Den militære Sankt Henriksordenen

**Den militære Sankt Henriksordenen** (tysk: *Militär-St.-Heinrichs-Orden*) er en saksisk orden innstiftet 7. oktober 1736 av kurfyrst Fredrik August II av Sachsen som tapperhetsutmerkelse. Ordenen var Sachsens fremste militære orden og den eldste militærorden i de tyske statene. Den er oppkalt etter keiser Henrik II av Det tysk-romerske rike, som ble helligkåret i 1143. Da Kongeriket Sachsen i 1918 ble omgjort til republikk, ble ordenen avskaffet som saksisk statsorden. Den fortsatte å eksistere i Huset Wettin som hadde regjert Sachsen som kurfyrster og konger. I 1959 samlet gjenlevende mottagere av ordenen og den tilknyttede medaljen seg til et konvent og i 1975 grunnla ordensherren en offisielt registrert forening for mottagerne. 

## Inndeling
Ved innstiftelsen hadde Den militære Sankt Henriksordenen to grader, men ble i 1768 reformert og fikk da tre grader. Den midtre kommandørgraden ble i 1829 delt i to klasser. En medalje ble innført i 1796 og i 1829 gjort til ordenens femte trinn. Ordenen hadde således følgende trinn: 
*Storkors (*Großkreuz*)
*Kommandør av 1. klasse (*Komtur I. Klasse*)
*Kommandør av 1. klasse (*Komtur II. Klasse*)
*Ridder (*Ritter*)
*Medalje: gull og sølv

I 1963 ble det innført en fredsklasse, kalt *St.-Heinrichs-Nadel* eller *Sankt Henriksnålen*. 

## Insignier
Ordenstegnet for Den militære Sankt Henriksordenen består av et hvitkantet malteserkors i gull. Midtmedaljongen bærer et portrett av Sankt Henrik iført regalier og er omgitt av en blå bord med innskriften «FRIDR • AUG • D • G • REX • SAX • INSTAURAVIT». På revers står mottoet «VIRTUTI IN BELLO» (*tapperhet i krig*) omkring Sachsens riksvåpen. I korsvinklene er det grønne kroner. Over korset er det en kongekrone. Ordenstegnene er like i utforming for de forskjellige trinn, men er av ulik størrelse og opphengt i forskjellige typer bånd.

Ordensstjernen har åtte strålegrupper og bærer motivet fra ordenstegnets medaljong i midten, men med mottoet på borden.

Ordensbåndet er lyst blått med gule kantstriper.

## Tildeling
Ordenen var ved innstiftelsen forbeholdt offiserer i den saksiske hær. Fram til Napoleonskrigene ble ordenen sjeldent tildelt, deretter hyppigere. Ordenens forskjellige grader ble tildelt etter mottagerens rang. I spesielle tilfeller kunne ordenen tildeles for fortjenstfull innsats utenfor slagmarken.

I første verdenskrig ble det foretatt 12 tildelinger av storkors.

## Noen kjente mottakere
* Otto von Below
* Eduard von Böhm-Ermolli
* Dietrich von Choltitz
* Hermann von Eichhorn
* Karl von Einem
* Erich von Falkenhayn
* Max von Gallwitz
* Max Hoffmann
* Paul von Hindenburg
* Oskar von Hutier
* Max Immelmann
* Alexander von Linsingen
* Friedrich von Loßberg
* Erich Ludendorff
* August von Mackensen
* Karl August Nerger
* Friedrich Olbricht
* Manfred von Richthofen
* Friedrich Sixt von Armin
* Maximilian Wengler
* Remus von Woyrsch
* Otto Weddigen

## Referanser


## Kilder
*Gritzner, Maximilian: *Handbuch der Ritter- und Verdienstorden aller Kulturstaaten der Welt*, Leipzig: Verlagsbuchhandlung von J. J. Weber, 1893, s. 438–441 
* *Honneur & Gloire. Les trésors de la collection Spada*, Paris: Musée national de la Légion d’honneur et des ordres de chevalerie, 2008, s. 238–239
*Volle, Henning: *Die Sammlung des Wehrgeschichtlichen Museums im Schloss Rastatt; 1 Orden und Ehrenzeichen*, Freiburg im Breisgau, 1977, s. 43–44

## Eksterne lenker
* St. Heinrichs Orden, ordenens nettsted