open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Johann Mühlegg

**Johann Mühlegg** (født 1970) er en tysk tidligere langrennsløper. I 1999 byttet han statsborgerskap og begynte å konkurrere for Spania. Han ble felt i en dopingkontroll i løpet av Vinter-OL 2002 i Salt Lake City.

Mühlegg konkurrerte for Tyskland i OL 1992, 1994 og 1998, selv om han begynte å få et anstrengt forhold til sitt eget skiforbund i 1993, noe som førte til at han brøt med dem i 1998. Mühleggs gode forhold til det spanske landslaget fikk Mühlegg til å søke om spansk statsborgerskap.

Sent i 1999, da han gikk for Spania, vant han sitt første verdenscupløp, og vant verdenscupen sammenlagt i 1999/00-sesongen. Under Ski-VM 2001 vant han sølv på 20&nbsp;km jaktstart (han fikk opprinnelig bronsemedalje, men ble endret til sølv etter at Jari Isometsä ble diskvalifisert pga. doping), og ble i tillegg verdensmester på 50&nbsp;km.

Under Vinter-OL 2002 vant Mühlegg gull på 30&nbsp;km og 10&nbsp;km jaktstart. Han fikk best tid på femmila, som ble arrangert på lekenes siste dag, 23. februar, men ble diskvalifisert fra dette løpet etter at han testet positivt på darbepoetin (et legemiddel som øker antallet røde blodlegemer; stoffet stod ikke på forbudslisten den gang fordi det nylig var blitt utviklet).

Etter dopingskandalen besluttet først IOC at Mühlegg skulle få beholde gullmedaljene fra de to første løpene, men i desember 2003 bestemte den internasjonale voldgiftsretten for sport at også disse medaljene skulle inndras.

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Karl Konstanz Viktor Fellner

**Karl Konstanz Viktor Fellner** (*i noen kilder også *'C**arl **C**onstanz Vi**c*'tor;* født 24. juli 1807, død 24. juli 1866 i Frankfurt am Main) var den siste borgermester i byrepublikken Frankfurt am Main før byen ble innlemmet i Preussen.

Kjøpmannen Fellner var fra 1852 senator i Frankfurt. Han representerte den suverene bystaten i Det tyske forbunds forbundsdag og deltok i forhandlingene om den tyske tollunion. 1857, 1862 og 1864 var Fellner *yngre borgermester* (stedfortreder for by- og statssjefen, tilsvarende visestatsminister).

1865 ble Fellner valgt til etterfølger etter Philipp Friedrich Gwinner som *eldre borgermester*, bystatens overhode. Han utøvet embedet fra 1. januar 1866 frem til de seierrike prøyssiske tropper i forbindelse med den østerriksk-prøyssiske krig okkuperte bystaten den 18. juli 1866. Under okkupasjonen, frem til Daniel Heinrich Mumm von Schwarzenstein ble valgt til byens første overborgermester i 1868, ble byen styrt av den prøyssiske guvernøren Ernst Eduard Vogel von Falckenstein.

På sin 59. fødselsdag, den 24. juli 1866, tok Fellner sitt eget liv ved å henge seg i sitt havehus, i fortvilelse over tapet av byens århundregamle uavhengighet.

I de følgende tiårene ble byrepublikkens siste borgermester æret nærmest som en martyr. Oppkalt etter ham er *Fellnerstraße* i Frankfurt-Westend. Et gravminnesmerke står på hovedgravlunden.

## Eksterne lenker
*
Susanne Osthoff

**Susanne Osthoff** (født 7. mars 1962 i München) er en bayersk arkeolog som arbeidet som hjelpearbeider i Irak. Den 25. november 2005 ble hun og hennes sjåfør tatt som gisler av den irakiske motstandsbevegelsen, som krever at Tyskland avslutter alt samarbeide med den USA-innsatte regjeringen i Irak. Osthoff er den første tyske statsborger som er bortført i Irak.

## Bakgrunn

Osthoff studerte forasiatisk arkeologi, sammenlignende semittisk språkvitenskap og *Osteoarchäologie*. Hun tok magistergraden med avhandlingen *Der Spiegel im Vorderen Orient*. Siden 1991 skal hun ha levet i Irak, og vært virksom som hjelpearbeider, bl.a. med levering av medisiner og medisinsk utstyr. Hun har også deltatt i arkeologisk forskning. Tidligere har hun foretatt studie- og utgravningsreiser i bl.a. Tyrkia, Syria, Jordan, Irak og i Jemen. Fra 1998 har hun arbeidet som rådgiver og organisator innen forretningsrådgivning for München-konsulentselskapet *faktorM*, og har også initiert, koordinert og deltatt som rådgiver ved gjennomføringen av prosjekter knyttet til oppbygningen av helsevesenet i Irak, og arbeidet for hjelpeprogrammet *Kinderhilfe Irak* med å sende behandlingstrengende irakiske barn til hospitaler i Bayern. Hun taler flytende arabisk.

Den 23. mai 2003 dokumenterte hun i en førstesideartikkel i The New York Times ødeleggelsen av det arkeologiske utgravningsfeltet Isin i Irak. Hun hadde deltatt i utgravninger der siden 1989.

## Familie

Hun var gift med en arabisk jordaner fra en innflytelsesrik familie, men de er nå skilt. Deres felles 11-årige datter bor på en internatskole i Bayern.

## Utmerkelser

For sitt engasjement og *Zivilcourage* i Irak mottok hun i 2003 Tassilo-prisen av Süddeutsche Zeitung

## Eksterne lenker
* 'No Rescue of German Hostage Imminent', *[[Deutsche Welle]]*, 6. desember 2005
* 'Christians and Muslims pray for Iraq hostage', *[[The Guardian]]*, 12. desember 2005
* 'German hostage in Iraq is free', *[[Reuters]]*, 18. desember 2005
Titran

**Titran** er et fiskevær i Frøya kommune i Trøndelag og ligger lengst vest på øya Frøya. Stedet hadde 105 innbyggere i 2017.

Stedet er fra gammelt av et tradisjonelt fiskevær med mottak og fabrikk for næringsmiddelindustri for videreforedling av hvitfisk. Det er også etablert et landbasert oppdrettsanlegg på stedet. Tidligere var været et av de viktigste i Midt-Norge med stor og god havn som til tider kunne huse mange titalls båter og hundrevis av fiskere.

Ved Titran kapell står en bauta til minne om Titran-ulykken i 1899, da 140 fiskere fra hele Midt-Norge omkom under uvær på havet. Titran er også åsted for landets første vindkraftverk. Første vindturbin satt i drift i 1986, den andre i 1989. En plan om å etablere en vindmøllepark på 50 møller er prosjektert, men ikke realisert.

På stedet ligger Stabben fort, som er rester av et kommandotårn og kanoner samt hundrevis av meter med underjordiske ganger, gravd ut og åpnet for publikum på 1990-tallet. Anlegget er en rest fra den tyske okkupasjonen og tyskernes Atlanterhavsvoll. Over  sovjetiske og serbiske krigsfanger bygde anlegget under krigen, og mange ligger begravd på stedet. De tyske okkupantene okkuperte samtidig de  som stod på Stabben, og familiene måtte finne andre steder å bo. Tyskerne forlot Stabben i 1944.

Vest for Titran, på et stort skjær står Norges høyeste fyr, Sletringen fyr, som er  høyt. Dagens fyr er et rødt støpejernsfyr ferdigstilt i 1923, men det første fyret på stedet ble bygd i 1899.

## Litteratur
*Kristian Nygård: *Titran-ulykka. Natta mellom 13. og 14.oktober 1899*. Trondheim 1949
*Karl H. Brox: *Havet tok dem. En beretning om Titran-ulykken 1899*. Oslo 1987
*Hans Anton Grønskag (red): *Titranulykka. Natta mellom 13. og 14. oktober 1899*. Frøya 1999
*Johanne Bay Christensen & Eva Nordskag: *Krigsårene på Frøya 1940-1945*. Frøya 1995

## Referanser


## Eksterne lenker
* Nettsted om Titran
* Titran Grendalag
Pirelli

**Pirelli & C.  SpA**  er en produsent av dekk som har hovedkontor i Milano i Italia. Selskapet ble etablert i Milano i 1872 av Giovanni Battista Pirelli. Selskapet drev en periode med kabelproduksjon, men denne divisjonen ble solgt til Goldman Sachs i 2005.

Selskapet har vært eneleverandør av dekk i World Rally Championship siden 2008, og ble også eneleverandør i både Formel 1 og feeder-serien GP2 i 2011, da Bridgestone trakk seg fra Formel 1 etter 2010-sesongen. Selskapet var fra før leverandør av dekk til GP3, som er feeder-serien til GP2.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Pirelli & C. SpA, selskapsprofil hos Yahoo
Progestin

**Progestiner** er syntetiske progestagener. De inngår som aktivt virkestoff i p-piller, minipiller, hormonspiral og medikamenter til behandling av plager i overgangsalderen. Andre bruksområder er forskyving av menstruasjon, behandling av blødningsforstyrrelser og som tilleggsterapi ved enkelte gynekologiske kreftformer og brystkreft.

## Kjemiske egenskaper
Progestiner klassifiseres ut fra kjemisk struktur i C19- og C21-progestagener. Testosteron er utgangspunktet for C19-progestagnener, mens C21 progestagenene er avledet fra progesteron. I motsetning til naturlig progesteron tas progestinene opp i tarmen, og har mye lengre halveringstid. De er derfor velegnet til bruk i tablettform.

De ulike progestinene har ulik androgen (testosteronlignende) og progesteronlignende aktivitet. Dette er bakgrunen for at de ulike progestinene har noe ulik virknings- og bivirkningsprofil. Progestiner med høy androgen aktivitet gir høyere risiko for aknedannelse og uønsket hårvekst. Tabellen under sammenligner androgen og progestagen aktivitet i ulike progestiner sammenlignet med noetindron.

## Bivirkninger
Progestinenes bivirkninger er høyst individuelle, og avgjøres blant annet av progestagen og androgen aktivitet. Det er antatt at de alvorlige bivirkningene knyttet til p-pillebruk og hormonbehandling i overgangsalderen (venøs tromboembolisk sykdom, hjerteinfarkt og brystkreft) vesentlig skyldes østrogenkomponenten. Progestin er trolig mye tryggere enn østrogen, men det er ikke endelig avklart om progestiner bidrar til risikoen knyttet til bruk av hormonpreparater.

## Progestiner som markedsføres i Norge

### C19-progestagener
*Noretisteron: 
**P-Pille: Synfase (+østradiol)
**Minipille: Conludag
**Andre: Primolut, Activelle, Estalis, Kliogest, Novofem, Trisekvens
*Levonorgestrel
**P-pille: Loette, Microgynon, Trinordinol, Trionetta (+østradiol)
**Minipille: Microluton, Norlevo, Postinor
**Andre: Jadelle (implantat), Levonova (hormonspiral)
*Lynestrenol
**Minipille: Exlutona
*Desogestrel
**P-pille: Marvelon (+østradiol)
**Minipille: Cerazette
*Drospirenon
**P-pille: Yasmin (+østradiol)
*Norelgestromin
**P-plaster: Evra (+østradiol)
*Etonogestrel
**P-ring: Nuva-ring
**Andre: Implanon (implantat)
*Tibolon
**Livial

### C21-progestagener
*Cyproteronacetat
**P-pille: Climen, Diane (+østradiol)
**Andre: Androcur
*Medroksyprogesteronacetat
**Depo-provera (p-sprøyte), Perlutex, Provera, Indivina

## Eksterne lenker
* Norsk legemiddelhåndbok om progestiner
Dnister

**Dnister**, eller **Nistru**, (rumensk/moldovsk: *Nistru*, ukrainsk: Дністер – *Dnister*, russisk: Днестр – *Dnestr*) er ei elv i  Ukraina og Moldova. Den er  lang og har utspring  i den ukrainske delen av Karpatene. Den er grenseelv mellom de to landene, og går igjennom Moldova i omtrent halve løpet før den munner ut i Svartehavet.

På klassisk gresk og latin ble elven kalt *Tyras*.

Dnister renner gjennom det østeuropeiske slettelandet, nær Karpatene, og er en av en rekke elver som renner fra nordvest mot Svartehavet i sørøst. Elvas område har tilhørt mange riker gjennom historien. Etter fredsavtalen i Iaşi av 1792 mellom Russland og Tyrkia ble elven grense mellom de to rikene.

Elven springer ut vest for den ukrainske byen Turka nær grensen til Polen. Den renner først litt nordover for så å svinge av mot sørøst mot Svartehavet. I begynnelsen av 1970-tallet ble det i Tsjernivtsi oblast bygget en dam hvorved det ble bygd en ny by, Novodnistrovsk. Denne oppdemningen la under vann en mengde småbyer og landsbyer langs elven. Det er to større reguleringer i elva: Dnister-demningen med installert 2&nbsp;268 MW (den forannevnte), og Dnistrovska vannkraftverk med installert 702 MW effekt. Førstnevnte anlegg er utbygd av Ukraina i forståelse med Moldova, som har rett på krafttilførsel fra kraftverket.

Elven danner grense mellom Ukraina og Moldova før den krysser grensen inn i Moldova straks etter byen Soroca. I Moldova utgjør den deretter grense for den autonome republikken Transnistria. Der flyter elven gjennom den autonome republikkens hovedstad Tiraspol.

Dnister kommer så tilbake til Ukraina og munner ut i Svartehavet via deltalagunen Dnister-limanen, sørvest for Odessa.

Dnister er Ukrainas nest største elv, etter Dnipro. Den er Moldovas største elv.

## Byer ved Dnister
Den største byen ved Dnister er Tiraspol i Transnistria (Moldova). Andre viktige byer er:
*I Ukraina:
**Staryj Sambir, Sambir, Novyj Rozdil, Khodoriv, Halytsj, Jezupil, Zalisjtsjyky, Khotyn, Novodnistrovsk, Sokyrjany
**Ved den ukrainsk-moldovske grensen (venstre bredd): Mohyliv-Podilskyj, Jampil
**Ved Dnister-limanen: Bilhorod-Dnistrovskyj
*I Moldova:
**(høyre bredd): Otaci, Soroca
**transnistriske segment: Tiraspol, Dnestrovsc, Camenca, Dubăsari, Grigoriopol, Slobozia, Crasnoe, Rîbnița (venstre bredd) og Tighina (høyre bredd)

## Bilder

Dnister Chotyn.JPG|Den oppdemmede Dnister ved Khotyn
61-208-5089 NNP Dnister Canyon 3 RB.jpg|Del av den 250 kilometer lange Dnisterkløften mellom elvene Zolota Lypa og Zbrutsj
Вид на Дністер з Червоної гори.jpg|Meander i Ternopil oblast
Vedere a Nistrului de Jos.jpg|Fra Dnisters nedre løp
Вид на Заліщики та ріку Дністер.jpg|Elva ved Zalisjtsjyky


## Referanser


## Eksterne lenker
*
Goodyear Tire and Rubber Company

**Goodyear Tire and Rubber Company** er et amerikansk selskap som driver med dekkproduksjon. Hovedkontoret ligger i Akron, Ohio. Selskapet ble etablert i 1898 av Frank Seiberling. Selskapet har ingen direkte forbindelse med Charles Goodyear som oppfant vulkaniseringsprosessen for gummi. Navnet ble imidlertid valgt for å hedre oppfinneren. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Progestagen

**Progestagener** (også kalt gestagener) er hormoner med virkning lik progesteron, det eneste naturlige progestagenet. Alle andre progestagener er syntetiske, og disse kalles ofte progestiner.

Alle progestagenene har antiøstrogen effekt. De hemmer også produksjonen av kjønnshormoner fra gonadene, og er dermed antigonadotrope. 

Progestagenene varierer i grad av progesteronlingende aktivitet og bivirkninger. De brukes i hormonell prevensjon (for eksempel p-piller, minipiller og hormonspiral). De er også nyttige ved en rekke gynekologiske tilstander. Progestiner er syntetiske, kjemisk fremstilte forbindelser med evne til å sette i gang blødning fra livmorslimhinnen.  På den måten hindres for sterk vekst av livmorslimhinnen. Hvis østrogen gis alene, vokser livmorslimhinnen for mye og det kan føre til kreft.
Rumpeball

**Rumpeballen** (også kalt seteballen), latin *gluteus* er avrundede deler av kroppen lokalisert på baksiden av bekkenet (*pelvis*) hos mennesker og arter i menneskefamilien (*Hominidae*). Setemuskulene betår av tre forskjellige muskler som ligger utenpå hverandre. Den ytre muskelen er musculus gluteus maximus, den store setemuskel, og er sammen med m. quadriseps femoris, den firhodete knestrekkeren menneskekroppens største muskel. Den store setemuskelen er festet til et bredt område på baksiden av bekkenet og strekker seg ned over lårbeinet, femur, på baksiden av hofteleddet og videre ned mot kneleddet. Den store setemuskelen er festet til lårbeinet i mesteparten av lårbeinets lengde, og vever seg i tillegg inn i lårhinnen som omgir lårhinnen. Den store sete muskelens viktigste funksjon er ekstensjon - å strekke i hofteleddet. Det er ytterligere to dypere muskler i setet, m.gluteus medius og m. gluteus minimus. Disse to musklene har en litt annen rolle, og bidrar først og fremst til å føre hofteleddet utover, såkalt abduksjon.    Setemuskulaturen, sammen med de andre musklene i hoften, hoftemusklaturen, deriblant de dype hoftemusklene og tarmbeinlendemusklene er med på fremme bevegelser som å stå, løpe, og sette seg ned.

Studio Jean Jacques Lequeu.jpg|Jean-Jacques Lequeu (c. 1785).
Étude de fesses.jpg|Félix Vallotton (c. 1884).
Progesteron

**Progesteron** er et C21 steroidhormon som er involvert i menstruasjonssyklusen, svangerskap (svangerskapsbevarende effekt) og embryogenese i menneske og andre arter. Progesteron tilhører en klasse hormoner som kalles progestagener og er det eneste naturlig forekommende menneskelige progestagen.

Progesteron må ikke forveksles med progestiner som er kunstig fremstilte progestagener.

Forskere har nylig oppdaget at bladene på valnøttreet inneholder progesteron. Tidligere trodde man at bare mennesker og dyr kunne danne dette hormonet.

## Kjemi
I likhet med andre steroider er progesteron bygget opp av fire sammenhengende sykliske hydrokarboner. Progesteron inneholder keton og aldehyd som funksjonelle grupper i tillegg til to  metyl-grener. Det er som alle steroidhormoner på grunn av manglende polare funksjonelle grupper hydrofob.

### Syntese
Progesteron syntetiseres som alle steroidhormoner fra pregnelon, et kolesterolderivat. Dette skjer i to steg: 3-hydroksy-gruppen omdannes til en keto-gruppe, og dobbeltbindingen flyttes fra C-5 til C-4.

Progesteron er en forløper for blant annet aldosteron, testosteron og østradiol

## Kilder
Progesteron dannes i binyrene, gonadene – særlig etter  eggløsning i corpus luteum, i hjernen og under graviditet i morkaken. Hos mennesker ses økende mengder progesteron i løpet av graviditeten. I starten er kilden corupus luteum (det gule legeme) som fortsetter som har blitt "reddet" av humant choriogonadotropint hormon (hCG) fra embryoet, men etterhvert overtar placenta (morkaken). Placenta utnytter maternetlt kolesterol som substrat, og mesteparten av progesteronet går inn i morens sirkulasjon, men noe tas opp av fosteret og brukes som substrat for føtale kortikosteroider. Ved termin produseres omtrent 250&nbsp;mg progesteron per døgn.

## Referanser
Sven Utterström

**Sven «Uttern» Utterström** (født 16. mai 1901, død 7. mai 1979) var en svensk langrennsløper. Han var i mange år blant Sveriges fremste langrennsløpere, og utkjempet tallrike dueller med landsmannen Per-Erik Hedlund. I 1925 delte disse løperne seieren i Vasaloppet.

Sven Utterström ble tildelt Svenska Dagbladets gullmedalje i 1929.

## Meritter
* OL 1932 &ndash; gull på 18&nbsp;km og 6.-plass på 50&nbsp;km
* VM 1930 &ndash; gull på 50&nbsp;km
* VM 1933 &ndash; gull på 4 x 10&nbsp;km stafett
* Vinner av Vasaloppet i (1925)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Peter Ricardus Møller

**Peter Ricardus Møller** (født 1792, død 1849) var en norsk kjøpmann og visekonsul til Danmark. Han var sønn av kjøpmann Hans Thiis Møller og far til kjøpmann Hans Thiis Møller.

Han tok sin handelsutdannelse sammen med broren i København, og vendte tilbake til Molde etter krigshandlingene i 1807. Der overtok han Moldegård (inkludert Bjørset) 19 år gammel, etter at faren var død 20. august 1811. Skipsrederiet han overtok utviklet han bare i beskjeden grad, men satset heller på lokal produksjon: sagbruk, mølle, reperbane, byens første brenneri, og en luefabrikk. 

Han ble 18. oktober 1811 gift med Ingeborg Antonette Øwre, datter av byfogden. Sammen fikk de elleve barn. I 1817 fikk han bygget en slupp som han kalte «Selvstendigheden». Dette ble tolket som at han var republikaner.

Fra 1824 var han visekonsul til Danmark.

## Referanser
Quebec Nordiques

**Québec Nordiques** (fransk: *Nordiques de Québec*) (var et NHL-lag med tilhold i Quebec, Canada i årene 1972-1995. Nordiques ble dannet som et av de opprinnelilge deltakende lagene i WHA i 1972. og ble i 1979 tatt opp i National Hockey League.

De tok navnet *Nordiques* («nordboer») da laget var et av de nordligste lagene innen den profesjonelle idretten i Nord-Amerika. De eneste profesjonelle ishockeylagene lenger nord var Edmonton Oilers, Calgary Cowboys, Vancouver Blazers og Winnipeg Jets. 

Nordiques er det eneste større profesjonelle idrettslaget fra Quebec i moderne tid, og det ene av to i byens historie. Det andre var Quebec Bulldogs som vant Stanley Cup i 1912 og 1913, og spilte bare en sesong i NHL (1919–1920).

I 1995 flyttet laget til Denver, Colorado, og skiftet navn til Colorado Avalanche.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Dagfinn Grønoset

**Dagfinn Grønoset** (1920–2008) var en norsk forfatter og journalist, bosatt i Elverum gjennom flere år av sitt liv. Hans største suksess var boka *[[Anna i ødemarka]]* fra 1972, som ble skoledannende for 1970-årenes dokumentarbiografier om glemte hverdagshelter i Utkant-Norge.

Grønoset ble ansatt i avisen *[[Østlendingen]]* i 1939. Siden 1952 hadde Grønoset omfattende skriverier og opptredener i riksdekkende kanaler, hovedsakelig med hverdagssliteren som artikkel- og intervjuobjekt. Flere av dem ble utgitt som bøker. Grønoset mottok en rekke priser for sitt arbeid, og ble i 1989 hedret med Kongens fortjenstmedalje i gull.

## Priser
* Kongens fortjenstmedalje i gull (1989)
* Elverum kommunes kulturpris
* Hedmark fylkeskommunes kulturpris (1987)
* Trysil kommunes forfatterstipend
* Østerdalprisen
* Finnskogprisen

## Bibliografi
* *Vandring i villmark* (1952, utvidet utg. 1981) Biografier og reportasjer fra Femundsmarka. Om Oliver Sylen, Olava Femundshytta o.a.
* *Finnskog og trollskap* (1953), ble også populær film
* *Gull i sporet* (1956), biografi om Hallgeir Brenden
* *Nitahå-jussi* (1957), biografi om bygdeoriginalen Nitahå-Jussi fra Finnskogen
* *Med kong Olav mot nord* (1959)
* *Villmarksfolk* (1959), illustrert av Kjell Aukrust
* *Langs bygdevegen* (1960), medforfatter Vidar Sandbeck
* *I Vinjes fotspor* (1960), reiseskildring gjennom Sollia og Folldal
* *Bella Capri* (1961), fra øya Capri
* *Folk fra skogene* (1970, 1984), ni fortellinger fra ødemarka.
* *Anna i ødemarka* (1972), om Anna Widéns liv som tjenestepike på den veiløse gården Haugsetvolden ved Isteren i Engerdal
* *Tater-Milla* (1974), om Jenny Emilie Pettersen, datter av Stor-Johan
* *Barnet Gud glemte* (1979)
* *Femundsmarka* (1979), medforfattere Ragnar Frislid og Per Hohle
* *Gunnhild fra skogene* (1982), biografi
* *Dalene i øst* (1983), ny og utvidet utgave av *I Vinjes fotspor*
* *Furer i fedrelandet* (1984), illustrert av Kjell Aukrust
* *Finnskogens folk* (1985), ny og utvidet utgave av *Finnskog og trollskap* og *Nitahå-Jussi*
* *Kvinner på veg og vidde* (1986)
* *Villmark og vinløv* (1988), illustrert av Kjell Aukrust
* *Det rotfaste folket* (1990), illustrert av Kjell Aukrust
* *Hurra for livet* (1991) – refleksjoner, illustrert av Ulf Aas
* *Viser ved vegen* (1994), illustrert av Bea Bekkelund

## Ettermæle
* Dagfinn Grønosets veg på Elverum er oppkalt etter ham.
* Biografien *Han kom fra skog*, med undertittelen «Dagfinn Grønoset – journalist, forfatter og medmenneske» av Knut Fjeld

## Familie
Han var gift med journalist og forfatter Rise Grønoset, og derigjennom svoger av tidligere dansk utenriksminister Uffe Ellemann-Jensen. 

## Referanser
Jon Tomasson

**Jon Tomasson**, kalt *Lille-Jon* (født omkring 1470, død før 1561), var Bergens annen borgermester. Han var født på Orknøyene mens disse ennå var norske og var muligens av slekten Rendall.

Lille-Jon bosatte seg i Bergen som kjøpmann i konflikt med det hanseatiske kontoret. Han var en av byens rådmenn i 1531, og fra 1543 en av to borgermestre. Magister Absalon Pedersson Beyer skrev i sitt verk *Om Norgis Rige* at «hand var gudfryctig from oc retuis, hand var oc en nyttig mand j denne bye».

Jon var gift med hustru Magdalene Tørrisdotter av norsk lavadel og Aspa-ætten. De hadde minst tre barn.

## Kilder
*
*
*

## Eksterne lenker
* Digitalarkivet, «Tomas Randell fra Orknøyene», debatt om opphavet til Jon Tomasson
Trysil-forlaget

**Trysil-forlaget** er et norsk bokforlag i Søre Trysil. Forlaget ble etablert i 1993 som familieforetak i regi av journalist og forfatter Thorbjørn Bakken.  

Det er spesielt lokale krefter og tema som utgis på Trysil-forlaget. Noen av forfatterne som har utgitt her er Dagfinn Grønoset, Merete Wiger, Velaug Eidem Løvaas og Thorbjørn Bakken.  I 2004 overtok de Solørforlaget. Forlaget utga i 2005 en biografi om Vidar Sandbeck, skrevet av forlagssjefen.

## Eksterne lenker

* Forlagets hjemmeside
Erik Larsson

**Erik August Larsson**, «Kiruna-Lasse» (født 20. april 1912 i Kurravaara, død 10. mars 1982 i Kiruna) var en svensk langrennsløper.

Kiruna-Lasse kom fra et fattig hjem i Kiruna. I 1936 vant han OL-gull på 18&nbsp;km i Garmisch-Partenkirchen. For den prestasjonen ble han tildelt Svenska Dagbladets gullmedalje. Etter noen suksessrike år ble han omvendt til læstadianismen, og sluttet deretter å konkurrere.

Han er farfar til den svenske kriminalforfatteren Åsa Larsson (født 1966) og far til predikanten Lars Larsson i Luleå.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Vredestein

**Vredestein Banden B.V.** er en produsent av dekk til biler, landbruk, industri og til sykler. Selskapet ble etablert i 1946 i Enschede i Nederland som et nederlandsk-amerikansk samarbeidsprosjekt. Den amerikanske partneren var selskapet BF Goodrich. I 1991 ble selskapet kjøpt fra den nederlandske staten av Vredestein Investment Consortium.

I april 2005 ble selskapet kjøpt av russiske Amtel, og ble en del av selskapet Amtel-Vredestein Group. Det russiske eventyret ble imidlertid kort, og allerede i april 2009 gikk Amtel-Vredestein konkurs.
Vredestein Banden BV ble etter konkursen overtatt av den indiske dekkprodusenten Apollo Tyres Ltd og skiftet navn til Apollo Vredestein BV.

Selskapet er kjent for et langt samarbeid med italienske Giugiaro Design, som har stått for design av selskapets serie med premiumdekk.

## Eksterne lenker
*
James Cromwell

**James Oliver Cromwell** (født 1940) er en amerikansk skuespiller. Noen ganger blir han kreditert som Jamie Cromwell.

Cromwell ble født i Los Angeles i California, men vokste opp på Manhattan i New York. Han er den adopterte sønnen til John Cromwell og skuespiller Kay Johnson. Cromwell fikk utdannelsen sin ved The Hill School, Middlebury College og Carnegie Institute of Technology. Han studerte skuespillkunst ved Carnegie Mellon University, og gikk etter dette til teateret, hvor han gjorde alt fra William Shakespeare til eksperimentelle stykker.

I midten av 1970-prene begynte Cromwell å jobbe i TV-serier, blant annet *[[All in the Family]]* og Hot L Baltimore. I 1976 debuterte han på film i *Murder by Death*.

Cromwell spilte i de to siste sesongene av tv-serien *[[Six Feet Under]]*, hvor han spilte George Sibley, Ruth Fishers mann. Andre kjente roller er bonden Arthur Hoggett i *[[Heldiggrisen Babe]]* (1995) og Dr. Zefram Cochrane i *[[Star Trek: First Contact]]* (1996). Han har også dukket opp i *[[Star Trek: The Next Generation]]* og *[[Star Trek: Deep Space Nine]]*. Han spilte president Robert "Bob" Fowler i *[[Det absolutte mareritt (film)|Det absolutte mareritt]]* (2002) og rollen som tidligere president D. Wire Newman i en episode av *[[Presidenten (TV-serie)|Presidenten]]* (2004). I 1997 spilte han kriminalsjefen Dudley Smith i *[[L.A. Confidential (film)|L.A. Confidential]]*.

James Cromwell er veganer, og går hyppig ut i media om emner som omhandler dyreplageri.

Han er over 2 meter høy (6 fot, 7 tommer).

## Filmografi (utvalg)
* 2018 – *[[Jurrasic World]]*
* 2012 – *[[Memorial Day (film)]]*
* 2009 – *[[Surrogates]]*
* 2008 – *[[W.]]* – George H.W. Bush
* 2007 – *[[Spider-Man 3]]*
* 2005 – *[[The Longest Yard]]*
* 2004 – *[[I, Robot]]*
* 2002 – *[[The Sum of All Fears]]*
* 2000 – *[[Space Cowboys]]*
* 1999 – *[[Generalens Datter]]*
* 1998 – **
* 1997 – *[[L.A. Confidential (film)]]*
* 1995 – *[[Babe]]*

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Matsuo Basho

**Matsuo Bashō** (japansk: 松尾芭蕉, født 1644, død 28. november 1694) var kunstnernavnet til en japansk dikter i Edo-perioden. Han er ofte kreditert for å ha perfeksjonert haikudiktingen, men mens han levde var Bashō mest kjent som en dyktig dikter av *[[renga|haikai no renga]]*, halvkomiske verselenker som vanligvis ble laget av flere diktere sammen.

I vår tid er Bashō hovedsakelig kjent for de elegante haikuene han skrev. Han utviklet diktformen fra det morsomme, underholdende verset til seriøs kunst med inspirasjon fra zen-buddhismen. Egentlig var ikke diktene hans rene haiku, men de første tre linjene fra lengre renga. De har likevel blitt samlet og publisert som haiku flere ganger, og har hatt sterk innflytelse på senere diktere, som Kobayashi Issa og Masaoka Shiki. Mange av dem er òg oversatt til norsk.

Et av de mest kjente diktene til Bashō, om frosken i den gamle dammen (boksen), er holdt frem som et av mesterverkene innen haikudikting, og er kanskje blitt det best kjente diktet av denne typen.

## Navn
«Matsuo» var familienavnet til dikteren, men han er vanligvis bare kalt «Bashō», uten etternavnet. Han var kjent som **Kinsaku** som barn, og senere som **Munefusa**. Han tok mange kunstpseudonymer i livet sitt. Et tidligere pseudonym, **Tosei**, betyr *[[fersken]]kart* (eller *fersken i blått*), og er en hyllest til den kinesiske dikteren Li Po: Navnet Li Po betyr *[[plomme]] i hvitt*. Han tok navnet *bashō*, som betyr *[[banan]]tre*, fra et tre en elev gav ham og plantet i nærheten av hytta der han bodde. Historien forteller at klimaet var for kaldt til at dette treet bar frukt, og at han mente å kalle frem bildet av en ubrukelig dikter med dette.

Vestlige stavemåter for Basho er uvanlige, men kan inkludere **Matuo Basyou**, når man bruker Nihon-shiki, eller **Matuwo Baseu** om man bruker en transliterasjon som svarer mer nøyaktig til stavingen som var i bruk på hans tid.

## Basho på norsk
Ingen av bøkene hans er oversatt til norsk i sin helhet, men haiku av Basho finnes blant annet følgende steder:
*Dørumsgård, Arne. *Under kirsebærtreet: Japansk lyrikk i norsk gjendiktning* (Dreyer, 1954) s. 119–123.
*____. *Fra duggens verden: Basho i norsk gjendiktning*. (Dreyer, 1985). 
*Haugen, Paal-Helge. *Haiku: 200 norske versjonar ved Paal-Helge Haugen* (Bokkubbens lyrikkvenner, 1992), diktene 3–17.
*De samme diktene finnes i en tidligere versjon av samme gjendikter: *Blad frå ein austleg hage: 100 haiku-dikt* (Det norske Samlaget, 1965)
*Ingen av disse er oversatt fra originalspråket.

## Referanser


## Eksterne lenker

* ''Oku no Hosomichi'' på japansk og engelsk.
* Klassisk japansk database &mdash; ulike dikt av Bashō i originalform og oversettelse
Byavisen Bergen

***Byavisen*** var en partipolitisk uavhengig, reklamefinansiert gratisavis som kom ut hver tirsdag i Bergen, og hadde et opplag på i overkant av  hver uke (2012). Avisen ble etablert i 1984 som *Annonse Avisen*, men skiftet navn til *Byavisen* i 2002. Hans Petter Thomassen var eier. Første redaktør i *Annonse Avisen* var Johan Nicolay Leganger.
 
. Den ble distribuert til alle husstander i Bergen, og delvis også på Sotra og på Askøy. I tillegg ble den også lagt ut på en del offentlige steder i Bergen sentrum.

*Byavisen* ble utgitt av Avisprodukter A/S og distribuert av Vest Distribusjon AS. Ansvarlig redaktør var Ole Tom Kolstad da avisen ble nedlagt i januar 2013.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Offisielt nettsted, arkivert 27. mars 2013.
Susendalen

**Susendal** (sørsamisk: *Såvsoenvuemie*) er et dalføre i Hattfjelldal kommune i Nordland og har veiforbindelse til kommunesenteret.

Susendal sies å ha fått sitt navn på grunn av at uansett hvor i dalen du befinner deg kan du høre suset fra elva Susna. Susna har sin opprinnelse ved sammenløpet av Tiplingelva og Harvassbekken og renner gjennom hele Susendal og ned mot Hattfjelldal der den etter sammenløpet med Unkerelva blir til Vefsna.

I dalen ligger Susendal kirke som er bygget i laftet tømmer på dugnad av bygdefolket på begynnelsen av 2000-tallet. Kirken har en altertavle laget av Karl Erik Harr. Det gamle kapellet ("skolekapellet") fra 1916 og Gammelbutikken i Kroken blir ivaretatt av Hattfjelldal Museum.

Susendal er en svært aktiv dal med mye landbruk. Her er både egen barnehage og grendeskole. Susendal Bygdesag, Susendal Bygdeservice  og Daleng Scooter og Service AS er bedrifter som går svært godt.

## Referanser


## Se også
* Susendal kirke

## Eksterne lenker
* Susendal – med Børgefjell som nabo
Nitahå-Jussi

**Nitahå-Jussi** (født **Johannes Johansson Oinonen** 16. mai 1874 på Niitaho i Norra viggen, Värmland, død 13. februar 1965 i Torsby) var en skogsfinsk vandrer.

Han var sønn av Johannes Bertilsen (Bertils-Jussi fra Hof i Solør drevet av slekten som ryddet Rotberget.) Hans mor var Anna Olofsdotter av slekten Oinoinen gjennom foreldrene Olof Mickelsson og Karin Mattsdotter Oinoinen. På svensk side omtales han som **Niittaho-Jussi**.  En tid arbeidet han i USA, hvorfra han returnerte for å drive gårdsbruket etter at faren døde. En over tyve år lang rettsprosess startet da, ettersom gården var ulovlig overtatt av andre.

Vel hjemme begynte han sine detaljerte dagbøker, og han var kjent for å beherske flere språk: Gammel-finsk, svensk, norsk og engelsk. Han er omtalt som «den siste vandreren på Finnskogen», og skal ha uttalt «Dette er mine skoger, men jeg eier dem ikke». Han ble portrettert i filmen *[[Finnskog og trollskap]]* (1956) med stoff fra boken av Dagfinn Grønoset (1957); samt gjest i det svenske TV-programmet Hylands Hörna. I ettertid er han minnet gjennom Niittaho-Jussis Förening i Helsingfors.

## Referanser
Kaptein Tordenbrak

**Kaptein Tordenbrak** var et norsk rockeband som startet tidlig på 1990-tallet og ble oppløst høsten 1999.

Høsten 1995 spilte bandet inn en demo på Stovner Rockefabrikk. Via bekjentskaper havnet en av låtene, "Generasjon f.eks", i hendene på i NRK P3s Howard og HC, og de likte låta så godt at de spilte den på radio. Dette igjen førte til at låta ble den første demoen som er blitt A-listet hos rikskringkastingen. Dermed var hjulene i gang, og bandet hadde flere opptredener på radio og TV, der høydepunktet var å åpne det første programmet i NRKs talkshow "Wiese".

Samme høst fikk bandet platekontrakt med Columbia Records/Sony Music, og gav ut singelen "Generasjon f.eks" (som inneholdt en nyinnspilling av låta spilt inn Ambience Lydstudio, en technomix av låta gjort av Disclab, og balladen "Etter Reklamen"). Samtidig ble videoen til "Generasjon f.eks" spilt inn på en dass på Blindern. Videoen ble seinere kåret til 1996' nest beste rockevideo.

Våren og sommeren 1996 ble singelen og albumet "UT" spilt inn i Majorstudio i Oslo og Sigma Lydstudio i Bergen med Geir Luedy som produsent. Albumet fikk blandet mottagelse, og etter mye frem og tilbake og flere demoinnspillinger som ikke ble noe av bestemte bandet seg for å trekke seg tilbake og satse på andre prosjekter.

**Medlemmer av Kaptein Tordenbrak:** 
* Tor Erling Naas, *sang og gitar*
* Mona Haugerud, *sang*
* Tormod Nygaard, *gitar og bass*
* Ketil Nås, bass, *gitar og sang*
* Ragnar Haug, *tangentinstrumenter og sang*
* Jørn W. Scholz, *trommer*
* Nina Odegard, *sang*
## Referanser


## Eksterne lenker
* Kaptein Tordenbraks hjemmeside  med nedlastbare sanger
* Mer om bandet på trommisens hjemmeside
Søre Trysil

**Søre Trysil** er det sørlige området i Trysil kommune, 
grendene sør for Nybergsund, mer spesifikt Lutnes, Plassen, Skjærberget, Vestsjøberget, Rundfloen, Busta, Galaasen, Landsjøåsen og Langtjønnåsen.
Her finner man Trysil Montessoriskole, Trysil Friluftsbarnehage og Åsene-Søre Trysil idrettslag. Fotballaget Åsene har, etter mange års dvale, gjenoppstått (2006) og spiller nå i sjette divisjon for herrer. Hjemmebanen ligger i Landsjøåsen.
Området har også eget utmarkslag, butikk, kombinert pannekakerestaurant og mynthandel, samt musikk-korps og egen rocke-/aktivitetsfestival – Lutuvalen.
Trysil-forlaget ligger her, og forfatteren Dagfinn Grønoset kom herfra.

## Eksterne lenker
* Velkommen til Søre Trysil
* Gjerfloen fluefiske
* Åsene IL
* Lutuvalen
* Trysil Montessoriskole 
* Trysil Friluftsbarnehage 
* Søre Trysil Utmarkslag
Ekin Deligöz

**Ekin Deligöz** (født 21. april 1971 i Tokat, Tyrkia) er en tysk politiker (De grønne). Hun kom til Tyskland 8 år gammel i 1979. Deligöz har studert forvaltningsvitenskaper i Wien og Konstanz. Hun fikk tysk statsborgerskap i 1997, og er siden 1998 medlem av det tyske parlamentet.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Finnskogprisen

**Finnskogprisen** er en utmerkelse som deles ut på arrangementet Finnskogdagene, til personer eller organisasjoner som på en eller annen måte kan tenkes å representere de verdier som er viktige for Finnskogen.

Av mottakere kan nevnes Sinikka Langeland (1996), Dagfinn Grønoset, dansebandet Ingemars (2005) og Ove Berg (2006). Med prisen følger også en pris snus.
Finnskogdagene

**Finnskogdagene** er et årlig kulturarrangement på Svullrya i Grue i Innlandet, nær grensen mot Sverige.  Det ble etablert i 1969, og foregår den andre helgen i juli.

Temaet for arrangementet er tradisjonene og folkelivet på Finnskogen, med vekt på de særegne skogfinske kulturtradisjonene. Aktiviteter under arrangementet er «proklameringen av Republikken Finnskogen», utdelingen av Finnskogprisen og prisen «Finnskogen Takker», utstillinger, konserter, liv i stuene på Norsk Skogfinsk Museum.

Siden 1993 har Merete Wigers drama *Spillet om innvandrerne* vært fremført her. Gottlundsmarsjen arrangeres til minne om «Finnskogens apostel», Carl Axel Gottlund. I samarbeid med avisa Glåmdalen har man siden 1996 delt ut musikkprisen «Finnskog Artist».

Det finske ambassadørpar har i en årrekke vært gjester ved arrangementet.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Finnskogdagene
Charlie Miller

**Charles David «Charlie» Copeland Miller** (født 18. mars 1976 i Glasgow) er en skotsk fotballspiller. Han spilte tidligere i den norske eliteserien for Brann og spiller i skotske Clyde FC.

Miller ble i yngre år regnet blant de mest talentfulle spillerne i Skottland. Som 17-åring i 1993 debuterte han for Rangers FC. Han fikk med seg fire seriemesterskap der, men han klarte aldri å etablere seg hundre prosent på laget. Han ble blant annet kritisert for at hans utensportslige livsstil ødela for full satsing på fotball.

Etter korte opphold i de engelske klubbene Leicester City og Watford gikk turen tilbake til Skottland og Dundee United FC i 2000. Der var det tydelig at han fikk gløden tilbake. Han fikk også sin eneste landskamp for  i 2001.

Sommeren 2004 valgte Miller å gå til Brann, til tross for at han kunne fortsette å spille i Dundee United. Men han slet med å etablere seg på laget, og var innbytter da Brann vant cupfinalen samme år.

I 2005-sesongen spilte Miller stort sett fast på Brann, og ble en av Sportsklubben Branns store profiler, til tross for at han ble flyttet rundt i de fleste offensive posisjoner på banen. I 2006-sesongen har Miller stort sett spilt på høyrekanten på Sportsklubben Branns midtbane, selv om han har gitt uttrykk for at han helst vil ha andre roller i laget.

Etter en lang periode vinteren 2006-2007 der Miller ønsket seg bort fra Brann, ble Miller fristilt fra sin kontrakt 31. januar 2007. I februar 2007 signerte Miller en avtale med den belgiske klubben KV Lierse. Han spilte deretter to år i Australia for Brisbane Roar FC og Gold Coast United FC, før han returnerte til Skottland og Clyde FC.

## Karrière som spiller

## Referanser

## Eksterne lenker
*
Makhatsjkala

**Makhatsjkala** (russisk: Махачкала́) er hovedstad (siden 1922) i den russiske republikken Dagestan, og ligger i luftlinje ca 1.600 km sør for Moskva - 1.807 km på landevei. Den ligger ved vestbredden av Kaspihavet, og hadde  572.076 innbyggere i 2010. 

## Geografi
Byen ligger på bredden av elvene Tsjerkes-ozen () og Tarnairka (). Fra nordvest til sør krysses byen av kanalen *Oktoberrevolusjonen* (). I byen ligger innsjøene Vuzovskoje, Ak-Gjol og Grjazevoje.

Byen er oppdelt i tre distrikter: *Leninskij*, *Sovetskij*, og *Kirovskij*.

Makhatsjkala ligger ca. 200 km nord for grensen mellom Russland og Aserbajdsjan. Den nærmeste by er Kaspijsk godt 20 km sørøst for Makhatsjkala.

## Historie
Byen ble grunnlagt i 1844 som et russisk fort, og fikk bystatus i 1857. Opprinnelig fikk byen navnet **Petrovskoje**, etter den russiske tsaren Peter den store som besøkte regionen i 1722. Byen ble omdøpt til **Petrovsk-Port** i 1857, og i 1921 *Makhatsjkala* etter den lokale bolsjeviklederen *Makhatsj*. Byten het i en korterer periode **Sjamilkala** under Sovjetunionens oppløsningsperiode, til ære for den dagestanske frigjøringskjemperen Sjamil (1797-1871). 

Under andre verdenskrig var i Makhatsjkala krigsfangeleir nr. 379 for tyske krigsfanger.

Et jordskjelv gjorde stor skade i mai 1970, og en stor del av den nåværende byen er gjenoppbygd/bygd siden da. 

Siden starten på krigen i Tsjetsjenia har byen vært utsatt for en rekke terrorhandlinger.

Makhatsjkala er en viktig havneby. Rørledninger fører olje fra feltene ved Groznyj og *Izberbasj* til byens oljeraffinerier. Byen har også romfarts-, skipsbyggings-, næringsmiddel- og tekstilindustri. Under den russiske invasjonen av Ukraina ble den viktigimporthavn for iranske militære droner, som senere ble bragt til utskytningsbaser (Primorsko Akhtarsk, Sesjtsja) nær Ukraina.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Jan Groth (1946–2014)

:*For kunsteren, se [[Jan Groth (1938–2022)]]*
 
**Jan Leonard Groth** (født 25. februar 1946 i Greåker, død 27. august 2014 i Fredrikstad) var en norsk rockevokalist. Han debuterte i 1964 med singelen *Burning Needles/Inside Love*, med tekst og melodi av Thor G. Norås. Groth debuterte på MANU Records.

Tidlig på 1970-tallet var Groth medlem av rockegruppen Aunt Mary. På 1980-tallet var han sentral i norsk kristenrock. Senere år fulgte karrieren to spor: dels tolkninger av Aage Samuelsens sanger, og dels bandet Just 4 Fun med Hanne Krogh, Marianne Antonsen og Eiríkur Hauksson. Just 4 Fun deltok for Norge i Eurovision Song Contest 1991 med låten «Mrs. Thompson».

Jan Groth ga ut platen *Bridges Or Walls* i februar 2006. Det er pop-rock med et snev av roots. I 2007 ga Groth ut *[[Sanger fra T.B. Barratts salmebok]]* til markeringen av 100-årsjubileet for pinsebevegelsen i Norge. Han vokste selv opp i pinsebevegelsen, og opptrådte ofte med sanger fra sitt barndomsmiljø.

Jan Groth døde etter å ha vært kreftsyk et års tid. Han var far til Stephan Groth i Apoptygma Berzerk og musiker Jonas Groth.

## Diskografi

;Album
* *[[Good to Know]]* (1980)
* *[[Circle of Love]]* (1982)
* *[[Roots (Jan Groth-album)|Roots]]* (1984)
* *[[Ready to Ride]]* (1986)
* *[[Thank You for the Music &ndash; the Best of Jan Groth]]* (1993)
* *[[Synger Aage Samuelsen]]* (1995)
* *[[Synger mer Aage Samuelsen]]* (1995)
* *[[Arvegods]]* (2000)
* *[[O Jesus du som fyller alt i alle]]* (2004)
* *[[Bridges or Walls]]* (2006)
* *[[Sanger fra T.B. Barratts salmebok]]* (2007)
* *[[The Vinyl Albums (1980&ndash;1986)... remastered!]]* (2009)
* *[[Mine julesanger]]* (2011)
* *[[Aage Samuelsen-sangene og annet Arvegods]]* (2012)
* *[[The Writing on the Wall]]* (2016)
;Singler
* *Burning Needles/Inside Love* (1965)
* *Dream of You/Little Egypt* (1965)
* *You've Really Got a Hold On Me/Bye Bye Baby* (1966, som *Jan Groth and His Voodoos*)
* *That's Why I Long For Tomorrow/How Do You Know* (1984)
* *Ready to Ride/Dying World* (1986)
* *Passing It On/Easy to Say I Love You* (1986) 
* *[[Jeg skulle ei sørge]]* (2000)
* *Too Shy to Try* (2006)
* *Keep You Company* (2006) 
### [[Aunt Mary]]
;Album
* *[[Aunt Mary (album)|Aunt Mary]]* (1970)
* *[[The Best of Aunt Mary]]* (1974)
* *[[Bluesprints]]* (1992)
* *[[The Things We Stood For (1970-1973)]]* (2007)
* *[[Barbed Wire Waves]]* (2009)
;Singler
* *Did You Notice?/The Ball* (1970)
* *Jimi, Janis and Brian/Stop Your Wishful Thinking* (1971)
* *Whispering Farewell/All My Sympaty For Lili* (1971)
* *Rosalind/In the Hall of the Mountain King* (1972)
### [[Just 4 Fun]]
* *[[Ren 60]]* (1990)
* *[[Those Were the Days (1991-album)|Those Were the Days]]* (1991)
;Singler
* *Mrs. Thompson* (1991)
* *A Dream and a Prayer/All I Really Wanna Do* (1991)
### [[Dr. Henderson's Blues Caravan]]
* *It's Driving Me Insane/Not the First But the Last* (1968)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*  Musikalsk foregangsmann i 50 år
Plankton

**Plankton** er en fellesbetegnelse for de små og oftest encellede organismer – mikroorganismer som lever svevende i de frie vannmasser (pelagisk) i hav eller ferskvann. Gruppen omfatter organismer som er svært små, men til gjengjeld er det store mengder av dem i havet. I en liter havvann finnes om lag 10–20 millioner av dem. Livsformen er dermed starten på næringskjeden i havet.

Plankton blir normalt inndelt i 2 grupper:
* **Planteplankton (''fytoplankton'')** (Gresk *phyton*, «plante») er små alger og blågrønnbakterier. De får energi via fotosyntesen og lever for det meste nær havoverflaten.
* **[[Dyreplankton]] (''zooplankton'')** (Gresk *zoo*: «dyr») er små protozoer, krepsdyr (f.eks. krill, raudåte og vannlopper) samt egg og larver fra større dyr. 

Felles for alle typer plankton er at de følger vannmassenes bevegelser og ikke har betydelig horisontal egenbevegelse. Noen grupper plankton har imidlertid evnen til å stige eller synke i vannet. Organismer som lever hele sitt livsløp drivende kalles *holoplankton*. Egg og larver av arter som senere i livsløpet svømmer, kryper eller er fastsittende, kalles *meroplankton*.

Ulike systemer har vært brukt for å klassifisere plankton etter størrelse. Et system som er mye brukt i dag, er foreslått av Sieburth et al. i 1978. Klassifiseringa dekker alle former for plankton – også mikroorganismer:
* femtoplankton – 0,02–0,2 μm – virus
* picoplankton – 0,2–2 μm – hovedsakelig bakterier
* nanoplankton – 2–20 μm – flagellater, diatomeer, protozoer
* mikroplankton – 20–200 μm – store diatomeer og dinoflagellater, protozoer, egg og larver av krepsdyr
* mesoplankton – 0,2–20 mm – krepsdyr, fiskeegg og -larver, pilormer, små maneter
* makroplankton – 2–20 cm – maneter, kammaneter, krill, amfipoder
* megaplankton – >20 cm – store maneter, blæremaneter.

Plankton utgjør store mengder biomasse og er maten til mange  dyregrupper. Særlig filterspisere lever av planton, og mange av de planktoniske krepsdyrene er selv filterspisere.

Det motsatte av plankton er **nekton**, altså pelagiske dyr som kan bevege seg uavhengig av strømretningen, for eksempel voksne fisker. Et annet begrep er **pleuston**, som er plankton som stikker deler av kroppen opp i lufta, slik som portugisisk krigsskip og bidevindseiler. **Neuston** er organismer som lever på eller i overflatehinna, for eksempel vannløpere og virvlere.

## Se også
* Morild

## Litteratur
* Sieburth,J.M., Smetacek,V og Lenz, J.: «Pelagic ecosystem structure». I *Limnology and Oceanography*, 1978.

## Eksterne lenker
*  Miljøstatus i Norge: Plankton og reker
Itamar Franco

**Itamar Augusto Cautiero Franco** (født 28. juni 1930, død 2. juli 2011) var en brasiliansk politiker. Han var president i Brasil fra 2. oktober 1992 til 31. desember 1994.

Itamar Franco vokste opp i Juiz de Fora i delstaten Minas Gerais. I 1989 meldte han seg inn i partiet PRN (Partido da Reconstrução Nacional) for å bli kandidat til visepresident i Brasil. Franco ble valgt som visepresident under Fernando Collor de Mello. Da Collor ble avsatt på grunn av korrupsjon på slutten av 1992, overtok Franco presidentvervet. Etter at han gikk av som president, var han guvernør i Minas Gerais i årene 1998&ndash;2003. Han var deretter Brasils ambassadør i Italia frem til han forlot stillingen i 2005.

## Referanser
Bartholomäus Kalb

**Bartholomäus Kalb** (født 1949) er en bayersk konservativ politiker (CSU). Han er siden 18. februar 1987 medlem av det tyske parlamentet.

I april 2005 førte det til overskrifter at han hadde latt seg lure av en spøkefugl som hadde utgitt seg for kreftsyk kvinnelig millionær som søkte en arving. Kalb skrev 24 brev og kort til sin angivelige velgjører, hvor han forsøkte å fremstille seg selv i best mulig lys og skrev nedsettende om kolleger. Han avslørte også at Edmund Stoiber ikke lenger ville ha noen sjanse til et nytt kanslerkandidatur.

## Referanser


## Eksterne lenker
*