open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Sporetus

* Se Systematisk inndeling

***Sporetus*** er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
Stort sett middelsstore, brun- eller gråaktige trebukker, dekkvingene gjerne med lysere tegninger. Antennene er ofte svært lange, særlig hos hannene. Pronotum er nærmest tønneformet med en liten pigg litt bakenfor midten av siden. Hunnen har et forlenget eggleggingsrør som stikker ut bak dekkvingene.

## Levevis
Larvene lever i død ved.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Sør-Amerika, med flest arter i Brasil.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
******* Stammen Acanthocinini Thomson, 1860
******** Slekten  *Sporetus* Bates, 1864 - 14 arter
********* *[[Sporetus abstrusus]]* Melzer, 1935
********* *[[Sporetus bellus]]* Monné, 1976
********* *[[Sporetus colobotheides]]* (White, 1855)
********* *[[Sporetus decipiens]]* Bates, 1866
********* *[[Sporetus distinctus]]* Monné, 1976
********* *[[Sporetus fasciatus]]* Martins & Monné, 1974
********* *[[Sporetus guttulus]]* (Bates, 1864)
********* *[[Sporetus inexpectatus]]* Monné, 1998
********* *[[Sporetus porcinus]]* Bates, 1864
********* *[[Sporetus probatioides]]* Bates, 1864
********* *[[Sporetus seminalis]]* Bates, 1864
********* *[[Sporetus variolosus]]* Monné, 1998
********* *[[Sporetus venustus]]* Monné, 1998

## Kilder
* Katalog med utbredelsesdata 
* Liste over slektene

## Eksterne lenker
* Bildegalleri 
* 
*
Alphus

* Se Systematisk inndeling

***Alphus*** er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
Middelsstore, mørkt brun- eller gråaktige trebukker, forholdsvis tettbygde med kraftige bein. Antennene er omtrent så lange som kroppen. Pronotum er nærmest tønneformet med en pigg litt bakenfor midten av siden. Dekkvingenes spiss er lysere.

## Levevis
Larvene lever i død ved.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Sør-Amerika (Brasil, Peru, Bolivia, Paraguay, Argentina).

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
******* Stammen Acanthoderini 
******** Slekten *Alphus* White, 1855
********* *[[Alphus capixaba]]* Marinoni & Martins, 1978
********* *[[Alphus marinonii]]* Souza & Monné, 2013
********* *[[Alphus similis]]* Martins, 1985
********* *[[Alphus tuberosus]]* (Germar, 1824)

## Kilder
* Katalog med utbredelsesdata 

## Eksterne lenker
*
Entelopes

* Se Systematisk inndeling

***Entelopes*** er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
Forholdsvis små og kompakte trebukker, ensfarget gulrøde bortsett fra at dekkvingene kan være mer eller mindre mørke. Pornotum er omtrent rektangulært sett ovenfra, uten pigger på kantene. Dekkvingene er parallellsidige. Antennene er omtrent så lange som kroppen hos hannene, betydelig kortere hos hunnene.

## Levevis
Larvene lever i levende stammer, mest på løvtrær. Noen kan gjøre betydelig skade og også drepe unge trær. De voksne billene gnager på bladene på larvenes næringstrær.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia (Kina, Laos, Malaysia, Sumatra, Borneo og Java).

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
******* Stammen Saperdini Mulsant, 1839
******** Slekten *Entelopes* Guérin-Ménéville, 1844
********* Underslekten *Aspineoentelops*
********** *[[Entelopes longzhouensis]]* Hua, 1990  
********* Underslekten *Entelopes*
********** *[[Entelopes glauca]]* Guérin-Méneville, 1844
********** *[[Entelopes nigritarsis]]* Breuning, 1968
********** *[[Entelopes nigroflavus]]* Vives & Heffern, 2016
********** *[[Entelopes similis]]* Pascoe, 1866
********** *[[Entelopes subsimilis]]* Breuning, 1968
********* Underslekten *Mustafaia*
********** *[[Entelopes fuscotarsalis]]* Breuning, 1954
********** *[[Entelopes shelfordi]]* Aurivillius, 1923
********* Underslekten *Wallaceentelopes*
********** *[[Entelopes griseipennis]]* Breuning, 1954
********** *[[Entelopes wallacei]]* Pascoe, 1856

## Kilder
* Katalog med utbredelsesdata
* Liste over slektene

## Eksterne lenker
* Bildegalleri 
* 
*
2048 (videospill)

***2048*** er et online- og mobilspill som ble gitt ut i mars 2014 av Gabriele Cirulli. Målet i spillet er å flytte brikkene rundt på banen, og dermed skape brikken 2048, som spillets navn også videre viser til. Spillet ble opprinnelig opprettet for å teste om han kunne programmere et spill fra bunnen av, men spillet fikk i løpet av en uke over 4 millioner spillere, noe som var høyst uventet. Det er laget flere varianter av spillet, som bruker elementer fra blant annet *Doge*, *[[Doctor Who]]*, *[[Flappy Bird]]* og *[[Tetris]]*. Det finnes også en 3D-versjon.

## Referanser

## Eksterne lenker
*
Liza pentras bildojn

«**Liza Pentras Bildojn**» (norsk: Liza maler bilder) er en sang skrevet av esperantorockegruppen Persone. Sangen er en av de mest kjente som er skrevet av Persone. Den er en del av albumet *[[Sed estas ne..]].*

## Tekst

## Referanser


## Eksterne lenker
* Sangen på YouTube med tekst
Lilla Nygatan

**Lilla Nygatan** i Gamla stan i Stockholm utgjør sammen med Stora Nygatan hovedgaten gjennom området som ble ødelagt av storbrannen i Stockholm 1625. Etter brannen ble det utarbeidet en ny reguleringsplan for dette området.

## Historikk
Lilla Nygatan har hatt forskjellige navn gjennom historien. Den har blitt kalt *nedre nye gathen, nedhre Nye Gathun, nedre Nyegathon m.m.* Gaten ble også kalt *Bryggaregatan* omkring 1645, da flere tomter på gatens vestre side var bebygd med bryggerier som ville ha nærhet til ferskvann. Også *Lilla Kungsgatan* har blitt brukt, som en følge av at Stora Nygatan ble kalt *Stora Kungsgatan*. Omkring 1720-tallet fester det nåværende navnet seg.

På grunn av stadige sammenblandinger med Stora Nygatan foreslo *[[Stockholms namnberedning|namnberedningen]]* i 1921 at gatens navn skulle endres til *Postiljonsgatan* med tilknytning til Kungliga posthuset, forslaget ble dog aldri gjennomført.

## Intressante bygninger og kvartaler
*Lilla Nygatan 5 − (Tritonia-kvartalet), her ble Loheskatten funnet i 1937 og i husets gårdsrom ble restene etter Lejontornet utgravd i 1984.
*Lilla Nygatan 6 – (Penelope-kvartalet), bygd 1662 og kjøpt av Posten i 1720 for å brukes som Kungliga posthuset. Nå er det landets Postmuseum.
*Lilla Nygatan 8 – (Daedalus-kvartalet), bygd på 1690-tallet av slottsbyggmesteren Hans Buchegger. Her bodde Wendela Hebbe på 1840-tallet.
*Lilla Nygatan 11 – (Thisbe-kvartalet), det Rosenbergska Huset, bygd 1643 av krigsrådet Simon Rosenberg, ombygd på 1790-tallet for Jernkontoret etter arkitekt  Thure Wennbergs tegninger, 1877-1888 etter arkitekt Hjalmar Kumliens tegninger og 1940-1943 etter arkitekt Albin Starks tegninger.
*Lilla Nygatan 13 – (Thisbe-kvartalet), det Schönfeldtska huset oppkalt etter assessor Greger von Schönfeldt og oppført på 1670-tallet av Lennart Torstensson.
*Lilla Nygatan 18 – (Iason-kvartalet) med en av Stockholms fineste 1870-talls fasader, tegnet av Albert Törnqvist 1876.
*Lilla Nygatan 23 – (Pan-kvartalet), bygd 1860 for Stockholms Enskilda Bank etter arkitekt Johan Fredrik Åboms tegninger.

## Se også
* Gater og torg i Gamla stan
* Cerberus-kvartalet

## Referanser


## Litteratur
*Stahre, Nils-Gustaf; Fogelström, Per Anders (1986). *Stockholms gatunamn: innerstaden.* Monografier utgivna av Stockholms stad (återtryck av del av 1:a upplagan). Stockholm: Liber/Allmänna förlaget. Libris 7269073. ISBN 91-38-90777-1
*Hasselblad, Björn; Lindström, Frans (1979). *Stockholmskvarter: vad kvartersnamnen berättar.* Stockholm: Almqvist & Wiksell / Geber. Libris 7219146. ISBN 91-20-06252-4
*Bedoire, Fredric (2012) [1973]. *Stockholms byggnader: arkitektur och stadsbild (5).* Stockholm: Norstedt. sid. 43. Libris 12348272. ISBN 978-91-1-303652-6

## Eksterne lenker
*
Aagot Ekeby

**Aagot Alette Ekeby** (1885–1984) var en norsk skuespiller som arbeidet ved Den Nationale Scene i Bergen. 

## Liv og virke
Hun var datter av kjøpmann Jacob Paulsen og Sofie Gertrud Eie. Etter eksamen fra handelsgymnasiet reiste Aagot Ekeby på Conrad Mohrs stipendium til Tyskland, England og Frankrike. Hun var gift to ganger; først fra 1913 med rørleggermester Helfred Bernhard Frydenlund, så fra 1927 med kontorsjef og journalist Paul Kaare Ekeby. 

Hun debuterte som skuespiller i 1909 ved Den Nationale Scene. I debuten gestaltet hun rollen som *Emilie* i danske Gustav Esmanns skuespill *[[Den kjære familie (skuespill)|Den kjære Familie]]*. Om debuten ble det blant annet skrevet at «Hun spillede saa fermt og færdigt, undertiden saa forbløffende av en Debutantinde at være, at jeg er spændt paa at se hende i en Rolle, hvor hun har ligesaameget Brug for at *føle* som for at snakke». Hun avsluttet sitt virke ved scenen etter sesongen 1949/1950.

## Roller (utvalg)
*1909: «Emilie» i *Den kjære Familie* av Gustav Esmann
*1910: «Marthe» i *Hans Majestet*
*1913: «Margit» i *Svein Uræd* av Ole Olsen
*1915: «Therese» i *Therese* av Nils Collett Vogt
*1915: «feen Mørkøie» i *Tornerose* av Hans Wiers-Jenssen
*1919: «Thérèse Raquin» i *[[Thérèse Raquin]]* av Émile Zola
*«Gina Ekdal» i *[[Vildanden]]* av Henrik Ibsen
*«fru Arvik» i *[[Når den ny vin blomstrer]]* av Bjørnstjerne Bjørnson
*«Amanda» i *[[Glassmenasjeriet]]* av Tennessee Williams
*1928: «Mary» i *Tante Jenifers testamente* av Eden & Adelaide Phillpotts
*1929: «Alice» i *Dødsdansen* av August Strindberg
*1929: «Cora Ann Milton» i *Deptfordmysteriet* av Edgar Wallace
*1948: «Fru Marcussen» i *Rødt lys* av Ernst Orvil

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Evy Engelsborg

**Evy Engelsborg** (født 4. januar 1921 i Kristiania, nåværende Oslo, død 16. desember 1980) var en norsk skuespiller.

Engelsborg virket i hele sin karriere ved Nationaltheatret, hvor hun debuterte i 1945 og gjorde sin siste rolle i 1980. Hun medvirket i filmen *[[Ut av mørket]]* (1958). Engelsborg spilte også i TV-serien *[[Kong Sverre (TV-serie)|Kong Sverre]]* (1978) og var på 1960- og 1970-tallet engasjert ved Fjernsynsteatret.

## Filmografi
* 1958 – *[[Ut av mørket]]*

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Pseudocalamobius

* Se Systematisk inndeling

***Pseudocalamobius*** er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
Middelsstore, lange og tynne, grå eller brunaktige trebukker. Antennene er ganske lange, hos hannene tydelig lengre enn kroppen. Hodet er påfallende lite. Pronotum er tydelige smalere enn de jevnbrede dekkvingene, omtrent sylindrisk. Oversiden er kledt med korte hår.

## Levevis
Larvene lever vanligvis i de hule stammene på storvokste urter, særlig tistler og lignende. De voksne billene finnes ofte på blomster.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia. Én av de navngitte artene er beskrevet fra materiale som muligens stammer fra Australia, men dette er usikkert.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
******* Stammen Agapanthiini Mulsant, 1839 
******** Slekten *Pseudocalamobius* Kraatz, 1879 - 32 arter
********* *[[Pseudocalamobius bhutanensis]]* Breuning, 1975
********* *[[Pseudocalamobius bispinosus]]* Breuning, 1940
********* *[[Pseudocalamobius burmanensis]]* Breuning, 1949
********* *[[Pseudocalamobius ceylonensis]]* Breuning, 1940
********* *[[Pseudocalamobius discolineatus]]* Pic, 1927   
********* *[[Pseudocalamobius diversus]]* Breuning, 1948
********* *[[Pseudocalamobius filiformis]]* Fairmaire, 1888
********* *[[Pseudocalamobius flavolineatus]]* Breuning, 1940
********* *[[Pseudocalamobius incertus]]* Breuning, 1940
********* *[[Pseudocalamobius japonicus]]* (Bates, 1873)
********* *[[Pseudocalamobius javanicus]]* Breuning, 1948
********* *[[Pseudocalamobius leptissimus]]* Gressitt, 1936
********* *[[Pseudocalamobius lobatus]]* Breuning, 1940
********* *[[Pseudocalamobius luteonotatus]]* Pic, 1908
********* *[[Pseudocalamobius montanus]]* Hayashi, 1959
********* *[[Pseudocalamobius niisatoi]]* Hasegawa, 1987
********* *[[Pseudocalamobius obscuriscapus]]* Breuning, 1975
********* *[[Pseudocalamobius okinawanus]]* Samuelson, 1965
********* *[[Pseudocalamobius piceus]]* Gressitt, 1951
********* *[[Pseudocalamobius proximus]]* Breuning, 1940
********* *[[Pseudocalamobius pubescens]]* Hasegawa, 1987
********* *[[Pseudocalamobius rondoni]]* Breuning, 1964
********* *[[Pseudocalamobius rufescens]]* Breuning, 1940
********* *[[Pseudocalamobius seriemaculatus]]* Breuning, 1940
********* *[[Pseudocalamobius strandi]]* Breuning, 1940
********* *[[Pseudocalamobius szetschuanicus]]* Breuning, 1947
********* *[[Pseudocalamobius taiwanensis]]* Matsushita, 1931
********* *[[Pseudocalamobius talianus]]* Pic, 1916
********* *[[Pseudocalamobius truncatus]]* Breuning, 1940
********* *[[Pseudocalamobius tsushimae]]* Breuning, 1961
********* *[[Pseudocalamobius yunnanus]]* Breuning, 1942

## Kilder
* med utbredelsesdata 
* Liste over slektene

## Eksterne lenker
* Bildegalleri 
* 
*
Fasciculacmocera

* Se Systematisk inndeling

***Fasciculacmocera*** er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.

## Utseende
Acmocerini er middelsstore, sylindriske, grå- og brunspraglete trebukker. Pronotum har en kraftig pigg på siden. Artene er kamuflasjefarget og ligner kvister.

## Utbredelse
Arten lever i Den demokratiske republikken Kongo.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
******* Stammen Acmocerini J. Thomson, 1864
******** Slekten *Fasciculacmocera* Breuning, 1966
********* *[[Fasciculacmocera griseovaria]]* Breuning, 1966

## Kilder

* Liste over slektene

## Eksterne lenker
*
Rolf Falkenberg Smith

**Rolf Falkenberg Smith** (født 2. mai 1912, død 20. mars 1991) var en norsk skuespiller.

Han virket ved Det Nye Teater, Folketeatret og deretter i en lang periode ved Riksteatret. Falkenberg Smith medvirket også i filmene *[[Heksenetter]]* (1954) og *[[Slalåm under himmelen]]* (1957).

## Filmografi
* 1954 – *[[Heksenetter]]*
* 1957 – *[[Slalåm under himmelen]]*

## Bibliografi
* 1974: *Lykkelige dager på turné. 25 år med Riksteatret*.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
’u’

***’u’*** (uttales: [ʔuʔ], starter og slutter med glottale plosiver, norsk: universet, universalt) er den første operaen sunget på klingon. Den ble komponert av Eef van Breen som en libretto av Kees Ligtelijn og Marc Okrand, og med hjelp av Floris Schönfeld. Fortellingen i operaen er basert på legenden til «Kahless den uforglemmelige», en messiansk figur i klingonsk historie som grunnla det klingonske imperiet.

Premieren til operaen i Den Haag 10. september 2010 var en suksess, og den har blitt vist frem andre steder siden.

## Handling

### 1. akt – ''yav''
Mens Kahless er på jakt med broren sin Morath, blir han sint siden Morath får han til å miste bytte sitt. Kahless lover dermed å hevne denne ydmykelsen av han. Tyranten Molor gir Morath et tilbud om å bli leder i huset sitt hvis han forråder sin egen og Kahless' far. Morath aksepterer tilbudet. Med hjelp av Molors menn, så ankommer Morath sin fars hus, tar sverdet hans, og krever at faren overgir huset sitt. Faren nekter, så Morath dreper han med sverdet. Kahless lover etter dette å vinne tilbake sin fars ære. Han løper etter Morath helt til Kri'stak-vulkanen. Etter at brødrene slåss med hverandre, så kaster Morath seg selv i vulkanen. Etter dette smir Kahless sin første bat'leth i vulkanen.

### 2. akt – ''raD''
Kahless, som nå sørger over Morath, drar på en reise til underverdenen. Der blir han gjenforent med faren sin, og tilgir sin bror. Han viser dem mok'baraen, som lar dem få tilbake sine fysiske kropper. Kortar, vokteren av underverdenen, blir sint siden han finner ut av at to av sjelene mangler fra underverdenen. Kahless skaffer seg tropper for å starte et opprør mot Molor. Han møter sin sanne kjærlighet, Lady Lukara, som assisterer han når han blir angrepet av Molors tropper. De overvinner Molors tropper sammen, og driver deretter med voldsom elskov i blodet etter fiendene.

### 3. akt – ''QIH''
Ved elven har hærene samlet seg. Kahless holder en inspirerende tale for sine tropper. Kortar ankommer, og blir også rystet av Kahless' ærefulle motiver. Han blir med å kampen for å skape en himmel for klingonske krigere. Kahless, faren og broren slåss sammen mot fiendene. De to sistnevne dør med ære i kampen. Kahless møter Molor og dreper han, skjærer ut hjertet hans og renser det i elven som et symbol for å rense æren hans. Med hjelp fra Lady Lukara, begår Kahless selvmord som en del av et rituale for å bli sendt til himmelen sammen med faren og broren sin.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Video av operaen, fra YouTube
Gustav Friedrich Hartlaub

**Gustav Friedrich Hartlaub** (født 12. mars 1884 i Bremen i Tyskland; død 30. april 1963 i Heidelberg) var en tysk kunsthistoriker.

## Liv iog virke
Gustav Friedrich Hartlaub, sønn i en kjøpmansfamilie i Bremen, studerte til 1910 unser blant andre Franz Wickhoff i Wien og Heinrich Wölfflin i Berlin og var deretter først ved Kunsthalle Bremen som assistent av Gustav Pauli, til Fritz Wichert i 1913 hentet ham som medarbeider til Kunsthalle Mannheim. I 1923 ble Hartlaub diektør der. 

I særdeleshet gikk han inn for samtidskunsten og da spesielt ekspresjonismen, og oppdagen en rekke nye kunstnere, for eksempel Franz Xaver Fuhr. Med utstillingen Neue Sachlichkeit. Deutsche Malerei seit dem Expressionismus, åpnet Mit der am 14. juni 1925, preget han begrepet  *[[Neue Sachlichkeit]]* («Ny saklighet»). 

Den 20. mars 1933 ble han oppsagt idet den nasjonalsosialistiske kulturpolitikk raskt skulle gjøres gjeldende etter Adolf Hitlers maktovertakelse.

Fra 1946 var Hartlaub professor i Heidelberg. Han var også engasjert på området osoteriske ansatser innen kunst og kunstrpedagogikk, og han ble i det henseende kjent med sitt verk *Der Genius im Kinde* (1922).

Hartlaub var far til forfatteren Felix Hartlaub (født 1913; savnet 1945) og forfatterinnen Geno Hartlaub (1915–2007).

## Referanser


## Litteratur
* Meinhold Lurz: *Hartlaub, Gustav Friedrich*, i: *Baden-Württembergische Biographien*, Band 1. 1994, ISBN 978-3-17-012207-9, s. 129 f. (E-Text bei LEO-BW)
* Ulrike Wendland: *Biographisches Handbuch deutschsprachiger Kunsthistoriker im Exil. Leben und Werk der unter dem Nationalsozialismus verfolgten und vertriebenen Wissenschaftler.* Saur, München 1999, Bd. 1, s. 261-266

## Eksterne lenker
* 
* 
* Hartlaubs Ausstellung „Neue Sachlichkeit“
* Hartlaubs Entlassung durch die Nazis
* Gustav Friedrich Hartlaub bei arthistoricum.net  - Digitalisierte Werke im Themenportal "Geschichte der Kunstgeschichte"
Mette Bull

**Mette Marie Bull** (født *Mette Marie  Wang* 31. januar 1876 i Kristiania, død 14. januar 1946) var en norsk skuespiller. 

Mette Bull var fra 1899, med noen få avbrudd, ansatt ved Nationaltheatret i Kristiania og deltok i 1916 i dets gjestespill i Stockholm. Blant hennes fremste roller kan nevnes Pernille i *[[Den stundesløse]]* og Elina i *[[Ved Rigets Port]]*.

Hun var gift med operasangeren Jens Elias Berntsen fra 1897, ekteskapet ble senere oppløst. I 1905 giftet hun seg med arkitekten Henrik Bull.

## Roller i utvalg
* *Pernille* i Ludvig Holbergs *[[Den stundesløse]]*
* *Elina* i Knut Hamsuns *[[Ved Rigets Port]]*

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Riddarhustorget

**Riddarhustorget** er en plass i Gamla stan i Stockholm. Det er en sterkt trafikkert plass i Myntgatans forlengelse sør for Riddarhuspalatset.

Tidligere navn var *Riddare Huss platzen* (1641) og *Riddarehus Torget* (1662). Torget ble opprettet i forbindelse med Gamla stans første større byplan etter storbrannen i Stockholm 1625, som ødela bydelens sørvestre deler. Da ble blant annet byens første paradegate, Stora Nygatan, som strekker seg snorrett fra Kornhamnstorg i sør til Riddarhustorget i nord anlagt. Ved Riddarhustorgets nordside ble det lagt ut to tomter som ble bebygd dels med Riddarhuspalatset (oppført 1661–1674) og Bondeska palatset (oppført 1662–1673).

Det var på Riddarhustorget som Sveriges riksmarskalk Axel von Fersen d.y. ble drept av en sint folkemengde den 20. juni 1810, anklaget for å ha forgiftet den svenske kronprinsen Karl August.

Når torget skulle utvides, for å kunne plassere en statue av Gustav Vasa der, overlot Riddarhuset i 1765 en del av sin tomt til byen. I 1914–1916 ble torget igjen gjort om, og da ble statuen flyttet  til sin nåværende plass.

## Se også
* Gater og torg i Gamla stan
* Stockholms historie

## Referanser


## Kilder
* Stahre, Nils-Gustaf; Fogelström, Per Anders (1986): *Stockholms gatunamn: innerstaden*. Monografier utgitt av Stockholms stad (opptrykk av del av første opplag). Stockholm: Liber/Allmänna förlaget ISBN 91-38-90777-1

## Eksterne lenker
* 
*
Ajax-kvartalet

**Ajax-kvartalet**, *svensk*: **Kvarteret Ajax**, er et kvartal i Gamla stan i Stockholm. Kvartalet er omgitt av Ankargränd i nord, Trångsund i øst, Prästgatan i vest og Spektens gränd i sør. Kvartalet består av seks bygårder. Overfor kvartalet ligger den gamle børsbygningen.

## Navnet

Nesten alle kvartalsnavn i Gamla stan ble til i løpet av 1600-tallet og senere, de er oppkalt etter hendelser og personer (hovedsakelig guder) i gresk og romersk mytologi. "Ajax" eller "Aias" (gresk Αἴας) var i gresk mytologi en av hovedheltene i den trojanske krig.

## Kvartalet
Kvartalet fikk sin nåværende størrelse i 1675 da området mellom Solgränd og Ankargränd ble delt i to kvartaler: Ajax-kvartalet og Aesculapius-kvartalet. Et av de nybygde husene i nåværende *Ajax 3* ble i 1685 solgt til den tyskfødte handelsmannen Gert Specht. Etter ham og med svensk forvrengning av etternavnet ble smuget kalt *Spektens gränd*. På 1700-tallet var handelsmannen Marcus Anckar eier av huset på hjørnet Prästgatan/Ankargränd. Her drev han et såkalt *gårkök* som het *Ankaret*, og som ga smuget sitt navn.

Huset *Ajax 1* (Trångsund 8/Ankargränd) kalles *Frans Carrés hus* etter handelsmannen Frans Carré (1714−1766). På 1750-tallet fikk han renovert huset. I 1903 lå *J. Wesselhöfts frukthandel* i første etasje, nå har Stockholms stadsmission et utsalgssted der.

I eiendommen *Ajax 4* (Spektens gränd 2) med gatelykter foran inngangen hadde Olga Raphael-Linden sitt atelier på 1960-tallet. Her er det en liten forgård som kom til i 1901 da huset ble bygget om og fasaden ble flyttet noen meter innover fra gatelinjen.

## Kilder
* Hasselblad, Björn; Lindström, Frans (1979). *Stockholmskvarter: vad kvartersnamnen berättar*. Stockholm: Almqvist & Wiksell / Geber . - Side 11. Libris 7219146. ISBN 91-20-06252-4
* Stahre, Nils-Gustaf; Fogelström, Per Anders (1986): *Stockholms gatunamn: innerstaden*. Monografier utgitt av Stockholms stad (opptrykk av del av første opplag). Stockholm: Liber/Allmänna förlaget Libris 7269073 ISBN 91-38-90777-1

## Eksterne lenker
*
Lejonstedts gränd

**Lejonstedts gränd** er en gate i Gamla stan i Stockholm. Den strekker seg mellom Stora Nygatan og Munkbrogatan ved Mälartorget. Navnet *Lejonstedts gr* finnes allerede på Petrus Tillaeus kart fra 1733.

Fra Stora Nygatan til Lilla Nygatan passerer Lejonstedts gränd mellom kvartalene *[[Cerberus-kvartalet|Cerberus]]* og *[[Pan-kvartalet|Pan]]*.  På midten av 1600-tallet ble *Leijonsköldska palatset*  gjennom friherre Mårten Leijonsköld som var generaldirektør i kommerskollegiet, oppført i Pan-kvartalet. Senere eiere av palasset var Jacob Gyllenborg og hans bror Anders Leijonstedt, den sistnevnte ga navnet til Lejonstedts gränd. Den nåværende bygningen, som opptar hele kvartalet, ble oppført i 1860 for Stockholms Enskilda Bank etter arkitekt Johan Fredrik Åboms tegninger.

Hjørnebygningen i *kv Cerberus 4*, med adresse Stora Nygatan 44, ble oppført på slutten av 1640-tallet av en formuende kleshandler. Fra slutten av 1600-tallet var eiendommen eid av overpostdirektøren Johan Schmedeman. I 1703 leide han ut de to nederste etasjene til *«Postwäsendet»*. Huset tilbød *«beqwämligheter till wederum för Post-Contoirets behov, samt stall för Posthästarna, och andra nödvändigheter»*.  Det forble hovedpostkontor ved *Stora Konungs Gatan* helt fram til 1718.

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Einar Bjørnson

**Einar Bjørnson** (1864–1942) var en norsk forretningsmann. Han var nest eldste barn av Bjørnstjerne Bjørnson og Karoline Bjørnson.

Bjørnson-brødrene hadde bodd deler av oppveksten i Tyskland, men de hadde svært ulikt syn på Hitler og nasjonalsosialismen. Den eldste av brødrene, teatermannen Bjørn, var gift med jødiske Eileen Cohn og holdt appeller mot nazismen. Den yngste broren,  Erling, var medlem i Quislings Nasjonal Samling (NS) og mye brukt som agitator, ikke minst i radio. Erlings datter, Aslaug, var kvinnehirdleder i Gausdal. Den mellomste av brødrene, Einar Bjørnson, var passivt medlem i Nasjonal Samling,  Samlet bidro dette til å skape et inntrykk av at hele Bjørnson-familien støttet NS.

## Familie

Mens Dagny Bjørnson giftet seg med den tyske forleggeren Albert Langen, giftet Einar seg i 1894 med Langens søster Elsbeth (Elisabeth). Bjørnstjerne Bjørnsons datter Bergliot giftet seg med Venstre-politikeren Sigurd Ibsen, Henrik Ibsens eneste sønn. På denne måten ble det skapt en sammensveiset familie av Bjørnson-er, Ibsen-er og Langen-er. Dagny giftet seg seinere med Georges Sautreau, Bjørn med  Jenny Dahl Sandberg og Ingeborg Mathilde Laura Bjørnson.

Einar og Elsbeth Bjørnson fikk barna Bjørn Albert Bjørnstjerne Bjørnson og Dagny Bjørnson Gulbransson. Datteren giftet seg i 1923 med karikaturtegneren Olaf Gulbransson.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Sverre Gran

**Sverre Gran** (født 29. januar 1920, død 4. september 1998) var en norsk skuespiller, filmprodusent, dramatiker og manusforfatter.

Gran virket som skuespiller ved Det Nye Teater, Trøndelag Teater, Folketeatret, Rogaland Teater og Oslo Nye Teater. Mellom 1973 og 1991 medvirket han i tolv filmer med debut i *[[Fem døgn i august]]*.

Han skrev flere skuespill, deriblant *Skal det være et barn* (Trøndelag Teater, 1952), *Kors og sverd* (Trøndelag Teater, 1954), *Hopp opp og snu deg!* (Det Nye Teater, 1954), *Den magiske stjernen i Bagdad* (Folketeatret, 1956) og *Rødhette* (Trøndelag Teater, 1961). Han skrev også manus til filmen *[[Tonny]]* (1962).

Gran var produksjonsleder for *[[Line (film)|Line]]* (1961),  produsent for  *[[Tonny]]* (1962) og produksjonssjef for  *[[An-Magritt (film)|An-Magritt]]* (1969).

## Filmografi
; Skuespiller
* 1973 – *[[Fem døgn i august]]*
* 1976 – *[[Angst (film)|Angst]]*
* 1977 – *[[Det tause flertall]]*
* 1978 – *[[Hvem har bestemt..!?]]*
* 1979 – *[[Svartere enn natten]]*
* 1980 – *[[Nedtur]]*
* 1980 – *[[Liv og død]]*
* 1981 – *[[Martin (film)|Martin]]*
* 1981 – *[[Julia Julia]]*
* 1982 – *[[Leve sitt liv]]*
* 1985 – *[[Adjø solidaritet]]*
* 1991 – *[[Bak syv hav]]*

; Manus
* 1962 – *[[Tonny]]*

; Produsent
* 1961 – *[[Line (film)|Line]]* (produksjonsleder)
* 1962 – *[[Tonny]]* 
* 1969 – *[[An-Magritt (film)|An-Magritt]]* (produksjonssjef)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Aerenicopsis

* Se Systematisk inndeling

***Aerenicopsis*** er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
Små til middelsstore, spinkle, grå- eller brunaktige trebukker. Kroppsformen er ganske langstrakt.
De fleste er lyst gråbrune, ofte med vage, lysere tegninger på dekkvingene, noen få er mer fargerike med tegninger i gult, rødt og svart.

## Utbredelse
Denne gruppen er utbredt i Sør- og Mellom-Amerika, nord til Mexico.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
******* Stammen Aerenicini Lacordaire, 1872
******** Slekten *Aerenicopsis* Bates, 1885
********* *[[Aerenicopsis angaibara]]* Martins & Galileo, 2004
********* *[[Aerenicopsis championi]]* Bates, 1885
********* *[[Aerenicopsis hubrichi]]* Bruch, 1925
********* *[[Aerenicopsis irumuara]]* Martins & Galileo, 2004
********* *[[Aerenicopsis malleri]]* Lane, 1966
********* *[[Aerenicopsis megacephala]]* (Breuning, 1940)
********* *[[Aerenicopsis mendosa]]* Martins & Galileo, 1998
********* *[[Aerenicopsis perforata]]* Lane, 1939
********* *[[Aerenicopsis pugnatrix]]* (Lane, 1966)
********* *[[Aerenicopsis rejanae]]* Galileo & Martins, 2007
********* *[[Aerenicopsis rufoantennata]]* (Breuning, 1974)
********* *[[Aerenicopsis singularis]]* Martins & Galileo, 1998
********* *[[Aerenicopsis sublesta]]* Lane, 1966
********* *[[Aerenicopsis virgata]]* (Pascoe, 1878)

## Kilder
* Liste over artene, med lenker til bilder og utbredelsesdata 
* Liste over slektene

## Eksterne lenker
* 
* 
* Bildegalleri
Talisman

En **talisman** er en gjenstand som er antatt å inneholde bestemte magiske eller sakramentale egenskaper som vil gi god lykke for eieren eller gi beskyttelse mot ondskap eller skade.

## Referanser
Horvaelva

**Horvaelva** er ei elv i Nærøysund kommune i Trøndelag. Den renner fra Lavatnet til Sørsalten og er 7,65 kilometer lang (13,8 kilometer regnet fra de øverste kildene ved Haltussen). Elva har et nedbørfelt på  og middelvannføringen ved munningen er . 

## Referanser
Transmisjonsfaktor

**Transmisjonsfaktor** eller **transmittans** er forholdet mellom den energien som slipper gjennom ei delvis absorberende eller reflekterende flate og den energien som faller inn mot flata i form av lyd, lys eller annen spesifisert stråling.

Sammenhengen mellom energifaktorene er gitt av
:\rho + \alpha + \tau = 1
der 
:\rho er refleksjonsfaktoren
:\alpha er absorpsjonskoeffisienten
:\tau er transmisjonsfaktoren

## Se også
* Dissipasjon
In the Army Now

**«In the Army Now»** er en sang skrevet av de nederlandske brødrene Rob og Ferdi Bolland og utgitt i deres innspilling som Bolland & Bolland under tittelen **«You're in the Army Now»** i 1982. Singelen gjorde det godt internasjonalt og toppet de norske salgslistene i seks uker på rad. Likevel er coverversjonen av Status Quo mest kjent, og har flere listeplasseringer verden over. Andre innspillinger av sangen er gjort av Laibach og Sabaton samt Leo Moracchioli. 

## Versjon av Bolland & Bolland
Brødrene Rob (født 17. april 1955) og Ferdi Bolland (født 5. august 1956) er begge født i Port Elizabeth, Sør-Afrika, men flyttet med familien til Nederland som ungdommer. De har en lang merittliste som produsenter og en mer beskjeden karriere som musikere i duoen Bolland & Bolland. De har også skrevet sanger for andre, blant annet den kjente «Rock Me Amadeus» sammen med Falco, «Love House» for Samantha Fox og Nederlands bidrag til Eurovision Song Contest i 1979, «Colorado» fremført av gruppen Xandra (frontet av Sandra Reemer).

De hadde med «You're in the Army Now» på *The Domino Theory* fra 1982, som er et konseptalbum med et kritisk blikk på USAs innblanding i konflikter internasjonalt. Perspektivet er fotsoldatens.

## Versjon av Status Quo
Francis Rossi i Status Quo skal ha hørt «You're in the Army Now» på radio og overtalt resten av bandet til å gjøre en coverversjon. De forkortet tittelen på sangen til «In the Army Now» og ga samme navn til albumet den var med på i 1986. Singelen fikk den egenskrevne «Heartburn» på B-siden. Det ble en av deres mest fremgangsrike utgivelser med førsteplasser i Østerrike, Tyskland, Irland og Sveits, samt andreplasser i Frankrike, Norge, Spania og Storbritannia. Bollandbrødrene fikk den nederlandske Buma Exportprijs i 1987.

## Versjon av Laibach
Laibach ga ut en coverversjon av «In the Army Now» på singel i 1995 og hadde låten med på albumet *NATO* som kom året før.

## Versjon av Sabaton
Sabaton tok med en innspilling av «In the Army Now» som bonusspor til *[[Carolus Rex (album)|Carolus Rex]]* i 2012.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Finnerlønn

**Finnerlønn** er en belønning til finneren for å levere tilbake eieren en gjenstand som eieren har mistet. Finnerlønn gis også for 

løse kulturminner som regnes som statens eiendom.

## Hittegods
I Norge er satser for finnerlønn regulert i hittegodsloven § 9. Når finnerlønn skal fastsettes skal det tas hensyn til hva slags gjenstand det er, verdien på gjenstanden, hvor den er funnet og omstendighetene rundt funnet. For verdier over 500 kroner skal finnerlønnen ikke overstige 10% av verdien, men blir vanligvis satt til 10 % av gjenstandens verdi når ikke verdien er veldig høy. Blir ikke partene enige kan politiet avgjøre hvor mye finneren skal ha, finneren behøver ikke å levere fra seg gjenstanden før finnerlønn er betalt.

Er gjenstanden funnet på et offentlige sted slik som kino, konsertarrangement, idrettsarrangement, arbeidsplass, skole, butikk, tog, buss eller lignende har man ikke krav på finnerlønn. Er ikke eier funnet eller har hentet gjenstanden skal hittegodset leveres videre til politiet.

## Kulturminner
Lov om kulturminner («kulturminneloven») fra 1978 verner om kulturminner og kulturmiljøer. Lovens § 13 beskriver hva som er automatisk fredet og hva som kan fredes ved enkeltvedtak. Den omhandler gjenstander som har kulturhistorisk eller arkitektonisk verdi.

Løse kulturminner kan komme for dagen ved jordbruk, gravearbeid eller ved søk med metalldetektor. Finner av løse kulturminner plikter snarest mulig å melde funnet til vedkommende politimyndighet på stedet.

Finnerlønnen deles vanligvis mellom finneren og eieren av eiendommen gjenstanden ble funnet på. I 2014 fant man gull gjenstander med en vekt på 19 gram i Tornes i Møre og Romsdal, dette ga en finnerlønn på 73.000 kroner. Finnerlønn for edelmetall, som gull og sølv, skal settes til minst metallverdien etter vekt, med et tillegg som ikke må være under 10 prosent av metallverdien. Finnerlønnen varierer mye ut i fra gjenstandens (metallets) verdi, sjeldenhet og kulturhistoriske verdi. Den største finnerlønnen som er utbetalt i Norge er for Rundeskatten.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Riksantikvaren Retningslinjer for fastsettelse av finnerlønn  2019
Isola di San Michele

**San Michele**, kalt «De dødes øy» på folkemunne, er gravplassen til Venezia. Gravplassen dekker hele øya. Hen et knyttet sammen med bydelen Cannaregio, som den ligger like nordøst for. 

Sammen med naboøya *San Cristoforo della Pace* var øya et populært sted for lokale reisende og fiskere. Mauro Codussis Chiesa di San Michele in Isola fra 1469, den første kirken fra renessansen i Venezia, og et kloster, ligger på øya. 

San Cristoforo ble utvalgt ut som gravplass i 1807 og utformet av Antonio Selva. Dette skjedde under den franske okkupasjonen da det ble avgjort at det var helsefarlig å gravlegge de døde på fastlandet. Kanalen som skilte de to øyene ble fylt i 1836 og den større øya ble hetende San Michele. Øya fungerte en stund også som fengsel, men det er i dag stengt. De døde ble ført til øya på spesielle gravgondoler, og av dem som ligger gravlagd her finner man Igor Stravinskij, Josef Brodskij, Sergej Diaghiljev, Ezra Pound og Luigi Nono. Andre attraksjoner på øya er Cappella Emiliana.

Gravplassen er fortsatt i bruk, men på grunn av plassmangel blir de døde etter en tid gravd opp og plassert i massive beinhusbokser av betong i en annen del av gravplassen, som det er vanlig i flere europeiske land. 

## Litteratur
* Hubertus Adam: *Die Insel der Toten*. I: NZZ Nr. 54, 6. März 2009.

## Eksterne lenker
* Satellittbilde fra Google Maps
* Written in Stone - Liste over hvor kjente forfattare ligger gravlagd
Campo Verano

** Campo Verano ** (fullt navn på italiensk *Cimitero Comunale Monumentale Campo Verano*, kortere *Cimitero del Verano*, eller *Il Verano*) er den største gravlunden i Roma.

Den ble anlagt fra 1807 av Giuseppe Valadier. Gravlunden er delt i to avdelinger; den katolske og den jødiske. Her er det også et minnesmerke over ofrene fra første verdenskrig. *Campo Verano* ligger i nærheten av kirken San Lorenzo fuori le mura nær Via Tiburtina.

## Noen gravlagte
* Karl Josef Becker, kardinal, † 2015
* Luigi Capotosti, kardinal, † 1938
* Filippo Camassei, kardinal, † 1921
* Mario Luigi Ciappi, kuriekardinal, † 1996
* José da Costa Nunes, kuriekardinal, † 1976 (beina senere translatert)
* Franziskus Ehrle, kurienkardinal, † 1934
* Attilio Ferraris, fotballspiller, † 1947
* Rino Gaetano, sangdikter, † 1981
* Giuseppe Garibaldi, frihetskjemper, † 1882 (beina senere translatert)
* Gabriel-Marie Garrone, kuriekardinal, † 1994
* Vittorio Gassman, regissør og skuespiller, † 2000
* Natalia Ginzburg, forfatterinne, † 1991
* Paolo Giobbe, kardinal, † 1972
* Filippo Maria Guidi, kardinal, † 1879
* William Theodore Heard, kuriekardinal, † 1973
* Angelo Jacobini, kardinal, † 1886
* Stanisław Klicki, polnsk general, † 1847
* Antonietta Klitsche de la Grange, forfatterinne, barnebarn av prins Louis Ferdinand von Preußen, † 1912   
* Vincenzo Lapuma, kuriekardinal, † 1943
* Camillo Laurenti, kuriekardinal, † 1938
* Lorenzo Lauri, kuriekardinal, † 1941
* Sergio Leone, filmregissør, † 1989
* Evaristo Lucidi, kuriekardinal, † 1929 (beina senere translatert)
* Paolo Marella, kuriekardinal, † 1984
* Goffredo Mameli, patriot og dikter, † 1849
* Marcello Mastroianni, filmskuespiller, † 1996
* Alessandro Moreschi, siste kastratsanger fra det sixtinske kapell, † 1922
* François Xavier Nguyên Van Thuân, kuriekardinal, † 2002
* Eduard O’Rourke, biskop, † 1943
* Pietro Palazzini, kuriekardinal, † 2000
* Pietro Pavan, kardinal, † 1994
* Carlo Perosi, kuriekardinal, † 1930
* Erik Peterson, teolog, † 1960
* Paul-Pierre Philippe, kuriekardinal, † 1984
* Raffaele Pierotti, kardinal, † 1905
* Gennaro Granito Pignatelli di Belmonte (kapusinerkrypten), kuriekardinal, † 1948
* Raffaele Scapinelli Di Leguigno, kuriekardinal, † 1933
* Charles Kenneth Scott Moncrieff, forfatter, Proust-oversetter, † 1930
* Domenico Serafini, kuriekardinal, † 1918
* Vittorio De Sica, filmregissør og skuespiller, † 1974
* Augusto Silj, kardinal, † 1926
* Giuseppe Sinopoli, musiker, medisiner, † 2001
* Giacinto Scelsi, komponist, † 1988
* Giovanni Tacci Porcelli, kardinal, † 1928
* Scipione Tecchi, kardinal, † 1915
* Giulio Tonti, kardinal, † 1918
* Luigi Traglia (bis 1982), kuriekardinal, † 1977
* Wojciech Turowski, pallottinernes generalsuperior, † 1959
* Giuseppe Ungaretti, forfatter, † 1970
* Egidio Vagnozzi, kuriekardinal, † 1980 (beina senere translatert)
* Paul von Hintze marineoffiser, diplomat og tysk utenriksminister † 1941
* Tommaso Zigliara, kuriekardinal, † 1893
* Anselm Stolz O.S.B., prest og teolog, † 1942

## Eksterne lenker
*
Lasse Mårtenson

**Lars Anders Fredrik «Lasse» Mårtenson** (1934–2016) var en finsk komponist og sanger. Mårtenson representerte Finland i Eurovision Song Contest 1964 med sin egenkomponerte melodi «Laiskotellen» og han komponerte melodien til «Varjoon-suojaan» som var landets bidrag i Eurovision Song Contest 1967.

En av Mårtensons mest kjente komposisjoner er kjenningsmelodien til Yles finlandssvenske TV-serie *[[Stormskärs-Maja]]*. Lasse Mårtenson var gift med Siw Malmkvist fra 1963 til 1969. Han døde av hjerneblødning, 81 år gammel.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Michael McGovern

**Michael McGovern** (født 12. juli 1984) er en nordirsk fotballspiller som spiller for den skotske klubben .

## Landslaget
Han ble tatt ut i s EM-tropp til EM i Frankrike 2016.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Hennes melodi

***Hennes melodi*** er en svensk filmkomedie fra 1940 i regi av Thor Brooks. Hovedrollene spilles av Sonja Wigert og Sture Lagerwall.

## Handling
Sonja Larsen er mannekeng i en motesalong. Én dag får hun i oppdrag å levere en aftenkjole til generalkonsul Lindenstjärnas datter Inga. Generalkonsulens bil henter Sonja. Den kolliderer med luksusbilen til Argentinas minister i Stockholm hvor kapellmesteren Curt Strange sitter. Han har blitt hentet for å spille på en mottakelse hos ministeren samme kveld. Sonja og Curt møtes. De blir umiddelbart forelsket i hverandre. Han tror at hun er generalkonsulens datter og hun tror at han er en velstående levemann. Bekjentskapet fortsetter uten at noen av dem våger å avsløre sannheten av redsel for å miste den andre. Når Curt oppsøker generalkonsulen for å be om datterens hånd, tror han at frieriet gjelder datteren Inga. Hun dukker imidlertid opp med sin «virkelige» forlovede.

## Innspillingsfakta
Filmen ble spilt inn i 6. mars 1940 &ndash; 24. mai 1940 i AB Europa Studio i Sundbyberg (studioscener) samt i Stockholm og Ekebyhof i Ekerö (eksteriørscener).

## Rolleliste (i utvalg)
* Sonja Wigert - Sonja Larsen, mannekeng hos Wicanders varehus
* Sture Lagerwall - Curt Strange, kapellmester på Restaurang Delmonico
* Margit Manstad - Gloria, pianist
* Håkan Westergren - Wicander jr.
* Hilda Borgström - Sonjas mormor
* Marianne Aminoff - Kajsa Karlsson, assistent i parfymeavdelningen
* Gösta Cederlund - Farbror Berglund
* Dagmar Ebbesen - Generalkonsulinne Lindenstjärna
* Stig Järrel - Pelle Söderström
* Georg Funkquist - Avdelningssjefen hos Wicanders
* Torsten Winge - Generalkonsul Lindenstjärna
* Pierre Colliander - Urban, «Ubbe», saksofonist i Curt Stranges orkester
* Eivor Engelbrektsson - Inga Lindenstjärna, generalkonsulparets datter
* Hilde Majfeldt - Inga, Sonjas påklederske
* Wiktor «Kulörten» Andersson - Alexander, Lindenstjärnas sjåfør

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Liste over ordførere i Rennebu

**Liste over ordførere i Rennebu**. Rennebu sogn ble utskilt fra Meldal som egen kommune i 1839. I 1966 ble Innset sogn overført fra Kvikne til Rennebu kommune.

## Referanser
Jaffa-traktaten

:
**Jaffa-raktaten** var en fredsavtale under Korstogene. Den ble undertegnet 2. september 1192 mellom den muslimske herskeren Saladin og Richard i av England, kort tid etter juli–august 1192  etter Slaget om Jaffa. Traktaten garanterte en tre-års våpenhvile mellom de to stridende parter.

Traktaten garanterte trygg passering for  kristne og muslimer gjennom Palestina, mens også at de kristne ville holde kysten fra Dekk til Jaffa. Men

Ascalon festningsverkene skulle rives, og byen gis tilbake til Saladin.
Richard forlot Acre den 9. oktober 1192.

I 1229 ble en noe tilsvarende avtale inngått, også i Jaffa mellom Keiser Fredrik II, som leder av det Sjette Korstog, og Sultan Al-Kamil av Egypt.

## Referanser
Bergtora Skarphedinsdotter

**Bergtora Skarpehedinsdotter** (norrønt *Bergþóra Skarphéðinsdóttir*) (født på 900-tallet, død 1011) var konen til Njål Torgeirsson på Bergtorskvål i Landøyar på Island. I Njåls saga blir hun presentert slik: «Bergtora heitte kona hans. Ho var dotter til Skarphdin, og eit dugande kvende og gildt menneske, men noko hardlynt av seg.»

## Referanser
Arctic Race of Norway 2016

**Arctic Race of Norway 2016** var den fjerde utgaven av Arctic Race of Norway. Rittet var klassifisert som kategori 2.HC og gikk over fire etapper i Nordland. Rittet startet i Fauske 11. august og ble avsluttet i Bodø 14. august. Alle etappene hadde minst én fjellovergang på over 500 meter over havet. Den tredje etappen hadde også målgang på Korgfjellet (575 moh.). Italienske Gianni Moscon fra Team Sky vant rittet sammenlagt. 

## Lagene

Totalt 22 lag var invitert til rittet. Det deltok: 11 UCI Worldtour-lag, 7 profesjonelle kontinentallag og 4 norske kontinentallag. Hvert lag kunne stille med seks ryttere hver, noe som betyr at dersom alle lag fylte sin kvote, ville det stille totalt 132 ryttere til start i Fauske. Dette var det klart sterkeste sykkelfeltet i et norsk etapperitt noen gang (per. 2016).   

## Etappene

## Trøyene

## Resultater

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Espehaugen

**Espehaugen** er en ås nordvest i Risør kommune, Agder. Med sine 243,5 moh. er den det høyeste punktet i kommunen. 

## Fotnoter



## Referanser
Hermann Stefánsson

**Hermann Stefánson** (født 25. juli 1968 i Reykjavík) er en islandsk forfatter, musiker og poet. Hans roman *Glemselen* har blitt kalt et landemerke i islandsk litteratur. Hermann har skrevet mange bøker i mange kategorier, som han sier selv, at han ikke kan holde seg til noen bestemt kategori. Hans siste bøker er populære og han har blitt nominert til den islandske oversetterpris, «Íslensku bókmenntaverðlaunin» i 2015 for boken Leiðin út ¡heim.
Akademiet Bergen

**Akademiet Bergen** drives fra høsten 2017 i Johannes Bruns gate 12,  "Autogården" i Bergen Sentrum. Skolen startet opp i 2004 og tilbyr utdanningsprogram for studiespesialisering med musikk- og sceneproduksjon, studiespesialisering med teknologi og forskning, studiespesialisering med internasjonal og påbygg til generell studiekompetanse.

Skolen er en del av Akademiet Norge som har 15 friskoler i Norge. Akademiet har hatt Norges beste skole på Utdanningsdirektoratet sin elevundersøkelse i årene fra 2011 til 2016.

## Beliggenhet
Skolen holder til i Johannes Bruns gate 12, i Bergen sentrum.

## Opplæringstilbud
Skolen tilbyr følgende utdanningsprogrammer og programområder:
*Vg1 Studiespesialisering
*VG1: Studiespesialisering med musikk- og sceneproduksjon
*VG1: Studiespesialisering med teknologi og forskning
*VG1: Studiespesialisering med internasjonal
*Vg2 Studiespesialisering
*Vg3 Studiespesialisering
*Vg3 Påbygging til generell studiekompetanse

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Gjermund Nilsson Skaar

**Gjermund Nilsson Skaar** (født 26. november 1814 på Skåro i Vikør, død 29. november 1892 på Torpe i Kvam) var en norsk bonde og politiker. Han var sønn av Nils Gjermundsen Skaar og Elseber Torgeirsdatter Flatabø. Broren Johannes ble biskop i Tromsø, mens broren Nils også var stortingsmann og ordfører.

Han var gårdbruker på Skåro ved Fyksefjorden, og lensmann i Vikør 1856–1859. Fra ca. 1861 til 1871 var han fotograf i Øistesø. Skaar var medlem av herredstyret 1842–1856, og ordfører fra 1844 (broren Nils hadde samme verv fra 1866 til 1885). Han ble innvalgt fra Søndre Bergenhus til Stortinget i 1851, han var også vararepresentant (suppleant) i 1857.

## Referanser

## Eksterne lenker
*
The Lost Ring

**The Lost Ring **var et nettspill utviklet av Jane McGonigal for McDonald's i anledning til sommer-OL 2008 i Beijing.

Spillet startet med seks idrettsutøvere med hukommelsestap og merkelige tatoveringer, og kulminerte i en «vekkelse» av en fiktiv urgammel olympisk idrett - som fortellingen beskriver som å ha forsvunnet 2000 år siden før hendelsene i spillet.
## Referanser
Björg Þorláksdóttir

**Björg Karítas Þorláksdóttir** (født 30. januar 1874 i Vesturhópshólum i Húnaþingen, død 25. februar 1934 i København) var den første kvinnen fra Island som fikk en doktorgrad. Den 17. juni 1926 ble hun kreert til doktor i psykologi ved Sorbonneuniversitetet i Paris. Samme året ble hun æret med ridderkorset av Den islandske falkeorden.

Hun var søster til Jón Þorláksson.
## Referanser
Gareth McAuley

**Gareth Gerald McAuley** (født 5. desember 1979) er en nordirsk tidligere fotballspiller.

Han ble i 2018 utnevnt til medlem (MBE) av Order of the British Empire for innsats for nordirsk fotball.

## Landslaget
Han ble tatt ut i s EM-tropp til EM i Frankrike 2016.

## Referanser


## Eksterne lenker
*