open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Steffen Kammler

**Steffen Kammler** (født 1965) er en norsk korleder, dirigent, lærebokforfatter og høyskolelektor. Kammler har vært ansatt ved blant annet Hamburg statsopera, Den norske Opera og Ballett og Barratt-Due musikkinstitutt. Han er lærebokforfatter i ledelse av musikkensembler.

## Biografi
Kammler ble født i Calbe (Saale) i den tyske delstaten Sachsen-Anhalt. Han var fra 1975 til 1983 medlem av det 700 år gamle guttekoret Dresdner Kreuzchor i Dresden, hovedstaden i forbundsstaten Sachsen. Han studerte journalistikk ved universitetet i Leipzig og tok diplomeksamen i 1990. Siden utdannet han seg i kordireksjon ved musikkhøgskolen i Weimar under Gert Frischmut, og i orkesterdireksjon ved musikkhøgskolene i Weimar og Leipzig. 

Kammler arbeidet fra 1990 til 1997 med *Kammerchor [[Josquin des Prez]]* i Leipzig. Han var ansatt som korleder ved Opernhaus Halle fra 1996 til 1997 og i tilsvarende stilling ved Hamburgische Staatsoper fra 1997 til 2001. I perioden fra 2001 til 2009 var han kormester for Den Norske Opera & Ballett og arbeidet der også med Barnekoret. Kammler har videre dirigert en rekke operaforestillinger for barn og unge, deriblant Benjamin Brittens «Let’s make an opera», Hans Krasas «Brundibar», Kurt Weills «Der Jasager» og Hans Werner Henzes «Pollicino». Han ble norsk statsborger i 2008.

Kammler ble i 2008 dirigent for Oratoriekoret Cæciliaforeningen og har med dette fremført store norske verk for kor og orkester av Bertouch, Reissiger og Valen. Han var fra 2009 til 2011 dirigent for Den norske Studentersangforening og var fra 2009 til 2013 periodevis gjesteprofessor ved universitetet i Shaoxing. Han har siden 2009 arbeidet som lærer på MDD på St. Hallvard videregående skole i Drammen. Fra 2020 er han høyskolelektor (vikar) ved Barratt Due musikkinstitutt, som dirigent ved høyskolens kammerkor.

## Diskografi
* 1998: Direksjon: *Die Busspsalmen = The penitential psalms* (salmene 6, 38, 130, 143) av Orlando di Lasso. Kammerchor Josquin des Prèz. 
* 1999: Korinnstudering: *[[Wozzeck]]* opera av Alban Berg. Dirigent Ingo Metzmacher, EMI Classics 556 865 2 (liveopptak)
* 2012: Direksjon: *[[Requiem (Reissiger)|Requiem for kong Karl Johan]]* av Friedrich August Reissiger. Oratoriekoret Cæciliaforeningen.

## Publikasjoner

* *Dirigentboka*, *Lærebok i ensembleledelse*, Norsk Musikforlag AS, Oslo 2021.

## Referanser
Nematopogon pilellus

***Nematopogon pilellus*** er en sommerfugl som tilhører familien svepemøll (Adelidae).

## Utseende
En middelsstor (vingespenn 14 – 17&nbsp;mm), brunlig eller brungul møll med lange antenner. Antennene er trådformede og hvite, hos hannen to og en halv til tre ganger så lange som forvingen, hos hunnen nær dobbelt så lange som forvingen. Hodet er kledt med gulaktige, oppstående, hårlignende skjell. Hos hannen er forkroppen og forvingen nokså mørkt brune, nokså matte, ofte med et mer eller mindre tydelig, lyst nettmønster i den ytre delen. Hos hunnen er disse vanligvis mye lysere, brungule med et visst bronsekaktig skinn. Bakvingen er grå uten noen påfallende glans, tynt skjellkledt.

## Levevis
Arten lever i ulike slags skog, lengst i nord også på myrer. Lite er kjent om biologien til denne arten, men larvene lever sannsynligvis på bladene av ulike busker og trær. De voksne sommerfuglene flyr fra slutten av mai til begynnelsen av juli.

## Utbredelse
Arten er utbredt i den nordlige, sentrale og sydøstre Europa, og i Sibir. I Norge er den trolig ganske vanlig nord til det nordlige Nordland, det er dessuten ett isolert funn fra Finnmark.

## Kilder
* Bengtsson, B.Å., Palmqvist, G. og Johansson, R. (2008) Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. Fjärilar: Käkmalar – säckspinnare. Side 295 – 332. ISBN 978-91-88506-60-3
* Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) *Catalogus Lepidopterorum Norvegiae*. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
* Nettsiden *Svenska Fjärilar*, med bildegalleri: http://www2.nrm.se/en/svenska_fjarilar/n/nematopogon_pilella.html
## Eksterne lenker
*
Nematopogon schwarziellus

***Nematopogon schwarziellus*** er en sommerfugl som tilhører familien svepemøll (Adelidae). Den er utbredt over hele Norge bortsett fra de indre og østlige delene av Finnmark.

## Utseende
En middelsstor (vingespenn 15 – 17&nbsp;mm), gulaktig møll med lange antenner. Antennene er trådformede og lyse, omtrent dobbelt så lange som forvingen hos hannen og en og en halv gang så lange hos hunnen. Hodet, forkroppen og forvingen er lyst gulbrune hos hannen, lyst okergule hos hunnen, de kan ha antydning til nettmønster. Bakvingen er grå. Larven er hvit, litt rosaaktig, med mørkt gulbrunt hode, en svartbrun nakkeplate på første kroppsledd og litt mørke ryggplater på andre og tredje kroppsledd.

## Levevis
Denne arten kan påtreffes i mange ulike habitater, også i fjellet. Hunnene legger egg på ulike urter, men den nyklekte larven firer seg ned på bakken og lever av nedfalne blader. De voksne sommerfuglene flyr i mai – juli.

## Utbredelse
Den er utbredt i hele Europa og i Sibir, og skal dessuten være funnet i Afrika. I Norge er den funnet nord til Alta og mangler bare i de indre og østlige delene av Finnmark.

## Kilder
* Bengtsson, B.Å., Palmqvist, G. og Johansson, R. (2008) Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. Fjärilar: Käkmalar – säckspinnare. Side 295 – 332. ISBN 978-91-88506-60-3
* Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) *Catalogus Lepidopterorum Norvegiae*. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
* Nettsiden ''Svenska Fjärilar'', med bildegalleri 
* ''Nematopogon schwarziellus'' på UK moths
## Eksterne lenker
*
Nematopogon magnus

***Nematopogon magnus*** er en sommerfugl som tilhører familien svepemøll (Adelidae). Den er utbredt i så godt som hele Norge bortsett fra deler av Finnmark.

## Utseende
En middelsstor (vingespenn 15 – 19&nbsp;mm), gråbrun møll med lange antenner. Den kan ligne på *[[Nematopogon robertellus]]*, men er gjerne litt større og mørkere enn denne. For å bestemme artene i slekten *[[Nematopogon]]* helt sikkert kan det kreves at man dissekerer ut kjønnsorganene og studerer disse. Antennen er trådformet og gulaktig, hos hannen omtrent to og en halv gang så lang som forvingen, hos hunnen rundt dobbelt så lang. Hodet er kledt med gule, oppstående, hårlignende skjell. Forvingen er mørkt gråbrun, i den ytre delen med tydelig nettmønster. Bakvingen er grå.

## Levevis
Forholdsvis lite er kjent om biologien til denne arten, som lever i åpen blandingsskog. De voksne sommerfuglene flyr fra midten av mai til begynnelsen av juli, helst i skumringen.

## Utbredelse
Den er funnet i Mellom- og Nord-Europa og i Russland østover til Altaj. I Norge er den utbredt så godt som over hele landet, men den er ikke vanlig. Den ser ut til å mangle i Lofoten og i indre og østlige deler av Finnmark.

## Kilder
* Bengtsson, B.Å., Palmqvist, G. og Johansson, R. (2008) Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. Fjärilar: Käkmalar – säckspinnare. Side 295 – 332. ISBN 978-91-88506-60-3
* Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) *Catalogus Lepidopterorum Norvegiae*. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
* Nettsiden *Svenska Fjärilar*, med bildegalleri: http://www2.nrm.se/en/svenska_fjarilar/n/nematopogon_magna.html

## Eksterne lenker
*
Nematopogon metaxellus

***Nematopogon metaxellus*** er en sommerfugl som tilhører familien svepemøll (Adelidae). Den er bare kjent fra kysten vestover til Kristiansand i Norge.

## Utseende
En liten til middelsstor (vingespenn 11–16&nbsp;mm), gulbrun møll med lange antenner. Ofte må man dissekere ut kjønnsorganene hos *[[Nematopogon]]-*artene for å bestemme arten med sikkerhet. Denne arten kan stort sett kjennes fra de andre, gulaktige artene på at den er mindre, dessuten er framvingene litt bredere og antennene litt lengre. Antennene er trådformede og gulaktige, hos hannen rundt tre ganger så lange som forvingen, hos hunnen rundt to og en halv gang så lange. Hodet, forkroppen og forvingen er okergule, forvingen med mørkere bestøvning i den ytre delen. Den er forholdsvis bred, og vingefrynsene er okergule som resten av vingen. Bakvingen er grå, litt gulaktig i den ytre delen, også denne med okergule frynser.

## Levevis
Arten kan finnes i mange ulike habitater, både i skog og mer åpne områder som buskrik mark. De voksne sommerfuglene flyr fra slutten av mai til begynnelsen av juli. Hunnene legger egg på ulike urter, men larvene firer seg ned til bakken så snart de er klekt og lever av nedfalne blader. Larven lever i en hylse av silke, jordpartikler og planterester. Den overvintrer og fullfører utviklingen neste vår.

## Utbredelse
Den er utbredt over det meste av Europa, unntatt lengst i nord, østover til Ural og Kaukasus. I Norge er den bare funnet langs kysten av Østlandet og Sørlandet.

## Kilder
* Bengtsson, B.Å., Palmqvist, G. og Johansson, R. (2008) Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. Fjärilar: Käkmalar – säckspinnare. Side 295 – 332. ISBN 978-91-88506-60-3
* Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) *Catalogus Lepidopterorum Norvegiae*. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
* Nettsiden *Svenska Fjärilar*, med bildegalleri: http://www2.nrm.se/en/svenska_fjarilar/n/nematopogon_metaxella.html
* *Nematopogon metaxellus* på UK moths: https://web.archive.org/web/20071019024410/http://ukmoths.org.uk/show.php?bf=143
## Eksterne lenker
*
Nematopogon swammerdamellus

***Nematopogon swammerdamellus*** er en sommerfugl som tilhører familien svepemøll (Adelidae). Den er vanlig i hele Norge bortsett fra deler av Finnmark. Arten er oppkalt etter den nederlandske naturviteren Jan Swammerdam.

## Utseende
En middelsstor (vingespenn 17 – 21&nbsp;mm), brungul møll med lange antenner. Den er den største av *[[Nematopogon]]-*artene som forekommer i Norge, og kan ellers kjennes på at forvingen er nokså markert trekantet (mer avrundet hos de andre artene). Dessuten begynner den å fly tidligere på våren enn de andre artene i slekten. Man må likevel ofte undersøke kjønnsorganene for å bestemme arten med sikkerhet. Antennene er trådformede, gulaktige, omtrent to og en halv gang så lange som forvingen hos hannen og omtrent 1,8 ganger så lange hos hunnen. Hodet, forkroppen og forvingen er okergule. Forvingen er forholdsvis bred og har markert spiss og bakhjørne, slik at den blir tydelig trekantet. Vingefrynsene er gulaktige, blekere enn vingen. Bakvingen er grå med blekgrå vingefrynser. Spissen kan være litt brunlig.

## Levevis
Denne møllen lever i skog (gjerne litt åpen løv- og blandingsskog) og hager. Hunnene legger egg på ulike løvtrær. Man tror at larven i det første larvestadiet minerer i bladene, før den slipper seg ned på bakken og lever av nedfalne blader som vanlig for denne slekten, men dette er usikkert. Den utvokste larven lever i en hylse av døde blader. De voksne sommerfuglene flyr fra slutten av april til juni.

## Utbredelse
Den er utbredt i nesten hele Europa, østover til Ural og den asiatiske delen av Tyrkia, men mangler på Den iberiske halvøya. I Norge er den vanlig (trolig den vanligste arten i slekten) nord til Alta, men ser ut til å mangle i deler av Finnmark.

## Kilder
* Bengtsson, B.Å., Palmqvist, G. og Johansson, R. (2008) Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. Fjärilar: Käkmalar – säckspinnare. Side 295 – 332. ISBN 978-91-88506-60-3
* Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) *Catalogus Lepidopterorum Norvegiae*. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
* Nettsiden *Svenska Fjärilar*, med bildegalleri: http://www2.nrm.se/en/svenska_fjarilar/n/nematopogon_swammerdamella.html
* *Nematopogon swammerdamellus* på UK moths: https://web.archive.org/web/20071019043105/http://ukmoths.org.uk/show.php?bf=140

## Eksterne lenker
*
Nemophora minimella

***Nemophora minimella*** er en sommerfugl som tilhører familien svepemøll (Adelidae). 

## Utseende
En liten (vingespenn 11 – 13 mm), spinkel, metallisk farget møll med lange antenner. Antennene er trådformede, mørke i de innerste 2/3, hvitaktige ytterst. Hos hannen er de omtrent dobbelt så lange som forvingen, hos hunnen rundt så lange som forvingen. Hannen har påfallende store fasettøyne, og hodet, labialpalpene og forkroppen er kledt med lange, utstående, svarte hår. Hunnens hode er kledt med gule, oppstående, hårlignende skjell, forkroppen er metallisk grønnaktig. Vingene er metalliske fargede, grønnaktige i den indre halvdelen og bronseaktige i den ytre, med et ganske skarpt skille mellom de to områdene. Bakvingen er tynt skjellkledt, grå med et fiolett skjær.

## Levevis
Arten finnes i Norden i to forskjellige miljøer: fuktige enger der det vokser blåknapp (*Succisa pratensis*), og tørre, blomsterrike sandmarker med arten bakkeknapp (*Scabiosa columbaria*) (meget sjelden i Norge). Disse er larvens næringsplanter. Hunnen legger egg på blomsterhodene, der larvene spiser den første tiden før de lager seg en hylse av plantedeler, denne holder de seg i resten av larvetiden. De voksne sommerfuglene flyr i juni og juli.

## Utbredelse
Den er utbredt i Mellom- og Øst-Europa, og det sørlige Nord-Europa. I Norge er den kjent fra noen få lokaliteter i Østfold, Aust-Agder og Hordaland.
Arten blir vurdert som Sårbar (VU) på Norsk rødliste for arter fra 2015

## Referanser




## Kilder
* Bengtsson, B.Å., Palmqvist, G. og Johansson, R. (2008) Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. Fjärilar: Käkmalar – säckspinnare. Side 295 – 332. ISBN 978-91-88506-60-3
* Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) *Catalogus Lepidopterorum Norvegiae*. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
* Nettsiden *Svenska Fjärilar*, med bildegalleri: http://www2.nrm.se/en/svenska_fjarilar/n/nemophora_minimella.html
* *Nemophora minimella* på UK moths: https://web.archive.org/web/20111017064455/http://ukmoths.org.uk/show.php?bf=145

## Eksterne lenker
*
Nematopogon robertellus

***Nematopogon robertellus*** er en sommerfugl som tilhører familien svepemøll (*[[Adelidae]]*). Den er funnet nord til Nordland i Norge.

## Utseende
En middelsstor (vingespenn 13 – 16&nbsp;mm), brungrå møll med lange antenner. Den er nokså lett å kjenne på de mørke vingene, som har tydelig nettmønster like til roten og på at hodet ikke er gult. Antennen er trådformet og hvit, hos hannen rundt tre ganger så lang som forvingen, hos hunnen omtrent dobbelt så lang. Hodet er brunlig, kroppen og forvingen brunliog grå. Forvingen har tydelige nettmønster på hele vingeoverflaten, dette er det beste kjennetegnet på arten. Det er dessuten en diffus, lys flekk ved bakhjørnet. Vingefrynsene og bakvingen er ganske mørkt grå. Larven er hvit, litt gul- eller rødaktig.

## Levevis
Arten lever i skoger med innslag av gran, kanskje helst blandingsskog. De voksne sommerfuglene flyr fra slutten av mai til slutten av juli. Larvens utvikling er ikke godt kjent, den den lever i en hylse laget av bladstykker.

## Utbredelse
den er utbredt i mesteparten av Europa og videre østover til Japan og Øst-Sibir. I Norge ser den ut til stort sett å følge granas naturlige utbredelse, den finnes derfor ikke på Vestlandet eller nord for Nordland.

## Kilder
* Bengtsson, B.Å., Palmqvist, G. og Johansson, R. (2008) Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. Fjärilar: Käkmalar – säckspinnare. Side 295 – 332. ISBN 978-91-88506-60-3
* Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) *Catalogus Lepidopterorum Norvegiae*. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
* Nettsiden *Svenska Fjärilar*, med bildegalleri: http://www2.nrm.se/en/svenska_fjarilar/n/nematopogon_robertella.html
## Eksterne lenker
*
Push e-post

Navet push e-post brukes for å beskrive e-postsystemer som tilbyr "alltid pålogget" mulighet slik at ny e-post leveres umiddelbart til sluttbruker og overføres aktivt (push) straks den ankommer e-postserveren. E-postklienter som støtter dette finner man i hovedsak på mobiltelefoner, men push e-post er en tjeneste som også kan tilbys på desktopen dersom man benytter IMAP protokollen.

De fleste telefoner støtter i dag push e-mail, men leverandøren som ble først kjent for dette var Blackberry.
Michael Loewe

**Michael Loewe** (1922–2025) var en britisk sinolog og medredaktør og &#8209;forfatter av *[[The Cambridge History of Ancient China]]* (ISBN 9780521470308), et ledsagende bind som dekker perioden forut for de som behandles i *[[The Cambridge History of China]]*.

Michael Loewe studerte ved The Perse School i Cambridge og deretter Magdalen College i Oxford. Han virket som *specialist officer* i den britiske regjerings *Communications’ Headquarters* fra 1942 til 1956, og deretter som dosent i Øst-Asias historie ved University of London. Han ble tilknyttet University of Cambridge i 1963, og ble pensjonist i 1990.

## Verker i utvalg
* *Imperial China: the Historical background to the Modern Age*. London: George Allen and Unwin, 1966.
* *Records of Han Administration*; volume I: Historical Assessment; volume II: Documents. Cambridge: Cambridge University Press, 1967; reprinted London: RoutledgeCurzon, 2002.
* *Everyday Life in Early Imperial China during the Han Period*. London: B.T. Batsford, 1968; reprinted New York: Dorset Press, 1988; Hackett Publishing Company, Mass. 2005.
* *Crisis and Conflict in Han China*. London: George Allen and Unwin, 1974; reprinted London: Routledge, 2005.
* *Ancient Cosmologies*. London: George Allen and Unwin, 1975.
* *Ways to Paradise: the Chinese Quest for Immortality*. London: George Allen and Unwin, 1979; reprinted Taipei: SMC, 1994.
* *Divination and Oracles*. London: George Allen and Unwin, 1981.
* *Chinese Ideas of Life and Death: Faith, Myth and Reason in the Han Period*. London: George Allen and Unwin, 1982; reprinted Taipei: SMC, 1994; Hackett Publishing Company, Mass. 2005; Chinese translation 1991; Korean translation 1992.
* *The Cambridge History of China*: volume I. Cambridge: Cambridge University Press, 1986; Chinese translations: Beijing: Zhongguo shehui kexueyuan, 1992; Taipei: Nan-t’ien shu-chü, 196.
* *The Pride that was China*. London: Sidgwick and Jackson, 1990.
* *Early Chinese Texts: a Bibliographical Guide*. Berkeley: the Society for the Study of Early China and the Institute of East Asian Studies, University of California, 1993; Chinese translation: Shenyang: Liaoning chubanshe, 1997.
* *Divination, Mythology and Monarchy in Han China*. Cambridge: Cambridge University Press, 1994.
* *The Cambridge History of Ancient China*. Cambridge: Cambridge University Press, 1999.
* *A Biographical Dictionary of the Qin, Han and Xin Dynasties*. Leiden: E.J.Brill, 2000.
* *The Men who Governed China in Han Times*. Leiden: E.J.Brill, 2004.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Biografi
Nick Berry

**Nicholas «Nick» Berry** (født 16. april 1963 i Woodford i Essex) er en britisk skuespiller og musiker.

## Karriere
Berry startet som skuespiller i en alder av åtte år. Han fikk småroller i TV-serier som senere førte til større roller i TV. Berry spilte bla: Simon 'Wicksy' Wicks i *[[EastEnders]]* (1985–90). Senere tok Berry hovedrollen som Nick Rowan i serien  *[[Med hjartet på rette staden]]* (1992–98). Berry forlot *Heartbeat* i 1998 til fordel for BBC 1s *Harbour Lights*, sentrert rundt Bridport. 

Berry giftet seg i 1994 med Rachel A Robertson og har to sønner, Louis og Finlay. Han bor for tiden i Epping i Essex med kona og de to sønnene.

## Eksterne lenker
* 
* Nick Berry – BBC Drama
* Nick Berry as Nick Rowan  – 'Heartbeat'
FA-cupen 1886/87

**FA-cupen 1886/87** var den sekstende sesongen av FA-cupen. 124 lag deltok, men fire lag spilte aldri en kamp. Aston Villa og West Bromwich Albion spilte finalen.

## Første runde

### Omkamper

## Andre runde

### Omkamper

## Tredje runde

### Omkamper

## Fjerde runde

## Femte runde

### Omkamper

## Kvartfinaler

## Semifinaler

## Finale

## Referanser
Pål Plassen

**Pål Hovengen Plassen** (født 1980) er en norsk journalist og programleder som har vært ansatt i NRK siden 2000. Han har siden 2022 vært programleder i *Kompass* på NRK P2. 

## Bakgrunn
Plassen er oppvokst i Vågå i Gudbrandsdalen.

Han har fortalt om tøffe år med mobbing i tenårene, og om hvordan han det har preget han i senere år.

## Liv og virke
Plassen startet i NRK i 2001 og var de første årene journalist i program som *[[Reiseradioen]]*, *[[Dagsnytt]]* og *[[Nitimen]]*. Senere kjent som programleder i ''Norgesglasset'', sitt eget *Plassen* og fra 2022 i *Kompass*.  

Han har i tillegg kommentert 17. mai-toget i Oslo for NRK fjernsynet, ledet nyttårsaften på NRK1 og vært en del av *[[Sommeråpent]]*. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*  Pål Plassen hos MuckRack
* 
*
Otto Kumm

**Otto Kumm** (1909–2004) var en tysk SS-general tilknyttet Waffen-SS. 

Kumm sluttet seg 1. april 1934 til forløperen til SS-Verfügungstruppe i hjembyen Hamburg. Han ble deretter også medlem av NSDAP. Han gjorde karriere innen Schutzstaffel og da felttoget i Polen ble innledet var han kompanisjef i Leibstandarte Adolf Hitler. I april 1940 ble han kommandant for en tyngre avdeling rettet inn mot Nederland. I oktober 1940 ble han utnevnt til SS-Sturmbannführer og under Operasjon Barbarossa ble han utnevnt til SS-Obersturmbannführer. 29. november 1941 ble han tildelt Det tyske kors i gull.

På Østfronten fikk han anerkjennelse etter kampene om Chełm og ble her tildelt Jernkorsets ridderkors. Han deltok blant annet i det tredje slaget om Kharkov hvor han ledet et panserregiment og ble tildelt ridderkorsets ekeløv.

20. april 1943 ble han utnevnt til SS-Standartenführer og satt i stabsfunksjoner. 30. januar 1944 ble han SS-Oberführer og deretter utnevnt til sjef for 7. SS-frivillige-bergdivisjon «Prinz Eugen» og tjenestegjorde på Balkan. Under tjeneste her ble han 9. november 1944 utnevnt til SS-Brigadeführer.

Under tilbaketrekningene gjennom Ungarn ble han 6. februar 1945 satt til å lede Leibstandarte-SS Adolf Hitler og fikk for innsatsen her og på Balkan 17. mars 1945 tildelt ridderkorsets ekeløv med sverd.

## Etter krigen
8. mai 1945 ble han satt i amerikansk krigsfangenskap. Etter at han ble løslatt, arbeidet han som produksjonsleder i et trykkeri.

Etter krigen var han en av grunnleggerne og ble den første lederen av veteranorganisasjonen HIAG.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Otto Kumm i Deutsche Nationalbibliothek
* 
* 
*
Ikariam

***Ikariam*** er et nettleserbasert MMOG (Massive Multiplayer Online Game) i sjangeren strategispill på samme måte som Tribal Wars.

Ikariam er laget av Gameforge AG. Spillet er satt i en verden som gjenspeiler det gamle Hellas der spillere blir utnevnt til hersker over en liten by, som de må styre og utvikle. Ikariam er, på samme på som spillet Civilization, et samfunnsbyggende spill. Målet er å utvide byen som spilleren kontrollerer for å samle mer ressurser og seire over andre spillere. Bygging og utvikling foregår i real time så spilleren kan stikke innom en gang i blant for å gi byens borgere nye oppgaver.

## Spillestil
Når man først registrer seg på spillet blir man gitt kontroll over en liten landsby. Landsbyboerne betaler skatter til spilleren eller de kan bli sendt for å samle ressurser i stedet. Spillverdenen er delt opp i øyer; og hver øy kan romme 16 spillere og deres byer. Hver øy har sitt eget sagbruk som produserer treverk og en av fire andre bygninger som produserer en annen ressurs. Det finnes fem hovedtyper av ressurser: Tre, Vin, Marmor, Krystall og Svovel. Alle disse ressursene behøves for å komme videre i spillet. Man får tak i nye ressurser enten ved å handle med spillere fra andre øyer eller ved å erobre en plass på en øy med den typen ressurs man ønsker.

Hver øys innbyggere må samarbeide ved å donere byggematerialer for å forbedre effektiviteten til øyas "ressurssamlings-bygninger" som igjen resulterer i at de lokale innbyggerne får byggematerialer raskere. Dersom de ikke lykkes i å samarbeide med disse donasjonene blir det ofte fiendtlighet mellom innbyggerne på øya.

Med ressursene en spiller har anskaffet seg kan han/ hun konstruere bygninger slik som Brakker, Havner og akademier. Beboerne i byen kan bli lært opp som soldater, sendt for å utforske nye teknologier, eller bedt om å gjøre andre oppgaver som de blir betalt skattepenger for å utføre. Beboere må bli holdt glade for å ikke forlate byen.

## Kostnader
Ikariam er i utgangspunktet gratis, men spillere kan velge å kjøpe fordeler inne i spillet ved  mikrotransraksjoner. Dette gir dem tilgang til en sjette ressurs, Ambrosia, som kan bli brukt for å få tak i fordelene til «Ikariam PLUS», premium versjonen av Ikariam. Dette gir tilgang til økt produksjon av de ulike ressursene eller økt tyverisikring.
## Eksterne lenker
*
Peter A. Boodberg

**Peter Alexis Boodberg** (opprinnelig **Baron Peter A. von Budberg**, ***Пётр Алексеевич Будберг***, 1903–1972) var en amerikansk sinolog av russisk opphav. 

Boodberg kom fra en baltertysk slekt som hadde bodd i Estland i århundrer. Den kunne spore sine røtter tilbake til 1006, og kom som tyske innflyttere fra Mainz til Estland på 1200-tallet. Etter at Russland annekterte Estland i 1721 ble de til en prominent diplomat- og offisersfamilie i Det russiske rike.  

Boodberg ble født i Vladivostok der hans far var general og kommandant over de russiske styrker. Ved utbruddet av Første verdenskrig ble han selv kadett ved en militærskole i St. Petersburg. I 1915 ble han og hans bror sendt i sikkerhet til Harbin i Mandsjuria, en by i Kina med en særdeles dominerende russisk koloni. Der begynte han å studerer filologi. Senere kom han til det orientalske institutt i Vladivostok og studerte kinesisk. 

Sommeren 1920 forlot han Russland og flyttet til San Francisco i USA, og snart kom hele familien etter. Han begynte ved University of California i Berkeley og studerte orientalske språk. I 1930 tok han doktorgraden.

I 1932 ble han ansatt av Berkeley som instruktør i orientalske språk. Han ble *Associate Professor* i 1937, leder for fakultetet i 1940, og *Full Professor* i 1948. I 1963 ble han president for the American Oriental Society.  Han fortsatte å undervise inntil sin død (hjertestans) i 1972, og influerte således generasjoner av sinologer, ikke minst Edward H. Schafer.

## Utvalgte verker
* «Some Proleptical Remarks on the Evolution of Archaic Chinese», i *Harvard Journal of Asiatic Studies* 2 (1937), 329-372.
* «Ideography? Iconolatry?», i *[[Toung Pao]]*, 35 (1940), 266-288.
* «The Chinese Script: An Essay on Nomenclature (the First Hecaton)», i *Bulletin of the Institute of History and Philology*, Academia Sinica 39 (1957), 113-120 
* «The Language of the T’o-Pa Wei»
* «Two Notes on The History of The Chinese Frontier»
* «Marginalia to The Histories of The Northern Dynasties»
* «Chinese Zoographic Names as Chronograms»
* «An Early Mongolian Toponym», i *Harvard Journal of Asiatic Studies* 19 (Dec. 1956), 407-408 
* «Philological Notes on Chapter One of The Lao Tzu»
* Alvin P. Cohen (red.): *Selected Works of Peter A. Boodberg.* University of California Press 1979 ([Review](http://links.jstor.org/sici?sici=0041-977X(1982)45%3A2%3C390%3ASWOPAB%3E2.0.CO%3B2-L))

## Referanser


## Litteratur
* John DeFrancis: *The Chinese language, fact and fantasy*. Univ. of Hawaii Press, Honolulu 1989, 2005. ISBN 0-8248-1068-6
* E. Schafer, A. Cohen: «Peter A. Boodberg, 1903-1972» i ''Journal of the American Oriental Society'' 94(1974), 1-13 

## Eksterne lenker
* University of California "In Memoriam" page, July 1975
* Peter Boodberg and the ideographic myth
Tunsbergpollen

**Tunsbergpollen** er en poll på Sandøyna i Gulen kommune i Sogn og Fjordane.

Pollen blir idag brukt til torskeoppdrett, men har tidligere vært brukt til østersoppdrett. På 1700-tallet var det skjenkested her.

## Referanser
Little Charlie & the Nightcats

**Little Charlie & the Nightcats** er et bluesband fra USA.  

Bandet besto av gitarist Little Charlie Baty (født 1953), munnspiller/vokalist Rick Estrin, bassist Lorenzo Farrell, og trommeslager J. Hansen. Charlie Baty gikk på Universitetet i California på Berkeley og studerte matematikk da han startet Little Charlie & the Nightcats med Rick Estrin i 1976. Etter at Charlie Baty gikk inn i pensjonistenes rekker har Rick Estrin overtatt bandet og de heter nå **Rick Estrin & The Nightcats**.  Inn kom også den norske gitaristen Christoffer Kid Andersen som har flyttet til USA og tidligere spilte med bl.a. Charlie Musselwhite.

## Utvalgt diskografi

## Eksterne lenker
* 
*
Kid Andersen

**Christoffer «Kid» Lund-Andersen**, kjent under artistnavnet **Kid Andersen**, (født 1980) er en norsk bluesgitarist fra Herre i Telemark.  

Han reiste tidlig til USA og ble med i bandet til Charlie Musselwhite. Da Little Charlie Baty skulle pensjonere seg fra turnering med Little Charlie & the Nightcats, overtok Kid plassen i bandet som gitarist. Bandet endret navn til Rick Estrin & The Nightcats og består av munnspiller/vokalist Rick Estrin, gitarist Kid Andersen, bassist Lorenzo Farrell og trommeslager J. Hansen.

Han ble også kjent som produsent i Norge etter å ha produsert comeback-albumet *Soul Deep* til Noora Noor i 2009. Han vant Spellemannprisen 2024 i klassen blues sammen med konen  for albumet *Spirits and Soul*.

Kid Andersen er søskenbarn til bluesartisten Joakim Tinderholt

## Diskografi som soloartist
* *[[Rock Awhile]]* (2003)
* *[[Guitarmageddon]]* (2005) med Vidar Busk og Junior Watson
* *[[Greaseland (album)|Greaseland]]* (2006)
* *[[The Dreamer]]* (2008)

## Utmerkelser som soloartist
* 2007: Nominert til Spellemannprisen 2006 i kategorien blues for albumet *[[Greaseland (album)|Greaseland]]* 
* 2011: Bluesprisen under Notodden Blues Festival
* 2013: Nominert til Blues Music Award i Memphis i kategorien Gibson Guitars
* 2025: Spellemannprisen 2024 i klassen blues for *Spirits and Soul* sammen med .

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Jean François Billeter

**Jean François Billeter** (født 1939; kinesisk pseudonym 畢來德 *Bì Láidé*) er en sveitsisk sinolog og emeritert professor fra Universitetet i Genève.

I 1972 innførte han et kurs i kinesisk ved Universitetet i Genève. I annen halvdel av 1980-årene overtok han ledelsen av universitetets ferske avdeling for sinologi. Dette vervet hadde han frem til sin pensjonering i 1999. Etter at han ble emeritert har han fortsatt sitt sinologiske arbeid, men da med hovedvekten på tilrettelegging for et alment publikum. 

## Verker
* *Li Zhi, philosophe maudit (1527–1602). Contribution à une sociologie du mandarinat de la fin des Ming*. Droz, Paris/Genève 1979.
* «The System of 'Class Status'». i: Stuart R. Schram (utg.): *The Scope of State Power in China*. The Chinese University Press, Hong Kong 1985, s. 127–169.
* *L'art chinois de l'écriture*. Skira, Genève 1989.
* *Mémoire sur les études chinoises à Genève et ailleurs*. Librairie du Rameau d'Or, Genève 1998. 
* *Chine trois fois muette : essai sur l'histoire contemporaine et la Chine*. Allia, Paris 2000. (nytt opplag 2006) ISBN 2844851460
* *Leçons sur [[Zhuangzi (bok)|Tchouang-Tseu]]*. Allia, Paris 2002.
* *Etudes sur Tchouang-tseu*. Allia ("Petite collection"), Paris 2004.
* *Contre [[François Jullien]]*. Allia, Paris 2006.

## Referanser
Calcutta Cup

**Calcutta Cup** er et rugby union-trofe, som deles ut til vinneren av den årlige kampen mellom England og Skottland under Seksnasjonersturneringen. 

## The Calcutta Club
1. juledag 1872 ble det spilt en rugbykamp mellom 20 spillere for England og 20 spillere fra Skottland, Irland og Wales i Calcutta, India.  Kampen var en stor suksess og ble gjentatt uken etterpå.  Spillerne som deltok stiftet klubben Calcutta Football Club i januar 1873.  Året etter ble de med i rugbyforbundet og selv om det indiske klimaet ikke passet så bra for å spille rugby, økte antallet medlemmer i klubben.  Det britiske regimentet forlot India og etter hvert ble tennis og polo mer populært og klubben ble nedlagt i 1878.  En annen medvirkende årsak til nedleggelsen er at det ble slutt på gratis drikke i baren etter kampene.  Medlemmene ønsket å bevare navnet på klubben og tok ut pengene klubben hadde i banken.  De ble utbetalt i rupi hvor myntene var laget i sølv.  Pengene støpte de om til en pokal som de gav til det engelske rugbyforbundet i 1878 med betingelse om at det skulle spilles årlige kamper om pokalen.

## Pokalen

Den er håndlaget i India og er 18 tommer (45 cm) høy.  Utvendig er den full av små inngraveringer og tre kongekobraer utgjør håndtakene.  Det er en indisk elefant på lokket til pokalen.  Sokkelen til pokalen er laget av tre og det er montert plater hvor det er inngravert alle kampene, det vinnende laget og navnet på begge lags kapteiner.  Det originale trofeet eksisterer fortsatt, men etter flere år med mislighold, inkludert to spillere fra hvert lag som sparket pokalen under en fyllekule etter kampen i 1988, blir pokalen permanent oppbevart i rugby-museet på Twickenham Stadium.  England og Skottland har derfor en tro kopi av pokalen som vinneren viser fram etter kampen.

## Konkurransen
Selv om det opprinnelig var tenkt at trofeet skulle brukes som rugby sin versjon av fotballens FA-cup som ble introdusert på samme tid, nektet det engelske rugbyforbundet at det skulle brukes i en turnering for bare engelske lag.  Siden Wales ikke hadde et landslag og Irland sitt lag var mye dårligere enn England og Skottland, ble det bestemt at pokalen skulle gis til vinneren av den årlige kampen mellom England og Skottland.  Den første kampen ble spilt i 1879, som endte i uavgjort.  I 1883 startet Home Nations (som senere har blitt til Seksnasjonersturneringen) og pokalen deles ut etter kampen i denne turneringen.

## Referanser


## Eksterne lenker
* (en) Why is England vs Scotland called the Calcutta Cup? www.mirror.co.uk, lest 12. april 2016.
* (en) THE CALCUTTA CUP: the legacy of a club that died Artikkel om The Calcutta Cup på hjemmesiden til det skotske rugbyforbundet.
Shen Jiaben

**Shen Jiaben** (kinesisk: 沈家本, født 1840 i Wuxing i Zhejiang i Kina, død 1913) var en kinesisk mandarin og jurist. I 1905 hadde han ansvaret for revisjonen av Store Qing-lovverket, som avskaffet en rekke drastiske avstraffelsesmetoder, som *langsom oppstykking* (lingchi).

## Referanser


## Litteratur
* Howard L. Boorman, Richard C. Howard og Joseph K. H. Cheng (red.): *Biographical Dictionary of Republican China.* New York: Columbia University Press, 1967.

## Eksterne lenker
* Artikkel i Baidu baike (kinesisk)
Fysisk institutt (UiO)

**Fysisk institutt** er underlagt Det matematisk-naturvitenskapelige fakultet ved Universitetet i Oslo. Instituttet holder til i *Fysikkbygningen* nederst på universitetsområdet  på Blindern, men over Kjemisk institutt. Professor Susanne Viefers er instituttleder.

I 2013 var det 184 ansatte (inkludert 97 stipendiater). I 2011/2012 ble 52 mastergradsstudenter uteksaminert. I Norges forskningsråds fysikkevaluering fra 2010 er flere av fagmiljøene ved instituttet fremhevet som verdensledende.

## Studieprogrammer underlagt instituttet
* Fysikk, astronomi (bachelor)
* Materialvitenskap for energi- og nanoteknologi (bachelor)
* Elektronikk, informatikk og teknologi (bachelor)

* Fysikk (master)
* Elektronikk og datateknologi (master)
* Materialer, energi og nanoteknologi (master)

## Forskningsgrupper ved instituttet
*(Personer knyttet til gruppen i 2007, mastergrad og høyere)*
* Avanserte materialer og komplekse systemer (26)
* Biofysikk (29)
* Eksperimentell partikkelfysikk (24)
* Elektronikk (36)
* Kjerne- og energifysikk (35)
* Plasma- og romfysikk (19)
* Skolelaboratoriet (9)
* Strukturfysikk (26)
* Teoretisk fysikk (26)

## Referanser


## Eksterne lenker
* Instituttets hjemmeside
Ioniseringsenergi

**Ioniseringsenergi** (også kalt **ionisasjonspotensial**) er energi som kreves for å fjerne ett elektron fra atomet eller molekylet som elektronet er bundet til. Ioniseringsenergi måles i elektronvolt (eV). 

Elektronet kan i det enkelte atomet (hydrogenatomet) være bundet i forskjellige baner, *n*, gitt ved bindingsenergien:
: E= -\frac{k}{n^2} 
der *k* er 13,6 eV.

Ioniseringsenergien for elektronet i den sterkest bundne tilstanden (grunnstilstanden med *n* = 1), blir da 13,6 eV. 

For molekyler definerer en ioniseringsenergi som den minste energi et molekyl i gassfasen må tilføres for at elektron skal kunne frigjøres fra molekylet. Det dannes dermed et positivt ladd molekylion. Ioniseringsenergi kan derfor også defineres som den minste energien som må til for å danne et positivt ladet ion.

Ioniseringsenergier måles ved bombardement med elektroner eller ved belysning med ultrafiolett lys. Den informasjonen som slike målinger gir, er viktig for å forstå ionenes fysikk og kjemi.
Askov højskole

**Askov højskole** er en dansk folkehøgskole i landsbyen Askov i Vejen kommune i det sydlige Jylland.

Skolen ble grunnlagt i 1865 som en videreføring av Danmarks første folkehøgskole, opprettet 1844 i Rødding på initiativ av Christian Flor. Den første forstanderen på Askov højskole var Ludvig Schrøder.

Skolen har hatt mange kjente elever fra flere nordiske land, blant annet Kristofer Uppdal. 
## Referanser


 


## Eksterne lenker
*
Martin Nürenbach

**Martin Nürenbach** (død 1780 i Tavastland i Finland) var en tysk-svensk akrobat, danser, skuespiller og teaterdirektør. Han er kjent for å ha grunnlagt det første teateret i Christiania.

Nürenbach var adoptivsønn av Carl Gottfried Seuerling fra Tyskland og Margareta Seuerling fra Sverige. Han var i deres teaterselskap i Sverige i 1767. I 1770 var han danselærer og opptrådte som akrobat med den en Madame Stuart i Christiania. I 1771 åpnet han det første teater i Christiania, det ble imidlertid nedlagt i 1772. 

## Kilder
* *Stenborgska skådebanorna*, Johan Flodmark.
* Artikkel på Oslo Nye Teaters hjemmesider
* Om Martin Nürenbach på Nasjonalbibliotekets nettsider
Isaac Shuldman

**Isaac Shuldman** (født 2. mars 1944) er en russiskfødt norsk fiolinist og professor ved Norges musikkhøgskole fra 1979.

Schuldman debuterte med Minsk symfoniorkester som 13-åring i 1957, og studerte ved konservatoriet i Leningrad, og senere hos Isaac Stern. Han flyttet til Israel i 1972.

Blant dirigentene han spilte med som solist var Charles Groves, Neville Marriner, Mark Soustrout, Evgeny Svetlanov og Alexander Kantorov. I kammersammensetninger har han duettert med pianistene Frida Bauer, Alexander Volkov, Robert Levin, Einar Steen-Nøkleberg og Irina Osipova.

Blant hans mange elever er Peter Herresthal, Alexander Rybak, Christopher Tun Andersen, Birgitte Stærnes, David Coucheron, Trond Sæverud, Atle Sponberg, Laurens Weinhold og Anna Margrethe H. Nilsen.

## Priser
I 1974 kom Shuldman på 3. plass i Carl Flesch International Violin Competition, en internasjonal konkurranse for fiolinister som ble arrangert i London fra 1945 til 1992 til minne om den ungarske fiolinisten Carl Flesch (1873–1944).

## Utgivelser
* *[[Egil Hovland]]:  Concertos* (Aurora).  Med Moskva og Stavanger symfoniorkester.
* *[[Johan Kvandal]]: Violin konsert* (Hemera, 1998).  Solist med St. Petersburg State Symphony Orchestra
* Kjell Mørk Karlsen Violin konsert no2
Med Minsk kammerorkester

## Referanser
Heinävesi

**Heinävesi** er en kommune i landskapet Norra Karelen i Finland. Den grenser til kommunene Libelits, Outokumpu, Tuusniemi, Leppävirta, Varkaus og Nyslott. Kommunen er enspråklig finsk. Heinävesi hadde .

Fram til 2021 var kommunen en del av landskapet Södra Savolax.


Fil:Heinävesi Church 1.jpg|Heinävesi kirke
Fil:New Valamo monastery main church, summer.jpg|Valamo kirke
Fil:Varistaipale Canal.jpg|Varistaipale kanal


## Referanser


## Eksterne lenker
*
Hirvensalmi

**Hirvensalmi** er en kommune i landskapet Södra Savolax i Finland. Den grenser til kommunene Joutsa, Kangasniemi, S:t Michel og Mäntyharju. Kommunen er enspråklig finsk. Hirvensalmi hadde .

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Lionel Charles Hopkins

**Lionel Charles Hopkins** (født 1854, død 1952) var en britisk sinolog. Han var bror til Gerard Manley Hopkins. Han samlet seg en større samling kinesiske orakelben (The Hopkins Collection of Inscribed Oracle Bones).

## Verker
* *Report by Mr. L.C. Hopkins on the island of Formosa*,  Harrison and Sons, 1885.
* *The Guide to Kuan hua: A Translation of the 'Kuan hua chih nan' With an Wssay on Tone and Accent in Pekinese, and a Glossary of Phrases*, 3. and revised ed. Shanghai: Kelly & Walsh 1900 
* *The Origin and Earlier History of the Chinese Coinage*, Photographic reprint, 1978

## Referanser


## Litteratur
* F.H. Chalfant: *The Hopkins Collection of Inscribed Oracle Bones*, New York, 1939

## Eksterne lenker
* Finding list for the Hopkins Collection of Chinese Oracle Bones
Jorois

**Jorois** (finsk: *Joroinen*) er en kommune i landskapet Norra Savolax i Finland. Den grenser til kommunene Juva, Leppävirta, Pieksämäki, Rantasalmi og Varkaus. Kommunen er enspråklig finsk. Jorois hadde .

Fram til 2021 var Jorois en del av landskapet Södra Savolax.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Kerimäki

**Kerimäki** er en tidligere kommune i landskapet Södra Savolax i Finland. Den grenset til kommunene Enonkoski, Kesälahti, Kides, Punkaharju og Nyslott. Kommunen var enspråklig finsk. Kerimäki
hadde .

Den 1. januar 2013 ble kommunene Kerimäki og Punkaharju slått sammen med byen Nyslott.

Kirken i Kerimäki er bygget i 1844-1847 og er en av verdens største trekirker. Den rommer omtrent 5&nbsp;000 besøkende.

## Referanser





Fil:Kerimäki church.jpg|Kerimäki kirke
Fil:KerimaekiInnen.jpg|Kerimäki kirke
Fil:Kerimaki church exterior.jpg|Kerimäki kirke
Pertunmaa

**Pertunmaa** er en tidligere kommune i landskapet Södra Savolax i Finland. Den grenset til kommunene Mäntyharju, Hirvensalmi, Joutsa, Gustav Adolfs og Heinola. Kommunen var enspråklig finsk. Pertunmaa hadde .

Den 1. januar 2025 ble Pertunmaa kommune slått sammen med Mäntyharju kommune.

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Frederick George Creed

**Frederick George Creed** (født 1871, død 1957) var en kanadisk oppfinner. Han arbeidet primært innen telekommunikasjon og dannet et firma som fremstilte fjernskrivere. Han hadde også et tidlig bidrag til utviklingen av SWATH, delvis nedsenkede fartøyer. Et SWATH-skip i den Canadiske kystvakten,  CCGS «Frederick G. Creed», bærer navn etter Creed.

Creed ble født i Mill Village, Nova Scotia. I en alder av 15 år begynte han i Western Union i Canso. Her lærte han seg telegrafi på egen hånd. Han arbeidet en tid for Central and South American Telegraph and Cable Company i Peru og i Chile. Mens han arbeidet ved bedriftens kontor i Iquique i Chile gikk han lei av arbeidet med tungvint telegrafinøkkel og Wheatstone remseskriver. Han fant da opp en skrivemaskinlignende maskin. Når operatøren skrev på tastaturet ble morsekoden generert direkte. På mottakeren ble morsekoden skrevet direkte på remseskriveren. 

## Litteratur
* 

## Eksterne lenker
* A Nova Scotian's Contribution to Data Communications Technology
* A brief chronology of SWATH history
* History of Nova Scotia Birth of F.G. Creed
Starly

**Starly** er en pokemon som man bare kan finne i Sinnoh-regionen. Den kan finnes nesten over hele Sinnoh. Navnet kommer fra det engelske ordet «starling» som betyr «stær».
Starly utvikler seg til Starivia som igjen utvikler seg til Staraptor.
Ash fanga en Starly i episoden «Two degrees of seperation».
Kristina (Finland)

**Kristina** (finsk: *Ristiina*) er en tidligere kommune i landskapet Södra Savolax i Finland. Den grenset til kommunene Hirvensalmi, S:t Michel, Mäntyharju, Puumala og Suomenniemi. Kommunen var enspråklig finsk. Kristina hadde .

Den 1. januar 2013 ble kommunene Kristina og Suomenniemi en del av byen S:t Michel.


Fil:Ristiina Finland.jpg|Kristina kirke
Fil:Martan baari Ristiina 2008.jpg|Martan cafe


## Referanser
Tappsammenføyning

**Tappsammenføyning** eller **tapp og tapphull** er en treforbindelse brukt i årtusener av tømrere og snekkere verden over for å forbinde to stykker trevirke, som regel når de møtes i omtrent i 90 graders vinkel. Det finnes mange måter å utføre dette på, men den grunnleggende tanken er at en tilspisset eller redusert ende av det ene trestykket føres inn i et utskåret hull i det andre. Enden på førstnevnte kalles **tapp** og er ofte skåret ned til mindre dimensjoner enn resten av stykket, mens hullet i sistnevnte kalles  **tapphull**. Tappen bunner som oftest i tapphullet, men kan være gjennomstukket i et gjennomgående tapphull, som i forbindelsen mellom bjelker og stolper i eldre dansk landsens bindingsverk. Tappforbindelser kan låses med lim, nagler eller kiler for å holde delene sammen.

Tappforbindelser blir også brukt med andre materialer, for eksempel stein og metall.

Tappjern kan brukes for å lage tapper og tapphull i treverk. Borstemmaskin er en spesialisert maskin for å bore firkantede tapphull til tappsammenføyningene.
Pennisetia

* bringebærglassvinge
* *[[Pennisetia bohemica]]*
* *[[Pennisetia marginata]]*

***Pennisetia*** spp. er en slekt av  sommerfugler som hører til familien glassvinger (Sesiidae).

## Utseende
Middelsstore (vingespenn ca. 20–30&nbsp;mm), forholdsvis kraftige glassvinger, svarte med gule tverrstriper på bakkroppen. Forvingene er i stor utstrekning skjellkledte. Hannene har dobbelt kamtannede antenner.

## Levevis
Larvene lever inne i stammene på ulike planter, blant andre bringebær.

## Systematisk inndeling

* Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
** Gruppen Glossata – Homoneura
*** Gruppen Coelolepida
**** Gruppen Myoglossata
***** Gruppen Neolepidoptera
****** Gruppen Heteroneura
******* Gruppen Eulepidoptera
******** Gruppen Ditrysia
********* Gruppen Sesioidea
********** Familien glassvinger, Sesiidae
*********** Underfamilien Tinthiinae
************ Slekten *Pennisetia*  Dehne, 1850
************* *[[Pennisetia assimilis]]* Arita, 1992
************* *[[Pennisetia bohemica]]* Krácilek & Povolný, 1974 -Mellom-Europa
************* *[[Pennisetia contracta]]* Walker, 1856
************* *[[Pennisetia eucheripennis]]* (Boisduval, 1875)
************* *[[Pennisetia fixseni]]* Leech, 1888
************* *[[Pennisetia fujianensis]]* Wang & Yang, 2001
************* bringebærglassvinge, *[[Pennisetia hylaeiformis]]* (Laspeyres, 1801)
************* *[[Pennisetia insulicola]]* Arita, 1992
************* *[[Pennisetia kumaoides]]* Arita & Gorbunov, 2001
************* *[[Pennisetia marginata]]* (Harris, 1839) – Nord-Amerika
************* *[[Pennisetia pectinata]]* (Staudinger, 1887) – Øst-Sibir
************* *[[Pennisetia unicingulata]]* Arita & Gorbunov, 2001

## Kilder
* Pühringer, F. 2006. Sesiidae – Clearwing moths – Glasflügler (Lepidoptera: Sesiidae). https://archive.today/20070527145550/http://members.mywave.at/m204259aa/sesiidae.htm
* Norges sommerfugler – Glassvinger http://www.nhm.uio.no/fagene/zoologi/insekter/norlep/sesiidae/hylaeiformis.html
* Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) *Catalogus Lepidopterorum Norvegiae*. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe/Norsk Institutt for Skogforskning. ISBN 82-995095-1-3
* Nettsiden *Svenska Fjärilar*, med bildegalleri: http://www2.nrm.se/en/svenska_fjarilar/p/pennisetia_hylaeiformis.html
* Fauna Europaea, utbredelsesdatabase for europeiske dyr. http://www.faunaeur.org/ 
## Eksterne lenker
*
Tom Snyder

**Thomas James «Tom» Snyder** (født 12. mai 1936 i Milwaukee, Wisconsin, død 29. juli 2007 i San Francisco, California) var en amerikansk tv- og radiopersonlighet, nyhetsanker og talkshow-vert best kjent for talkshowene The Tomorrow Show (1973–1982) på NBC og Late Late Show with Tom Snyder (1995–1999) på CBS.

Snyder døde i sitt hjem i San Francisco i California 29. juli 2007 av kronisk lymfatisk leukemi.

## Tom Snyder og David Letterman
På begynnelsen av 80-tallet hadde Tom Snyder problemer med sitt The Tomorrow Show og speisielt at han ikke kom så godt overens med sin medprogramleder Rona Barrett. NBC bestemte seg da for å ta Snyder av luften tidlig i 1982 for å gjøre plass til den unge og fremadstormende komikeren David Letterman og Late Night with David Letterman.

I 1993 gikk David Letterman fra NBC til CBS og startet Late Show with David Letterman. I kontrakten sto det at Letterman hadde krav til tiden like etter sitt eget, for å laget et program som var i samme gate som det NBC hadde med Late Night. Letterman var stor fan av Snyder som han hadde tatt over programposten til for 11 år siden, og ville gi Snyder en ny sjanse innen late night-sjangeren. I januar 1995 begynte Snyder med Late Late Show with Tom Snyder og fortsatte med det til han ble avløst av Craig Kilborn i 1999.

Snyder og Lettermans første møte var når Snyder inviterte de tre fremadstormende unge komikerne David Letterman, Billy Crystal og Merrill Markoe til sitt The Tomorrow Show i 1978.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* Tom Snyder, TV Talk Host, Dies at 71
* Tom Snyder hos nndb.com