Irsk dans

**Irsk dans** er folkedans og konkurransedans som består av solodans og gruppedans. Begge formene er kjennetegnet gjennom en rett holdning, armene ved siden og raske fotbevegelser. Irsk dans utføres i både myke sko og steppesko.

Gruppedansene består av to type dans: set dance og céili. Set dance er en sosial form som vanligvis består av åtte dansere (fire par). Céili kan bestå av fire til seksten dansere (to til åtte par). En céili har en rekke formasjoner og vanskelighetsgraden er varierende. De tradisjonelle céilidansene er skrevet ned og kan ikke forandres.

Irsk solodans har to hovedretninger, Sean nos (som betyr gamel stil) og den langt mer utbredt Irish dance/ irish step/ irish solo/ irsk dans/irsk solo. Irsk solo var i mange år hovedsakelig en konkurransedans forbeholdt kjerneområdene Irland- Nord Ireland- England- Scotland, Nord- Amerika, Australia og New Zealand. Konkurranser kalles feis (uttales fesh) og er ett svært viktig element i utviklingen av danseformen. På de høyeste nivåene er irsk dans svært atletisk i tillegg til rytmisk og teknisk utfordrende. Konkurransene er organisert for alle nivåer, fra nybegynnere til avanserte, og dels inn etter varierende alderkategorier. Konkurransekategoriene er i hovedsak basert på parametrene: type sko (myksko og steppesko) og takt art. Danseskoler med konkurrerende elever er organisert i forskjellige internasjonale forbund som organiserer danserne og legger rammeverket for konkurransene for det forbundet. De fleste forbundene inkluderer også gruppekonkurranser som Céili, Figure, mini- team og Dance drama, som mulige kategorier på sine feiser. På verdens basis er det vanligst å begynne å danse som barn, men det har nå blitt vanligere og også begynne som voksen, særlig i land utenfor kjerne områdene. I Norge og resten av fastlands Europa begynner de fleste danserne i voksen alder, og de fleste danseskoler tilbyr kurs til alle aldre. Det er varierende grad av fokus på konkurranse fra skole til skole og danseformen har i økende grad også blitt en treningsform og en underholdnings dans utenfor de tradisjonelle feisene. Denne utviklingen, sammen med den internasjonale spredningen av danseformen, kan i all hovedsak tilskrives Eurovisjon opptrenden i 1994 med de påfølgende danseforestillingene «Riverdance» og «Lord of the Dance» Etter dette banebrytende pauseinnslaget har irsk dans som oppvisningsdans, ofte kalt show, hatt svært stor utvikling i omfang og variasjon. Alle danserne i de forskjellige showene og show opptredene har fortsatt bakgrunn i konkurransedans.

I Norge er det to sertifisert trener- T.C.R.G (Kjersti Rentsch, Celtic Inspiration og Pauline Bermingham Bye) Øvrige danseskoler i Norge er tilknyttet irske danselærere fra Irland. Eksempelvis Sound Irish Dance Factory i Oslo, der den verdenskjente dansemesteren, koreografen og dansedommeren Ronan McCormack T.C.R.G & A.D.C.R.G er hovedlærer og Irish Dance company i Bergen som er knyttet til den tidligere lead danseren i Lord of the dance, Sarah Clark, T.C.R.G & A.D.C.R.G. De fleste skolene i Norge har også showgrupper tilknyttet danseskolene og kan bookes til opptredener av forskjellige slag.
## Eksterne lenker
* Sound Irish Dance Factory/ Company
*https://www.facebook.com/soundidf/
*Ronan McCormack 
*Irish dance company 
* Celtic Inspiration Dance Company
* CLRG- An Coimisiún Le Rincí Gaelacha
*'''An Chomhdháil'''