Arne Garborg

**Arne Garborg** (født **Aadne Eivindsson Garborg**; 1851–1924) var en norsk forfatter og intellektuell som skrev mest på landsmål (nynorsk).Han skrev romaner, artikler, dikt, utførte oversettelser og drev målarbeid for å videreutvikle det norske skriftspråket som Ivar Aasen hadde lagt grunnlaget for. Han skrev 2200 avisartikler og grunnla flere aviser.

Mot slutten av livet betraktet Garborg kristendommen som en politisk etikk der Jesus bare var en lærer om å gjøre det gode som ville gi menneskene gudsriket. I 1920 var det offentlig diskutert om Knut Hamsun eller Arne Garborg ville få Nobelprisen i litteratur; arkivene i Svenska akademien viser at det ble vurdert å dele prisen mellom de to. Da Nobelprisen gikk til Hamsun samlet Noregs Ungdomslag inn 104.000 kroner (tilsvarende omkring 3 millioner kroner i 2026) som ble overrakt Garborg. De to hadde kontakt fra 1880-tallet av og for eksempel ba Hamsun Garborg om kommentarer på manus.

## Liv og familie
Han var fra gården Garborg, ca. 5 km vest fra tettstedet Undheim i Time kommune på Jæren i Rogaland fylke. Her vokste han opp sammen med åtte søsken og foreldrene Eivind Aadneson Garborg og Ane Oline Johnsdotter Raugstad. Han sa fra seg odelsretten og farsgården. 

Faren slet med tunge tanker etter en religiøs omvendelse, og tok sitt eget liv i 1870. Hulda Garborg skrev at mannen slet med samvittigheten for at han sa fra seg slektsgården, og for kanskje å ha forårsaket farens selvmord. Noen hevder at Garborg slet selv med å holde fast ved barnetroen og kom inn i en religiøs krise, andre mener at Garborgs religiøse interesse var en del av hans brennende samfunnsengasjement. 

Han bodde på Sandal i Stavanger (Sisikveien 63) fra 1870 til 1875.

Garborg gikk på lærerseminaret Christiansands Stiftsseminarium i Holt. En periode arbeidet han som lærer i Søndeled ved Risør. 

I 1887 giftet han seg med Hulda Bergersen, og de bodde noen år i Kolbotn ved Savalen i Østerdalen. I 1897 flyttet de til Labråten i Asker, som ble hovedhjemmet deres i flere tiår.

På Jæren, 0,5 km sørøst for Undheim sentrum, fikk Garborg i 1899 bygd et jærhus i Knudaheio som ble brukt som sommerbolig og skrivestue.

### Død
Garborg døde av lungbetennelse 14. januar 1924 i Asker. Stortingspresidenten avbrøt debatten og kunngjorde at en av landets største var gått bort. Stortinget vedtok enstemmig at Garborg skulle få begravelse på statens bekostning. Kong Haakon, hele stortinget og alle statsråder var tilstede i kirken i Oslo under bisettelsen. Urna ble satt ned i en haug utenfor skrivestuen på Knudaheio, Jæren. Det ble publisert 120 nekrologer i aviser over hele landet. 

## Skriving og diktning

Mens han bodde på Sandal ga han ut Lærerstandens avis, og fikk trykket sine første dikt i *[[Aftenavisen Stavangeren]]*.

Før samarbeidet med Mons Litleré begynte hadde Garborg bare gitt en roman på landsmål, *[[Bondestudentar]]*. Artikler og essay Garborg hadde skrevet på dansk-norsk ga Litleré ut på landsmål. Da Garborg skulle gi ut *Hos Mama* (1890) på et stort forlag i København ville Litleré gi den ut også på landsmål i Garborgs egen oversettelse som *Hjå ho mor*. Litleré avtalte med forlaget Philipsen i København at den danske versjonen skulle komme ut først, mens versjonen på nynorsk skulle være 50 øre billigere. De to versjonene er noe stilistisk forskjellige og i ettertid er det versjonen på landsmål/nynorsk som blir trykket opp. En ny versjon på nynorsk kom i 1922 og den avviker språklig fra 1890-utgaven. Samarbeidet med Garborg var trolig en viktig drahjelp for Litleré. Garborg ga ut ti titler hos Litleré.

Selv om det var som forfatter han ble kjent, var det som bladmann han skaffet levebrød. Det første bladet han gav ut, het «Seminaristen». Første nummer ble utgitt i Risør i oktober 1871. Bladet som var en avis for lærere endret senere navn til "Lærer-standens avis". Den ble lagt ned i 1873. I 1872 grunnla Garborg avisa *[[Tvedestrandsposten]]*, i 1877 avisa *[[Fedraheimen]]*, der han var redaktør frem til 1892. På 1880-tallet var han også journalist i *[[Dagbladet]]*. I 1894 grunnla han sammen med Rasmus Steinsvik avisa Den 17de Mai. Avisa skifta i 1935 navn til *[[Norsk Tidend]]*. Mellom 1908 og 1916 var han involvert i utgivelsen av det georgistiske tidsskriftet *Retfærd*.

I 1899 la han fram språknormen *midlandsnormalen* sammen med Rasmus Flo. Garborg benyttet denne rettskrivingen fra da av, og da hans *Skriftir i samling* kom ut var alle verkene omskrevne etter denne normen.

Han arbeidet med emner som religionen i moderne tid, forskjellene mellom lokal og nasjonal identitet og det europeiske, hvordan folk faktisk kan få politisk påvirkning og makt. Garborg anså etter hvert kristendommen som en politisk etikk og tok til seg økonomisk teori om utjevning fra amerikaneren Henry George som ville begrense eiendomsretten. 

Garborg deltok i sedelighetsdebatten, blant annet gjennom sine mange artikler i *[[Dagbladet]]*, og hans roman *Mannfolk* (1886) som gjorde at Garborg mistet sin jobb i Riksrevisjonen.  Garborg var særlig kritisk til de radikale beskrivelser i Henrik Ibsens *Gjengangere*. I målsaken var Garborg i opposisjon til Bjørnstjerne Bjørnson, men Bjørnson prøvde likevel ved flere anledninger å få ham til å bli redaktør av *[[Dagbladet]]* uten å lykkes.

## Askerkretsen
Fra 1897 bodde ekteparet Garborg på Labråten i den såkalte «Kunstnerdalen» i Asker. Ekteparet var sentrale i den såkalte Askerkretsen som ellers omfattet ekteparene Marta og Rasmus Steinsvik, og Karen og Ivar Mortensson. I tillegg var Tilla og Otto Valstad, samt Rasmus Løland, Steinar Schjøtt, Olav Nygard, Kristofer Uppdal og Aksel Waldemar Johannessen med i kretsen. Ekteparene Garborg, Mortensson og Steinsvik hadde et fellesprosjekt i avisen *Den 17de Mai*. Rasmus Steinsvik tok opp lån og kjøpte Labråten i 1897, med sikte på at de tre familiene skulle bruke hver sin del av gården og bygningene. Ekteparet Garborg var frontfigurer i kampen for landsmålet og for den tradisjonelle bygdekulturen. Labråten handlet blant annet om å skape et hjem for Arne Garborg som ikke hadde slått seg ned noe sted. På Labråten kunne de være nær byen og samtidig utenfor byen.

## Bibliografi

### Romaner
:*Ein Fritenkjar* (1878)
:*[[Bondestudentar]]* (1883)
:*[[Mannfolk]]* (1886)
:*Hjaa ho Mor* (1890) 
:*[[Trætte Mænd]]* (1891)
:*[[Fred (roman)|Fred]]* (1892)
:*Den burtkomne Faderen* (1899)

### Diktsamlinger
:*[[Haugtussa]]* (1895)
:*I Helheim* (1901)

### Skuespill
:*Uforsonlige* (1888)
:*Læraren* (1896)

### Andre verk
:*Smaa-stubber af Alf Buestreng* (1873)
:*Henrik Ibsens «Keiser og Galilæer»*. En kritisk Studie af G. 1873
:*Den ny-norske Sprog- og Nationalitetsbevægelse* (1877)
:*[[Gud signe Noregs land]]*. salme (1878)
:*Kvinnestudentar*: en sakprosatekst (1882)
:*Forteljingar og Sogur* (1884)
:*Fri Skilsmisse* : Indlæg i Diskussionen om Kjærlighed (1888)
:*Fri Forhandling*: Ymse stykkje (paa norsk og dansk) um Tru og Tanke 1889
:*Kolbotnbrev* (1890)
:*[[Jonas Lie]]. En Udviklingshistorie* (1893)
:*Knudahei-brev* (1904) 
:*Jesus Messias* (1906)
:*[[Odysseen|Odyssevskvædet]]* umsetjing (1918)
:*[[Ramayana|Rama-kvædet]]. Eit gamalindisk dikt*. 1922. Sammen med Ananda Acharya 
:*Dagbok 1905-1923* (posthum utgivelse 1925&ndash;1927)
:*Tankar og utsyn* (posthum utgivelse 1950)
:*Han Lars i Lia* (1883)

## Minnesmerker

For å fremme arven etter ekteparet, åpnet Garborgsenteret på Bryne i 2012.

Arne Garborg er hedret med gatenavn i flere norske kommuner.

Det er flere minnesmerker:
* Skulptur i stein ved skrivestova hans i Knudaheio.
* Skulptur i granitt i Byparken i Stavanger: «*Arne Garborg*» av Gunnar Janson fra 1947.  Resultat av innsamlingsaksjon organisert av bondeorganisasjonene etter Garborgs død. 
* Minneplate i bronse på Sandal i Stavanger. Satt opp av Madla historielag i 2001.

## Om ham
* Fidjestøl, Alfred: *Frå Asker til Eden*, Samlaget, 2014.
* Obrestad, Tor: *Arne Garborg. Ein biografi*, Oslo 2001.
* Thesen, Rolv: *Arne Garborg. Frå jærbu til europear*, Oslo 1933.
* Thesen, Rolv: *Arne Garborg. Europearen*, Oslo 1936.
* Thesen, Rolv: *Arne Garborg. Europear og jærbu*, Oslo 1939.
* Thorn, Finn: *Arne Garborg og kristendommen. Brytninger mellom tro og tvil*, 1972
* Time, Sveinung: Garborg i Aschehougs serie Norske forfattere i nærlys. 1979.
* Time, Sveinung: *Arne Garborg om seg sjølv*, Den norske bokklubben 1988.
* S. Time og E. Lejon (red): Aadne Garborg, 1981, Noregs Boklag.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
* 
*  Garborg.no Nasjonalt Garborgsenter på Bryne
*  Labråten; Asker museum
*  Garborgs tekster – Dokumentasjonsprosjektet fra UiO. *Skriftir i Samling* og andre verk i digitalisert utgåve.
*   Garborgtekster i Ivar Aasen-tunets nettbibliotek
*  Fedraheimen i Ivar Aasen-tunets nettbibliotek
*  Galleri Nors fotografier av Arne Garborg
* 
*  Arne Garborg hos Norsk oversetterleksikon