open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Brunas vei (Oslo)

**Brunas vei** (1-105, 2-10B) er en vei på Lofsrud i bydel Søndre Nordstrand i Oslo. Det er en kort blindvei som går vestover fra Lofsrudveien og ender i en snuplass.

Veien fikk navn i 1985 etter en av hestene på Lofsrud gård. 

## Kilder
* Oslo byleksikon

## Eksterne lenker
*
Brubakkveien (Oslo)

**Brubakkveien** (12-26D; ingen oddetallsadresser) er en vei på Furuset i bydel Alna i Oslo. Den går sørvestover fra krysset mellom Grorudveien og Maria Dehlis vei gjennom et industriområde på østsiden av Alnabru stasjon og på nordsiden av Alnaparken. Det er flere tilkomster til Alnaparken fra Brubakkveien. Veien fikk navn i 1983 etter eiendommen Brubakk (gnr./bnr. 91/4), som var husmannsplass under Bredtvet.

Nummer 16 har bussparkering for Norgesbuss og kjøreskole for tunge kjøretøy. Videre mot vest fra nummer 16 er veien i hovedsak sykkevei, med unntak av privat tilkomst til boligene ved Nyland i nummer 26. Sykkelveien passerer sør for hovedkontoret til BAMA Gruppen og ender i Nedre Kalbakkvei. 

## Kilder
* Oslo byleksikon

## Eksterne lenker
*
Bukken Bruses vei (Oslo)

**Bukken Bruses vei** (1-23, 2-20) er en vei på Ullevål i bydel Nordre Aker i Oslo. Den går som blindvei sørvestover fra Vestgrensa på nordsiden av Sognsvannsbanen og ender i en snuplass like ved Problemveien. Det er gangveiforbindelse til sistnevnte.

Veien fikk navn i 1952 etter eventyrfiguren Bukken Bruse. En rekke andre veier i området har også eventyrnavn. Bebyggelsen er for det meste villaer og tomannsboliger fra 1950-årene.

## Kilder
* Oslo byleksikon

## Eksterne lenker
*
Wirtschaftsuniversität Wien

**Wirtschaftsuniversität Wien** (forkortet **WU**; engelsk navn *Vienna University of Economics and Business*) er et statlig universitet i Wien. Det er den største handelshøyskolen i Europa, et av de største universitetene i Østerrike, og regnes som en av verdens ledende handelshøyskoler. WU ble grunnlagt i 1898, og fikk status som universitet, under navnet *Hochschule für Welthandel*, i 1919. Wirtschaftsuniversität Wien har studier i bedriftsøkonomi, ledelse, samfunnsøkonomi og andre samfunnsvitenskaper, og tildeler grader opp til doktorgrad. I 2011 ble WU rangert som nr. 21, på delt plass med INSEAD, blant verdens ledende universiteter av Mines ParisTech.


File:Wien_02_Campus_WU_D3%2BAD_a.jpg|Bygning D3+AD
File:Campus_WU_EA_DSC_1571w.jpg|Bygning EA


## Referanser


## Eksterne lenker
*
Gjøvikgata (Oslo)

**Gjøvikgata** (1A-7D, 4A-6C) er en gate på Bjølsen i bydel Sagene i Oslo. Den går mellom Bentsebrugata og Maridalsveien.

Gaten fikk navn etter byen Gjøvik i 1901, og det finnes også en rekke andre gater i strøket med navn etter norske byer. Bebyggelsen er hovedsakelig boligblokker fra 1930- og 1940-årene. Nr. 3 (Ark. Klingenberg & Klingenberg, fullført 1949) tilhører (sammen med Ålesundgata 1) OBOS-borettslaget Gjøvikgata. Nr. 4 (fullført 1996) tilhører borettslaget Gjøvikgata 4.

## Referanser


## Kilder
* Oslo byleksikon: Gjøvikgata

## Eksterne lenker
*
Godals vei (Oslo)

**Godals vei** (3-45, 2-36) er en vei på Tåsen i bydel Nordre Aker i Oslo. Den går fra Tåsenveien til Maridalsveien.

Gaten fikk navn i 1935 etter Thore Godal, som var sogneprest i Vestre Aker.

Bebyggelsen i veien er dels villaer, dels tomannsboliger og dels blokker. Sistnevntes utforming er tilpasset til villabebyggelsen.

## Kilder
* 

## Eksterne lenker
*
Gregers Grams vei (Oslo)

**Gregers Grams vei** (1–33, 2A–28) er en vei i Ullernåsen i bydel Ullern i Oslo. Den går nordøstover fra Vesteråsveien, som den krysser der Vesteråsveien fortsetter som Ullernkollen, før den forgrener seg og ender som to blindveier inn i et boligområde.

Veien fikk navn i 1946 etter motstandsmannen Gregers Gram.

*Nr. 17: Justisminister, senere høyesterettsjustitiarius Terje Wold (1899–1972) bodde her mot slutten av livet.

## Kilder
* 

## Eksterne lenker
*
Brønnveien (Oslo)

**Brønnveien** (1A-29; ingen partallsadressr) er en vei på Sollerud i bydel Ullern i Oslo. Den begynner som blindvei i sør mellom Doktor Rustads vei og E18 og går nordover til Skogbrynet.

Veien fikk navn i 1917 etter flere store brønner i området. Veien har villabebyggelse med oddetallsadresser på østsiden av veien. Bebyggelsen på vestsiden tilhører Sollerudveien.

## Kilder
* Oslo byleksikon

## Eksterne lenker
*
Brynsveien (Oslo)

**Brynsveien** (1-19, 2-18) er en vei på Bryn i bydel Gamle Oslo. Den krysser Østensjøveien og går i retning Tvetenveien i nord og mot T-banelinjen i sør, men ender som blindvei i begge retninger.

Veien fikk navn i 1954 etter Bryn gård (gnr./bnr. 137/1, lå ved Østensjøveien 44).

## Kilder
* Oslo byleksikon

## Eksterne lenker
*
Grimstadgata (Oslo)

**Grimstadgata** (11-23, 24B-30P) er en gate på Sagene (bydel Sagene) i Oslo. Den går fra Dannevigsveien til Kongsvingergata.

Mellom Dannevigsveien og Arendalsgata går gaten langs Sagene kirkepark.

Også en rekke andre gater i strøket har navn etter norske byer. Bebyggelsen består av bygårder / blokker, organisert i borettslag og sameier.

## Kilder
* 

## Eksterne lenker
*
Grønmoveien (Oslo)

**Grønmoveien** (1-15; ingen partallsadresser) er en vei på Klemetsrud i bydel Søndre Nordstrand i Oslo. Den går fra Enebakkveien mot Grønmo gjenbruksstasjon. Navnet er etter plassen Grønmo (gnr./bnr. 171/5), som lå ved Sørliveien.

## Kilder
* 

## Eksterne lenker
*
Gråkamveien (Oslo)

**Gråkamveien** (1A-25B, 2A-30) er en vei på Gråkammen i bydel Vestre Akeri i Oslo. Den går nordøstover fra Jegerveien til Trosterudveien, og dreier så mot nordvest og så sørvest før den fortsetter til Gulleråsveien.

Navnet ble vedtatt i 1917. Bebyggelsen er overveiende villaer, hvorav flere store og staselige. For eksempel er nr. 1 og 3 to store trevillaer tegnet av Gudmund Hoel og oppført for skipsreder Arthur M. Mathisen i 1918.

## Kilder
* 

## Eksterne lenker
* 
* Lokalhistoriewiki
Dagny Backer Johnsen

**Dagny Backer Johnsen** (født 1992) er en norsk skuespiller som begynte sin skuespillerkarriere på Vestlandske teatersenter og Den Nationale Scene i Bergen.

## Filmografi
(utvalg)
* *[[Varg Veum – Dødens drabanter|Varg Veum - Dødens drabanter]]* (2011)
* *Last Wedding on Earth* (2013) (kortfilm)
* *23:10 til Vors* (2013)  (kortfilm)
* *[[Pornopung (film)|Pornopung]]* (2013)
* *[[Violent]]* (2014) 
* *Tjenestemannen* (2014) (kortfilm)

## TV-produksjoner
* *[[Vikings (TV-serie)|Vikings]]* (2017)

## Eksterne lenker
*
Grimelundsveien (Oslo)

**Grimelundsveien** (1-7G, 2A-16) er en vei på Slemdal i bydel Vestre Aker i Oslo. Den går mellom Holmenveien og Frognerseterveien.

Veien fikk navn i 1908 etter Grimelund gård, litt lengre syd for veien. Den har hovedsakelig villabebyggelse. I nr. 7 er en sveitservilla som en gang tilhørte Annæus Schjødt, aktor i landssviksaken mot Vidkun Quisling. Emanuel Vigeland-museet er i nr. 8.

## Kilder
* 
* 

## Eksterne lenker
*
Gundishapur

**Gundishapur** (گندی شاپور, mellompersisk: *Why-'andywk-shpwhry* = «Shapurs bedre Antiokia», gammelsyrisk: *Beth-Lapat*) ligger sør for landsbyen  Shahadad nord i dagens iranske provins Khuzestan, ca. 10&nbsp;km sørøst for Dezful. Den var en sassanidedynastiets viktigste byer, og kanskje den nest største av dem, og her lå Gundishapurakademiet, et kulturelt og vitenskapelig sentrum i det førislamske Persia.

Noen vitenskapsfolk har reist tvil om hvor viktig Gundeshapur skal ha vært, især om sykehuset faktisk har eksistert.

## Historie
Byen ble grunnlagt av kong Shapur I etter erobringen av den romerske metropolen Antiokia ved Orontes. Den ble også kalt *Shapurs Antiokia*. Det er muligens slik at byen ikke var en helt ny grunnleggelse, men at det dreiet seg om en gammel by som fikk et nytt navn og en ny start. Hit ble det deportert folk fra det erobrede Antiokia i vest. Byen var, særlig under Shapur I, sassanidekeisernes vinterresidens. Det var antagelig i Gundishapur at den fangne romerske keiser Valerian døde. 

Gundishapur ble åsted for mange kristne og manikeiske martyrier. Her døde således for eksempel både Mani og katholikos Simon bar Sabbae. Byen var sete for en metropolitanbiskop. I 484 fant *Synode i Beth-Lapat* sted her, og den erklærte Nestorius' lære for rettesnor for de kristne i det persiske rike. 

Byen bestod til inn i den islamske tid, men mistet etterhvert sin betydning. Den siste kildefaste biskop her er belagt i 1318.

## Arkeologi
Det er ikke blitt foretatt omfattende utgravninger av byen. Det ble foretatt en «survey» i 1963, som har gjort at man kan gjøre seg et grovt bilde av hvordan byen så ut. Ruinene dekket et område på ca. 3 x 2&nbsp;km. Gatenettet var etter sjakkbrettmønster, noe som kan tyde på en opprinnelig gresk grunnleggelse. Kanskje var det de deporterte fra Antiokia som foretok byplanleggingen. Funnene stemmer med beskrivelser gitt av persiske geografer som Hamzah al-Isfahani og Yaqut, som forteller at byen var åtte gater lang og bred, og at gatene krysset hverandre i rette vinkler.

## Referanser


## Litteratur

* Daniel T. Potts: *The Archaeology of Elam*. Cambridge University Press, Cambridge 1999, s. 419–424, ISBN 0-521-56358-5.
*Louis Cheikho: *Les savants arabes chrétiens en Islam (622-1300)*, Beyrouth, 1983.
*Michael Dols: «The Origin of the Islamic Hospital : Myth and Reality», i *Bulletin of the History of Medicine* 61, s. 367-391. 
*Raymond Le Coz: *Les médecins nestoriens au Moyen Âge : Les maîtres des Arabes*, L'Harmattan, Paris, 2004.
Junior-VM i skiskyting

**Verdensmesterskapet i skiskyting for juniorer** ble første gang arrangert i Altenberg i daværende Øst-Tyskland i 1967 med konkurranser for menn. Første gangen kvinner deltok var på Voss i 1989. 

Mesterskapet er delt opp med øvelser for to aldersklasser. Juniorer, der utøverne er i alderen 20, 21 og 22 år samt Ungdommer, med utøvere i alderen 17, 18 og 19 år.

## Arrangører

## Medaljefordeling
**Oppdatert per [[Junior-VM i skiskyting 2023]]*

## Referanser


## Eksterne lenker
* IBU Results
* Medaljevinnere, Junior-VM menn hos biathlon-online.de
* Medaljevinnere, Junior-VM kvinner hos biathlon-online.de
Grorudbakken (Oslo)

**Grorudbakken** (1A-3B, 2-4) er en vei på Grorud (bydel Grorud) i Oslo. Den går nordover fra Hallvard Bergves vei til Grorudveien. Navnet ble vedtatt i 1954.

## Kilder
* 

## Eksterne lenker
*
Tunhovd

**Tunhovd** (lokal uttale: Tunn`høvd) er en fjellbygd som ligger mellom Nesbyen i Hallingdal og Rødberg i Numedal.

Stedet ligger i nærhet av Pålsbufjorden og Tunhovd damanlegg. Tunhovdfjorden er en del av Numedalsvassdraget.

Tunhovd kirke er en langkirke fra 1942.
Vikanbukta fuglefredningsområde

**Vikanbukta fuglefredningsområde** er et fuglefredningsområde i Stjørdal kommune, Trøndelag, opprettet i 2008. I 2014 ble området innlemmet i ramsarområdet Trondheimsfjorden våtmarkssystem.

Vikanbukta ligger mellom Stjørdal havn i øst og Kleivan i vest. Ved fjære sjø avdekkes en 100-200 meter bred mudder-/sandfjære langs den om lag 2000 meter lange strandlinja. Størst verdi har området som rasteplass for våtmarksfugler under trekket vår og høst.

## Referanser
Burzoe

**Burzoe** (**Bozorgmehr** eller **Borzoyeh**, født i Nishapur eller i Merv) var en persisk lege og statsmann under det sassanidiske Iran på 500-tallet. Burzoe var kandler og livmedikus for den persiske shah Khosrau I (*Anushiravan*) og dessuten av de lærde ved Akademiet i Gundishapur. Han obersatte det indiske  *[[Panchatantra]]* fra sanskrit til det middelpersiske språk pahlavi. Boken ble senere kjent som *[[Kalīla wa Dimna]]*. Verket inneholder fabler og historier der dyr spiller hovedrollene.

Boken  «Pandnamak-i Vozurg-Mihr-i Buchtakan» tilskrives også Burzoe. Også den er blitt oversatt til forskjellige moderne språk.

Burzoe var en sjakkmester. Oppfinnelsen av set som nå er kjent som backgammon er blitt tilskrevet ham.

Hans innledning til «Kalīla wa Dimna» viser at Burzoe enten var ateist eller tilhenger av den materialistisk-ateistiske zurvanismen, - såfremt dette inntrykket er blitt vekket ved at oversetteren til nypersisk ikke er blitt tildiktet ham.

## Eksterne lenker
* Burzoe i Encyclopædia Iranica
Norsk salmebok 2013

***Norsk salmebok 2013 : For kirke og hjem / For kyrkje og heim*** (*N13*) er hovedsalmeboka i Den norske kirke. Den er gitt ut på Eide forlag, og ble tatt i bruk første søndag i advent 2013.

Boken er delt i en salmedel og en del for liturgiske sanger. Det er 899 salmer i salmedelen, og av disse er 596 videreført fra *[[Norsk Salmebok (1985)|Norsk Salmebok]]*, 147 fra *[[Salmer 1997]]* mens 336 tekster er nye. Salmene i boken er på de norske målformene, i tillegg til nord-, sør- og lulesamisk, kvensk og også dialektvarianter av norsk er tatt med. Det er også med sanger på engelsk og andre språk. 

Salmeboken favner bredt med tanke på sjangre og geografisk og tidsmessig opphav til salmene.

Da salmeboken hadde vært i bruk i ett år, sendte NRK «sakte-TV»-programmet Salmeboka minutt for minutt første søndag i advent 2014. Dette ble en suksess, og 2,2 millioner seere var innom den 60 timer lange sendingen. 
 
## Se også
* Liste over forfattere i Norsk Salmebok 2013
* Liste over komponister i Norsk Salmebok 2013
* Salmer i Norsk salmebok 2013

## Referanser


## Eksterne lenker
* Forlagets side om boken
Vinnan og Velvangen fuglefredningsområde

**Vinnan og Velvangen fuglefredningsområde** er et fuglefredningsområde i Stjørdal kommune, Trøndelag, opprettet i 2003 for å «ivareta fuglelivet og dets leveområder i et viktig fjære- og gruntvannsområde». I 2014 ble området innlemmet i ramsarområdet Trondheimsfjorden våtmarkssystem.

Området omfatter ca. 3 km strandsone/fjæreområder, samt gruntvannsarealer inntil 1 km fra strandlinjen. Det tilgrensende landareal består hovedsakelig av jordbrukslandskap. Man har sett 134 ulike arter ved her, og Vinge-Velvang er antakelig fjordens viktigste enkeltlokalitet for ærfugl, sjøorre og havelle.

## Referanser
Edmund Weiss

**Edmund Weiss** (også **Weiß**, født 26. august 1837 i Freiwaldau, død 21. juni 1917 i Wien) var en østerriksk astronom.

## Referanser


## Kilder
*
Stepanakert

**Stepanakert** (armensk: Ստեփանակերտ; aserbajdsjansk: *Xankəndi*) er hovedstaden og den største byen i den *[[de facto]]* uavhengige republikken Artsakh i Kaukasia. 

Frem til 1847 het byen Vararakn (armensk: Վարարակն).

Frem til 19. september 2023 hadde den en befolkning på i overkant av 50&nbsp;000 innbyggere, hvorav de fleste var etniske armenere.  Den 29. september samme år tok aserbajdsjanske myndigheter kontroll over byen, hva som førte til at praktisk talt alle innbyggere tok tilflukt i Armenia.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* Kart over Stepanakert
Agelmund

**Agelmund** (*Agilmundo*, *Agelmundo*, *Algemundi*, *Algemundus*) var konge av langobardene i slutten av fjerde og tidlig femte århundre. Agilmondo er den første i den langobardiske kongerekka som regnes som en historisk person, etter de mytiske brødrene Ibor og Aion som omtales i de tidlige langobardiske historieskrifter.  

De eldste kildene til langobardenes eldste historie er *Origo gentis Langobardorum* fra ca 650 og Paulus Diaconus’ *Historia Langobardorum* (Langobardenes historie) fra ca 790. Ut fra disse kan man slutte at Agilmondo ble konge på slutten av det fjerde århundre, da hans folk bosatte seg i Noricum (i dagens Østerrike) etter en flere hundre år gammel migrasjon fra Nord-Tyskland og kanskje også fra Skandinavia. Han regjerte ifølge Paulus Diaconus i trettitre år. Han nedstammet fra Gungingerne el. Gugingi-slekten som var en fornem langobardisk slekt, og han var ifølge myten sønn av kong Aion som var en av de to brødrene som ble valgt til konger da langobardene startet sin vandring fra sitt fedreland.

Etter en lang periode med fred blir langobardene angrepet om natten av bulgarerne: Agelmund blir drept og hans eneste datter tatt til fange og holdt fanget.

Etter hans død skal langobardene ha valgt hans fostersønn Lamissio til ny konge. Han egget til ny kamp og slo bulgarerne i et slag der de fikk hevnet tapet av Agilmondo.

## Referanser


## Eksterne lenker
* ''Origo Gentis Langobardum'', engelsk og latinsk tekst
* Paulus Diaconus, ''Historia Langobardum'', engelsk tekst
Artsakhs flagg

**Artsakhs flagg** er flagget til den *[[de facto]]* selvstendige republikken Artsakh i Kaukasia. Flagget er identisk med Armenias flagg, med unntak av et hvitt mønster i enden lengst fra stanga. Mønsteret har form som et taggete, femtanna triangel som består av to trappeforma linjer som begynner i hvert sitt hjørne og som møtes i et punkt i en avstand av to tredjedeler av flaggets lengde fra stanga. Mønsteret symboliserer områdets geografiske adskillelse fra Armenia, ettersom flesteparten av innbyggerne i Nagorno-Karabakh er armenere.

Flagget ble offisielt antatt 2. juni 1992. Det har et størrelsesforhold på 1:2, i likhet med Armenias flagg.

## Eksterne lenker
* Nagorno-Karabakhs flagg hos Republikkens utenriksdepartements nettside (arkivert hos Wayback Machine)
* Nagorno-Karabakhs flagg hos Flags of the World
Astrograf

En **astrograf** eller **astrografisk kamera** er et teleskop designet utelukkende for astrofotografering. Astrografer brukes vanligvis til brede søk over nattehimmelen så vel som til oppdagelsen av objekter slik som asteroider, meteorer og kometer.
Jabril ibn Bukhtishu

**Jabril ibn Bukhtishu** eller **Jibril ibn Bakhtisha** (død 828/29), også skrevet **Bakhtyshu**, var en lege på 700–800-tallet tilhørende den assyriske nestoriansk-kristne slekten Bukhtishu, som stilte med flere fremtredende leger ved Akademiet i Gundishapur. Han var syriansktalende.

Han var barnebarn av Jirjis ibn Jibril.

Han var livlege for Ja'far Barmakiden, deretter i 805–6 for Harun al-Rashid og senere for al-Ma'mun.

Han ble begravet i klosteret St. Sergios i Madain (Ctesiphon).

Han forfattet flere medisinske verker og utøvde stor innflytelse på den vitenskapelige vekst og utvikling i Bagdad. Han gjorde meget for å anskaffe greske mesisinske manuskripter og begunstiget oversetterne.

## Referanser


## Eksterne lenker
* F. Wüstenfeld: *Arabische Aerzte* (15-16, 1840).
* Lucien Leclerc: *Médecine arabe* (vol. 1, 99-102, 1876).
* Max Meyerhof:, *New Light on [[Hunain ibn Ishaq]]* (*Isis*, VIII, 717, 1926).
Queen Alexandra’s Royal Army Nursing Corps

**Queen Alexandra's Royal Army Nursing Corps** (**QARANC**) var et korps i den britiske armeen. Korpset ble opprettet i 1902 som Queen Alexandra’s Imperial Military Nursing Service, navngitt etter dronning Alexandra. Det avløste armeens sykepleietjeneste, som var blitt opprettet i 1881 og som siden 1889 sørget for sykepleiersker til alle lasaretter med minst 100 sengeplasser. I 1949 fikk tjenesten korpsstatus og endret navn. I 1992 fikk menn adgang til korpset. I 2024 ble korpset fusjonert inn i Royal Army Medical Service.

## Eksterne lenker
* QARANC
Griniveien (Oslo)

**Griniveien** (1-43, 4-58) er en vei på Røa i bydel Vestre Aker i Oslo. Den går fra Sørkedalsveien øst for Røakrysset og til Bærum. Veien har samme navn på den andre siden av kommunegrensen og er dessuten fylkesvei 168. Før regionsreformen i 2010 var veien riksvei 168, også i Oslo kommune.

Veien ble anlagt i 1856 og er oppkalt etter Grini gård i Bærum.

Dette er en hovedvei for trafikk mellom Oslo og Bærum. Av den grunn er tilstøtende gater stengt for gjennomfartstrafikk mot Griniveien, med unntak av blindveien Svingen terrasse og et par andre små gatestumper der trafikk til eiendommene må skje fra Griniveien.

I nr. 1 er både et sveitserhus og et forretningsbygg fra 1920-årene med mansardtak der det har vært en rekke forskjellige forretninger gjennom tidene. Ellers er bebyggelsen nær Røakrysset preget av forholdsvis nye bygg, hvorav mange næringsbygg. Nærmere Lysakerelva, som danner grense til Bærum, har veien villabebyggelse.

## Kilder
* 

## Eksterne lenker
*
VM i sommerskiskyting 1996

**VM i sommerskiskyting 1996** ble arrangert i Hochfilzen i Østerrike i september 1996.

## Menn
### Sprint
{| style="border:1px solid #808080; background-color:#EFEFEF;" cellspacing="2" cellpadding="2" width="300"
|- bgcolor="#EFEFEF"
! Plass
! Sport
! Land
|- align="center" valign="top" bgcolor="#F7F6A8"
! 1
| align="left" | Wilfried Pallhuber
| align="left" | 
|- align="center" valign="top" bgcolor="#DCE5E5"
! 2
| align="left" | Ole Einar Bjørndalen
| align="left" | 
|- align="center" valign="top" bgcolor="#FFDAB9"
! 3
| align="left" | Vladimir Dratsjov
| align="left" | 
|- align="center" valign="top"
! 4
| align="left" | Dimitri Borovik
| align="left" | 
|- align="center" valign="top"
! 5
| align="left" | Pavel Muslimov
| align="left" | 
|- align="center" valign="top"
! 6
| align="left" | Janez Ožbolt
| align="left" | 
|- align="center" valign="top"
! 7
| align="left" | Jacek Magiera
| align="left" | 
|- align="center" valign="top"
! 8
| align="left" | Tomasz Sikora
| align="left" | 
|- align="center" valign="top"
! 9
| align="left" | Halvard Hanevold
| align="left" | 
|- align="center" valign="top"
! 10
| align="left" | Sergei Konowalow
| align="left" | 
|- align="center" valign="top"

|}

### Normaldistanse

## Medaljeoversikt

## Eksterne lenker
* Ergebnislisten komplett
*  Ergebnisse Männer
*  Ergebnisse Frauen
Per Odd Aarrestad

**Per Odd Aarrestad** (født 1940) er en norsk billedkunstner og multikunstner, bosatt i Sandnes. Han er blant annet kjent for sine mange kunstverk i norske kirker.

Aarrestad har arbeidet med tegning og grafikk, og med skulpturer i tre, stein, metall, betong og glass. Han har stått for mer enn 40 offentlige utsmykninger. 

Et av Aarestads mest kjente verk er glassmaleriet i fondveggen i Bryne kirke, et glasskunstverk med en flate på hele 92 kvadratmeter. Blant andre kirkebygg han har utsmykket er Holmlia kirke, Erdal kirke, Hana kirke, Bykle kirke, Ytrebygda kirke, Grødem kirke, Stokka kirke, Skjold kirke, Herøy kirke i Møre og Romsdal, Gand kirke og Frøyland og Orstad kirke.

## Referanser


## Litteratur
* Kjetil Aano: *Å bryte tidsaksen : Per Odd Aarrestads kunst*, Mosaikk Forlag (2000)
Gjerdrums vei (Oslo)

**Gjerdrums vei** (1-21, 4-16B) er en vei i Nydalen i bydel Nordre Aker i Oslo. Den går mellom Sandakerveien og Maridalsveien, gjennom de tidligere industrianleggene i Nydalen. De tidligere industrilokalene (nr. 8-21) er for en stor del rehabilitert ca. 1986–91 og tatt i bruk som kontorlokaler o.l. under navnet Nydalen Park. Det finnes også en enkelte nyere bygg.

Veien fikk navn i 1915 etter hoffjegermester Otto Gjerdrum, som var medeier i Nydalens Compagnie.

## Bebyggelse
* Nr. 1: Samfunshuset Dampen
* Nr. 3: Arbeiderbolig i tre fra 1870-årene
* Nr. 4: Kontorbygg nær Gullhaug torg (oppført 2002, rehabilitert 2012)
* Nr. 6: Næringsbygg sør for Ring 3 (oppført 1970, ombygget 1992, deler revet i 2001 i forbindelse med bygging av nr. 4)
* Nr. 8: Nyere næringsbygg på gammel industritomt, like nord for Ring 3
* Nr. 10A: Nedre Spinderi, teglbygg øst for Akerselva (oppført 1845, gjenoppført etter brann i 1876, veveri fra 1921, senere rehabilitert)
* Nr. 10B: Veveri B, teglbygg vest for Akerselva (oppført 1882, ombygget til kontorlokaler på slutten av 1980-tallet) 
* Nr. 10C: Kjedelhuset, lite teglhus vest for Akerselva (oppført 1898, senere ombygget til kontorlokaler)
* Nr. 10D: Ellendalens Spinderi
* Nr. 11: Næringsbygg med glassfasade, oppført 1990 (ark. Niels Torp)
* Nr. 12: Øvre Spinderi, teglbygg øst for Akerselva (oppført 1856, med veveri fra 1864 og mellombygg fra 1907 samt senere påbygg og mellombygg; gjort om til kontorlokaler. Ombygget i 2018 til studentboliger, Campus G12, eid av Heimstaden)
* Nr. 14: Blegeriet, teglbygg vest for Akerselva (oppført 1878; bygget om til kontorlokaler 1986)
* Nr. 16: Tidligere spinnerilokaler for Nydalens Compagnie (oppført ca. 1900, rehabilitert 1990), nå kontorlokaler
* Nr. 17: Farveriet, teglbygg øst for Akerselva (oppført 1867, påbygget 1935 og 1943; nå tilholdssted for Nydalen kunstskole)
* Nr. 19: Kontorbygg oppført 2003 (ark. Niels Torp)
* Nr. 21: Kontorbygg oppført 1991 (ark. Niels Torp); tidligere hovedkontor for Vaktmesterkompaniet, nå kontorer for Storebrand

## Referanser


## Kilder
* 

## Eksterne lenker
*
Kreatør

**Kreatør** er en yrkesbeskrivelse og -tittel brukt innen kreative bransjer – særlig i bedrifter som jobber med reklame, PR, design og andre former for kommunikasjon. Arbeidsoppgavene til en kreatør handler i første rekke om idé- og konseptutvikling. Dette innebærer å skape ideer med utgangspunkt i en kommunikasjonsoppgave, og å sørge for gjennomføring av en eller flere av disse ideene. Det ferdige resultatet kan innta mange former, for eksempel som en kampanje, et arrangement, en film, en kommunikasjonsstrategi eller et nytt produkt. Underveis i prosessen vil kreatøren jobbe både strategisk og kreativt for å løse oppgaven.

Reklamebyråer, designbyråer, PR-byråer, dags- og ukepresse, TV-selskaper og produksjonsselskaper for film er noen av virksomhetene som kan trenge en kreatørs kompetanse. En kreatør vil ofte jobbe i en gruppe som har ansvar for idé- og konseptutviklingen i et prosjekt.

### «Kreatør» som samlebetegnelse
Begrepet *kreatør* brukes ikke bare som en ren yrkestittel, men også som en samlebetegnelse for ulike stillinger innen det kreative fagfeltet. I reklamebransjen gjelder dette spesielt personer med tittel som Art Director eller tekstforfatter.

## Se også
* Grafisk designer

## Eksterne lenker
*
Wilhelm Hieronymus Pachelbel

**Wilhelm Hieronymus Pachelbel** (1686–1764) var en tysk komponist og organist fra seinbarokken.

## Liv
Wilhelm Hieronymus var komponisten Johann Pachelbels eldste sønn og fikk først og fremst sin musikkutdanning av faren. Pachelbel senior, som var organist i Eisenach og Erfurt, seinere i Stuttgart og fra 1695 i hjembyen Nürnberg, sto på vennskapeilg fot med representanter for familien Bach. 

Etter mellomstasjoner i  Fürth og Erfurt, vendte Wilhelm Hieronymus tilbake til Nürnberg. Hans første post var sannsynligvis ved *St. Bartholomäuskirche* i Wöhrd, den gang en forstad til Nürnberg. I 1706 ble han organist ved St.&nbsp;Jakob, senere ved St.&nbsp;Egidien og i 1719 ved Nürnbergs hovedkirke, St.&nbsp;Sebaldus, der faren hadde vært organist til han døde i 1706. Også sønnen hadde denne posten livet ut.

Pachelbel fikk bare utgitt en samling preludier, fuger og fantasias i sin egen levetid, *Musicalische Vergnügen* (Nürnberg 1725). I tillegg er det bevart noen enkeltverk for cembalo og orgel etter ham. Mens hans tidlige stil er preget av farens innflytelse, viser de senere verkene trekk fra overgangsstilen mellom seinbarokk og førklassisisme.

## Verk i utvalg
* *Musicalisches Vergnügen, Praeludio, Fuga und Fantasia (in C) sowol auf die Orgel als auch auf das Clavier, den Liebhabern der Musik vorgestellt und componirt*. (Nürnberg, 1725)
* *Fuga in F dur fürs Clavier*. (Nürnberg, ukjent år)

## Kilder
* 

## Referanser
Øvre Forsland kraftverk

**Øvre Forsland kraftverk** er et vannkraftverk i Forslandsdalen i Leirfjord kommune i Nordland.

Det utnytter et fall på 157 meter i Forslandselva.

Installert effekt er 9,9 MW fra to francisturbiner. Årsproduksjon er beregnet til 33 GWh.

Kraftverket eies av Helgelandskraft. Det har en meget stilfull utforming som har vunnet en arkitekturpris.

Det er bygget et besøkssenter ved veien noen hundre meter før kraftverket (normalt ikke åpent).    

Kraftverket ble bygget av Åfjord firmaet Tore løkke AS  

## Referanser


## Kilder
* 
* NVE vannkraftdatabase
*EnergiNorge om arkitektpris. NB! nattbilder. 
* Helgelandskraft
*Helgeland Kraft
* Helgelands Blad (Arkiv)
Hagtornveien (Oslo)

**Hagtornveien** (1, 2-6) er en vei på Sogn i bydel Nordre Aker i Oslo.
Den går i vinkel mellom Nils Bays vei og Sognsveien. Navnet ble vedtatt i 1940.

## Kilder
* 

## Eksterne lenker
*
Hasselhaugveien (Oslo)

**Hasselhaugveien** (1A-57, 28-56) er en vei på Blindern i bydel Nordre Aker i Oslo. Den begynner i en snuplass nord for høyden med Vestre Aker kirke og går sørvestover før den dreier mot nord og så nordvest etter å ha krysset Prestegårdsveien. Veien ender i Moltke Moes vei.

Veien fikk navn i 1925 etter gården Hasselbakken, som lå på haugen nord for snuplassen.

## Kilder
* 

## Eksterne lenker
*
Liste over verdensmestere i sommerskiskyting

**Liste VM i Sommerskiskyting** over alle Medaljevinnere i sprint (1996-2009) og Stafett (1997-2005), herrer 

### Menn
#### Normaldistanse
* Normaldistanse over 6&nbsp;km

#### Sprint
* Sprint over 4&nbsp;km

#### Stafett
* Stafett 1997 til 2002 4 x 6&nbsp;km
* Staffel 2003 til 2005 4 x 4&nbsp;km

## Eksterne lenker
* Ergebnisse bei biathlon-online 
* Ergebnisse bei sports123
Havnabakken (Oslo)

**Havnabakken** (5-43, 2-48) er en vei på Nordberg og Korsvoll i bydel Nordre Aker i Oslo. Den går fra nordøstover fra Nordbergveien og slynger seg, avbrutt av Sognsvannsbanen ved Østhorn stasjon, oppover åsen til en rundkjøring ved Korsvoll skole. Før Sognsvannsbanen ble bygget om til metrostandard i 1993, var veien sammenhengende, men nå består den av to adskilte deler.

Veien fikk navn i 1943 etter Havnajordet.

Nedre del av veien har boliger som i sin tid ble oppført for ansatte i Akersbanene. Havnabakken barnehagen er i nr. 46. I øvre del av veien ses rester av et svenskegjerde, et steingjerde bygget av svenske krigsfanger i 1807–14.

## Kilder
* 

## Eksterne lenker
* Oslo kommunes bydelsoversikt
Havnehagan (Oslo)

**Havnehagan** (1–11, 4–16) er en vei på Nordberg i bydel Nordre Aker i Oslo. Den går fra Nordbergveien til Havnabakken like nedenfor Østhorn stasjon på Sognsvannsbanen.

Navnet ble vedtatt i 1936. Veien har småhusbebyggelse.

## Kilder
* 

## Eksterne lenker
* 
* Oslo kommunes bydelsoversikt
Havreveien (Oslo)

**Havreveien** (1-73, 2-120) er en vei på Manglerud i bydel Østensjø i Oslo. Den har form av en uttrukket hestesko på sørøstsiden av Byggveien, som den begynner og ender i.

Navnet ble vedtatt i 1955, og også en rekke andre veier i området har navn knyttet til landbruk.

## Kilder
* 

## Eksterne lenker
*
Herregårdsveien (Oslo)

**Herregårdsveien** (1-125B, 2A-40) er en vei på Ljan i bydel Nordstrand i Oslo. Den går fra Ljabruveien til Herregårdskrysset ved Ljabrudiagonalen.

Før veien fikk dagens navn i 1917, het den Ljansveien. Den var i sin tid adkomstvei til Stubljan herregård. Øvre Ljan gård er i nr. 40. Hallager idrettsplass (senter for virksomheten i Ljan Idrettsforening) er i nr. 34. Utover dette består bebyggelsen stort sett av bolighus.

## Kilder
* 

## Eksterne lenker
*
Holgerslystveien (Oslo)

**Holgerslystveien** (1–25, 2–22) er en vei på Bestum og Ullern i bydel Ullern i Oslo. Den går i utgangspunktet fra Vækerøveien til Ullernveien, men er avstengt i førstnevnte ende.

Veien fikk navn i 1907 etter eiendommen Holgerslyst, en løkkeeiendom under Ullern gård som lå omtrent der Ullern kirke er i dag, i nr. 22. Bestum skole er i nr. 18.

## Kilder
* 

## Eksterne lenker
*
Holsteinveien (Oslo)

**Holsteinveien** (1-31, 4-38) er en vei på Nordberg i bydel Nordre Akeri Oslo. Den går fra Nilserudkleiva til Carl Kjelsens vei.

Veien fikk navn i 1936 etter husmannsplassen Holstein (under Nordberg). Plassen er borte, men Holsteinavnet er videreført også i Holstein stasjon på Sognsvannsbanen, som nås via en stikkvei.

Veien har villabebyggelse.

## Kilder
* 

## Eksterne lenker
* Oslo kommunes bydelsoversikt
Holmendammen terrasse (Oslo)

**Holmendammen terrasse** (1-27, 2-38) er en vei på Holmen i bydel Vestre Aker i Oslo. Den går mellom Parkdammen og Stasjonsveien.  Navnet ble vedtatt i 1939.

## Kilder
* 

## Eksterne lenker
*
Falstadbukta fuglefredningsområde

**Falstadbukta fuglefredningsområde** er et fuglefredningsområde i Levanger kommune, Trøndelag, opprettet i 2003 for å «å ivareta fuglelivet og dets leveområder i et viktig fjære- og gruntvannsområde, med det naturlig tilknytta plante- og dyreliv som er viktig for fuglenes livsmiljø». I 2014 ble området innlemmet i ramsarområdet Trondheimsfjorden våtmarkssystem.

Området omfatter et stort og langstrakt fjære- og gruntvannsområde (om lag 7 km strandlinje) rett øst for Ekne. Området omfatter fjære/gruntvannsområdene fra Eknesiden i vest til Strandholmen i øst. Området har en viss betydning som myte- og overvintringsområde for ender, særlig ærfugl og stokkand.

## Referanser
Hortengata (Oslo)

**Hortengata** er en gate på Sagene (bydel Sagene) i Oslo. Den går fra Uelands gate til Drøbakgata. Tidligere var den lengre og gikk til Skiensgata (Mossegata), en bortregulert gate som gikk mellom Arendalsgata og Mogata. Oppføring av den store blokken ved Drøbakgata gjorde imidlertid om på dette.

Gaten fikk navn i 1896 etter byen Horten. I området finnes også en rekke andre gater med navn etter norske byer. Eneste gjenværende adresser er nr. 6F og 6G, som er oppganger i en OBOS-blokk fra 1930-årene som strekker seg rundt hjørnet i Sandefjordgata.

## Kilder
* 

## Eksterne lenker
*
Alnes fuglefredningsområde

**Alnes fuglefredningsområde** er et fuglefredningsområde i Levanger kommune, Trøndelag, opprettet i 2003 for å «ivareta fuglelivet og dets leveområder i et viktig fjære-, land- og gruntvannsområde, med det naturlig tilknytta plante- og dyreliv som er viktig for fuglenes livsmiljø». I 2014 ble området innlemmet i ramsarområdet Trondheimsfjorden våtmarkssystem.

Alnesfjæra er om lag 2,5 km lang og ligger nordøst for Fiborgtangen (med Norske Skog Skogn) og vest for Alstadhaug kirke. Fjæra omgis av et belte av rullestein og dyrkamark. Alnesfjæras viktigste funksjon er under trekket, spesielt høsttrekket. De vanligste våtmarksfugler opptrer i bra antall. Området har en viss betydning som myte- og overvintringsområde for ender, særlig ærfugl og stokkand.

## Referanser
Albisu

**Albisu** er en by i Salto-departementet i det nordvestlige Uruguay. Byen har om lag 544 innbyggere.

## Befolkning
Albisu har 544 innbyggere *(Beregning 2011)*

Kilde:

## Transport
 Ruta 31 forbinder Albisu med Salto by og Tacuarembó.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Kart over Albisu (INE) (spansk)
Hoffsjef Løvenskiolds vei (Oslo)

**Hoffsjef Løvenskiolds vei** (1-77, 2A-82) er en vei i Ullernåsen i bydel Ullern i Oslo. Den går i utgangspunktet fra Ullernchausseen (men er stengt i enden mot den) og oppover åsen mot Ostadalsveien. Veien er imidlertid fysisk delt i to adskilte sykker. Nedre del slutter i en snuplass like inntil Ullern allé. Øvre del begynner like ved Åsjordet og slutter som blindvei litt nord for Ullernkollen. Det er imidlertid gangveifobindelse til Ostadalsveien.

Veien fikk navn i 1935 etter oberst og hoffsjef Herman Severin Løvenskiold (1838–1910), som i sin tid eide Ullern gård. Opprinnelig bestod bebyggelsen overveiende av store villaer fra 1930-tallet av. Senere har det kommet til en rekke terrasseblokker, f.eks. i nr. 15-39.

## Kilder
* 

## Eksterne lenker
*
Tynesfjæra fuglefredningsområde

**Tynesfjæra fuglefredningsområde** er et fuglefredningsområde i Levanger kommune, Trøndelag, opprettet i 2003 for å «ivareta fuglelivet og dets leveområder i et viktig fjære-, land- og gruntvannsområde, med det naturlig tilknytta plante- og dyreliv som er viktig for fuglenes livsmiljø». I 2014 ble området innlemmet i ramsarområdet Trondheimsfjorden våtmarkssystem.

Verneområdet ligger noen km nordøst for Levanger sentrum. Fjæra er delt i to av Tynestangen. De to separate fjæreområdene Kattangen-Tynestangen og Tynestangen-Borgsøya utgjør samlet ca. 4,5 km strandlinje. Den sistnevnte regnes for den rikeste fuglelokaliteten. Tynestangen er en viktig trekk-lokalitet for arter som toppdykker, gråhegre, myrsnipe og dvergsnipe.

## Referanser
Husebyveien (Oslo)

**Husebyveien** (1-17, 6-16) er en vei på Smestad i bydel Ullern i Oslo. Den går fra en snuplass ved Lille Huseby vei og sørvestover til Jarlsborgveien.

Veien fikk navn i 1925 etter Søndre Huseby gård, som lå i Montebelloveien 4.

På sørøstsiden av veien ligger flere store nybarokke villaer tegnet av Magnus Poulsson, for eksempel nr. 6, 8, og 10. I nr. 12 er major Michael Wilhelm Sundts stue, som er flyttet hit fra Majorstuen, som den skal ha gitt navn til.

## Kilder
* 

## Eksterne lenker
*
Kausmofjæra fuglefredningsområde

**Kausmofjæra fuglefredningsområde** var et fuglefredningsområde i Verdal kommune, Trøndelag som eksisterte fra 2003 til 2016. I 2016 ble det slått sammen med det tilgrensende Ørin naturreservat til det nye, større Ørin naturreservat. 

Kausmofjæra er et fjære- og gruntvannsområde med ca 2 km strandlinje, på nordsiden av Verdalselvas utløp. Området representerer en type elvedeltalandskap som er i ferd med å bli sjeldne i Norge. Kausmofjæra ble fredet i 2003 for å «ivareta fuglelivet og dets leveområder i et viktig fjære-, land- og gruntvannsområde, med det naturlig tilknytta plante- og dyreliv som er viktig for fuglenes livsmiljø». I 2014 ble området innlemmet i ramsarområdet Trondheimsfjorden våtmarkssystem.

Området grenset i sør til Ørin naturreservat. I 2014 foreslo fylkesmannen i Nord-Trøndelag en utvidelse av Ørin, som innebar at Ørin og Kausmofjæra ble slått sammen. Sammenslåinga ble gjennomført i 2016.

## Referanser
Hovseterveien (Oslo)

**Hovseterveien** (20-104C; ingen oddetallsadresser) er en vei på Hovseter i bydel Vestre Aker i Oslo. Den går som blindvei vestover fra Landingsveien. Tidligere omfattet den også det som nå heter Gamle Hovsetervei, men ved utbygging i 1970-årene ble veiene i området omregulert, og nåværende navnebruk er fra 1976.

Bebyggelsen er for det meste boligblokker i OBOS-borettslag. Hovseter skole er i nr. 74.

## Kilder
* 

## Eksterne lenker
*
Lundleiret fuglefredningsområde

**Lundleiret fuglefredningsområde** er et fuglefredningsområde i Steinkjer kommune, Trøndelag, opprettet i 2003 for å «ivareta fuglelivet og dets leveområder i et viktig fjære-, land- og gruntvannsområde, med det naturlig tilknytta plante- og dyreliv som er viktig for fuglenes livsmiljø». I 2014 ble området innlemmet i ramsarområdet Trondheimsfjorden våtmarkssystem.

Dette er ei mudderfjære, om lag 2 km vest for Steinkjer sentrum, og grensende til friområdet Skåtangen. Utenfor fjæreområdet ligger holmene Gluggen og Loaskjæret. Lundleiret er et viktig næringsområde for måser, vadere og andefugl. 134 arter er observert. Gluggen er en viktig hekkelokalitet, med varierende artssammensetning. 

## Referanser
Høybråtenveien (Oslo)

**Høybråtenveien** (1-119, 2-130) er en vei på Høybråten i Oslo. Det aller meste av veien er i bydel Stovner, men en liten del (nr. 1A-11 og 2A-6) er i bydel Alna. Dette er hovedveien gjennom Høybråtenområdet. Den begynner i en snuplass i nord, like ved flere husrekker som har adresse i veien: nr. 1, 3, 5, 7, 9 og 11, alle lavblokker knyttet til OBOS-borettslaget Slåttevangen. Derfra går veien for det meste østover og noe sørover og ender i en rundkjøring ved Lørenskogveien, like over kommunegrensen til Lørenskog, et par hundre meter øst for Lørenskog stasjon på Hovedbanen. I Lørenskog kommune er veien fylkesvei 351.

Veinavnet ble vedtatt i 1920. Blant bebyggelsen ellers kan nevnes Haugen skole i nr. 4, Søndre Høybråten gård (gnr./bnr. 107/3) i nr. 15, OBOS-blokker i Bjørnheim borettslag i nr. 21-35 og Høybråten kirke i nr. 37. Foreningshuset Folkvang hadde tidligere adresse Høybråtenveien 49, men anses nå å ligge i Folkvangveien 26. Mellom Myrbakkveien og Skogstien ligger Høybråtenparken.

## Referanser


## Kilder
* 

## Eksterne lenker
*
Høgåsveien (Oslo)

**Høgåsveien** (1A-51, 2-248) er en vei på Holmlia i bydel Søndre Nordstrand i Oslo. Den går fra Nedre Prinsdals vei til Liakollveien.

Veinavnet ble vedtatt i 1932 og henspiller på at veien går over en åsrygg.

Mye av bebyggelsen er borettslagsblokker i OBOS, så som nr. 31-45 (fire blokker i Tirilsletta borettslag, fullført 1988) og nr. 50-70 og 90-148 (to blokker og to rekkehus i Liakollen borettslag, fullført 1990).

## Referanser


## Kilder
* 

## Eksterne lenker
*
Nordbergveien (Oslo)

**Nordbergveien** (15-115, 2-88) er en vei på Tåsen, Nordberg og Sogn i bydel Nordre Aker i Oslo. Den går fra Tåsenveien ved drosjeholdeplassen nedenfor Tåsensenteret. Etter Tåsenkrysset (tidligere ved Ring 3, som nå er lagt i tunnel) går den gjennom Sogn haveby via Sognsveien til Gaustadveien.

Veien fikk navn i 1929 etter Nordberg gård.

Mye av bebyggelsen langs veien er bolighus, mange tegnet av kjente arkitekter som Jacob Christie Kielland, Arnstein Arneberg, Georg Greve, Gudolf Blakstad og Herman Munthe-Kaas. Nevnes kan ellers:
* Nr. 15: Tåsen skole
* Nr. 35: Stor sveitservilla oppført for Carl Kjelsen, eier av Nordberg gård, i 1900
* Nr. 42: Nordberg gård
* Nr. 43: Vinkelformet forretningsbygg med leiligheter
* Nr. 51: Forretningsbygg med bolig
* Nr. 57: Staselig villa oppført for Vebjørn Tandberg i 1961 (ark. Thorleif Jensen og Ole Bue)

## Kilder
* 

## Eksterne lenker
* Oslo kommunes bydelsoversikt
* Lokalhistoriewiki

## Bilder fra veien

Fil:Tåsen skole.jpg |Tåsen skole
Fil:Nordbergveien 51.jpg |Forretningsbygg i nr. 51
Fil:Nordbergveien x Borgestadveien.jpg |Krysset ved Borgestadveien
Gummibandet

**Gummibandet** var en svensk popgruppe som ble startet i Stockholm i 1973.

De fleste medlemmene hadde tidigere vært medlemmer av The Hep Stars. Bandet besto av Christer Petterson trommer, Bernt Liljegren gitar, Lennart Hegland bass, og Janne Frisk gitar. I 1978 overtok Tony Walter på trommer.

## Diskografi
**Personality* (LP, EMI 1976)
**Ur spindelväv och damm* (LP, Columbia 1977) 
**Hep Stars music shop* (som Hep Stars-Gummibandet, LP, Columbia 1978)
**Let's rock!* (som Hep Stars-Gummibandet, CD, EMI 1993)

## Referanser


## Litteratur
*Dan-Erik Landén & Carl Magnus Palm: *Cadillac Madness – den otroliga berättelsen om The Hep Stars*. Premium Publishing. Stockholm 2004. ISBN 91-89136-04-7

## Eksterne lenker
*
Biassini

**Biassini** er en by i Salto-departementet i det nordvestlige Uruguay. Byen har om lag 345 innbyggere.

## Befolkning
Biassini har 345 innbyggere *(Beregning 2011)*

Kilde:

## Transport
 Ruta 31 forbinder Biassini med Salto by og Albisu.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Kart over Biassini (INE) (spansk)
Bjørga fuglefredningsområde

**Bjørga fuglefredningsområde** er et fuglefredningsområde i Verdal kommune, Trøndelag, opprettet i 2003 for å «ivareta fuglelivet og dets leveområder i et viktig fjære-, land- og gruntvannsområde, med det naturlig tilknytta plante- og dyreliv som er viktig for fuglenes livsmiljø». I 2014 ble området innlemmet i ramsarområdet Trondheimsfjorden våtmarkssystem.

Dette er et fjære- og gruntvannsområde med ca 5,5 km strandlinje; nord for Tronestangen og sør for Koatunnelen på grensa til Inderøy. Bjørga er en god fuglelokalitet, særlig som rasteområde for vadere på trekk. Konsentrasjonen av toppdykkere om våren er spesielt høy. Toppdykker overvintrer antakelig årvisst i bukta, sammen med et godt utvalg av sjøender. 121 ulike fuglearter er registrert. 

## Referanser
Vikaleiret fuglefredningsområde

**Vikaleiret fuglefredningsområde** er et fuglefredningsområde i Inderøy kommune, Trøndelag, opprettet i 2003 for å «ivareta fuglelivet og dets leveområder i et viktig fjære-, land- og gruntvannsområde, med det naturlig tilknytta plante- og dyreliv som er viktig for fuglenes livsmiljø». I 2014 ble området innlemmet i ramsarområdet Trondheimsfjorden våtmarkssystem.

Dette er ei mudderfjære, ca 1,7 km lang, som ligger mellom Hundstangen og Vikaholmen, sørvest for Sund folkehøgskole. Typisk for lokaliteten er stor årsvariasjon i mengden gjestende trekkfugler. I år med dårlig vær i trekktiden, er det en tendens til opphoping av fugl på Vikaleiret. Området har særlig stor betydning for vadere under vårtrekket. 

## Referanser
San Antonio (Salto)

**San Antonio**, eller **Pueblo San Antonio**, er en by og administrasjonssenteret i San Antonio kommune i Salto-departementet i det nordvestlige Uruguay.

## Historie
Byen ble grunnlagt i 1891 av Cesáreo Moreira og José Alfaro.

## Befolkning
San Antonio har 877 innbyggere *(Beregning 2011)*

Kilde:

## Transport
 Ruta 31 Coronel Gorgonio Aguiar forbinder San Antonio med Biassini og Colonia Itapebí.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Kart over San Antonio (INE) (spansk)
Christian von Steven

**Christian von Steven** (russisk:  Христиан Христианович Стевен, *Khistian Kristianovitsj Steven*; født 30. januar 1781 i Fredrikshamn, død 30. april 1863 i Simferopol) var en finsk-russisk embetsmann og botaniker og entomolog av svensk herkomst.

Hans offisielle botaniske autornavn er „STEVEN“.

## Bibliografi i utvalg
### Biologi
* *Observationes in plantas rossicas* (1817-34)
* *Monographia Pedicularis*, 1822
* *Catalogue des plantes rares… Caucase oriental, De Pinubus taurico-caucasicis* (1838)
* *Flora der taurischen Halbinsel* (1857)
* *Verzeichnis auf der taurischen Halbinsel wildwachsenden Pflanzen*, 1856-1857.

### Entomologi
* *Decas coleopterorum Rossiae meridionalis nondum descriptorum*, Mémoires de la Société impériale des naturalistes de Moscou, 1806, T. І, s. 155 — 167
* *Description de quelques insectes du Caucase et de la Russie méridionale* ib., 1809, T. II, s. 31 — 42
* *Notice sur quelques insectes de la collection de C. Steven*, Bulletin de la Société impériale des naturalistes de Moscou, 1829, № І, s. 284
* *Museum historiae naturalis universitatis Caesareae Mosquensis*, Moskva, 1829, II
* *Tentyriae et Opera collectionis Stevenianae nunc in [[Musée zoologique de Moscou|Museo Universitatis Mosquensis]]*, Nouv. Mém. de la Soc. Natur. de Moscou, T. Ι (VII), 1829, s. 81 — 100
* *Description de l’[[smellere|Elater]] parreyssii et de quelques nouveaux [[Bupreste]]s*, ib., T. II (VIII), 1832,  s. 79 — 94 et Bull, 1830, № II, s. 153 — 172
* *Наставление о шелководстве* [Instruction pour la culture des vers à soie], Saint-Pétersbourg, 1848, 8°, 2e éd.
* *О насекомых вредных для винограда* [À propos des insectes nuisibles pour la vigne], in: Земледельческая Газета [La Gazette agricole], 1834, № 17.

## Referanser
Joseph von Kopf

**Joseph von Kopf** (født *Joseph Kopf* 10. mars 1827 i Unlingen, død 2. februar 1903 i Roma) var en tysk billedhugger, som fra 1852 hovedsakelig var bosatt i Roma. Han var høyt anerkjent av sin samtid for sine naturalistiske portrettbyster. Han ble tildelt Den württembergke krones orden i 1897 og dermed personlig (ikke-arvelig) adelskap i Kongeriket Württemberg, og het deretter Joseph von Kopf.

Joseph von Kopf var far til Martha Kopf (født 1870), som var Henrik Ibsens modell for Hedvig i dramaet Vildanden. Martha Kopf møtte Henrik Ibsen da hun var 13 år gammel i 1883. Hun ble senere gift i 1892 i Roma med billedhuggeren Hugo Berwald. Henrik Ibsen skrev i et brev til sønnen Sigurd Ibsen: «Den tyske billedhugger, professor Kopf fra Rom har med sig en 13-årig datter, som er den ypperligste model for Hedvig i mit stykke, jeg kan ønske mig; hun er smuk, har et alvorligt ansikt og væsen og er litt gefräsig [grådig]». Det finnes en byste av Martha Kopf av hennes ektemann Hugo Berwald.

## Referanser


## Litteratur
* Regina Kratt: *Joseph von Kopf: 1827 - 1903; das Werk des Bildhauers mit typologischen Studien zur Büste und Gruppe*, Aachen/Mainz 1998 (zugleich: Karlsruhe, Universität, Dissertation, 1995), ISBN 3-89653-248-0.
Verdenscupen i skihopping 1980/81

**Verdenscupen i skihopping 1980/81** var den andre verdenscupsesongen i skihopping. Sesongen startet 30. desember 1980 i Oberstdorf og avsluttet 22. mars 1981 i Planica. Østerrikeren Armin Kogler vant verdenscupen sammenlagt, mens Østerrike vant nasjonscupen.

## Kalender
### Menn

## Resultater

### Sammenlagt

### Nasjonscupen

## Referanser