetak i 2017.

I 2016 består tjenesten av tretten ambulansehelikoptre som flyr fra tolv baser, og ni ambulansefly fra syv baser. SAR Queen redningshelikoptre operert av 330 skvadron benyttes også til luftambulanseoppdrag, men har redningstjeneste som sin prioriterte oppgave.

## Innleide operatører
Airlift hadde kontrakt med Rikstrygdeverket om luftambulanseflyging med helikopter fram til 2002 da Norsk Luftambulanse tok over denne delen av operasjonene. Lufttransport FW er den andre operatøren. Selskapet opererer 11 ambulansefly (Beech King Air 200) og fire helikoptre (AgustaWestland AW139).

Babcock Scandinavian AirAmbulance, som i 2023 skiftet navn til Avincis Aviation, ble tildelt kontrakt på drift av ambulansefly fra 1. juli 2019 med varighet til 2025 og mulighet for forlengelse til 2030. Ti Beechcraft 250 og ett Cessna Citation Latitude skal opereres fra syv baser i Norge på oppdrag for Luftambulansetjenesten HF.

## Baser
Per 2025 har foretaket har 14 helikoptre fordelt på 13 baser og 10 ambulansefly fordelt på 7 baser.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Faktaboks om Luftambulansetjenesten i Norge
SKB

**SKB** kan referere til
*Selvkomprimerende betong
*Sportsklubben Brann
*Støtteforeningen for Kreftsyke Barn
*Streitkräftebasis
Voodoo Lounge

***Voodoo Lounge*** er et album av The Rolling Stones,  utgitt i juli 1994.

Albumet huskes kanskje spesielt for at det var deres første album uten Bill Wyman. Etter å ha vært med helt fra starten i 1962, trakk Wyman seg året før albumet ble utgitt. Han blir erstattet av Darryl Jones, men Stones blir en kvartett.

Både «Love Is Strong», «You Got Me Rocking», «Out of Tears» og «I Go Wild» ble utgitt som singler, men ingen av dem kom høyt opp på hitlistene (14, 23, 36 og 24 i Storbritannia). På VG-lista endte «Love Is Strong» bak «Mmm Mmm Mmm Mmm» og «Love Is All Around»

*Voodoo Lounge* toppet lista i UK, nådde andreplass på Billboard og tredjeplass på VG-lista i juli 1994.

*Voodoo Lounge-turnéen* kommer til Valle Hovin stadion 9. juni 1995.

## Sporliste

Alle sanger er skrevet av Mick Jagger og Keith Richards.
;Side en
#«Love Is Strong» – 3.49
#«You Got Me Rocking» – 3.36
#«Sparks Will Fly» – 3.15
;Side to
#«The Worst» – 2.24
#«New Faces» – 2.51
#«Moon Is Up» – 3.40
#«Out of Tears» – 5.27
;Side tre
#«I Go Wild» – 4.24
#«Brand New Car» – 4.14
#«Sweethearts Together» – 4.45
#«Suck on the Jugular» – 4.26
;Side fire
#«Blinded By Rainbows» – 4.33
#«Baby Break It Down» – 4.07
#«Thru and Thru» – 6.00
#«Mean Disposition» – 4.07
* Spor 15 var bare inkludert på CD-utgaven i 1994, men er med på 2010 vinyl 2-LP 

## Besetning
;The Rolling Stones
*Mick Jagger - sang, munnspill, elektrisk og akustisk gitar, maraccas, kor
*Keith Richards - elektrisk og akustisk gitar, kor, sang på «The Worst» og «Thru and Thru»
*Charlie Watts - trommer, tamburin
*Ron Wood - gitar, lap-slide, pedal steel, kor

;Øvrige medvirkende
*Darryl Jones - bass
*Chuck Leavell - tangentinstrumenter, kor
*Ivan Neville - orgel, kor
*David McMurray - saksofon
*Bernard Fowler - kor

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Kenney Jones

**Kenneth Thomas Jones** (født 1948) er en britisk musiker best kjent som trommeslager i The Small Faces, The Faces og The Who.

Jones var med i The Small Faces fra 1965 til bandet ble oppløst i 1969. Da Steve Marriott gav seg, var han med på å starte The Faces sammen med de gjenværende medlemmene fra The Small Faces samt Rod Stewart og Ron Wood fra The Jeff Beck Group. Da Stewart fikk stor suksess som soloartist mens Wood begynte å spille med The Rolling Stones, ble imidlertid The Faces oppløst i 1976. To år senere døde trommeslageren i The Who, Keith Moon, og Jones tok over. Han spilte med The Who frem til 1985.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Ferdigbetong

**Ferdigbetong** er betong som blir produsert på en blandestasjon og deretter transportert med betongbil til byggeplassen som fersk betong. På større anlegg blir ofte betongen produsert på en mobil blandestasjon  som er plassert på anlegget. Hvis betongen produseres på byggeplassen men av et annet firma enn entreprenøren som skal bruke den, kalles den ferdigbetong.

## Referanser
FC United of Manchester

**Football Club United of Manchester** ble opprettet av misfornøyde Manchester United&ndash;fans etter at klubben hadde blitt kjøpt opp av den amerikanske mangemilliardæren Malcolm Glazer. Klubbens første sesong var 2005/06-sesongen. FCUoM begynte i det 10. nivået i England, *North West Counties Football League Division Two*, og i løpet av ett år hadde de nådd *North West Counties Football League Division One*, og de rykket året etter opp i Northern Premier League Division One. Laget rykket også opp det påfølgende året, og spiller per sesongen 2008/09 i Northern Premier League Premier Division på 7. nivå i det engelske ligasystemet. Klubben fikk raskt mange supportere, og stadion, Gigg Lane, som forøvrig eies av Bury FC, har som regel opp av opptil 4000 sang-glade tilskuere under kampene. (Noen klubber, gjerne 5 nivå høyere [ i Conference National ] har liknende tilskuertall.)

FCUM har også en nordisk supporterklubb, nemlig *FCUM Supporters, Nordic Branch*. 

## FC Uniteds trenere

## Trenerstab
*Manager: Karl Marginson
*Assistent-manager: Phil Power
*Trenere: Darren Lyons
*Fysioterapeut: Mark Cooney

## Eksterne lenker
*
Warren Zevon

**Warren William Zevon** (1947–2003) var en amerikansk musiker kjent for sine mørke og undertiden morsomme tekster. Han er far til musikeren Jordan Zevon.

Zevon kanskje mest kjente låt er «Werewolves of London» (1978), hvis kjennemerke er den makabre teksten og Zevons uling i refrenget.

:I saw a werewolf with a Chinese menu in his hand
:Walking through the streets of Soho in the rain
:He was looking for the place called Lee Ho Fook's
:Going to get a big dish of beef chow mein

Han var sammen med Bill Murray den første gjesten på *[[Late Night with David Letterman]]* 1. februar 1982 og var siden erstatter for Paul Shaffer og gjest gjentatte ganger i tiden mellom 1982 og 2001. 30. oktober 2002 var han som eneste gjest på *Late Show with David Letterman* for å fortelle om sykdommen sin. Til slutt i programmet spilte han «Roland the Headless Thompson Gunner» på forespørsel fra David Letterman, og det var den siste sangen Warren Zevon noen gang fremførte for offentligheten. Etter programmet ga Zevon bort gitaren sin til Letterman og sa: «Her, jeg vil at du skal ha den, ta godt vare på den.» Fra plata *[[My Ride's Here]]* fra 2002 snakker Letterman på sangen «Hit Somebody! (The Hockey Song)».

Zevon døde av lungekreft 7. september 2003.

## Plateutgivelser
* : *Wanted Dead or Alive*
* : *Warren Zevon*
* : *Excitable Boy*
* : *Bad Luck Streak in Dancing School*
* : *Stand in the Fire*
* : *The Envoy*
* : *A Quiet Normal Life: The Best of Warren Zevon*
* : *Sentimental Hygiene*
* : *Transverse City*
* : *Hindu Love Gods*
* : *Mr. Bad Example*
* : *Learning to Flinch*
* : *Mutineer*
* : *I'll Sleep When I'm Dead (An Anthology)*
* : *Life'll Kill Ya*
* : *My Ride's Here*
* 2002: *Genius: The Best of Warren Zevon*
* : *The Wind*
* : *[[Reconsider Me: The Love Songs]]*
* : **
* : *[[Warren Zevon (Collector's Edition; Remastered)]]*

## Konserter i Norge
* Sardine's – 13., 14. og 15. februar 1988
* Studentersamfundet i Trondhjem – vår 1988
* Sentrum Scene – 8. september 1992 («Roland the Headless Thompson Gunner» på konsertalbumet *Learning to Flich* (1993) er innspilt på denne konserten)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
* Singer and songwriter Warren Zevon dead at 56
* Warren Zevon biografi hos rollingstone.com 
* Warren Zevon official MySpace site
* Warren Zevon biografi hos Rolling Stone
Lettbetong

**Lettbetong** er betong med densitet under 2 000&nbsp;kg/m³. Det benyttes som byggemateriale i form av blokker, bjelker og elementer. Lettbetong er fremstilt ved en heving av støpemassen slik at det dannes porer, også kalt gassbetong og porebetong.

Noen omtaler også lettklinker som lettbetong fordi den også har densitet under 2 000&nbsp;kg/m³, lettklinker har tilsats av slagg, leirekuler, pimpstein, skumplastperler eller annet for å få lavere densitet, Leca er et eksempel på lettklinker.

Lettbetong tilvirkes av sand (knust fjell), kalk og sement, med tilsats av aluminiumspulver som under prosessen reagerer med vann og skaper en porøs struktur når den varmes opp under trykk i en autoklav. På engelsk Autoclaved aerated concrete (AAC). Når den benyttes til bjelker eller elementer armeres den med tynne stålstenger.

På grunn av at lettbetongen er mer porøs enn vanlig betong har den lavere trykkfasthet enn vanlig betong. Til gjengjeld har den bedre varmeisolerende egenskaper fordi luftinnholdet er større. Den har også betongens fordeler som gode brannegenskaper og er ikke utsatt for mugg, råte eller maur. Bakdelen er at den må pusses, forblende eller dekkes med fasadeplater utvendig slik at den ikke suger til seg vann og får fukt eller frostskader.

## Historie
Lettbetong ble oppfunnet midt på 1920-tallet av Axel Eriksson og den begynte å produseres i 1929 av Yxhults Stenhuggeri AB i Sverige under navnet "Ånghärdad gasbetong". Midt på 1940-tallet fikk den navnet Ytong. I begynnelsen av 1930-tallet fremstilte noen svenske forskere lettbetong med sement og sand som utgangsmaterialet, denne metoden ble benyttet blant annet under navnet Siporex. Lettbetong ble populært som vegg, gulv og takplater på 1970-tallet.

I Norge ble det produsert Siporex ved Norsk Siporex Fabrikk AS på Gullaug i Lier fra 1947 og ved Ytong fabrikken i Hokksund i Øvre Eiker fra 1951, bak Ytong-selskapet sto Christiania Spigerverk og Norsk Hydro. Siporex og Ytong fusjonerte og all produksjonen ble flyttet til Hokksund. Sener ble bedriften overtatt av Norcem, men den gikk konkurs i 1988. H+H Celcon startet opp igjen produksjonen som varte til nedleggelsen i 2000.

## Referanser
Joe Fagan

**Joe Fagan** (født 12. mars i 1921 i Liverpool, død 30. juni 2001) var en engelsk fotballspiller og trener, mest kjent som manager for Liverpool FC i perioden 1983–1985.

## Karriere
Joe Fagan sin spillerkarriere ble stort sett tilbrakt i Manchester City, hvor han undertegnet kontrakten for klubben i 1938. Andre verdenskrig ødela mye av hans karriere som spiller, men han var med på laget som rykket opp til øverste nivå i 1946/47-sesongen.

Fagan startet sin trenerkarriere i Nelson i som spillende manager, hvor han ledet klubben til mesterskap i Lancashire Combination i sin første sesong i 1952. Senere ble han assistenttrener for Rochdale i 1954, under ledelse av Harry Catterick, før han ble ansatt i Liverpool FC i 1958.

I desember 1959 ble Bill Shankly ansatt som manager i Liverpool. Han etablerte The Boot Room, et tidligere materialrom som ble omgjort til et sted for trenerne. Fagan var sammen med Shankly og Bob Paisley sentral i bruken av det historiske rommet og er i dag regnet som en legende i klubben på lik linje med Shankly og Paisley.

I 1983 ble Fagan ansatt som manager for klubben. Han var spesielt kjent for kjøpet av Jan Mølby, som ble en fremragende spiller for klubben. Hans to-årskontrakt varte til sommeren 1985, og det virket hele tiden svært usannsylig at han ville forlenge kontrakten. I 1983/84-sesongen ble han historisk da han førte klubben til *The Treble* og vant Ligacupen, ligaen og Serievinnercupen med Anfield-klubben.

Den 29. mai 1985, bare timer etter Heysel-tragedien, annonserte han at han ville trekke seg, og han ble etterfulgt av en annen Liverpool-legende, Kenny Dalglish.

## Meritter
### Som spiller
* 1946/47: Andredivisjon i The Football League med Manchester City

### Som manager (alle med [[Liverpool FC]])
* 1983/84: Ligacupen i England
* 1983/84: Ligaen i England
* 1983/84: Serievinnercupen

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Joe Fagan  - nettsted laget av LFChistory.net
*  Manager-profil på LFChistory.net
*  Profil på Liverpoolfc.tv (Offisiell Liverpool FC hjemmeside)
Sprøytebetong

**Sprøytebetong** er betong som blir sprøytet på en annen overflate, vanligvis fjell eller gammel herdet betong, ved hjelp av trykkluft. Sprøytebetong stivner raskt grunnet tilsetning av akselerator.

I dag er det to metoder for sprøytebetong i bruk, tørrsprøyting og våtsprøyting. Ved tørrsprøyting blir tørrstoffene sement og tilslag ført fram til munnstykket der vann blir tilsatt. Ved våtsprøyting blir betongen blandet før den føres fram til munnstykket. For begge metoder blir betongen tilsatt akselerator i munnstykket. Sprøytebetong blir ofte armert med fiberarmering. Et av anvendelsesområdene til sprøytebetong er fjellsikring. Et lag sprøytebetong, typisk ca. 70-100mm tykt, kan brukes i kombinasjon med fjellbolter for å sikre at løse steiner ikke faller ut fra vertikale utsprengte fjellskjæringer eller fra tak i tunneler. Et annet bruksområde er betongrehabilitering. Da blir skadet betong fjernet, armeringen frilagt, overflaten rengjort, og ny betong blir sprøytet på for å beskytte armeringen.

## Referanser
The Sounds

**The Sounds** er et svensk rockeband som ble kjent med sitt debutalbum *Living In America* fra 2002.

Deres mest kjente låter er hitsinglene «Hit Me!», «Living In America» (begge fra 2002) samt «Song With A Mission» (2006). I juni 2009 slapp The Sounds plata "Crossing The Rubricon", tre år etter siste utgivelse.

## Medlemmer

* Maja Ivarsson (f. 1979) – vokal
* Felix Rodriquez (f. 1979) – gitar
* Johan Bengtsson (f. 1979) – bass
* Jesper Anderberg (f. 1981) – synthesizer
* Fredrik Nilsson (f. 1979) – trommer

## Plateutgivelser

* *Living In America* (2002)
* *Dying To Say This To You* (2006)
* *Crossing The Rubicon* (2009)

## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*
Vikebygd Idrettslag

**Vikebygd Idrettslag** er en sammenslutning av idretter med aktive utøvere i Vikebygd i Vindafjord kommune. Idrettslaget ble stiftet på 1970-tallet, og har møtelokaler og idrettsanlegg ved Bygdahuset på Veastadheia.

Idrettslaget var tidligere arrangør av det årlige trimløpet «Kvamsåsen Rundt», et 11 km langt terreng- og asfaltløp, med deltakere fra hele Haugalandet. Klubben arrangerer også en årlig fotballturnering for knotter, kalt «Vikeputten».

## Se også
* Vikebygd
* Vikebygd kirke

## Eksterne lenker
* Vikebygd.net
* Vikebygd.org
* Kvamsåsen Rundet løpet
Høyfast betong

**Høyfast betong** er definert som betong som har høyere fasthet enn B55 (55 MPa) og henviser til et materiales evne til å tåle påkjenning ved strekning i lengderetning.

Betong produseres med fastheter fra omtrent B20 opp til ca. B95, der bokstaven «B» står for «betong» og tallet angir trykkstyrken i MPa. Det aller meste av betongen som blir produsert har fasthet fra B20 til B55. Høyfast betong brukes kun i helt spesielle tilfeller.

## Referanser
Magerbetong

**Magerbetong** er betong med lavt sementinnhold og lavere fasthet enn B15 (15 MPa). Magerbetong brukes normalt ikke i bærende konstruksjoner. Et vanlig bruksområde er beskyttelse av fundamenter ved at man legger ut et ca. 50mm tykt lag magerbetong under fundamentet for å hindre at fundamentet tar skade av jordmassene under. Magerbetong kan også bli brukt som ballast i tilfeller der man trenger ekstra tyngde for å stabilisere en konstruksjon.

## Referanser
Peder Lunde jr.

**Peder Lunde jr.** (født 9. februar 1942 i Oslo) er en norsk seiler.

Under de Olympiske leker i 1960 i Roma vant Lunde jr. gull i klassen Flying Dutchman. I OL i 1968 i Mexico by tok han sølv i klassen Starbåt. Han deltok også i Tempest i OL i 1972 i München og i Soling i 1976 i Montréal med henholdsvis 6.- og 16.-plass.

I 1960 mottok han Fearnleys olympiske ærespris for gullmedaljen fra lekene i Roma.

Også Peder Lunde jr.s far, Peder Eugen Lunde, var i verdenstoppen i seiling.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Agustín Muñoz Grandes

**Agustín Muñoz Grandes** (født 27. januar 1896, død 11. juli 1970) var en spansk general, Falange-leder og politiker. Han er mest kjent som kommandant for División Azul fra 1941 til 1943.

Muñoz Grandes ble født i enkle kår i Madrid. Han kom inn på infanteriakademiet i Toledo som tenåring. Da han var ferdig med utdannelsen der ble han sendt til Marokko i 1915, hvor han kjempet i slaget ved Alhucemas. I den spanske borgerkrig kjempet han for nasjonalistene og ble forfremmet til general. Han fikk kommandoen over Den afrikanske armé. 

I 1941 fikk han kommandoen over División Azul, Francos frivillige styrke som skulle gjøre tjeneste under Wehrmacht i Sovjetunionen. Muñoz Grandes var godt kjent med det tyske militærvesenet ettersom han hadde vært taktisk rådgiver under Wilhelm Canaris. Han var også overbevist fascist, og tilhenger av Adolf Hitler. 

Muñoz Grandes ble dekorert med Ridderkorset. Hitler la personlig til eikeløvet på denne utmerkelsen. I desember 1942 ble han tilbakekalt til Spania fordi Franco ble skremt av hans utøylede pro-tyske holdninger i en periode hvor Spania kjempet hardt for å forbli nøytrale. Han ble forfremmet til generalløytnant, og posisjonen på Østfronten ble overtatt av Emilio Esteban Infantes. 

I 1945 ble han generalkaptein for I militærdistrikt, og i 1950 ble han utnevnt til forsvarsminister. Fra 1962 til 1967 var Muñoz Grandes Spanias første visepresident.

Han døde av naturlige årsaker i 1970.

## Referanser
Felsennest

**Felsennest** (tysk for «klipperede») var det førerhovedkvarteret Adolf Hitler opprinnelig hadde utpekt for angrepet mot vest i 1940 under andre verdenskrig. Det lå ved Bad Münstereifel, 30 kilometer sydvest for Bonn.

Hovedkvarteret var i bruk ved begynnelsen av det vestlige felttoget i 1940. Det var langt mindre enn de andre førerhovedkvarterene, Hitlers personlige kvarter besto av en liten bunker med et arbeidsrom, soverom, to adjutantrom, kjøkken og bad. Det var det vakrest beliggende av alle førerhovedkvarterene. Hitler oppholdt seg mye utendørs mens han var der og kalte det senere for «fugleparadiset».

## Anlegget
Felsennest er en fjelltopp ved byen Bad Münstereifel. Organisation Todt hadde bygget et bunkeranlegg der allerede før krigen (1938/1939), som en del av det vestlige vernet av Tyskland. Høsten og vinteren 1939/1940 ble det utbygget til førerhovedkvarter, og 22. februar 1940 bestemte Hitler at dette skulle være kommandoplassen hans under angrepet på Frankrike (det vellykkede tyske gjennombruddet gjorde at hovedkvarteret etterhvert ble flyttet). I likhet med de andre førerhovedkvarterene ble overkommandoen for hæren og Wehrmacht plassert i nærheten. Anlegget innenfor sperrekrets I besto av fire bunkere, to massive trebygninger og tre brakker. I tillegg ble fem hus i den nærliggende landsbyen Rodert bygget ut for general Alfred Jodl med følge. Dette ble liggende innenfor sperrekrets II. Hele anlegget var ferdig 6. mai 1940. Hitler flyttet inn 10. mai (samme dag som angrepet på Frankrike startet).

Hitler ledet den første fasen av angrepet mot Frankrike fra Felsennest. 1. og 2. juni besøkte han slagmarker fra 1. verdenskrig. Om ettemiddagen første dag ble han hyllet av de seiersrike soldatene på den store kirkegården ved Langemark, der de falne fra slaget 10. november 1914 ligger. Etter det dro han og følget hans til La Montagne, rett syd for Wervicq, der han for første gang hadde mistet synet midlertidig under et engelsk gassangrep, natten mellom 13. og 14. oktober 1918.

5. juni flyttet han hovedkvarter til Wolfsschlucht I for den andre og avgjørende angrepsfasen. Han ville at Felsennest skulle bli et nasjonalt minnesmerke etter krigen «for å vise Wehrmachts uovervinnelighet», slik ble det ikke – hele anlegget ble ødelagt i 1945.

## Hitlers opphold i Felsennest
Denne tabellen er basert på dagboksnotater til offiserer i Hitlers stab.

## Litteratur
* Franz W. Seidler og Dieter Zeigert: *Die Führerhauptquartiere – Anlagen und Planungen im Zweiten Weltkrieg* ISBN 3-7766-2154-0
Førerhovedkvarter

**Førerhovedkvarter** (tysk **Führerhauptquartier** (FHQ)) er en betegnelse på de militære hovedkvarterene Adolf Hitler brukte som øverstkommanderende for Wehrmacht under andre verdenskrig.

Det mest kjente av dem, og det Hitler oppholdt seg lengst i, var Wolfsschanze, men det finnes også en rekke andre. Hovedkravene til anleggene var at de måtte ha gode veiforbindelser og ligge nær fronten. De ble også plassert slik at de var vanskelige å se fra luften. To kommisjoner hadde ansvar for å finne steder hvor slike anlegg kunne plasseres, den ene av dem ledet av Erwin Rommel. Selve anleggsarbeidet ble nesten bestandig utført av Organisation Todt.

## Hovedkvarterene

I tillegg til disse hadde Hitler også to andre viktige baser: Obersalzberg i Berchtesgaden og Rikskanselliet (Førerbunkeren) i Berlin. Disse regnes ikke som førerhovedkvarterer, fordi den betegnelsen er forbeholdt militære installasjoner nær fronten. I praksis ble dog Førerbunkeren et militært hovedkvarter under slaget om Berlin.

## Referanser


## Litteratur
* Bernd Freytag von Loringhoven/François d’Alançon: *Mit Hitler im Bunker. Aufzeichnungen aus dem Führerhauptquartier Juli 1944 – April 1945*, Berlin 2005, wjs-Verlag, ISBN 3-937989-14-5
* Franz W. Seidler/Dieter Zeigert: *Die Führerhauptquartiere, Anlagen und Planungen im Zweiten Weltkrieg*, München 2000, Herbig, ISBN 3-7766-2154-0
Tannenberg (førerhovedkvarter)

**Führerhauptquartier Tannenberg** var et av Adolf Hitlers militære hovedkvarter under andre verdenskrig. Det lå ved Kniebis i den nordlige delen av Schwarzwald, nå en del av Freudenstadt.

Anlegget ble påbegynt 1. oktober 1939, og stod ferdig 1. juli 1940. Det bestod av to bunkere med et nettoareal på 275 m², samt en brakke på 85 m². Etter den store seieren over Frankrike hadde det vært naturlig å reise rett til Berlin for å motta triumfen. Hitler valgte imidlertid å oppholde seg i Tannenberg fra 27. juni til 5. juli 1940, for å avslutte rapporten om felttoget, planlegge invasjonen av Storbritannia og besøke de ferske slagmarkene i Elsass. På dette tidspunkt var anlegget så nytt at betongen ikke var helt tørr, og Hitler med stab oppholdt seg så mye utendørs som mulig.

Tannenberg stod tomt etter Hitlers avreise, og ble senere sprengt av franske ingeniørstyrker.

## Hitlers opphold i Tannenberg
Denne tabellen er basert på dagboksnotater til offiserer i Hitlers stab.

## Litteratur
* Franz W. Seidler og Dieter Zeigert: *Die Führerhauptquartiere – Anlagen und Planungen im Zweiten Weltkrieg* ISBN 3-7766-2154-0
Regina van Dinther

**Regina van Dinther** (født 1958) som **Regina Nowak**) er en tysk politiker (CDU). Fra 8. juni 2005 har hun vært president for landdagen (parlamentet) i Nordrhein-Westfalen. Hun har vært innvalgt i parlamentet siden 1990, og har vært kvinnepolitisk talskvinne og nestleder for CDU-fraksjonen. Etter Ingeborg Friebe er hun den andre kvinnelige landdagspresidenten i Nordrhein-Westfalen.

Hun er leder for CDUs kvinneorganisasjon i Nordrhein-Westfalen.

## Eksterne lenker
* 
* Biografi på landdagens hjemmeside
Stasjon Arnemuiden

**Stasjon Arnemuiden** er en liten jernbanestasjon på *[[Zeeuwse linje]]* (Roosendaal – Vlissingen). Stasjonen ble åpnet 1. mars 1872 og befant seg den gangen på nordsiden av landsbyen Arnemuiden. Siden slutten av '70-årene (1970) har landsbyen vokst slik at boligområder befinner seg på begge sider av jernbanelinjen.

Som ved flere andre stasjoner i Zeeland, ligger perrongene skrått overfor hverandre. I første halvår 2006 stopper lokaltoget mellom Roosendaal og Vlissingen her en gang i timen, i begge retninger.

## 2008

I 2008 kommer rutetidene i Zeeland til å bli forandret. Fjerntogene (intercity's) vil da stoppe på alle stasjonene i Zeeland, men for å forkorte reisetiden til Randstad stenges tre stasjoner: Arnemuiden, Kapelle-Biezelinge og Krabbendijke.

## Eksterne lenker
* Stasjon Arnemuiden  på stationsweb  (nederlandsk)
Stasjon Middelburg

**Stasjon Middelburg**  er en jernbanestasjon på *[[Zeeuwse linje]]* som ligger i den nederlandske provinsen Zeelands hovedstad. 1. mars 1872 ble den åpnet, og den opprinnelige stasjonsbygningen er fremdeles i bruk.

Stasjonen ligger rett utenfor byens historiske sentrum, skilt fra dette av kanalen gjennom Walcheren. En dreiebro gjør det mulig å nå stasjonen direkte derfra. I 2000 begynte man med å renovere stasjonsområdet, buss-stasjonen ble flyttet til den siden av kanalen der stasjonen ligger. I 2004 åpnet bygningen som huser det nye rådhuset og organet som er ansvarlig for alt fra vannkvalitet til dikenes kvalitet med hensyn til Zeelands øyer (*Waterschap Zeeuwse Eilanden*).

I første halvår 2006 stopper fjerntoget (intercityen) mellom Vlissingen og Amsterdam her en gang i timen, i begge retninger. Dette gjelder også for lokaltoget mellom Vlissingen og Roosendaal. 

## Eksterne lenker
* Stasjon Middelburg på stationsweb  (nederlandsk)
Reefer Madness

***Reefer Madness*** er en amerikansk propagandafilm fra  regissert av Louis Gasnier. Historien dreier seg rundt de tragiske hendelsene som inntreffer når narkotika-langere lokker skoleelever til å prøve «marihuana». Et drap, et selvmord, en voldtekt og et fall inn i galskapen følger.

*Tell Your Children* ble finansiert av en kirkegruppe, og skulle opprinnelig bli vist for foreldre som en adavrsel, i et forsøk på å lære dem farene ved cannabisbruk. Like etter at filmen var ferdig, ble den imidlertid kjøpt av en exploitation-filmskaper, Dwain Esper, som tok seg friheten til å klippe inn «frekkere» scener, mens han endret tittelen til *Reefer Madness* før han distribuerte filmen.

## Handling

Mae Coleman og Jack Perry er samboere, som selger marihuana. Den skruppelløse Jack selger stoffet til tenåringer til tross for Maes innvendinger. Hun vil heller holde seg til et voksent klientell. Ralph Wiley, en sosiopat som nylig droppet ut av college og begynte som narkotika-selger, forsøker sammen med Blanche å hjelpe Jack med å rekruttere nye kunder. Ralph og Jack lokker en videregående elev Bill Harper og college-student Jimmy Lane til Mae og Jacks leilighet. Jimmy røyker en joint, er alt for uforsiktig og treffer en fotgjenger. Noen dager senere forteller Jack ham at fotgjengeren døde på grunn av skadene. Men fordi politiet ikke hadde noen spesifikke detaljer som kunne føre dem til Jimmy, slipper han faktisk straff.

Mary, Jimmys søster og Bills kjæreste, går til Maes leilighet for å se etter Jimmy og godtar en joint fra Ralph, i den tro det er en vanlig sigarett. Men når hun nekter Ralphs tilnærminger, forsøker han å voldta henne. Bill kommer ut av soverommet og, fremdeles påvirket av marihuana, hallusinerer at Mary villig ønsker å ha sex med Ralph og angriper sistnevnte. Han angriper Ralph, men i slåsskampen blir Mary truffet av en pistol og drept. Jack legger pistolen i hånden til den bevisstløse Bill, og angir ham for Marys dødsfall. Nå er Ralph paranoid av både marihuana, og sin dårlige samvittighet.

## Skuespillere
* Dorothy Short som Mary Lane
* Kenneth Craig som Bill Harper
* Lillian Miles som Blanche.
* Dave O'Brien som Ralph Wiley.
* Thelma White som Mae Coleman.
* Carleton Young som Jack Perry.
* Warren McCollum som Jimmy Lane.
* Pat Royale som Agnes
* Josef Forte som Dr. Alfred Carroll
* Harry Harvey Jr. som Junior Harper


ReeferMadness 13.jpg
ReeferMadness 03.JPG
ReeferMadness 14.jpg
ReeferMadness 09.JPG


## Se også
* *[[Himmel og helvete]]* (1969)

## Noter

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Fullmektig

**Fullmektig** kan dels betegne en person som har en fullmakt i avtalerettslig sammenheng og kan dels være en stillingstittel med varierende innhold. I den norske sentrale statsforvaltningen var fullmektig, også betegnet *kongelig fullmektig*, historisk den høyeste tittelen på saksbehandlernivå og inntok en posisjon som er sammenlignbar med dagens tittel seniorrådgiver. Stillingen var på 1800-tallet den laveste embedsstillingen, med utnevnelse i statsråd, krevde høyere utdannelse og var plassert rett over kopist (senere delt i assistent og sekretær) og rett under byråsjef. Omkring århundreskiftet 1900 hadde en fullmektig en lønn på 3&nbsp;120, mens en kopist tjente 1&nbsp;000 og en byråsjef tjente 4&nbsp;000. Fullmektig var også brukt tilsvarende i andre offentlige virksomheter. Fullmektig kunne i det private næringslivet også være tittel på en leder for en virksomhet, med omtrent samme betydning som «bestyrer» eller daglig leder. Tittelen fullmektig er også brukt i en urelatert betydning som kontorfullmektig, også kalt bare fullmektig.

## Referanser
Stasjon Vlissingen

**Stasjon Vlissingen** er en av endestasjonene på den nederlandske jernbanelinjen *[[Zeeuwse linje]]*. Stasjonen er situert øst for Vlissingens sentrum, ved fergehavnen ved Westerschelde. Jernbanesporet ender foran stasjonsbygningen.

1. september 1873 ble stasjonen åpnet under navnet **Vlissingen Haven** (no.: Vlissingen havn). Den var viktig i forbindelse med trafikken til og fra England. Den første stasjonsbygningen ble skiftet ut for en større i 1892, denne fikk blant annet et eget venterom for adelige personer. I 1944 ble *Vlissingen Haven* bombardert og etter den annen verdenskrig ble en ny stasjon bygget. Denne kom istedenfor to tidligere stasjoner, *Vlissingen Haven* og *Vlissingen Stad* (Vlissingen by). Den siste lå nærmere bykjernen enn *Vlissingen Haven*. Dagens stasjon ble bygget i 1950 etter et design av Sybold van Ravesteyn. Han brukte ofte en ny-barokk stil i sine design, og det er godt synlig i denne stasjonsbygningen. Den eldste delen av stasjonen er nå taket over perrongen som stammer fra 1892.

Stasjonen spiller en viktig rolle i persontrafikken til og fra Vlissingen og den vestlige delen av Zeeuws-Vlaanderen. Takket være at stasjonen ligger like ved havnen er forbindelsen med Zeeuws-Vlaanderen god, mellom Vlissingen og Breskens er det en fergeforbindelse for fotgjengere og syklister. At stasjonen ligger nær havnen er ikke bare positivt, dette gjør at stasjonen ligger usentralt i forhold til bykjernen. På grunn av dette har man utviklet planer for å flytte stasjonen lengre mot nord, like ved området der Vlissingen kommune vil bygge et senter for kunnskap og innovasjon. Området som er planlagt for den nye stasjonen er omtrent den samme som for *Stasjon Vlissingen Stad*.  Mange mennesker fra Zeeuws-Vlaanderen protesterer mot disse planene, fordi en flytting av stasjonen vil bety at det ikke lengre kan byttest direkte fra tog til ferge og man dermed vil tape tid.

Heller ikke Vlissingen stasjon har fått beholde billett-luken, billetter kjøpes fra automater, men i stasjonsbygningen finnes fremdeles en butikk og en stasjonsrestaurant.

I første halvår 2006 går hver time et fjerntog (intercity) til Amsterdam og et lokaltog til Roosendaal.

## Eksterne lenker
* Stasjon Vlissingen på stationsweb  (nederlandsk)
Scanair

**Scanair** var et skandinavisk charterselskap, eiet av Scandinavian Airlines. Selskapet ble dannet den 30. juni 1961 og gjennomførte sin første charterflyvning den fjerde september samme år. Fram til den 1. oktober 1965 var selskapet oppdelt to datterselskap «Norske Scanair A/S» og «Svenska Scanair A/B». Deretter ble eierskapet delt mellom ABA, DDL og DNL, dvs. SAS. Selskapets virksomhet opphørte etter 32 år, den 31. desember 1993. Scanair ble da sammenslått med det danske Conair, og det nystartede charterselskapet Premiair ble dannet.

## Destinasjoner
Scanair opererte på de destinasjoner som var datidens mest populære reisemål for charterturister:

Alghero, Alicante, Athen, Barcelona, Beirut, Catania, Dubrovnik, Genova, Grosetto, Ibiza, Kairo, Las Palmas, Lisboa, Ljubljana, London, Madeira, Málaga, Palma de Mallorca, Milano, München, Napoli, Nice, Nikosia, Paris, Pula, Rhodos, Rimini, Roma, Salzburg, Sevilla, Tel Aviv, Tenerife, Tunis, Varna, Venezia, Verona, Wien, Zürich, Barbados

## Flåte
*Airbus A300 (1983–1987)
*Boeing 727 *Leid fra [[Transair Sweden]]*
*Boeing 747 (1981–1982) *Utlån fra [[SAS]]*
*Sud Aviation Caravelle *Leid fra SAS* 
*Douglas DC-7 (1961–1967)
*Douglas DC-8 (1961–1989)
*Douglas DC-9 *Leid fra SAS*
*Fokker F-28 *Leid fra [[Linjeflyg]] 1973–1992*
*Douglas DC-10 (1988–1993)
*McDonnell Douglas MD-82 (1991–1993)
*McDonnell Douglas MD-83 (1991–1993)
Hermod Skånland

**Hermod Skånland** (født 15. juni 1925 i Tromsø, død 16. april 2011 på Jaren) var en norsk samfunnsøkonom og sentralbanksjef fra 1985 til 1994.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Hermod Skånland var sønn av skolerektor Peder Skånland (1885–1958) og lærerinne Margit Maurstad (1893–1977). Han tok sin examen artium i 1944, studerte sosialøkonomi med studieopphold i Nederland og USA under Ragnar Frisch, og avla eksamen ved Universitetet i Oslo i 1951. 

### Karriere
Han begynte som forsker i Statistisk Sentralbyrå, men ble allerede etter ett år ansatt som konsulent i Finansdepartementet. Dette var ikke ukontroversielt, for han kunne vel regnes blant de minst erfarne blant søkerne. Allerede i 1953 hadde han fast ansettelse som fungerende assisterende sekretær. Han forble i Finansdepartementet i mange år, unntatt et studieavbrudd i USA midt i 1950-årene. 

Skånland satt som sentralbanksjef fra 1985 til 1994, etter 14 år som visesentralbanksjef.

Han ledet en rekke offentlige utvalg, blant annet Prisproblemutvalget, Energiøkonomiseringsutvalget, Kredittstrukturutvalget og Tempoutvalget.

I 1994 tok han til orde for at tempoet i petroleumsutvinning burde reduseres. Hovedargumentet var todelt: dels mente at han politikerne ikke greide å frikoble bruken av petroleumsformuen fra kontantstrømmen fra den løpende utvinningen, og dels mente han at ny teknologi ville føre til at man ville kunne utvinne mer senere.

## Utmerkelser
Skånland mottok en rekke norske og utenlandske ordener og priser for sitt virke. Han ble i 1987 utnevnt til kommandør av St. Olavs Orden. I 1998 ble han hedret med utnevnelse til kommandør med stjerne av Finlands løves orden, og han ble samme år utnevnt til kommandør med stjerne av Den islandske falkeorden. Skaanland ble i 1990 utnevnt til kommandør av Luxembourgs Fortjenesteorden. Han ble i 1980 hedret med Fritt Ords honnør, og i 1998 ble han tildelt Sosialøkonomprisen.

## Bibliografi

* *Inntektspolitikkens dilemma &ndash; kan det løses?* J.W. Cappelens Forlag 1981.  ISBN 82-02-04872-9

## Om Skånland
 

## Referanser
Bokmålsforbundet

**Bokmålsforbundet** er en organisasjon som arbeider for å fremme moderat bokmål. Organisasjonen ble etablert 21. februar 1990 i Bergen, der det har hovedkontor. Initiativtaker og formann er Steinar Øksengård, mens viseformann er Arve Waage, begge bosatt i Bergen. Forbundet har også et lokallag med sete i Ålesund, Bokmålsforbundet Sunnmøre, som ledes av Kristin Gaaseide Aure.

I et intervju med Bergensavisen i 2013 oppgav formann Øksengård omkring 1000 medlemmer. Forbundet fører språkstatistikk basert på offentlige tall, som det samler inn og publiserer på hjemmesida si, og gir dessuten ut nettavisen Mål for Norge.

## Bakgrunn og språkpolitikk
Bakgrunnen for initiativet var at Øksengård mente at eksisterende språkorganisasjoner ikke var i stand til å ivareta bokmålets interesser.

Bokmålsforbundet mener at det norske talespråket skal utvikle seg fritt, uten innblanding av politikk eller byråkrati. I skolesammenheng ønsker de å gjøre skriftlig sidemål valgfritt, både i grunnskole og videregående skole. Når det gjelder offentlig ansatte, mener Bokmålsforbundet at de fritt skal kunne velge mellom bokmål og nynorsk.

Forbundet er sterkt kritisk til at nynorsk har større andel i offentlig forvaltning enn tilslutningen i folket tilsier og er samtidig motstander av en tilnærming mellom de to offisielle språkformene bokmål og nynorsk.

I 2017 foreslo Bokmålsforbundet å legge ned Språkrådet, fordi det etter forbundets mening har gått i retning av å bli et aktivistorgan for nynorsk.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Stasjon Vlissingen Souburg

**Stasjon Vlissingen Souburg** (uttales: soburg) er en jernbanestasjon på den *[[Zeeuwse linje]]n* (Roosendaal – Vlissingen). Stasjonen ligger i en del av Vlissingen kommune som heter Oost-Souburg. 

Denne stasjonen er ikke bare viktig for Oost-Souburg, men også for Vlissingens nordlige boligstrøk. Stasjon Vlissingen er ikke gunstig situert i forhold til disse boligområdene. Som Middelburg stasjon ligger også denne ved kanalen gjennom Walcheren, like ved  bydelen Westerzicht og svingbroen som forbinder Oost- og West-Souburg.

Vlissingen-Souburg er den yngste av stasjonene på denne linjen, den ble åpnet 31. mai 1986 og er et typisk eksempel på en forstads-stasjon. Stasjonsbygningen ble bygget etter arkitekt Hans Baks standarddesign, og har to perronger. Fra 2003 av er stasjonen ubetjent, og det selges billetter kun via automater.

I første halvår 2006 stopper fjerntoget (intercityen) mellom Vlissingen og Amsterdam her en gang i timen, i begge retninger. Dette gjelder også for lokaltoget mellom Vlissingen og Roosendaal.

## Eksterne lenker
* Stasjon Vlissingen Souburg på stationsweb  (nederlandsk)