open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Masahiko Kimura

**Masahiko Kimura** (Japansk: 木村政彦 *Kimura Masahiko*, født 10. september 1917, død 18. april 1993) regnes for å være en av de beste judoutøverne til dags dato.

## Biografi
Kimura ble født i Kumamoto i Japan. I en alder av 16 år ble han tildelt 4. dan. I 1935, i en alder av 18 år, ble han tildelt 5. dan som den yngste noensinne etter kamper på Kodokan.

I hele hans livstid tapte han kun fire kamper. Han kom tilbake og slo alle hans overmenn i senere kamper. Etter å ha vunnet *All Japan Championship* i en alder av 20 år i 1937 forble han ubeseiret i 13 år, helt til han sluttet å konkurrere. Kimura fortsatte med kampsport og dro på flere judo/wrestling turneer og deltok i kamper med diverse regler.

## Turneringsseire
* 1935 *All-Japan Collegiate Championships*
* 1937 *7th All Japan Judo Championship*
* 1938 *8th All Japan Judo Championship*
* 1939 *9th All Japan Judo Championship*
* 1940 *Ten-Ran Shiai tournament*
* 1947 *West Japan Judo Championship* 
* 1949 *All Japan Judo Championship* 

## Legendariske kamper
### Masahiko Kimura vs [[Helio Gracie]]
Gracie, en brasiliansk jujutsu mester gjennom 20 år og legendarisk i Brasil etter at han slo judoutøveren Kado, utfordret Kimura i 1951. 20&nbsp;000 mennesker møtte opp til kampen. Kimura dominerte stort med en rekke kast, men Gracie nektet å gi opp. Til slutt fikk Kimuras inn sin beryktede *ude-garami* og brakk armen til Garcie. Gracie ville ikke gi seg, men hjørnet hans «kastet inn håndkledet» og Kimura vant kampen.

### Masahiko Kimura vs Aldemar Santana
Santana, mester i Gracie jujutsu, capoeira og boksing, hadde tidligere slått Gracie i en kamp som varte i 3 timer og 45 minutter. Kimura hadde få problemer med Santana og vant kampen med flere kast og *ude-garami*. Santana krevde omkamp med *[[valetudo]]*-regler, og i 1959 ble omkampen arrangert i Brasil. Kampen endte uavgjort etter 40 minutter da de begge var utslitte. Kimura var 42 år, mens motstanderen Santana var 27 år.

## Referanser


## Kilder
* Masahiko Kimura Biography

## Eksterne lenker
*
Elias Aslaksen

**Elias Aslaksen** (født 19. april 1888 i Christiania, død 10. mai 1976 i Hønefoss) var predikant og verdensleder for Brunstad Christian Church, også kjent som Smiths venner, fra 1943 frem til sin død i 1976.

## Historie
Elias Aslaksen ble født og vokste opp i en relativt velstående middelklassefamilie i Christiania i 1888.

Han kom i kontakt med Johan O. Smith i 1908 mens han tjenestegjorde som krigsskolekadett i Marinen. Aslaksen gikk i 1910 ut som Sjøkrigsskolens desidert beste elev i hele skolens historie, og er den beste kadett som er utdannet gjennom alle tider, fra 1652 til 2006. Medelev Tryggve Gran beskrev Aslaksen som en «allsidig begavelse» som utmerket seg blant alle de andre elevene. Han søkte imidlerid avskjed fra marinen og sluttet før karrieren egentlig startet, noe som fremsto som helt uforståelig for både Marinens folk, familie og venner.

Han ønsket å reise til Kina som misjonær, men etter postkorrespondanse med Smith, avsluttet han bibelskolen i England etter ett år og flyttet hjem til Norge. I perioden 1914–1918 ble han utkommandert til nøytralitetsvakt, og seilte for marinen, vesentlig på Østlandet. Familien bodde i denne perioden i Fredrikstad. Han var en meget aktiv misjonær under landlov. Han var ofte innom andres møter og fikk tale der. Mange mennesker fikk ny forståelse og håp i sitt kristenliv under hans undervisning. I den første tiden kom det derfor mange fra andre trossamfunn til Brunstad Christian Church.

Elias Aslaksen var også misjonær for Brunstad Christian Church i utlandet. Han behersket tysk, engelsk og fransk. Han underviste også i disse fagene i skolen.

Aslaksen var gift med Judith Wiik, datter av skipskaptein Otto Wiik, og yngre søster av polfareren Gustav Juel Wiik og industrigründeren Oscar Benjamin Wiik.

## Referanser


## Litteratur
* ''En Herrens kriger'', Kjell Arne Bratli

## Eksterne lenker
* 
*  Biografi om Elias Aslaksen  på www.brunstad.org
Martin Freeman

**Martin Freeman** (født 8. september 1971 i Aldershot i England) er en britisk skuespiller. Han er mest kjent for rollen som Tim Cantebury i BBC-serien *[[Kontoret]],* filmatiseringen av Douglas Adams' *[[Haikerens guide til galaksen]],* den storslagne filmtrilogien *[[Hobbiten (film)|Hobbiten]]* (2012–2014) og rollen som doctor Watson i BBCs *[[Sherlock (TV-serie)|Sherlock]]*.

Freeman utdannet seg på Central School of Speech and Drama, etter å ha gitt opp en lovende squash-karriere (han spilte på flere aldersbestemte kretslag) til fordel for skuespilleryrket. Mens Freeman studerte, opptrådte han regelmessig sammen med Youth Action Theatre. Han ga også stemme til radioserien *Passengers* i studietiden, og etter endt utdannelse hadde han flere roller på National Theatre.

Men det var først gjennom TV at det brede publikum fikk øynene opp for ham, og Freeman har hittil spilt i et tyvetalls forskjellige serier. Etter suksessen med *[[Kontoret]]* (han ble nominert til BAFTA to ganger), fikk Freeman også flere store filmroller. Han spilte hovedrollen i filmatiseringen av *Haikerens guide til galaksen*, og hadde også roller i *[[Love Actually]]*, *[[Ali G Indahouse]]*, *[[Hot Fuzz]]* og *[[Wild Target]]*. Freeman har også gjort suksess i TV-serien *[[Sherlock]]*, en nytolknig av de klassiske bøkene om Sherlock Holmes. Freeman spiller Dr. Watson i TV-serien, som etter kun 3 viste episoder har gitt ham en BAFTA-pris. Freeman hadde også rollen som Bilbo Baggins i Peter Jacksons tredelte filmatisering av *[[Hobbiten]]* på begynnelsen av 2010-tallet.

Selv om Freeman er mest kjent for sine komiske roller har han også spilt i flere dramaer med stor suksess.

## Filmografi (utvalg)
* 2001–2003: *[[Kontoret]]* (*The Office*, TV-serie) – Tim Canterbury (14 episoder)
* 2002: *[[Ali G Indahouse]]* – Ricky C
* 2003: *[[Love Actually]]* – John
* 2004: *[[Shaun of the Dead]]* – Declan
* 2005: *[[Haikerens guide til galaksen (film)|Haikerens guide til galaksen]]* – Arthur Dent
* 2006: *[[Breaking and Entering]]* – Sandy
* 2007: *[[Hot Fuzz]]* – Met Sergeant
* 2010: *[[Sherlock (TV-serie)|Sherlock]]* (TV-serie) – Dr. John Watson
* 2010: *[[Wild Target]]* – Hector Dixon
* 2012: **' – Bilbo Lommelun
* [[2013]]: **' – Bilbo Lommelun
* 2014: *[[Fargo (TV-serie)|Fargo]]* (TV-serie) – Lester Nygaard
* 2014: *Hobbiten: [[Femhærerslaget]]*– Bilbo Lommelun
* 2016: *[[Whiskey Tango Foxtrot]]* – Iain MacKelpie
* 2016: *[[Captain America: Civil War]]* – Everett K. Ross
* 2017: *[[Ghost Stories (film)|Ghost Stories]]* – Mike Priddle
* 2017: *[[Cargo (film)|Cargo]]* – Andy Rose

* 2018: *[[The Black Panther]]* - Everrett K. Ross
* 2024: *[[Miller's Girl]]* - Jonathan Miller
* 2024: *Standing on the Shoulders of Kitties* – seg selv
* 2025: *[[Momo (film)|Momo]]* – Mester Hora

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Jean-Pierre Medaille

**Jean-Pierre Medaille** (født **Jean Paul Medaille** 6. oktober 1610, død 30. desember 1669) var en fransk jesuittprest som i 1650 grunnla St. Josephsøstrene sammen med seks kvinner. 

Han ble født i Carcassonne og trådte som 22-åring i 1640 inn hos jesuittene. Etter å ha fullført studiene virket han som lærer på universitetsnivå. Han underviste i flere fag, med filosofi som det viktigste. Etter noen år med undervisning begynte han som forkynner. 

I forbindelse med dette arbeidet fikk han oppleve fattigdommen som preget den franske landsbygden. Han grunnla uformelle foreninger av kristne som ønsket å leve i tråd med sin tro, og i 1650 ble dette formalisert da seks kvinner gikk sammen i en kommunitet med pater Medaille som åndelig veileder. De fikk samme år godkjenning som kongregasjonen St. Josephsøstrene fra biskop Henri de Maupas av Le Puy-en-Velay.

Det har blitt hevdet at det var pater Medaille som skrev konstitusjonen for søsterkongregasjonen, men dette er ikke riktig. Hans bidrag under grunnleggelsen var som åndelig veileder, og først senere i livet bidro han mer til organiseringen av kongregasjonen.

## Referanser


## Litteratur
* Marguerite Vacher: *Des "régulières" dans le siècle. Les sœurs de Saint-Joseph du Père Médaille aux XVIIe et XVIIIe siècles*, Clermont-Ferrand, Adosa, 1991
Værnes-ulykken

**Værnes-ulykken** var en flyulykke som skjedde under innflyvning med Scandinavian Airlines System Flight 355 til Trondheim lufthavn, Værnes fra Bodø lufthavn den 23. februar 1987. Én person ble skadet i ulykken. Flyet, et Douglas DC-9-41 med kallenavn *Gissur Viking*, ble kondemnert etter ulykken.

## Hendelsesforløp

SK355 var på vei fra Tromsø til Fornebu med mellomlandinger i Bodø og på Værnes.

Under innflyging til Værnes fikk flygerne beskjed om å kontakte SAS-kontoret på Værnes. Kapteinen var kommet til punkt syv på sjekklisten for innflyging da han ble avbrutt. Etter en 23 sekunders samtale med SAS-kontoret, samt videreformidling av beskjeden til en flyvertinne, hadde kapteinen tilsynelatende glemt hvor han var i sjekklisten. Punkt ni på sjekklisten var armering av spoilerne. Når hjulene treffer bakken under landing, skal spoilere på oversiden av vingene («bremseklaffer», «ground spoilers», «lift dumper») automatisk sprette ut, slik at vingene mister løfteevnen.

Like før landing på rullebane 27 la andrepiloten merke til at håndtaket fortsatt stod i avposisjon, og utbrøt: *«Spoilers!»*.  Kapteinen grep instinktivt håndtaket, aktiverte spoilers, skjønte umiddelbart at han gjorde noe han ikke skulle ha gjort og deaktiverte dem igjen, med det resultat av at flyet falt 30 meter og traff bakken hardt, for så å sprette opp igjen i luften.  

Landingen ble avbrutt og etterfulgt av et nytt forsøk ved at det fløy rundt Værnes og startet innflygingen igjen. Det andre landingsforsøket foregikk uten problemer, men rett etter landing ble det oppdaget store skader på flyet. Blant annet var motorene blitt vridd henholdsvis 15 og 30 grader, mens APU–enheten var trykket halvveis opp i halefinnen.

## Etterspill
Etter ulykken innførte SAS regler som sa at SAS-kontorene ikke skulle kontakte fly i høyder lavere enn  fot.

Kapteinen ble tiltalt for uaktsomhet og ble først frikjent i herredsretten. Påtalemyndigheten anket, og Høyesterett fastslo at kapteinen hadde vært straffbart uaktsom. Det var dissens i Høyesterett om straffeutmålingen, to dommere mente kapteinen burde dømmes til fengsel, mens tre dommere gikk inn for utsettelse av straff, slik straffeloven gav adgang til.

Foretaksstraff ble innført i straffeloven i 1991 (kapittel 3a) som medførte at også foretak og ikke bare enkeltpersoner kan holdes strafferettslig ansvarlig.

## Referanser


## Kilder
* Høyesterettsdom Rt-1989-466 (133-89)
* Engelskspråklig flyulykkedatabase
* Sintef-rapport: «Bidrar påtalemyndighetene og domstolene til høyere sikkerhet mot ulykker?» (s 211)
* Airliners.net – Bilder av flyet før ulykken
British Library

**British Library** er det britiske nasjonalbiblioteket, tilsvarende Nasjonalbiblioteket i Norge og Kungliga biblioteket i Sverige.

British Library er et av verdens største bibliotek med over 150 millioner bøker og objekter. Det ble grunnlagt som selvstendig institusjon så sent som i 1973 gjennom *British Library Act 1972*, men før den tid eksisterte det likevel som en del av British Museum. En del av biblioteket består av *The King's Library* som har 65&nbsp;000 trykte verk, og ble grunnlagt i 1763.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* The British Library Catalogue 
* The King's Library contained within The British Library
* The 'Bibliotheca Universalis' homepage
* The World's Earliest Dated Printed Book
* Turning the Pages , digitizations of a few important books, with explanations (Macromedia Shockwave format)
* The British Library Act, 1972
NTG

**NTG** kan vise til:

* Norges Toppidrettsgymnas
* IATA-flyplasskode for Nantong lufthavn
* Nederlands Toneel Gent
Vágar lufthavn

**Vágar lufthavn** (IATA: **FAE**, ICAO: **EKVG**), Vága Floghavn, er Færøyenes eneste flyplass. Den ligger ca. 1,5&nbsp;km fra stedet Sørvágur på øya Vágar. Fra 1963 ble Vágar lufthavn drevet av det danske luftfartsvesenet, Statens Luftfartsvæsen. Siden 2007 har Vágar lufthavn vært under færøysk administrasjon. Vágar lufthavn er hovedbase for Færøyenes nasjonale flyselskap Atlantic Airways.

## Historie

Opprinnelig var Vágar lufthavn en militærflyplass som ble bygd av britiske styrker under 2. verdenskrig. Stedet ble valgt hovedsakelig fordi det var vanskelig å se fra havet og av eventuelle tyske krigsskip. Det første flyet landet her i høsten 1942.

Etter krigen ble flyplassen forlatt og var ubrukt inntil 1963, da den ble overtatt av det danske luftfartsvesenet, Statens Luftfartsvæsen. 1. april 1963 ble den gjenåpnet som sivil lufthavn etter initiativ fra Hugo Fjørðoy og Lars Larsen, fra Sørvágur. Begge jobbet i Icelandair, som startet med flyvninger til Bergen, København og Glasgow med en Douglas DC-3. I 1964 ble Faroe Airways startet med chartrede fly. I 1965 kjøpte selskapet en DC-3 fra det svenske flyselskapet Linjeflyg. Selskapet gikk konkurs 28. september 1967. De første årene etter dette ble flyplassen bare trafikkert av propellfly, men siden 1977 har den også blitt brukt av moderne jetfly.

### Utvidelser på 2000-tallet
I 2002 åpnet Vágatunnilin under Vestmannasund, mellom øyene Vágar og Streymoy. Tunellen ga en fergefri forbindelse mellom lufthavnen, og resten av Færøyene. Inntil 2004 hadde Maersk Air en rute til København med Boeing 737-500, i konkurrase med Atlantic Airways.
I 2007 overtok Færøyene eierskapet for lufthavnen, men den drives fortsatt av det danske luftfartsvesenet, *Statens Luftfartsvæsen*.

I 2011 ble rullebanen forlenget fra 1 250 meter til 1 799 meter, som gjorde at lufthavnen kunne bli benyttet av større flytyper, med ruter til destinasjoner lengre unna. Arbeidet startet i mai 2010, og den nye rullebanen ble åpnet 3, desember 2011. Tidligere kunne stort sett bare mindre fly som British Aerospace BAe 146 bruke lufthavnen, men Maersk Air hadde flyvninger med Boeing 737-500 med forsterkede bremser, og dermed var København den destinasjonen som lå lengst unna med sine 1300&nbsp;km.

I mars 2012 tok Atlantic Airways i bruk Airbus A319 på ruter fra flyplassen og startet sommerruter til Barcelona og Milano. I 2014 ble rutene til Milano og London stanset på grunn av lav etterspørsel. I stedet ble det startet ruter til Mallorca og Aberdeen, der sistnevnte rute nå er flyttet til Edinburgh.

17. juni 2014 åpnet en ny terminal som økte passasjerkapasiteten til 250 000 i året.

I 2016 begynte SAS å trafikkere Vágar fra København, i konkurranse med Atlantic Airways viktigste rute.

## Ruter og selskaper

### Trafikkstatistikk

**Trafikkstatistikk per år**

Alle tall er fra Vágar lufthavn.

## Bakketransport
Lufthavnen ligger 47&nbsp;km fra Tórshavn og har siden 2002 hatt vegforbindelse gjennom Vágatunnilin. Det går buss mellom lufthavnen og Tórshavn ca. 10 ganger i døgnet, og som tar om lag en time.

## Værforhold

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Statens Luftfartsvæsen
Bill Nighy

**William Francis Nighy** (født 12. desember 1949) er en britisk skuespiller. Han er kjent for sine roller i *[[Still Crazy]]* og *[[Love Actually]]*.

Nighy er født og oppvokst i Caterham, Surrey i England der faren drev et bilverksted og moren var sykepleier. På skolen utmerket han seg i engelsk og engelsk litteratur, og var en stor beundrer av Ernest Hemingway. Han ønsket å bli journalist, men hadde ikke gode nok karakterer til utdanningen. Han fikk derimot jobb som bud i *Field Magazine*. Etter dette dro han til Paris for å skrive sin store roman, men kom ikke lenger enn til tittelen. Da han gikk tom for penger, ble han sendt hjem til England av den britiske ambassaden. Da han kom hjem, foreslo en venninne at han kunne prøve seg som skuespiller. Han begynte dermed på Guildford School of Acting, og har etter dette arbeidet som skuespiller innen teater, radio, fjernsyn og film.

Filmkarrieren begynte i 1976, men det er først med roller i *Still Crazy* i 1998 og *Love Actually* i 2002 at han har fått et større publikum.

Han bor sammen med Diana Quick, som han fikk datteren Mary sammen med i 1984. De har vært sammen lenge, men Diana vil ikke gifte seg selv om Bill har fridd. Han kaller seg imidlertid gift, siden han synes det sparer han for en masse bortforklaringer. Datteren går i sin fars fotspor, og har allerede hatt sine første roller etter skuespillerutdannelsen.

## Filmografi (utvalg)
* 2016 – *[[Dad's Army (film)|Dad's Army]]* – Sersjant Wilson
* 2012 – *[[The Best Exotic Marigold Hotel]]*
* 2012 – *[[Jack the Giant Killer]]* – Fallon
* 2012 – *[[Wrath of the Titans]]* – Hephaestus
* 2011 – *[[Arthurs julegaverace]]* – Grandpasanta (stemme)
* 2011 – *[[Page Eight]]* – Johnny Worricker
* 2011 – *[[Rango]]* – Rattlesnake Jake
* 2010 – *[[Harry Potter og Dødstalismanene - Del 1]]* – Rufus Grimt
* 2010 – *[[Wild Target]]* – Victor Maynard
* 2009 – *[[Astro Boy]]* – Dr. Elefun / Robotsky (stemme)
* 2009 – *[[G-gjengen]]* – Leonard Saber
* 2009 – *[[The Boat That Rocked]]* – Quentin
* 2009 – **' – Viktor
* [[2008]] – ''[[Valkyrie (film)|Valkyrie]]'' – General Friedrich Olbricht
* [[2007]] – ''[[Pirates of the Caribbean: At World's End]]'' – Davy Jones
* [[2007]] – ''[[Hot Fuzz]]'' – Met Chief Inspector
* [[2006]] – ''[[Notes on a Scandal]]'' – Richard Hart
* [[2006]] – ''[[Nedenom og hjem igjen]]'' – Whitey (stemme)
* [[2006]] – ''[[Stormbreaker]]'' – Alan Blunt
* [[2006]] – ''[[Piratene fra Karibien: Død manns kiste|Pirates of the Caribbean: Dead Man's Chest]]'' – Davy Jones
* [[2006]] – **' – Viktor
* 2005 – *[[The Constant Gardener]]* – Sir Bernard Pellegrin
* 2005 – *[[Haikerens guide til galaksen]]* – Slartibartfast
* 2004 – *[[Enduring Love]]* – Robin
* 2004 – *[[Shaun of the Dead]]* – Philip
* 2003 – *[[Underworld]]* – Viktor
* 2003 – *[[Love Actually]]* – Billy Mack
* 1999 – *[[Guest House Paradiso]]* – Mr. Johnson
* 1990 – *[[Antonia and Jane]]* – Howard Nash

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Poppe

**Poppe** er et etternavn innført fra Tyskland til Norge første gang på 1700-tallet med  Fredrik Wilhelm Poppe (f. 13. april 1723 d. 10. juli 1769). Han var bergmester ved Kongsberg Sølvverk.

## Personer med etternavnet Poppe
* Cornelius Poppe (f. 1971), norsk pressefotograf og styremedlem i Scanpix Norge.
* Finn Poppe  (1908&ndash;1993), norsk arkitekt som stod bak oppføringen av en rekke funksjonalistiske bygninger i Hamar.
* Erik Poppe (f. 1960), norsk Amandaprisen-vinnende regissør og filmfotograf.
* Harald Poppe (1872&ndash;1944) var distriktssjef for Norges Statsbaner på Hamar
* Jon Inge Bræk Poppe (f. 1947) norsk arkitekt.
* Nils Poppe (født Jönsson) (1908&ndash;2000), svensk komiker.
* Petter Andreas Poppe (f. 1970), norsk boligselger og finansmann.
* Trygve Poppe (f. 1949), professor ved Institutt for morfologi, genetikk og akvatisk biologi, ved Norges veterinærhøgskole (Veterinærhøgskolen).
* Dennis Poppe Thorsen (f. 1991), realitydeltaker.

## Referanser
En amerikansk varulv i London

***En amerikansk varulv i London*** er en britisk-amerikansk skrekkomedie fra 1981 skrevet og regissert av John Landis. Spesialeffektene i filmen var så imponerende og var en av grunnene til at det ble opprettet en egen Oscar-kategori for dette.

Landis fikk ideen til filmen mens han jobbet i Jugoslavia som produksjonsassisten for *[[Kellys helter]]* som 19-åring. Han var vitne til en sigøynerbegravelse der de la hvitløk på kisten til den døde, for å hindre han i å stå opp igjen. Etter suksessen med filmene *[[Deltagjengen]]* og *[[The Blues Brothers]]*, gikk Universal Studios med på filmplanene. De ville opprinnelig ha Dan Aykroyd og John Belushi i hovedrollene, men Landis nektet og fikk bruke de skuespillerne han ville.
Scenene der hovedpersonen forvandles til en varulv var revolusjoneredne for tiden, og regnes fortsatt som et av de beste spesialeffektene på film. Dette skaffet sminkør Rick Baker den første Oscarstatuetten for visuelle effekter.

Filmen regnes som en klassiker innen skrekksjangeren. Den fikk en oppfølger i 1997, *[[En amerikansk varulv i Paris]]*.

## Handling

To amerikanske studenter, David Kessler og Jack Goodman, er på ferie i England. På en slette i Yorkshire blir de angrepet av et stort dyr som dreper Jack og skader David. David blir sendt bevisstløs til et sykehus i London, og når han våkner, husker han ingenting. Mens han ligger der, blir han oppsøkt av den døde Jack, som forteller at de ble angrepet av en varulv og at David kommer til å bli forvandlet til en ved neste fullmåne og at han dermed må begå selvmord før dette skjer.

Når David blir skrevet ut, flytter han inn hos sykepleieren Alex Price, som han har fått et godt øye til under oppholdet. Han er i leiligheten hennes når fullmånen stiger og han blir en varulv. Han ender på et slaktetokt rundt i London, før han våkner naken i London Zoo uten å huske noe. Natten etter vender Jack tilbake sammen med Davids døde ofre for å be ham begå selvmord en gang til.

David vil fortsatt ikke dø, og en måned senere blir det en ny drapsrunde. Men han blir trengt opp i et hjørne av politiet, der også Alex kommer for å fortelle han at hun elsker ham. Når David så går mot Alex, blir han skutt, og når han dør, blir han til et menneske igjen.

## Roller
* David Naughton – David Kessler
* Griffin Dunne – Jack Goodman
* Jenny Agutter – Alex Price

## Eksterne lenker
*
College-rock

**College-rock** er en undersjanger av alternativ rock som spilles på studentdrevne radiostasjoner ved college og universiteter i USA og Canada. Spillelistene var preget av at studentene ønsket å unngå den kommersielle, mainstream-rocken som ble spilt på kommersielle radiostasjoner.

Musikkgruppene innenfor denne kategorien kombinerte det eksperimentelle ved post-punk og new wave med en mer melodisk pop-stil og undergrunnsmusikkens følsomhet. College-rock er ikke nødvendigvis et sjangerbegrep, men det eksisterte en del felles estetikk blant college-rock-band. Musikkgrupper som R.E.M., U2, The Cure, Red Hot Chili Peppers, Camper Van Beethoven, The Smiths, XTC, The Smithereens og The Replacements ble en del av de mer kjente eksemplene på midten av 1980-tallet.

## Referanser


## Litteratur
* Fonarow, Wendy (28. juli 2011): «Ask the indie professor: why do Americans think they invented indie?», *The Guardian*
Maskens sønn

***Maskens sønn*** (originalt: *Son of the Mask*) er en amerikansk komedie fra 2005, og oppfølgeren til komediefilmen *[[Masken]]* fra 1994. Filmen er regissert av Lawrende Guterman, og er ansett som en fiasko på grunn av sitt budsjett på $84 millioner og sine billettinntekter på $17 millioner.

## Handling

Tim Avery (Jamie Kennedy), en fremadstormende tegneserietegner, føler seg uvillig til å bli far da han må ta vare på en baby med utrolige egenskaper. Babyen har merkelige krefter som han bruker til å torturere sin far. Babyen ble unnfanget mens hans far hadde på seg Lokes maske, en mytologisk maske som transformerer den som har den på seg til et manisk alter-ego som kan endre form. En baby med gudeliknende krefter kan virke ille, men det er også familiens hund, Otis, som forsøker å bruke masken for å få Tims oppmerksomhet. De virkelig dårlige nyhetene er derimot at Loke (Alan Cumming) ønsker masken sin tilbake, under kommando fra sin far, Odin.

Filmen er på bunnen en tegnefilm i kjent Per Ulv og Bippe Stankelbein-stil, med korte scener der Loke forsøker å finne barnet født av masken, siden han vet at om han finner barnet, finner han også masken. Til slutt finner Loke babyen, og en slåsskamp oppstår. Dette resulterer i at Odin tar Lokes krefter.

Loke kaller på Odin, og overbeviser ham om å gi tilbake kreftene for en time, slik at han kan hente tilbake masken. Han truer Avery til å møte opp med masken, hvis ikke vil han aldri se sin sønn igjen. Til slutt ender det hele i en kamp mellom Loke og Avery, til Loke innser at de er jevnt gode til å slåss, og lar babyen bestemme hvem som skal få masken. Babyen bestemmer seg for Avery. Odin kommer ned til jorden for å kjefte mer på Loke, noe som fører til at Avery bare gir masken til Loke, før Loke og Odin igjen drar opp til gudeverdenen i godt humør.

## Norske utgivelser
I Norge ble filmen utgitt på DVD 12. oktober 2005, med norsk tale tilgjengelig.

## Rolleliste

## Annet
* Filmen er på IMDb sin liste over de dårligste 100 filmene gjennom tidene.

## Priser og nominasjoner
### [[Den 26. Razzie-utdelingen]]
* Vunnet: Verste oppfølger eller gjenskapelse
* Nominert: Verste film
* Nominert: Verste manus
* Nominert: Verste skuespiller (Jamie Kennedy)
* Nominert: Verste mannlige birolle (Alan Cumming)
* Nominert: Verste mannlige birolle (Bob Hoskins)
* Nominert: Verste regissør (Lawrence Guterman)
* Nominert: Verste par på skjermen (Jamie Kennedy og hvem som helst som måtte dele skjermen med ham)

## Eksterne lenker
* 
*
Einangsteinen

**[[Einangsteinen]]** er en runestein som er  risset med den eldre futharken. Steinen står på en gravhaug øverst i Gardbergfeltet i Vestre Slidre i Innlandet fylke. Den er antatt å være fra 300-tallet, og regnes som Nordens eldste runestein som står på sitt opprinnelige sted. Verdens eldste runestein er Holesteinen, som ble oppdaget i 2021. Einangsteinen har fått navn etter den nærliggende gården Einang. Den og Barmensteinen fra Selje i Nordfjord regnes som de eldste, norske runesteinene fra folkevandringstiden som fortsatt står der de ble reist. Einangsteinen er registrert av Riksantikvaren med ID nr. 129134-3.

Steinen er en skive av grov skifer, omtrent halvannen meter høy og en meter bred, men er satt såpass dypt at den tilsynelatende er lavere. Tykkelsen varierer mellom 13 og .

Garbergfeltet er et usedvanlig stort gravfelt fra jernalderen, hvor det også er funnet mange kulturminner fra senere tidsaldre. Gravene i feltet dateres stort sett til andre halvdel av 4. århundre. Et sverd med romersk stempel er datert til tidlig 300-tall, og et bronsesmykke er datert til vikingtiden.

Teksten på steinen ble lest slik av Erik Moltke (med mellomrom satt inn):
:**ðagastiR runo faihido**

Starten av innskriften mangler, og Moe foreslår at de manglende tegnene *kan* være **ek gu**.

Som kan tolkes:
:*[Jeg, Gud]gjest malte runeinnskriften*, eller
:*[Jeg, Gud]gjest skrev runeinnskriften*

Det er det svake, urnordiske verbet **faihian*, her brukt i preteritum 1. person entall, *faihido*, med betydning «malte» (ikke «hugget»).

## Referanser




## Eksterne lenker
* 
* Om Einangsteinen
*
Dønnesgodset

**Dønnesgodset** (av *Dynjarnes*, et nes hvorpå dønningene bryter (tvilsom forklaring av navnet) var et omfattende gods, en tid bestående av flere hundre gårder langs kysten av Nordland.
Hovedsetet var Dønnes hovedgård på nordenden av øya Dønna på Helgeland, et område der det er gjort arkeologiske funn fra jernalderen.

Storbonden Grankjell og sønnen Åsmund Grankjellson bodde sannsynligvis her rundt 900, da de kom i strid med Hårek av Tjøtta om rettighet til fangst og fiske i området, som nevnt i Olav den helliges saga. Gården omfattet da en rekke øyer og vær med rike muligheter for fangst og sanking av egg og fjær. Hårek hadde i 1027 raidet disse øyene, men folkene fra Dønnesgodset overrasket ham og hans medhjelpere på hjemturen. Hevnen kom året etter, da Dønnesgården ble nedbrent, men raskt oppført igjen.

Lendmannen Pål Vågaskalm bodde på Dønnesgodset rundt 1200, nevnt i Håkon Håkonssons saga og bygde en privat kirke og gravkammer. Bjarkøyætten kan ha overtatt eiendommen rundt 1300. Etterhvert ble Dønnesgodset en del av lensherre Erik Ottesen Rosenkrantz sitt landsomfattende kompleks av eiendommer på 1500-tallet.

I 1651 ble lensherre for Nordlandene, Preben von Ahnen ny eier. Han solgte i 1675 til amtmann Peder Christophersen Tønder, som fikk omregulert gården til stamhus (1679) og selv flyttet inn i 1691 etter utnevningen til ny lensherre av Nordlandene.  I 1714 omfattet gården 107 leilendingsgårder. Fra 1751 var den i slekten inngiftede Isach Jørgen Coldevin gårdsherre, og kjøpte i 1760 opp  Tjøttagodset, da eid av Petter Dass' sønnesønn Petter Dass.
På 1800-tallet var Coldevins sønnesønn med samme navn Isach Jørgen Coldevin, eier.
Våningshus og uthus gikk med i en brann i 1892, dagens bygning er fra 1894.  Godset ervervet seg i 1908 Norges første traktor.

Etter konkurs i 1911 kjøpte et konsortium med tyve husmenn gården, etter at leilendingsgårdene allerede var overtatt av brukerne.  Hovedbruket ble solgt i 1916 til en familie Løvdahl som i dag fremdeles eier og driver gården også i turistøyemed.

**Coldevinske godsarkiv fra Dønnes**
Axel Coldevin donerte gjennom mange år fra 1933 dokumenter og arkivalier fra Dønnesgodset til NTNU UB Gunnerusbiblioteket. Det inneholder dokumenter helt fra 1600-tallet. I 1979 ble det opprettet et eget privatarkiv for de omfattende samlingene. I katalogen finnes detaljert oversikt over hvilke brev, dokumenter, informasjon om gårder og personer mm som er bevart. Blant annet finnes genealogiske dokumenter om slektene Coldevin og Tønder og om husmenn på Dønnes. Axel Coldevin har forfattet en lengre beskrivelse av Dønnesgodset historie fra omkr. 1600-tallet i katalogen.

## Kilder
* Coldevin, Axel: *Jordegods og storgårder i Nord-Norge,* ny og rev utg. Espa 1989
* Coldevin, Axel og Monica Aase: *Dønnesgodset. Coldevinske godsarkiv fra Dønnes: registratur til privatarkiv nr. 34*. Katalog 4. Trondheim 1980.

## Eksterne lenker
* Dønnesgodset, av dr. philos Axel Coldevin, 1980
* Coldevinske godsarkiv fra Dønnes finnes ved NTNU Universitetsbiblioteket, Gunnerusbiblioteket
Sylsjøen

**Sylsjøen** (svensk: *Sylsjön* eller *Nedalssjön*) er en kunstig innsjø i Nea-Nidelvvassdraget som ligger i Sylan i Jämtland. Nesjøen ble til ved at Nea ble demt opp 1,5 kilometer inn i Sverige og et større myrområde som strekker seg sørøstover mot Helagsfjället ble lagt under vann. 

Trondheim Energiverk fikk konsesjon av norske myndigheter i 1948 og i 1949 fra svenske. Utbyggingen var fullført i 1951. 

## Referanser
Dravidiske språk

**Den dravidiske språkfamilien** inkluderer om lag 26 språk som blir brukt av mer enn 200 millioner mennesker. Dravidiske språk finnes hovedsakelig i Sør-India og Sri Lanka, men kan bli funnet i sentrale og østlige deler av India, Pakistan og Nepal. De fleste dravidisk-talende tilhører den dravidiske folkegruppen.

De største, moderne, dravidiske språkene er tamil, telugu, kannada og malayalam. Brahui, brukt i Pakistan, er det eneste dravidiske språket som bare er brukt utenfor India.

## Referanser
Bautastein

**Bautastein** eller **bauta** er betegnelsen på vanligvis innskrift-/bilde-løse steiner av varierende form og størrelse som er reist på høykant og fundamentert i jorda. Steiner med runeinskripsjon blir omtalt som runesteiner, mens nyere steiner som er reist til minne om en person eller en begivenhet gjerne blir kalt minnesteiner.

## Etymologi

Ordet bauta stammer fra det norrøne *bautaðr* eller *bautuðr* og kan tilknyttes verbet for å slå eller drepe. Sistnevnte norrøne ord har også blitt brukt som metafor/poetisk omskriving for okse eller hest/hingst (en som slår med hornene/hovene) i Snorres Edda, noe som har ledet til en tolkning av bautasteinene som fallossteiner. Den svenske språkforskeren Susanne Haugen mener imidlertid at denne tolkningen er basert på misforståelser og feiltolkninger av kildematerialet da det finnes lite språklig grunnlag for denne teorien.
## Bautasteiner i Norge
Totalt var det per 2022 registrert  bautasteiner i Norge. Steinene inngår ofte som en del av et gravanlegg. Allerede i innledningen til Snorres kongesagaer blir det påpekt at det er skikk å «brenne alle døde og reise bautasteiner etter dem» og at denne skikken ble opprettholdt i Norge og Sverige i lang tid . Som regel er hver grav markert med kun en stein med det finnes også tilfeller hvor flere steiner er benyttet, deriblant ved gravanlegget «De fem dårlige jomfruer» ved Karmsundet i Rogaland er det reist fem steiner. Spesielt utbredt på Østlandet finner man flere bautasteiner anbrakt i en sirkel. Tradisjonelt betegnes disse som dommerringer som følge av oppfatningen fra historisk tid om at steinsettingene ble brukt som tingplasser, men mest trolig er også dette gravanlegg .

Enkelte ganger står bautasteinene uten tilknytning til kjente graver. Det kan da tenkes at de har fungert som grensemarkeringer. Det gjelder for eksempel flere steiner i Fana utenfor Bergen som kan knyttes til en viktig historisk grense mellom Sunnhordland og Nordhordland, slik den var i middelalderen.

I Norge er bautasteinene oftest datert til folkevandringstiden, vikingtiden eller tidlig middelalder.

## Popkulturelle referanser
*Obelix, en figur i tegneserien Asterix, jobber med bautasteinhugging og -leveranser. Bautasteiner spiller i noen av fortellingene en viktig rolle i handlingen.
## Se også
* Carnac-megalittene i Bretagne, Frankrike
* Megalittiske monument

## Referanser


## Litteratur
* Haugen, Susanne: «Bautasteinn – fallos? Kring en tolkning av ett fornvästnordiskt ord» i: *Scripta Islandica: Isländska sällskapets årsbok* 59/2008. side 121-134.
* Solberg, Bergljot: «Bautastein» i: Østmo, Einar & Hedeager, Lotte (red.) (2005): *Norsk arkeologisk leksikon*. Pax, side 33.
I brønden og i tjernet

***I brønden og i tjernet*** er en bok av Jørgen Moe. Den ble utgitt i 1851 og regnes som Norges første barnebok.

Personene i boken er Store-Beate (og hennes dukke Lille-Beate), broren Viggo, foreldrene, barnepiken og gamle Hans Grenader. Boken har klare preg av erindringer fra forfatterens oppvekst på Mo gård i første halvdel av 1800-tallet. Utdrag fra boken var gjengitt i Nordahl Rolfsens *[[Lesebok for Folkeskolen]],* og flere av dens dramatiske og sentimentale episoder tilhører Norges litterære kanon.

Erik Werenskiold, Henrik Sørensen og Johan H. Kippenbroeck er noen av kunstnerne som har laget illustrasjoner til verket.

## Eksterne lenker
* Fulltekstversjon av boken
* Studentoppgave fra Høgskolen i Sør-Trøndelag¨
* Utgaven fra 1898 hos  Nasjonalbiblioteket
*Masteroppgave fra Universitetet i Oslo
Kontorsystem

Et **kontorsystem** er en integrert programvarepakke som inkluderer all den programvare som en normal bedrift trenger.
En forutsetning for å være et kontorsystem er at programvaren er integrert, kommer fra en leverandør og har ett felles brukergrensesnitt. 
Normalt inkluderer en kontorpakke minimalt de følgende delene:

* ERP (Regnskap/økonomi/faktura/logistikk etc)
* CRM (Kundebehandling)

I denne definisjonen vil vi derfor finne programvareselskaper som Visma, Mamutog SuperOffice. 

I den bredere definisjon, og for de fleste å bli et «ordentlig» kontorsystem bør også kontorsystemet dekke inn alle de oppgaver brukere normalt bruker annet programvare for å oppnå. For å komme inn under denne definisjonen bør programvarepakkene også inkludere systemer for:

* E-post
* Samarbeid (delte kalendere, oppgavefordeling osv)
* Publiseringssystem for nettsider (CMS)
* Funksjonalitet for takling av sikkerhetskopiering
* Fil-lagring (funksjonalitet som fjerner behovet for en filserver)

I selskaper som faller under denne kategorien finner vi stort sett de nettbaserte pakkene 24SevenOffice, Office123 og Vaxtra. 

24SevenOffice, HansaWorld og Office123 tar også kontorpakkekonseptet noe lenger og integrerer også telefoni.
Pål Vågaskalm

**Pål Vågaskalm** (**Wågaskalm**) (død 1245) var mest kjent som medlem i kongens hird.   
I 1217 ble han utnevnt til sysselmann for Alstahaug.
 
To år senere ble han utnevnt til lendmann for Håkon Håkonsson, representerte Hålogaland.
Han deltok med kongen i krigen mot Ribungerne ved Tønsberg og Oslo 1219&ndash;1220, og er nevnt 1223 i det store rettsmøte i Bergen som anerkjente kongens rett til kronen. I 1224 var han til stede i Vågan (datidens Vágar) sammen med Skule jarl som myrdet hans søstersønn Arne Harjadal. Tross dette tilhørte han senere Skules parti. Lite er kjent, utover det som er nevnt i Håkon Håkonssons saga, men han bodde på Dønnesgodset og forestod oppføringen av en høgendekirke i stein, omtrent år 1200.

Pål Vågaskalm var far til Nikolaus Pålson (død 1240), som også ble kongens mann.
Osterfjorden

**Osterfjorden** er en av tre fjorder rundt Osterøy. Fjorden går mellom Lindås og Osterøy og er 27 kilometer lang og 1–3 kilometer bred. Den strekker seg fra Sørfjorden og Salhusfjorden ved Knarvik i sørvest til Romarheimsfjorden ved Hokøy i nordøst. Langs Osterfjorden finner en tettstedene Knarvik, Leknes, Hjellvik, Eikanger, Hosanger, Fotlandsvåg og Tysso.

Fjorden er opptil 639 meter dyp. 

Deler av handlingen i dokumentarfilmen *[[Folk ved fjorden]]* foregår langs Osterfjorden.

## Bilder

Fil:Vikaneset.jpg|Vikaneset, Osterfjorden


## Referanser
The Pet Goat

«**The Pet Goat**» (feilaktig også kjent som «**My Pet Goat**») er en amerikansk barnehistorie fra boken *Reading Mastery II: Storybook 1* av Siegfried Engelmann og Elaine C. Bruner (ISBN 0-02-686355-3). Boken er en del av de 31 bøkene i *Reading Mastery*-serien publisert av forlaget SRA Macmillan for engelskundervisning ved den amerikanske barneskolen.

Historien ble offentlig kjent på grunn av at USAs president George W. Bush, som en del av en fotosesjon, leste i den til skolebarn i Florida da han ble informert om terrorangrepet 11. september 2001. Spørsmål og teorier rundt Bush' reaksjon til hendelsene 11. september fokuserte blant annet rundt at Bush fortsatte å lese i boken, selv etter at han ble informert om angrepet.

## Handling

«The Pet Goat» er historien om en pikes kjælegeit som spiser alt den kommer over. Pikens foreldre ønsker å bli kvitt geita, men hun forsvarer den. Mot slutten av boken blir geita en helt da den stanger en biltyv helt til han gir opp. Et utsnitt fra boken er som følger:

:«*A girl got a pet goat. She liked to go running with her pet goat. She played with her goat in her house. She played with her goat in her yard. But the goat did some things that made the girl's dad mad. The goat ate things. He ate cans and he ate canes. He ate pans and he ate panes. He even ate capes and caps.*»

## Bush' lesing av boken i 2001
Kritikere av president Bush &mdash; Spesielt Michael Moore i filmen *[[Fahrenheit 9/11]]* &mdash; har påstått at Bush' fortsatte lesing av boken etter at han ble underrettet om terrorangrepet den 11. september viser at han var ubesluttsom da han måtte avgjøre hva som skulle gjøres med terrorangrepet. Hans tilhengere på den andre siden, mener at han greide å beholde roen selv i kriseøyeblikket, og peker på at ifølge korrespondenten Bill Sammon fra «*[[The Washington Times]]*» var Bush' pressetalsmann Ari Fleischer bak i klasserommet og holdt opp en tavle der han hadde skrevet «IKKE SI NOE ENNÅ.»

Kort tid etter at Moores film ble vist på kino, solgte Amazon.com ut alle eksemplarene den hadde av boken, med en måneds etterbestilling. Noen anonyme spøkefugler skrev satiriske omtaler av boken, for eksempel: *«Presidentmateriale, hele veien igjennom [...] Tempoet, ordvalget og layouten på hver side fanget fantasien min så mye at det tok meg omtrent syv minutter å komme til hektene igjen.»* (Amazon har siden slettet disse omtalene.)

Lesingen av boken ble parodiert på *[[MADtv]]*, der man blir tatt med inn i Bush' tanker om at kjælegeita angriper Amerika.

## Kilder
* Engelmann, Siegfried, and Elaine C. Bruner. *Reading Mastery II: Storybook 1.* Rainbow ed. Worthington, Ohio: SRA Macmillan/McGraw-Hill, 1995. (ISBN 0-574-10128-4)
 

## Eksterne lenker
* En diskusjon på Google Answers om saken
* Artikkel i ''The Oregonian''
* En video av Bush da han leser ''The Pet Goat''
* En interessant dag: President Bush' bevegelser og gjerninger den 11. september 2001
* Hele teksten av ''The Pet Goat''
New Musical Express

***New Musical Express***, best kjent som ***NME***, er et britisk musikkmagasin som har kommet ut ukentlig siden 7. mars 1952. 

Det er blant de største og viktigste musikkbladene, med fokus hovedsakelig på rock. De arrangerer årlig en prisutdeling &ndash; NME Awards.

Etter dalende salgstall begynte *NME* i september 2015 å gi ut bladet gratis.

## Trivia
*I 1991 fortalte låtskriver Richey James i Manic Street Preachers at bandet var «ekte», ved å skjære inn *4REAL* på armen. Dette skjedde under et intervju med en av *NME*s journalister, og bildet som ble tatt samtidig har blitt legendarisk.
*Bladet var de første som brukte uttrykket britpop om de nye britiske bandene på midten av 90-tallet.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* ''NMEs'' liste over tidenes 100 beste album.
* Neil Spencer skriver om sin tid som redaktør for ''NME''.
Absolutt datering

**Absolutt datering** eller **kronometrisk datering** er en samlebetegnelse på metoder for spesifikk tidfesting av materiale. I motsetning til relativ datering, som baseres på stratigrafiske eller typologiske forhold, baseres absolutt datering på de kjemiske eller fysiske egenskapene i selve materialet som skal dateres. Til tross for navnet, vil disse dateringene aldri være fullstendig *absolutte*. Det vil alltid finnes feilkilder, som for eksempel feiltelling, bakgrunnsstråling og forurensning av prøver. Dateringsresultater er derfor alltid basert på sannsynlighetsanalyse og inkluderer en feilmargin som er basert på statistiske utregninger.

For å finne den absolutte alderen til bergarter benyttes radiometriske metoder. Det er innholdet av radioaktive grunnstoffer som gjør det mulig å bestemme deres alder. Radioaktive grunnstoffer virker som «geologiske klokker». Noen grunnstoffer som uran, har isotoper som er ustabile og sender ut radioaktiv stråling. (isotoper = atomer av samme grunnstoff med ulikt antall nøytroner i kjernen.) I løpet av en viss tid, *halveringstiden*, har halvparten av atomkjernene i en radioaktiv isotop spaltet seg. Av den grunn kan bergarter dateres. En vanlig teknikk er uran-bly-teknikken. Det finnes også en metode som heter C-14 metoden («karbon-fjorten»-metoden), denne metoden kan ikke brukes lenger tilbake enn ca. 80&nbsp;000 år, konsentrasjonen av 14C og 12C må ha vært konstant de siste 80&nbsp;000 årene.

Eksempler på absolutte dateringsmetoder er: 
*Karbondatering
*Kalium-argondatering
*Dendrokronologi
*Uranseriedatering
*Fisjonspordatering
*Termoluminescens
*Optisk datering
*Elektron-spinn resonansdatering
*Varvkronologi
*Arkeomagnetisme
*Tefrokronologi

Dateringer av funn og strukturer basert på eksisterende kalendre eller historiske kronologier faller også inn i kategorien absolutt datering.
Louis Renault (jurist)

**Louis Renault** (1843–1918) var en fransk jurist og professor. I 1907 ble han tildelt Nobels fredspris, særlig for sitt arbeide under fredskonferansene i Haag i 1899 og 1907. Han delte prisen med Ernesto Teodoro Moneta. 

## Biografi
Renault ble født som sønn av en bokhandler. Han var best i sin klasse i Collège d’Autun og mottok priser i filosofi, matematikk og litteratur før han gikk til universitetet i Dijon for å ta en bachelorgrad i litteratur. Han studerte jus i Paris, fra 1861 til 1868, og tok innenfor samme periode en doktorgrad.

Han underviste i jus i Dijon fra 1868 og returnerte i 1873 til Paris for å undervise i strafferett. Hans hovedinteresser var likevel internasjonal rett og han fikk en fast lærerstilling i faget i Paris i 1881.

Renaults vitenskapelige produksjon var betydelig. Sammen med Charles Lyon-Caen, skrev han det ni bind store verket *Traité de droit commercial* (1889–1899). I tillegg til å forske foreleste han på på universiteter i Paris og militære høyskoler. 

Fra 1890 var Renault juridisk rådgiver for det franske utenriksdepartementet, utnevnt av Alexandre Ribot. I de påfølgende 20 årene representerte han Frankrike på internasjonale juridiske konferanser i Europa, i de forskjelligste juridiske emner. Det dreide seg om privatrett, internasjonal transport, militær luftfart, sjørett, salg av obskøn litteratur, avskaffelse av hvit slavedrift, handelsdokumenter og revisjonen av Røde Kors-traktaten fra 1864. I 1903 ble han forfremmet til ekstraordinær minister uten portefølje.

Da den faste voldgiftsdomstolen ble opprettet i 1899 var Renault en av de 28 voldgiftsdommerne. Renault var i løpet av tribunalets første fjorten år, den av dommerne som oftest ble valgt av de stridende partene.

## Nobels fredspris
Under fredskonferansene i Haag i 1899 og 1907 vant Renault rennommé som en dyktig jurist med god praktisk sans. I 1899 ble han innvalgt i to kommisjoner. Den første kommisjonen arbeidet med spørsmålet om den daværende Genevekonvensjonene fra 1864 (Den første Genevekonvensjonen) også skulle gjelde også til sjøs. Under Haagkonferansen i 1907 var hans arbeid først og fremst knyttet til å klarlegge rettigheter og plikter for nøytrale stater i krigstid. Dette arbeidet utgjorde en vesentlig del av begrunnelsen for å tildele ham Nobels fredspris i 1907.

Utdelingen av Nobelprisen foregikk dette året ikke på annen måte enn at den ble kunngjort 10. desember 1907. Kunngjøringen ble utført av statsminister Jørgen Løvland i Nobelinstituttets festsal. Møtet var innledet ved en minnestund over kong Oscar II som døde to dager tidligere.

Renault pensjonerte seg aldri, men døde kort tid etter et illebefinnende. Han er gravlagt på Cimetière du Montparnasse. 

## Referanser
Lucius Junius Brutus

**Lucius Junius Brutus** var grunnleggeren av den romerske republikk og etter tradisjonen en av de første konsulene i 509 f.Kr.

Ifølge Livius ble republikken grunnlagt da den siste kongen av Roma, Lucius Tarquinius Superbus, ble jaget fra byen. Kongens sønn, Sextus Tarquinius, skal ha voldtatt en adelskvinne ved navn Lucretia. Hun skal ha bedt sin familie og slektninger om å ta hevn, deretter hadde hun tatt sitt eget liv. Hennes slektninger skal ha startet et opprør som endte med at kongefamilien ble utvist av Roma og sendt i eksil til Etruria.

Lucretias enkemann, Lucius Tarquinius Collatinus og hennes bror, Lucius Junius Brutus, ble valgt til konsuler i den nye republikken. Marcus Junius Brutus, som senere var med på å drepe Julius Cæsar, hevdet å nedstamme fra Lucius Junius Brutus.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Livius.org: Lucius Junius Brutus
Elihu Root

**Elihu Root** (1845–1937) var en amerikansk jurist og politiker. Han var krigsminister og deretter utenriksminister under presidentene William McKinley og Theodore Roosevelt fra 1899 til 1909. Han representerte også delstaten New York i Senatet. Han tilhørte Det republikanske parti.

Som krigsminister sørget Root for å modernisere USAs armé og etablere en generalstab. Han forsvarte et hardt kolonistyre og undertrykkelse av opprør på Filippinene og Cuba, som USA hadde erobret i den spansk-amerikanske krigen. Samtidig bidrog han til overgangen til sivilt styre og tilbaketrekning av amerikanske militære styrker.

Root ble utenriksminister i 1905 og sørget for at USAs konsulatvesen ble langt mindre preget av vennetjenester enn før. Han arbeidet for et godt forhold til de latinamerikanske landene og klarte å få Japan til å forhindre noe av sin store utvandring av ufaglært arbeidskraft til USAs vestkyst. Han forhandlet frem 24 bilaterale avtaler om å løse internasjonale konflikter med voldgift, noe som førte til etableringen av Den faste domstol for mellomfolkelig rettspleie i Haag. For dette arbeidet ble han tildelt Nobels fredspris for 1912.

Elihu Root var en av de ledende advokatene på Wall Street i New York. Finansmagnaten Andrew Carnegie var blant Roots klienter, og Root ble formann ved blant andre Carnegie Endowment for International Peace. Han la ned et stort arbeid i slike institusjoner, som forbandt politikken, næringslivet og militæret i USA.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Slaget ved Dyrrhachium

**Slaget ved Dyrrachium** (eller Dyrrhachium) den 10. juli 48 f.Kr. var et av flere slag i borgerkrigen mellom optimatene (Pompeius) og popularene (Cæsar), som til slutt endte med nederlag for Pompeius ved Pharsalus. I dette slaget derimot, gikk seieren til Pompeius, og Cæsar måtte flykte for å unngå et totalt nederlag.
Louis Renault

**Louis Renault** kan blant annet vise til:

## Personer
* Louis Renault (jurist), (1843&ndash;1918), fransk jurist, Nobel fredsprisvinner 1907 for arbeidet med fredskonferansen i Haag. 
* Louis Renault (forretningsmann) (1877&ndash;1944), fransk industrimann, en av pionérene innen bilbransjen, som grunnlegger og mangeårig leder av Renault.

## I fiksjon
* En rollefigur i filmen *[[Casablanca (film)|Casablanca]]*.