open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Mesterbrevnemnda

**Mesterbrevnemnda** er en norsk organisasjon som av Nærings- og fiskeridepartementet er delegert ansvar for å styre ordningen med mesterbrev. Nemnda består av en leder og fire medlemmer, samt varamedlemmer. Medlemmene er oppnevnt etter forslag fra Samarbeidsrådet for yrkesopplæring, Landsorganisasjonen og Næringslivets Hovedorganisasjon. Lederen oppnevnes av Nærings- og fiskeridepartementet på uavhengig grunnlag.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Vasastaden (Göteborg)

**Vasastaden**, bydel og primärområde i Centrum, Göteborgs Stad, med 6 401 innbyggere (2005) og 6 137 arbeidsplasser (2004).

Området strekker seg mellom Götaplatsen og Haga, hovedstrøket gjennom bydelen er den brede Vasagatan med et gangstrøk i en allé i midten og med serveringer langs husveggene. 

Bydelen ble hovedsakelig utbygget mellom 1870 og 1920, og det finnes en stor mengde med godt bevarte steinhus. Bydelens utforming ble bestemt ved en byplankonkurranse som ble utlyst 1861, Sveriges første. 23 forslag kom inn, men ingen av dem ble bedømt å være så bra at det var verd en førstepris, så i stedet fikk to forslag hver sin andrepris.

De to forslagene lå til grunn for den byplan som ble lagt frem i 1866. Ifølge den skulle bydelen bebygges med firkantete kvartaler og ha brede gater. Inspirasjon ble hentet fra Paris og Wien.

Arkitekt til mange av husene i Vasastaden var Johan August Westerberg (1836–1900).
Griegprisen

**Griegprisen** deles ut av Edvard Grieg Museum Troldhaugen til en norsk musiker, dirigent eller musikkforsker som på en særlig måte har formidlet Edvard Griegs musikk til andre. Den har også vært delt ut ekstraordinært fem ganger til personer som har gjort en særskilt innsats for Edvard Grieg og Troldhaugen. Prisen deles hvert år ut på 15. juni som er Griegs fødselsdag.

## Vinnere
* 1972 – Jens Harald Bratlie
* 1973 – Arve Tellefsen
* 1974 – Olav Eriksen
* 1975 – Follesø Mannskor og Valter Aamodt
* 1976 – Hindarkvartetten
* 1976 – Sigmund Torsteinson (ekstraordinært)
* 1977 – Edith Thallaug
* 1978 – Jan Henrik Kayser, Anne Bolstad og Finn Nielsen
* 1979 – Terje Tønnesen
* 1980 – Eva Knardahl
* 1981 – Finn Benestad og Dag Schjelderup-Ebbe
* 1981 – Carl O. Gram Gjesdal (ekstraordinært)
* 1982 – Bergen Filharmoniske Orkester og Karsten Andersen
* 1983 – Det Norske Kammerorkester
* 1984 – Ellen Westberg Andersen
* 1985 – Bergen Domkantori og Magnar Mangersnes
* 1985 – Johan Severud (ekstraordinært)
* 1986 – Aage Kvalbein
* 1987 – Marianne Hirsti
* 1988 – Einar Steen-Nøkleberg
* 1989 – Harald Bjørkøy
* 1990 – Leif Ove Andsnes
* 1991 – Truls Mørk
* 1992 – Ole Kristian Ruud
* 1993 – Elizabeth Norberg-Schulz
* 1994 – Rikskonsertene / Fylkeskonsertane i Hordaland
* 1995 – Jiri Hlinka
* 1996 – Håvard Gimse
* 1997 – Grieg Trio
* 1998 – Henning Kraggerud og Helge Kjekshus
* 1999 – Inger Elisabeth Haavet
* 2000 – Bodil Arnesen og Erling Ragnar Eriksen
* 2001 – Ragnhild Heiland Sørensen
* 2001 – Lizsy Sandal (ekstraordinært)
* 2002 – *Ikke utdelt*
* 2003 – Håkon Austbø
* 2004 – Per Gynt-stemnet på Vinstra, v/regissør Svein Sturla Hungnes og dirigent Eldar Nilsen
* 2005 – Vertavo-kvartetten
* 2006 – Per Vollestad og Sigmund Hjelset
* 2007 – Bergen Filharmoniske Orkester og Ole Kristian Ruud
* 2007 – Erling Dahl jr. (ekstraordinært)
* 2008 – *Ikke utdelt*
* 2009 – Njål Sparbo
* 2010 – Audun Kayser
* 2011 – *Ikke utdelt*
* 2012 – *Ikke utdelt*
* 2013 – *Ikke utdelt*
* 2014 – Liv Glaser
* 2015 – *Ikke utdelt*
* 2016 – *Ikke utdelt*
* 2017 – *Ikke utdelt*

## Eksterne lenker
* 
*
Ragnhild Heiland Sørensen

**Ragnhild Heiland Sørensen** (født 6. april 1961) er en norsk sangerinne. Hun er utdannet fra Bergen Musikkonservatorium, Norges musikkhøgskole og Statens Operahøgskole.

## Roller
Sørensen ble ansatt ved Den Norske Opera i 1991 og gjorde debut som Mimi i La bohème. Av andre roller kan nevnes: Grevinnen i Figaros bryllup, Violetta i La traviata, Pamina i Tryllefløyten, Wellgunde og Helmwige i Wagners Nibelungens ring og Desdemona i Othello.

## Priser
* Operaens Venners Talentpris 1991
* Flagstadprisen 1993
* Esso-prisen 1993.
* Narvesens Kulturpris 1996/97
* Griegprisen 2001 for sin innspilling av sanger og  romanser av Edvard Grieg gjort i komponistens egen villa, Troldhaugen, sammen med pianisten Einar Steen-Nøkleberg.
* Aase Byes pris

## Referanser


## Eksterne lenker
* Omtale på Den Norske Operas sider
* Omtale hos ballade.no
Bergen Domkantori

**Bergen Domkantori** ble stiftet i 1971 av tidligere domkantor i Bergen, Magnar Mangersnes, som  var dirigent og kunstnerisk leder fra starten og frem til koret la ned sin virksomhet i 2012. Koret var lenge et av Norges ledende kor og har vunnet stor anerkjennelse i Norge og utlandet. På repertoaret sto i første rekke kirkemusikalske verker i spekteret fra Palestrina til nyskrevet musikk, men også profan kormusikk, deriblant norske folketoner. Koret ga jevnlig a cappella-konserter og fremførte også større verker for kor, orkester og solister. 

Et satsingsområde for koret var å presentere sjeldent fremført kirkemusikk og det har stått for en lang rekke norske urfremførelser, blant annet av Sverre Bergh, Johan Kvandal, Ketil Hvoslef, Kjell Mørk Karlsen, Glenn Erik Haugland, Marcus Paus, Knut Nystedt og Magnar Åm. 

Koret har gitt ut over 20 egne plater og gjort tallrike opptak for fjernsyn og radio. Bergen Domkantori har hatt samarbeidsprosjekter med blant andre Bergen filharmoniske orkester, Festspillene i Bergen, Valendagene og Borealisfestivalen. Koret har vunnet en rekke priser i inn- og utland. 

Koret vant Spellemannprisen 1979 for albumet *Folketoner i glass og ramme* i klassen kor-plate, forøvrig den eneste gangen det ble delt ut pris i denne klassen. Kantoriet  ble tildelt Griegprisen i 1985 for sin innspilling av Edvard Griegs siste verk, Fire Salmer, opus 74 og for hans sanger for mannskor, opus 30.

I tillegg til konsertturneer i Norge, har koret gjestet Sverige, Danmark, Island, England, Frankrike, Tyskland, Nederland, Italia, Spania og Slovenia. I oktober 2008 ga koret konserter i bl.a. Thomaskirken i Leipzig og Stadtkirche Wittenberg.

## Utgivelser
**Bergen Domkantori synger tre motetter av [[Johann Sebastian Bach]]* (Kirkelig Kulturverksted, 1981)
**Skandinavia* (Bergen Digital, 1987)
**Underet* (Bergen Digital, 1989)
**Julekvad* (Bergen Digital, 1992)
**Bach/Schönberg/Valen* (Bergen Digital, 2005)
**Frå ottesang til elveleik* (Bergen Digital, 2005)
**Du måtte nesten rope det* (Bergen Digital, 2006)
**Jubilate Deo* (Bergen Digital, 2007)
**La livets kilde rinne* (Bergen Digital, 2007)
**Bibelske bilder* (Bergen Digital, 2009)
Passepartout (bilde)

**Passepartout** er en spesielt tilskåret plate av kartong som settes over et bilde når det skal i glass og ramme. Ordet er fransk, og betyr egentlig «går overalt» [passe par tout].) En passepartout kan gi luft rundt bildet og trekke oppmerksomheten inn mot motivet. De kan også brukes for å ramme inn ukurante fotopapirstørrelser uten å beskjære bildet med en papirkutter.

Den blir oftest brukt til tegninger og grafiske arbeider. Kartongplaten skjæres først til i en størrelse som passer inn i rammen og så skjæres en *lysåpning* som skal være litt mindre enn bildet, som deretter festes på baksiden. Lysåpningen kan være firkantet eller oval, men kan også formes etter ønske.

## Forebygging av slitasje
Passepartoutet skal sørge for at bildet ikke kommer i direkte kontakt med glasset. Glass er et sterkt basisk materiale bestående av sand/silika/kalk, og vil over tid påvirke både farger og papir i kunstverket. Dette kan forringe både den estetiske og den økonomiske verdien av arbeidet.

### Syrefri papp
Passepartoutet skal for å tilfredsstille dagens krav til aldringsbestandighet også være av syrefritt materiale slik at den ikke tærer på det den skal beskytte.

## Farger
Et passepartout brukes oftest med hvit eller svart front, men finnes i et stort antall fargekombinasjoner, foruten at det er mulig å bygge på lagvis for å få et estetisk tiltalende resultat.

## Se også
* Fotopapirstørrelser

## Referanser


## Eksterne lenker
*
British Mediterranean Airways

**British Mediterranean Airways** (**BMED**) er et britisk flyselskap som har franchise med British Airways på 16 destinasjoner i 15 land i Afrika, Midtøsten, Sentral-Asia og Europa. Selskapet har bevilling fra det britiske luftfartstilsynet til å fly passasjerer, frakt og post på flymaskiner med 20 eller flere seter.

## Eksterne lenker
* British Mediterranean Airways
Magnar Mangersnes

**Magnar Mangersnes** (født 31. oktober 1938, død 9. januar 2023) var en norsk organist og kordirigent. 

Han var ansatt som domkantor ved Bergen domkirke fra 1971 til 2008. Han stiftet Bergen Domkantori i 1971 og var korets dirigent og kunstneriske leder frem koret la ned virksomheten i 2012.  I tillegg dirigerte han Bergen Oratoriekor. Mangersnes tok initiativ til, og var kunstnerisk leder for, de årlige Kirkemusikkdagene og for Orgelfestuken i Bergen domkirke fra 1997. Bach-formidlingen hadde en spesiell plass i Mangersnes’ profil. Han oppførte 160 Bach-kantater med ulike ensembler.

Mangersnes hadde examen artium fra Bergen katedralskole, eksamen fra Bergen lærerskole i 1962, organist- og kantoreksamen fra Bergen Musikkonservatorium i 1966, samt flere studieopphold i utlandet.

Mangersnes ble etterfulgt av Kjetil Almenning som domkantor ved Bergen domkirke.

## Utmerkelser
* 1979: Spellemannprisen med LPen *Folketoner i glass og ramme*. Utgitt på Kirkelig Kulturverksted
* 1985: Griegprisen, som utdeles årlig på Troldhaugen
* 1993: Bergen kommunes Kunstnerpris
* 2000: St. Olavs Orden, Ridder av første klasse
* 2003: Korprisen (Norges korforbunds pris)
* 2007: Bergen kommunes Ærespris
* 2007: Æresmedlem i Fonoko (Foreningen norske kordirigenter)

## Utgivelser
* *Skandinavia* (Bergen Digital, 1987). Med Bergen Domkantori.
* *Underet* (Bergen Digital, 1989). Med Bergen Domkantori. Johan Kvandal
* *Julekvad* (Bergen Digital, 1992). Med Bergen Domkantori.
* *Bach/Schönberg/Valen* (Bergen Digital, 2005). Med Bergen Domkantori.
* *Frå ottesang til Elveleik* (Bergen Digital, 2005). Med Bergen Domkantori. Eivind Groven
* *Du måtte nesten rope det* (Bergen Digital, 2006). Med Bergen Domkantori.
* *Jubilate Deo* (Bergen Digital, 2007). Med Bergen Domkantori. Kjell Mørk Karlsen
* *La livets kilde rinne* (Bergen Digital, 2007). Med Bergen Domkantori.
* *Bibelske bilder* (Bergen Digital, 2009). Med Bergen Domkantori.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  BT.no: Festspillene ber for Mangersnes
*  Ballade.no Med alvor og nyfikne
Lizsy Sandal

**Lizsy Sofie Sandal** (født 14. mars 1926, død 14. mars 2013) var ansatt som husmor ved Edvard Grieg Museum Troldhaugen. Hun mottok Griegprisen ekstraordinært i 2001 for sin mangeårige innsats for Troldhaugen og arven etter Edvard og Nina Grieg.

## Referanser
Emirates Office Tower

**Emirates Office Tower** er en skyskraper i Dubai i De forente arabiske emirater.

Bygningen er 354 meter høy og har 56 etasjer. Den var i januar 2008 verdens tolvte høyeste bygning, og i mai 2013 verdens 34. høyeste bygning.

Nedenfor bygningen er en boulevard, og på andre siden av den ligger Emirates Towers Hotel. Disse to bygningene blir kalt Emirates Towers.

## Se også
*Liste over verdens høyeste bygninger
Luftfartsallianse

En **luftfartsallianse** er en koalisjon mellom to eller flere flyselskaper om å samarbeide i overskuelig framtid på et vesentlig nivå. Samarbeidsnivået varierer mellom de forskjellige luftfartsalliansene. De tre største alliansene er Star Alliance, SkyTeam og Oneworld, som inkluderer flere flyselskaper verden over med et utstrakt rutenett. En nyere utvikling er alliansedannelser mellom luftfraktselskaper, slik som WOW-alliansen mellom Lufthansa Cargo, Singapore Airlines Cargo, SAS Cargo Group og Japan Airlines Cargo.
Kevin Eriksen

**Kevin «Karma» Eriksen** (født 1975) er en norsk rapper og breakdancer. Han er mest kjent under artistnavnet «Karma» i rappegruppa Warlocks, men han er også soloartisten «**Kevin**». Eriksen er medlem i breakdancegruppa Atomic B-Boys. 

## Liv og virke
Kevin Eriksen er oppvokst på Vestli i Oslo. Han var tidlig interessert i både rap, breakdance og graffiti, og kan kategoriseres som en ekte «B-boy». Kevin Eriksen startet rappegruppa «Warlocks of Mayhem», senere bare «Warlocks», sammen med sin tvillingbror, André «Tech Rock» Eriksen, kameratene Håkon «Hawk» Lund, Jan Erik «Small MC» Nøkleby og Kenneth «Kennybong» Engen i 1992. (Nøkleby og Engen sluttet kort tid etter og startet sin egen gruppe Valuable Scamps.) Warlocks har hovedsakelig rappet på engelsk, men har også levert et album med norsk lyrikk. Kevin Eriksen og Warlocks vant Alarmprisen i 2002 i klassen hiphop/rap for albumet «Afterlife». Kevin Eriksen begynte deretter på en solokarriere under artistnavnet «Kevin», med låter på norsk. I 2004 spilte han på hiphop-festivalen «Interstate», og arrangøren presenterte Kevin slik: «Kevin fra Warlocks drar i gang ett sett med hardslående låter og skildringer fra Oslo Øst», og refererte trolig trolig til Kevins låt, «Østkanthistorie». «Østkanthistorie» er eneste norske låt til filmen «UNO» fra 2004.

Kevin Eriksen og tvillingbroren er også medlemmer av kjente breakdancecrews som Atomic B-Boys og «Nasty 9». Nasty 9 ble Skandinaviske mestere i breakdance i 2000. Kevin Eriksen ble nummer 4 i NM i «B Boy One on One» i 1997. Guttene kan sies å ha vært foregangsfigurer i det norske hiphop-miljøet. I et intervju med NRK uttaler Kevin at dansen er det viktigste for ham. I «Norwegian HipHop Awards» 2005, ble Eriksen-brødrene kåret til «Årets bboys».

Kevin Eriksen studerte idrettsfag ved Bjerke videregående skole fra 1991 til 1994. 

## Diskografi for «Kevin»
* «Tommy tycker om mej» (Tommy Tee), Gjesteopptreden på låt nummer 10: «100 Aar» m/ Son of Light, A-Lee, Diaz, Noora og Jørg-1, og låt nummer 15: «Penger pt.2» m/ Thomasz (2004)
* «Back to Work» – the Official TP mixtape vol.1., Samledisk med flere artister (2004)
* «UNO» – soundtrack til filmen, låt nummer 4: «Østkanthistorie» (2004)

## Meritter
### Individuelle seiere
Norwegian HipHop Awards: Årets bboys 2005 (sammen med tvillingbror «Tech Rock»)

### Seiere med Atomic B-Boys
* Battle Of The Year 1995
* Battle Of The Year 1996
* Battle Of The Year 1997
* NM i «B Boy Crew» 1997
* «B Boy Rumble», Rockefeller i Oslo 1999, delt tittel i «Crew battles» med gruppen Floor Knights

### Seiere med Nasty 9
Scandinavian BOTY 2000

## Se også
* Liste over kjente elever ved Bjerke videregående skole

## Referanser


## Eksterne lenker
* Warlocks hjemmeside
* Teeproductions: Om Walocks
* Norske B Boy Battles (av DJ4Joy)
Audun Kayser

**Audun Kayser** (født 29. april 1946 i Bergen) er en norsk pianist. Han er utdannet ved Hochschule für Musik i Wien, i Paris (Yvonne Lefebure) og Master Class med Geza Anda. I 1969 debuterte han som pianist i Universitetets Aula i Oslo. Han har vært amanuensis i klaverspill ved Norges musikkhøgskole fra 1973 og intendant ved Edvard Griegs hjem Troldhaugen fra 1978 til 1990. Fra 1990 er han ansatt ved Griegakademiet ved Universitetet i Bergen som førsteamanuensis i klaver; og fra 2007 professor samme sted innenfor spesialiteten Lied-akkompagnement. Han har laget en rekke innspillinger som solist med orkester, akkompagnatør og solopianist, bl.a. Bach: Goldbergvariasjoner, Kjerulfs samlede klaverstykker og Griegs klaverkonsert i a-moll med Bergen Filharmoniske Orkester. Griegprisen i 2010. Pianisten Jan Henrik Kayser var hans onkel.

## Plater
* *Bach / Goldberg-variations*   (Bergen Digital, 1998).
## Referanser


## Eksterne lenker

* Kort biografi på bach-cantatas.com
Syrefri

**Syrefri** er en betegnelse som brukes om papir, papp, kartong og annet som ikke inneholder mekanisk masse, det vil si urensede trefibre, og som har en pH-verdi på 7 eller mer. Dette gjelder først og fremst papir som skal være varig og ikke bryte ned seg selv eller det som det er i nær kontakt med.

Mange papirkvaliteter har, (og fremstillingsmetoder for andre materialer) etterlater små mengder syrer som på sikt kan viske ut eller bryte ned fargestoffer og i det minste føre til blekning eller misfarging.

For kunst som skal vare noen år, er det viktig at papir ikke misfarges eller bryter ned det som står på det. Også passepartouter, bakplater og andre bestanddeler som brukes til innramming har en etterhvert erfart at må være syrefri.

Det at en i tidligere tider ikke har visst nok, har gitt fare for tap av kunstverk, og konservatorene ved mange museer får store restaureringsarbeider. 

## Eksterne lenker
* Papirteknologi: En kort historisk oversikt
* Om oppbevaring og nedbryting av papir
Jordfarger

**Jordfarger** er pigmenter utvunnet av stein- eller jordforekomster. Noen blir tørket og malt til jevn finhet og brukt direkte, andre kokes eller brennes for å oppnå fargen en vil ha. De mest kjente er *[[oker]]* i forskjellige sjatteringer mellom gult og orange/rødt (brent leire med varierende innhold av jernoksid),*[[Terra de Siena]]* (jord fra nær byen Siena i Italia som fås både brent(mørk rødbrun) og rå(lysere mørkbrun, rødskjær), *[[Umbra]]*, (som også var italiensk jord) brent(brun) og rå(brun) – og *[[Grønn jord]]* som er nettopp det. Flere og sjeldnere varianter finnes også, eksempelvis *grønn umbra.*

Jordfarger blir brukt som kunstnerfarger til oljemaling, akrylmaling eller akvarellmaling. De brukes også som pigment for innvendig og utvendig maling av hus, med linolje, alkydolje, klister eller kalk som bindemiddel. Jordfarger med jernoksid som hovedbestanddel er lysekte og egner seg derfor godt til utendørs maling. De vanligste jordfargene til husmaling var gule og røde pigmenter med stort innhold av jernoksider, markedsført som mørk, lys eller gul oker, engelsk rødt, dodenkop og falurødt (importert fra Sverige). Mange av jordfargene blir også brukt som brekkfarger ved maling av spesielt hvite husfasader.

Røde jernoksidpigmenter ble fra 1737 til 1815 (med avbrudd) levert som biprodukt fra produksjonen av alun ved Alunverket i Grønlia ved Christiania.

Alle farger og sjatteringer kan i dag fremstilles kunstig, men blir i så fall ofte markedsført med tradisjonelt navn.
Konstantinos Paparrigopoulos

**Konstantinos Paparrigopoulos** (gresk: Κωνσταντίνος Παπαρρηγόπουλος, *Konstandínos Paparrigópoulos*) (1815–1891) er regnet som grunnleggeren av moderne gresk historiografi. Han analyserte gresk historie fra antikken til sin samtid som en sammenhengende historie i sitt flere binds store verk, *Historien til den greske nasjon*, og er også kjent for sin forskning i bysantinsk historie i tillegg til andre felter i greske studier.

## Referanser


## Eksterne lenker
Onarheim

**Onarheim** er ei bygd på østsiden av Tysnesøy i Tysnes kommune i Vestland fylke. Stedets postnummer er 5694. Bygda har en rik historie og var i middelalderen et viktig religiøst, sosialt og kulturelt senter for store deler av Vestlandet. Her ligger Onarheim kirke.

## Historie

Onarheim har en lang og innholdsrik historie som strekker seg tilbake til forhistorisk tid.

### Forhistorisk tid og middelalder
Onarheim var et viktig kultsted og tingsted, og et møtested i den vestre delen av landet. Noen historikere mener at Onarheim var den eldste rettsstaden for Gulatinget før Håkon den gode flyttet det til Gulen på 900-tallet. I Snorre blir det fortalt at Erling Skakke kunngjorde at han ville reise sørover til Onarheim til "gangdagartinget" i mai 1165. Historikeren Anton Espeland skriver at det er flere tegn på at dette tinget og tingstedet Onarheim var sentrum for Gulatingsdagen før Gulatinget ble til ved kongebud. Selv i dag finnes stedsnavn som Tingelsåkeren og Tingsåkerreino i området.

I kristen middelalder fortsatte Onarheim å være et sentralt samlingssted på Vestlandet, nå som et gildested.  Olavsgildet (Onarheimsgildet) samlet deltakere fra hele fylket.  Fra Olavsgildet er det kjent et segl fra 1300-tallet, det eneste som finnes fra de mange gamle norske gilda.

På 1100-tallet ble Olavskyrkja reist, en steinkirke som sto til 1819.

### Adelig setegård
Onarheim var tidligere en adelig setegård.  På 1500-tallet tilhørte gården lensherre Jørgen Pedersen Staur og hans datter Bodil.  Setegårdsrettighetene ble fornyet i 1630 da Bertel Lauritsen Hørby overtok gården. I 1661 solgte Axel Mowat Onarheim til baron Ludvig Rosenkrantzs eie. Gården ble utstykket etter Johan Garmanns død i 1730, og mistet setegårdsrettighetene.

### Nyere tid
I 1893 ble den nåværende Onarheim kirke bygget.  På Årbakkavollen finnes det gravhauger og bautasteiner fra jernalderen, og et båtmuseum.

## Onarheim i dag
Onarheim er i dag ei levende bygd med et aktivt lokalsamfunn.

### Næringsliv og fasiliteter
Onarheim har en gjestehavn, OnarHamn, med omtrent 500 meter flytebrygger. I 2017 åpnet OnarTun, et senter med dagligvarebutikk (Bunnpris), treningssenter, squashbane og leiligheter.

### Skole og barnehage
Onarheim har egen barnehage, Onarheim Barnehage, som er en privat barnehage med plass til 24 barn i alderen 0-6 år. Onarheim skule, fra 1957, er skolen i bygda.

### Lag og organisasjoner
Onarheim har et aktivt foreningsliv, med blant annet:
* Onarheim Idrettslag (OIL)
* Onarheim Skyttarlag
* Onarheim Musikklag
* Onarheim og Lunde Sokneråd
* Onarheim Bygdalag
* Tysnes Turlag (avdeling Onarheim)

## Navnet
Navnet Onarheim kan komme av det norrøne ordet *ón*, som betyr "landstykke, teig". Det er også en teori om at navnet kan peke mot guden On.

## Kjente personer fra Onarheim
* Claus Pavels Riis (1826-1886), forfatter, begravet på Vossabakkjen ved Onarheim kirke.

## Referanser

## Eksterne lenker
* Onarheimssido – side for grendelaget i Onarheim
* Artikkel om Onarheim på Lokalhistoriewiki
Nahas Angula

**Nahas Gideon Angula** (født 1943) er en namibisk politiker som tjenestegjorde som Namibias tredje statsminister fra 21. mars 2005 til 4. desember 2012. Han ble etterfulgt av Hage Geingob i en regjeringsomdannelse etter SWAPO-partiets kongress i 2012. Deretter fungerte han som forsvarsminister fra 2012 til 2015.
Angula er medlem av South West Africa People’s Organization (SWAPO). Han var utdannings-, kultur-, ungdoms- og idrettsminister fra 1990 til 1995 og høyere utdanningsminister fra 1995 til 2005.
## Politisk karriere

Angula ble født i Onyaanya i Oshikoto-regionen. Han levde i eksil fra Namibia fra 1965 til 1989. I denne perioden arbeidet han for Radio Zambia fra 1973 til 1976 og for De forente nasjoner som embetsmann fra 1976 til 1980, før han ble SWAPO-organisator i 1980. Han hadde ansvaret for SWAPOs velgerregistrering i 1989. Umiddelbart før uavhengigheten var Angula SWAPO-medlem av Namibias grunnlovgivende forsamling, som var i virksomhet fra november 1989 til mars 1990.

Angula ble medlem av nasjonalforsamlingen i 1990. Han var utdannings-, kultur-, ungdoms- og idrettsminister fra 1990 til 1995 og høyere utdanningsminister fra 1995 til 2005.

Angula fikk det høyeste antallet stemmer – 395 (delt med Jerry Ekandjo) – i valget til SWAPOs sentralkomité under partiets kongress i august 2002. Han var en av tre kandidater som søkte om å bli SWAPOs presidentkandidat i mai 2004. Han kom på tredjeplass i første valgrunde med 137 stemmer, mens Hifikepunye Pohamba fikk 213 og Hidipo Hamutenya 166, og ble derfor utelukket fra andre runde. De som støttet Angula, støttet nesten uten unntak Pohamba i den andre runden, og Pohamba gikk seirende ut.

Den 21. mars 2005, da Pohamba ble innsatt som Namibias president, kunngjorde han at han utnevnte Angula til statsminister i Namibia.

Etter at Hage Geingob ble gjenvalgt som SWAPOs visepresident 2. desember 2012 – og dermed bekreftet som partiets presidentkandidat til valget i 2014 – utnevnte Pohamba Geingob til å erstatte Angula som statsminister 4. desember 2012. Angula ble i stedet utnevnt til forsvarsminister.

Midt i et ønske om nye ansikter i nasjonalforsamlingen valgte Angula å ikke stille på SWAPOs liste til valget i 2014.

## Utdanning og privatliv
Angula tok en mastergrad i utdanning ved Columbia University i 1978. Han fullførte aldri sin doktorgrad ved Teachers College, ettersom SWAPO instruerte ham om å returnere til Namibia for å bli utdanningsminister. Han er medlem av den lutherske kirken, slik familien hans har vært i generasjoner.

## Referanser
Tuntex Sky Tower

**Tuntex Sky Tower** er en skyskraper i Kaohsiung som ligger i Taiwan.

Den er 378 meter og har 85 etasjer. Heisen går 10 meter pr. sekund.

Bygningen er designet av C.Y. Lee & Partners og Hellmuth, Obata & Kassabaum.

## Se også
Liste over skyskrapere
Uavhengighetsdagen (USA)

**Uavhengighetsdagen** (engelsk: *Independence Day*), den 4. juli er USAs nasjonaldag. Den er basert på da USA fikk underskrevet uavhengighetserklæringen av Kongeriket Storbritannia (1707–1800) den 4. juli 1776.

Siden 1777 har det vært vanlig med fyrverkeri på denne dagen.

## Se også
* USAs uavhengighetserklæring

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Hazerswoude-Dorp

**Hazerswoude-Dorp** er en landsby i Nederland. Den er del av Rijnwoude kommune i provinsen Zuid-Holland og har  5767  innbyggere (2007). Landsbyen ligger i het Groene Hart (Grønne Hjertet) mellom byene Alpen aan den Rijn, Boskoop, Leiden og Zoetermeer.
Hazerswoude har tre barneskoler.

Landsbyen har et gammelt rådhus og tre kirker, hvorav en ble bygt i året 1646. Det fins også fire møller.

## Galleri

Fil:Rijnwoude 011.jpg|Gammele rådhuset
Fil:Rijnwoude 013.jpg|Dorpsstraat


## Eksterne lenker
* Historie van Hazerswoude (website Gemeente Rijnwoude)
Vestmarkabanen

**Vestmarkabanen** (Paradisbanen) var en jernbanestrekning som gikk mellom Skotterud og Vestmarka i Eidskog kommune i Hedmark. Strekningen var 14,3 km lang og ble åpnet 15. oktober 1918. Banen var den første jernbanestrekningen i Norge som mistet persontrafikken. Persontrafikken ble nedlagt alt 30. januar 1931. Godstrafikken mellom Buåa og Vestmarka ble nedlagt 15. februar 1961, og banen ble helt nedlagt 1. juni 1965.

## Linjekart

|}

## Litteratur
* 

## Eksterne lenker
* Norsk Jernbaneklubbs stasjonsdatabase – Vestmarkabanen
* Nesbysamlingene om Vestmarkabanen 
* Vestmarkabanen i openstreetmap.org
* Skinnelangs: Vestmarkabanen
Surnadal Idrettslag

**Surnadal Idrettslag** er et idrettslag som blei danna i 1913 som IL Framtid. Idrettslaget tok sitt nåværende navn i 1966 etter at IL Framtid slo seg sammen med IL Bjørn og Surnadal jenteidrettslag. Surnadal Idrettslag består av sju grupper: fotball, håndball, friidrett, alpint, langrenn, telemark og bueskyting.

## Surnadal IL Fotball

### Tabell

A-laget til fotballgruppa spiller i 4. divisjon. Høydepunktet til fotballgruppa var da de spilte i 1. divisjon i 1991. Laget trenes i dag av Knut Ola Høvik som tok over før sesongen 2017. 

### Historie
Etter sammenslåingen av idrettslagene Bjørn og Framtid var et faktum, var det store forhåpninger i fotballmiljøet i Surnadal. De beste spillerne i dalen var nå samlet i et lag. Trener for laget var Ingebrigt Aa Grimsmo, som hadde tatt utdanning som C-trener gjennom Norges Fotballforbund. Lagets første oppmann var Trygve Talgø. Den første saken for fotballstyret var innkjøp av drakter og de nye klubbfargene blei blått/hvitt. Første kampen laget spilte var mot Sunndal IL på Sjølseng den 24. april 1966. Kampen endte 1-1 og Finn Heggset fikk æra av å score første målet for Surnadal IL. 

### Ligaplasseringer

## Kjente utøvere
*Felix Hoem, bronsevinner i 200 meter sprint i rulleski-VM i Kristiansund 2011.
*Sturla Brørs, langrennsløper
*Sigurd Brørs, langrennsløper

## Eksterne lenker
* 
* Syltøran Stadion - Nordic Stadiums
Cividale del Friuli

**Cividale del Friuli** er en by med ca. 11&nbsp;000 innbyggere i nordøstlige Italia, i provinsen Udine i regionen Friuli-Venezia Giulia, 17&nbsp;km østnordøst for byen Udine, ved elven Natisone. Byen er både et industri- og et landsbrukssentrum, og er særlig kjent for sine byggverk fra tidlig og høy middelalder, spesielt det såkalte *tempietto*: et langobardisk hoffkapell fra det åttende århundre, et av Italias mest omdiskuterte middelalderbyggverk, undersøkt blant annet av Ejnar Dyggve og Hjalmar Torp. Byens sentrumsplan bærer ennå preg av den opprinnelige romerske byplan, med *cardo* og *decumanus*, som krysser hverandre ved domplassen, *Piazza del Duomo*.

## Historie

Byen ble grunnlagt av Gaius Julius Cæsar omkring år 50 f.Kr., og fikk navnet *Forum Iulii*, som gjenspeiles i områdenavnet Friuli. I år 568 eller 569 ble den erobret av langobardene, som her grunnla sitt første hertugdømme. I 610 ble den plyndret, brent og rasert av avarene; dette bevirket endringer i gatemønsteret, og nye hus ble reist hvor det kunne falle seg. Historikeren Paulus Diaconus ble født her i år 730; hans beretning *Historia Langobardorum* er et viktig kildeskrift fra tidlig middelalder. I 776 ble byen erobret av frankerne under ledelse av Karl den store. Fra 737 til 1238 var Cividale setet for patriarken av Aquileia. I 1419 kom byen under republikken Venezia; i 1813 under Østerrike, og i 1866 ble den forenet med kongedømmet Italia.      

For sitt historiske arbeid med byen ble Hjalmar Torp utnevnt til æresborger av byen.      

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Brekkfarge

**Brekkfarge** (engelsk: Tinting Colour) var en jordfarge som ble tilsatt i små mengder i et spann med hvit farge før en malte hus fra gammelt av. Hvitt ble betraktet som en for skjærende farge, slik at den måtte «brekkes», dvs. tilsettes et lite fargeskjær. Malermestrene gjorde dette uten videre. Huseiere som ikke ville ha dette tillegget måtte argumentere både hardt og lenge for å få sitt syn gjennom.

Teknikken med brekkfarge brukes også i malerkunsten. Det er viktig å prøve fargene ut med hverandre, da mange moderne pigmenter ikke blander seg til den tilsiktede virkningen. Det viste seg på mange ufrivillig rosahvite hus for noen år siden.

I dag har utsalgssteder for maling egne maskiner, som doserer riktig mengde brekkfarge til malingen.
Heliaia

**Heliaia** (gresk: **Ἡλιαία**) eller **Halia** (gresk: **ἁλία**) var høyesteretten i antikkens Athen. Forskere mener at den fikk sitt navn fra det gammelgreske verbet *ἀλιάζεσθαι* som betyr συναθροίζεσθαι, «samle seg». En annen forklaring er at domstolen tok sitt navn fra det faktum at høringene fant sted utendørs, under solen. Heliaia var også kalt for store ekklesia. Opprinnelig var dette stedet hvor høringene ble gjennomført, men senere dekket denne benevningen også selve domstolen.

Dommerne ble kalt *heliaster* (*ἡλιασταί*) eller *dikaster* (*δικασταί*, *ὀμωμοκότες*, «de som sverger på», det vil si jurymedlemmene). Selve dømmingen ble kalt *ἡλιάζεσθαι* (*δικάζειν*).

## Sammensetningen av Heliaia
Det er ikke klart om Heliaia ble opprettet av Kleisthenes eller Solon, men det synes som sistnevnte innførte en funksjon for rådsforsamlingen om sitte som en ankedomstol. Retten hadde 6 000 medlemmer, valgt årlig ved loddtrekning blant alle mannlige borgere over 30 år, unntatt om de hadde gjeld til byen eller om de var fratatt stemmeretten, det vil si fratatt sine borgerrettigheter gjennom en ydmykende straff ved *[[atimia]]* (ἀτιμία). De som led av intellektuelle eller legemlig mangler ble også unntatt. Om noen som ikke var kvalifisert for deltagelse i en jury, likevel satt der ville vedkommende selv bli ført for Heliaia. Om vedkommende ble dømt, kunne domstolen gi ham hvilken som helst straff eller bot som den mente vedkommende fortjente. Om straffen var pengebot, da måtte den dømte gå i fengsel inntil vedkommende hadde betalt både den tidligere boten, og i tillegg den pengeboten som domstolen påla ham.

## Referanser


## Litteratur
* Hansen, Mogens Herman (1989): *The Athenian Ecclesia: A Collection of Articles 1983-1989*.
* Sinclair, R.K (1991): *Democracy and Participation in Athens*.

## Eksterne lenker
* 
* Athenian Democracy in Action: The Pnyx, the Bouleuterion, the Prytaneion, and the Heliaia
* Criminal Procedure in Ancient Greece and the Trial of Socrates
* Historical Overview
Fasade

**Fasade** (fra fransk: *façade*, «ansikt utad», forside) har flere betydninger. Ordet er av samme latinske rot som franske og engelske *face* og brukes om «ansikt utad» også i arkitekturen.

Fasaden er enten den siden av et hus som vender mot gaten (inne i et kvartal) eller den siden hvor hovedinngangen befinner seg. Det blir nesten alltid lagt mest arbeide i fasadeutformingen som blir laget slik at det er klart både hva som er fasade, og i arkitektonisk formspråk hva bygningen er og dens betydning.

Fasadeutformingen har variert etter de rådende stilarter i kunsthistorien.

I overført betydning brukes ordet ofte som spesiell betegnelse for den mest representative side. Uttrykket kan også brukes om personer med flere personlige sider der noen ikke vises i offentlighet.

## Se også:

* Veggmaleri

## Referanser


## Litteratur
*Ahlstrand, Jan Torsten. (1976): *Arkitekturtermer*. Lund: Studentlitteratur, ISBN 91-44-02852-0
Anaerob

**Anaerob** betegner i fysiologisk sammenheng utilstrekkelig tilførsel av oksygen. Bokstavelig betyr anaerob *ingen* tilgang på oksygen. Ved anaerobt arbeid foregår det en energiprosess hvor muskelcellene har *utilstrekkelig tilførsel* av O2, og bruker mer oksygen enn cellene blir tilført.

Anaerob trening er svært nyttig for utøvere som skal konkurrere over en kortere periode, slik som 400 meter løpere, 1500 meter løpere og 3000 meter løpere.

## Referanser


## Se også
* Aerob
* Aerob trening
* Anaerobe organismer
* Laktatverdi
* Terskeltrening

## Eksterne lenker
* «anaerobic», *Wiktionary*
Istiaia

**Istiaia** (gresk: Ιστιαία) er en by med 7375 innbyggere (2001) på øya Evvia i Hellas. Byen er den største nordvest på Evvia og ligger i et fruktbart landbruksområde. Siden reformene av lokalstyre i 2011 har byen blitt en del av kommunen Istiaia-Aidipsos. Setet for kommunen ligger i Istiaia.

## Historie
Homer beskrev byen i *[[Iliaden]]* som «polystafylon», landet med de mange vingårder.

Perikles omplasserte innbyggerne i 446 f.Kr. etter at de hadde drept mannskapet på en athensk trirem i et opprør mot Athen, og han flyttet inn 2000 nye bosettere.

## Referanser
Andre hellige krig

**Den andre hellige krig** fant sted mellom 449–448 f.Kr. og resulterte i en indirekte konfrontasjon mellom Athen og Sparta under den såkalte første Peloponneskrigen.

Krigen brøt ut da Sparta tok Delfi fra Fokis og gav byen uavhengighet ved å gi den tilbake til delfierne. Athenerne var fokiernes beskytter, derfor ledet Perikles den athenske hæren mot Delfi for å gi Fokis tilbake herredømmet over byen. Umiddelbart etter at spartanerne hadde dratt hjem, gjenerobret de Delfi og gav den tilbake til fokierne.

Ifølge M Dillon var de militære handlingene til både Sparta og Athen raske og effektive og der finnes ikke bevis for at de påvirket valfartingen til Delfi for å konsultere orakelet.

I motsetning til den tredje hellige krig, var denne krigen kort og ikke så bitter.

## Referanser
Estádio do Dragão

**Estádio do Dragão** (norsk: Dragenes stadion) er et fotballstadion i den portugisiske byen Porto. Estádio do Dragão ble bygget for EM i fotball 2004 hvor den var vertskap for gruppespillskamper og en semifinale. Stadionet ble også hjemmearena for fotballsklubben FC Porto etter at deres gamle stadion Estádio das Antas ble revet. Klubben er også eier av arenaen, som har en tilskuerkapasitet på 50,476 tilskuere og er rangert som et femstjerners fotballstadion av UEFA. Den ble offisielt innviet med en vennskapskamp mellom FC Porto og den spanske klubben FC Barcelona den 16. november 2003. Arkitekten bak Estádio do Dragão var for øvrig Manuel Salgado.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Thukydid (politiker)

**Thukydid** (gresk: Θουκυδίδης, *Thoukydídēs*) var en fremtredende politiker i antikkens Athen, og i et antall år var han leder for den mektige konservative fraksjonen i byen.

Thukydid var sønn av Melesias og født i den antikke demen Alopecê (Αλωπεκή) i Athen. Årstallet for hans fødsel er ukjent, men hans familie var medlemmer av adelen. Han var slektning av Kimon, den karismatiske generalen og lederen for det konservative partiet. Etter Kimons død, etterfulgte Thukydid ham som leder av de konservative og bestemte seg for å utøve opposisjon mot Perikles som ledet Athen på den tiden.

## Referanser
Natalia Sedova

**Natalia Sedova** (født 5. april 1882, død 23. januar 1962) er best kjent som Lev Trotskijs andre kone. Men hun var også en aktiv revolusjonær uavhengig av Trotskij, og skrev mye om kulturelle tema knyttet til marxismen. 

Sedova fulgte Trotskij da han ble utvist fra Russland, og ble også med til Norge, da de bodde på Hønefoss. Hennes sønn, Leon Sedov, var en aktiv og ledende bolsjevik-leninist, en bevegelse som hans far ledet, og som han mest sannsynlig ble myrdet på grunn av. 

Etter at Trotskij ble myrdet i Mexico i 1940 ble hun igjen i Mexico, og beholdt kontakten med mange eksil-revolusjonære. Hun skrev bl.a. en biografi over Trotskij sammen med Victor Serge.

## Referanser
Ejnar Dyggve

**Ejnar Dyggve** (født 17. oktober 1887 i Liepaja (Libau), Latvia, død 6. august 1961 i København) var en dansk arkitekt og arkeolog. 

Han er særlig kjent for sine arkeologiske undersøkelser i Split, Calydon, Lindos og Thessaloniki. I 1948 startet han en bygningsarkeologisk oppmåling av det såkalte «tempietto» i Cividale, Nordøst-Italia, og tok kontakt med Hans Peter L'Orange og Hjalmar Torp med sikte på en felles publisering av byggverket. Etter hans død ble imidlertid hans oppmålingstegninger brent. Bare noen få ble berget. 

## Priser (utvalg)
* 1950 – C.F. Hansen-medaljen

## Referanser

## Eksterne lenker
*
Hartsfield–Jackson Atlanta internasjonale lufthavn

**Hartsfield–Jackson Atlanta internasjonale lufthavn**  er en av verdens største flyplasser målt i antall passasjerer. I 2008 hadde flyplassen 90 millioner passasjerer. ATL ligger 11 kilometer fra Central Business District i Atlanta.

Delta Air Lines er største operatør ved lufthavnen.

## Eksterne lenker
* Lufthavnens hjemmesider (engelsk)
* 
* Flightstats: destinations 
* Track a flight
*
Ibrox Stadium

**Ibrox Stadium**, tidligere **Ibrox Park**, er et fotballstadion og hjemmebane for fotballklubben Rangers FC ved sørsiden av elven Clyde i Ibrox–distriktet av  Glasgow i Skottland. Det er et av de eldste og største fotballstadion i Storbritannia og åsted for to større stadionulykker samt et av de første stadionanlegg med kun seter. Ibrox er også videre kjent for sin arkitektur og historiske betydning for Glasgow. 

Plassen ved Ibrox Park har vært hjemmebanen til Rangers siden 1899. Den 2. april 1902, under den årlige landskampen mellom  og , ble 25 mennesker drept og over 300 skadet da en tribuneseksjon av tre kollapset. I 1929 begynte byggingen av hovedtribunen på sørsiden av stadion. Arkitekten bak denne tribunen var den skotske ingeniøren og arkitekten Archibald Leitch, som også var mannen bak stadionanlegg for Arsenal, Manchester United, Everton, Tottenham Hotspur, Chelsea og Aston Villa. Da hovedtribunen stod ferdig ble anlegget et av de største fotballstadioner i Storbritannia, kun slått av Hampden Park, som også ligger ved sørsiden av Glasgow. Tilskuerrekorden er på 118,567 og ble satt i januar 1939 under en ligakamp mellom FC Rangers og hovedrivalen Celtic FC (Også kalt Old Firm). Dette tilskuerantallet er for øvrig også ligarekord i Storbritannia.

Utvendig hadde Ibrox forandret seg lite helt til en omfattende ombygging på slutten av 1900-tallet hvor tre nye frittstående tribuneseksjoner i *Copland, Broomloan og Govan* ble bygget på slutten av 1970-tallet og begynnelsen av 1980-tallet. Den andre store ulykken skjedde den 2. januar 1971 da gjerdene til trappeseksjonen nummer 13 kollapset mens tilskuere i en voldsom trengsel skulle forlate stadion. 66 mennesker omkom og over 200 mennesker ble skadet. Dette førte til at FC Rangers begynte å utvikle et mer moderne og tryggere stadion med blant annet flere sitteplasser. På 1990-tallet ble også større deler av tribuneseksjonene rundt hovedtribunen innlemmet med seter. *Ibrox Park* skiftet til sitt nye navn *Ibrox Stadium* etter enda en rehabilitering i 1997.

I 2006 ble ytterligere 638 seter lagt til på tribuneseksjonen *Govan*, mens det ble lagt planer om å utvide kapasiteten på tribuneseksjonene *Copland* og *Broomloan* med 800 seter, noe som vil utvide Ibrox' totale tilskuerkapasitet til  sitteplasser. Ibrox Stadium er for øvrig også rangert som et femstjerners fotballstadion av UEFA, noe som vil si at samtlige finaler i Europacupene kan spilles her.

## Referanser

## Eksterne lenker
* 
* Historien om Ibrox på Rangers' offisielle side
* Fotografier av Ibrox Stadium i Glasgow
Kommunestyrevalg i Rana

**Kommunestyrevalg i Rana** er en oversikt over kommunestyrevalg og folkeavstemninger i Rana kommune etter kommunereformen i 1964.

## Folkeavstemninger
### [[Rådgivende folkeavstemning om tilslutning til EU 1994]]

### [[Rådgivende folkeavstemning om tilslutning til EF 1972]]

* Norges offisielle statistikk A 522: Folkeavstemningen om EF, hefte I, sidene 26–27 Statistisk sentralbyrå, Oslo, 1972, 

## Kommunestyrevalg
### 2023

### 2019

### 2015

### 2011

### 2007

### 2003

### 1999

### 1995

### 1991

### 1987

### 1983

### 1979

### 1975

### 1971

### 1967

### 1963

## Kilder
*Statistisk sentralbyrå
*Mikrofilmarkivet, Rana kommune
St. George’s

**St. George's** er hovedstad på Grenada, som er en del av De små Antiller i Det karibiske hav. Den ligger på den sørvestlige delen av øya på en liten halvøy. Byen hadde 7500 innbyggere i 1999. Byen var hovedsete for den engelske koloni på Windwardøyene fra 1885 til 1958. Byen omgis av åssider som  stammer fra et gammelt vulkansk krater. Universitetet St. George's University School of Medicine ligger her. Eksportvarer er bl.a. kakao, muskat, muskatblomme og bananer. 

St. George's ble bygd av franskmenn i 1650. I 1983 intervenerte amerikanske styrker i en militær operasjon.

## Historie
Før europeerne ankom, drev karib-indianerne bort arawak-indianerne og bosatte seg på Grenada. Colombus kom til Grenada i 1498 på sin tredje reise til den nye verden. Han ga øya navnet *Concepción* («unnfangelse»). Opphavet til navnet «Grenada» er usikkert, men det er sannsynlig at spanske sjøfarere endret navnet til Grenada. I begynnelsen av det 18. århundre ble det mer vanlig å si «Grenada» eller «la Grenade» på fransk. Delvis på grunn av karibene forble Grenada u-kolonisert mer enn hundre år etter sin oppdagelse. Tidlig engelsk innsats for å innta øya mislyktes. I 1650 kjøpte et fransk kompani grunnlagt av Cardinal Richelieu fra England og etablerte en liten nybebyggelse. Etter flere kamper med karibene, hentet franskmennene forsterkninger fra Martinique og bekjempet karibene. Det sies at de siste hoppet i havet i stedet for å overgi seg.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Kalikot (distrikt)

**Kalikot** er et av de 75 administrative distriktene i Nepal.

Kalikot ligger *Karnali sone* i *Midtvestregionen* og reknes til fjelldistiktene. Hovedstad er Manma.

Distriktets areal er 1 741&nbsp;km². Befolkninga var i 2001 105 580.

Antall distriktsutviklingskomiteer 29. Ingen bykommuner.

Parbatiya-befolkning 64,29 %. Dalit 31,36 %. (alle tall fra 2001).
	
Kalikot er av landets fattigste og minst utvikla distrikter. I 2003 blei det anslått at 13% av barna led av akutt underernæring, og 87 % av befolkninga led av kronisk underernæring. Barnedødeligheten pr. 1 000 fødte barn var i 2001 153,9. Levealderen var i 1996 42 år, i 2001 46,7 år.

Under Nepals borgerkrig 1996 - 2006 var Kalikot blant de første distriktene der opprørerne kontrollerte mesteparten av området utenom distriktshovedkvarteret.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Kart over Kalikot distrikt
* Kart med helseindikatorer (På engelsk. Statistikken inneholder store feil.)
* Malnutrition very high in mid-west Nepal (På engelsk. Fra world Vision International 25. mars 2003.)
Lokaltog i Oslo-området

**Lokaltog i Oslo-området** omfatter to lokaltogstrekninger rundt Oslo som trafikkeres av Vy. Begge stopper på alle stasjoner.
I tillegg har den ene strekningen en egen rushtidslinje, med et stoppmønster der det kjører forbi en del mindre stasjoner. Vy har samarbeid med Ruter innenfor Ruters takstområde.

Strekningene er siden 2012 nummerert med prefikset *L*, etterfulgt av et siffer som indikerer hvilken hovedkorridor de følger og eventuelt en x-bemerkning til slutt for å vise at linja har uordinær rute, og viser ofte til rushtidslinjer med annen stoppfrekvens. Korridor 1 er sørvest-nordøst-strekningen på Drammenbanen, Spikkestadbanen, Oslotunnelen, Sørlandsbanen Drammen-Kongsberg og Hovedbanen. Korridor 2 er sydover på Østfoldbanen Oslo–Ski‎.

## Endringer fra 11. desember 2022
Fra 11. desember 2022 endret Jernbanedirektoratet definisjonsgrensen mellom lokaltog og regiontog, og fra den datoen regnes derfor kun L1 og L2 som lokaltog. L3, L12, L13, L14, L21 og L22 ble omdefinert til regiontog. Samtidig endret de også fra L til R i numrene, mens L3 byttet nummer fullstendig til R31.

## Strekninger t.om. 10. desember 2024
* **L1&nbsp;** (Spikkestad – Røyken) - Asker – Sandvika - Stabekk - Lysaker - Skøyen - Oslo S – Bryn - Grorud - Lørenskog - Strømmen - Lillestrøm — 31 stasjoner — 82,2&nbsp;km
* **R12** Kongsberg – Hokksund - Mjøndalen - Drammen – Asker - Sandvika - Lysaker - Skøyen - Oslo S – Lillestrøm - Oslo Lufthavn – Eidsvoll Verk - Eidsvoll  — 18 stasjoner — 167,3&nbsp;km
* **R13** (Kongsberg - Hokksund - Mjøndalen -) Drammen – Lier - Asker - Sandvika - Lysaker - Skøyen - Oslo S – Lillestrøm - Kløfta - Jessheim – Dal — 18 stasjoner — 110,0&nbsp;km
* **R14** Asker – Sandvika - Lysaker - Skøyen - Oslo S – Lillestrøm - Fetsund - Sørumsand - Årnes - Skarnes - Kongsvinger — 20 stasjoner — 124,1&nbsp;km
* **L2&nbsp;** Stabekk – Lysaker - Skøyen – Oslo S – Hauketo - Holmlia - Kolbotn - Greverud - Oppegård - Vevelstad - Ski – 19 stasjoner – 33,3&nbsp;km
* **R21** Stabekk – Lysaker - Skøyen – Oslo S - Ski - Ås - Vestby - Sonsveien - Moss — 13 stasjoner – 69,1&nbsp;km
* **R22** Oslo S  - Ski - Kråkstad - Tomter - Knapstad - Spydeberg - Askim - Mysen (– Rakkestad)— 18 stasjoner — 58,7&nbsp;km
* **R31&nbsp;** Oslo S – Kjelsås - Movatn - Nittedal – Hakadal (- Roa - Gran - Jaren - Gjøvik) — 21 stasjoner — 71,92&nbsp;km
Det var 111 stasjoner i lokaltognettet. Det var til 2022 det største lokaltognettet i Norden.

## Strekninger fra 11. desember 2024

*  (Spikkestad – Røyken) - Asker – Billingstad - Sandvika - Stabekk - Lysaker - Skøyen - Oslo S – Bryn - Grorud - Lørenskog - Strømmen - Lillestrøm — 31 stasjoner — 82,2&nbsp;km
*  (Stabekk –) Lysaker - Skøyen – Oslo S – Hauketo - Holmlia - Kolbotn - Greverud - Oppegård - Vevelstad - Ski – 19 stasjoner – 33,3&nbsp;km
*  Oslo S - Holmlia - Kolbotn - Vevelstad - Ski – 7 stasjoner – 33,3&nbsp;km
Det er 44 stasjoner i lokaltognettet, som strekker seg fra Spikkestad i sørvest, Lillestrøm i øst og Ski i sør.

## Togmateriell
Følgende materielltyper brukes:
*Type 69
*Type 72

## Referanser
Steve Dunn

**Steve Dunn** (født 24. oktober 1957) er en tidligere engelsk fotballdommer. Han starta å dømme lokal fotball i 1978 og ble linjemann i The Football League i 1986.

Han dømte sin første kamp i Premier League 23. august 1995. Kampen var mellom Tottenham Hotspur og Aston Villa. Han ble FIFA-dommer i 1996.

En av høydepunktene i karrièren var i 2001 med FA-cup-finalen mellom Arsenal og Liverpool FC. Kampen endte 2&ndash;1 til Arsenal. Dunn har også dømt en finale i FA Trophy. 

Dunns dømte sin siste Premier League-kamp 15. mai 2005 mellom Fulham FC og Norwich City. Siste toppkamp han dømte var semifinalen i The Championship mellom West Ham United og Ipswich Town 18. mai 2005.