open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Gjør døren høy

**«Gjør døren høy»**, opprinnelig versjon **«Macht hoch die Tür, die Tor macht weit»** er en adventshymne som ble laget i Øst-Preussen i Tyskland på 1600-tallet. 

## Bakgrunn, spredning
Den ble til på luthersk grunn, men er blitt populær også blant katolikker og anglikanere og andre..

En kjent oversettelse til engelsk ble foretatt i 1853 av Catherine Winkworth: *Lift up your heads, ye mighty gates*. 

Den norske versjonen er skrevet av Magnus Brostrup Landstad.

Teksten stammer fra Georg Weissel (1590–1635) og ble forfattet i 1623 i anledning innvielsen av Altroßgärter Kirche i Königsberg. Den melodi den senere er blitt kjent med finner man for første gang i *[[Johann Anastasius Freylinghausen|Freylinghausen'schen]] Gesangbuch* (1704).

Teksten er inspirert av det som står i Salmenes bok 24:7. Teksten beskriver Jesus som verdens konge og frelser. Salmen brukes mye til jul.

## Innspillinger (i utvalg)
* Olav Werner med Hermund Tronvik, orgel, «Dereux» Kirkeorgel. Innspilt 2. november 1965. Utgitt på EP-platen *Julens budskap i ord og toner* (Odeon GEON&nbsp;79)  
* Nidarosdomens Guttekor på *[[I Wish]]* (2008)

## Litteratur
* Werner Krause: *Es kommt der Herr der Herrlichkeit. Wie das Adventslied „Macht hoch die Tür“ entstand*. 4. Auflage. Johannis, Lahr 2004, ISBN 3-501-18304-6.
* Martin Gotthard Schneider, Gerhard Vicktor (Hrsg.): *Alte Choräle – neu erlebt. Kreativer Umgang mit Kirchenliedern in Schule und Gemeinde*. Kaufmann, Lahr 1993, ISBN 3-7806-2277-7, S. 144&nbsp;ff.
* Karl Christian Thust: *Die Lieder des Evangelischen Gesangbuchs*, Band I: *Kirchenjahr und Gottesdienst (EG 1–269). Kommentar zu Entstehung, Text und Musik*. Bärenreiter, Kassel u.a. 2012, ISBN 978-3-7618-2245-6, S. 10–12.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* *[https://web.archive.org/web/20151222095525/http://www.liederprojekt.org/lied31647.html Macht hoch die Tür]* im Liederprojekt – Noten und Text des Liedes, gesungene und Mitsing-Fassung, SWR2-Beitrag
* *[http://www.lieder-archiv.de/lieder/show_song.php?ix=200028 Macht hoch die Tür', die Tor' macht weit]* – Noten und Text des Liedes
* ''Macht hoch die Tür'' in der christlichen Liederdatenbank
*
Ziz

**Ziz** er et mytisk vesen i form av en stor fugl som opptrer i jødiske legender og Midrasj.

## Beskrivelser
Ziz beskrives som kolossalt diger, med anklene på bakken, og hodet oppe i himmelen, og når han flyr, skygger han for solskiven. Om høsten skremmer hans skrik rovfuglene fra å angripe andre fugler. Ziz slapp en gang et egg så svært at da det knuste, druknet innholdet seksti byer og 300 sedertrær. Men oftest legger Ziz sine egg i reiret; uhellet skyldtes at egget var råttent og ble kassert. Ziz er angivelig utnevnt til å regjere over fuglene. Hans vinger verner jorden mot stormene sørfra; uten deres beskyttelse kunne ikke jorden motstå vindens kraft. Navnet hans kommer av alle smakene som finnes i kjøttet hans; det smaker som dette, *zeh*, og hint, *zeh*. Ifølge den jødiske mytologien er ziz en «ren» fugl («kosher») og kan dermed spises. I likhet med Leviatan er Ziz en godbit som serveres de fromme på dommens dag, for å gjøre godt igjen at de ikke kunne spise de urene fuglene de hadde fått servert.

I engelsk oversettelse av den jødiske bibelen nevnes Ziz:
:*I know every bird of the mountains * 
:*and Ziz of the field belongs to me.*
Men i de kristne oversettelsene av den samme tekstpassasjen, som er salme 50 i *[[Salmenes bok]]*, har oversetterne valgt andre ord.

I norsk bibeloversettelse står det «krypet», enda Ziz er kjent for å være diger:
:Jeg kjenner alle fugler i fjellet,
:krypet på marken tilhører meg.
I engelske bibeloversettelser står det:
:*I know every bird of the mountains * 
:*and the insects of the field belongs to me.*
## Parallell i babylonsk mytologi
Ziz har sin parallell i babylonsk mytologi der Anzû var halvt løve og halvt ørn. På akkadisk var navnet hans Zu, mens prefikset 𒀭 (*an-*) indikerer guddommelighet.Bendt Alster: ''Sumerisk leksikon Denne opprørske fuglen stjal Skjebnetavlen fra Enlil, sumerernes øverste gud, og skaffet seg dermed kontroll over både guder og denne verden, og satte over styr hele verdensordenen''The epic of Anzu'', bildungblocks.com til Ninurta fikk tak i Skjebnetavlen igjen; på den stod gudenes avgjørelser om Assyrias fremtid. Assyria gikk aldri til krig uten gudenes velsignelse og forsikring om seier på Skjebnetavlen.''Anzu the monstrous lion-eagle Spor etter tilsvarende opprørskhet hos Ziz anes i Midrasj.Nili Wazana: *Anzu and Ziz: Great Mythical Birds in Ancient Near Eastern, Biblical and Rabbinic Traditions* (s. 121), universitetet i Jerusalem

## Referanser


## Se også
* Behemot
* Leviatan
* Fugl Rokk
Foreningen norske jazzmusikere

**Foreningen for norske jazzmusikere** (1979–1997) var en norsk interesseorganisasjon, etablert av Norsk jazzsenter for å gi musikerne en representasjon og motvekt til det mer generelle Norsk jazzforbund.  Foreningen fikk statsstøtte (1981), og arrangerte flere arrangement, bl.a. ved Oslo Jazzhus, bl.a. bestillingsverk av Jan Gunnar Hoff (1987) samt årlige sommerkurs i jazz ved Toneheim folkehøgskole.
Til 10-årsjubileet arrangerte de et 12-timers «åpent hus» med 15 band samme sted, den 20. mai 1989.

Det delte ut prisen *Årets jazzmusiker*, som ble gitt til
*1988 Eivin One Pedersen, trekkspill
*1989 Audun Kleive, trommer
*1990 Bjørn Kjellemyr, bass
*1991 Per Jørgensen, trompet
*1992 Jon Christensen, trommer
*1993 Jon Balke, piano
*1995 Vigleik Storaas, piano
*1996 Frode Gjerstad, saksofon
En annen pris var *Åretz jazzklubb*, gitt til 
New Orleans Workshop i 1991,
Oslo Jazzhus i 1992, Bergen jazzforum i 1993 og
Bø jazzklubb i 1995.

Av ledere kan nevnes Carl Morten Iversen (1979-81, 89-93), Per Husby (1983–85), Erik Balke, Jan Gunnar Hoff og til sist Kari Rolland.
I 1997 ble den slått sammen med Norsk jazzforbund, i det nye Norsk jazzforum.
Gottfried John

**Gottfried John** (født 29. august 1942 i Berlin, død 1. september 2014 ved München) var en tysk skuespiller.

Han ble internasjonalt kjent for rollen som general Oumorov i James Bond-filmen *[[GoldenEye]]* fra 1995. Han spilte også en av de sentrale rollene i Rainer Werner Fassbinders filmatisering av *[[Berlin Alexanderplatz]]*, en av de lengste filmer som er produsert. Johns rollefigur het Reinhold Hoffmann. Han har også spilt i en rekke andre Fassbinder-filmer.

I 2000 spilte han rollen som Julius Cæsar i den fransk-tyske filmen *[[Asterix & Obelix møter Cæsar]]*, og mottok for rollen den bayerske filmprisen.

I august 2006 hadde han rollen som Jonathan Jeremiah Peachum i Klaus Maria Brandauers oppsetning av Bertolt Brechts *[[Tolvskillingsoperaen]]* i Berlins Admiralspalast.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Admiralspalast

**Admiralspalast** er et tradisjonsrikt forlystelsessted i Friedrichstrasse 101/102 i Berlin. Det ble gjenåpnet sommeren 2006 etter omfattende oppussingsarbeider.

## Historie
Admiralsgartenbad ble bygget i 1873 over en saltkilde av arkitektene Walter Kyllmann og Adolf Heyden.

I 1910 ble bygningen revet, og etter planer av Heinrich Schweitzer og Alexander Diepenbrock ble det bygget et ispalass. Året etter ble huset åpnet under navnet Admiralspalast, og ble et av de store forlystelsesstedene i Berlin. I tillegg til en isarena og badeanlegg i en sidebygning inneholdt Admiralspalast en stor kafé og et lystspillteater. De rikt utsmykkede badene var åpne dag og natt. På isarenaen ble det oppført «isballetter», som var komponert av sjefen for husorkesteret, Julius Einödshofer, selv.

Omkring ti år senere ble konseptet for huset endret. Etter ombyggelser ble Admiralspalast under ledelse av Hermann Haller et revyteater. Det ble åpnet med revyen *Drunter und drüber*, som Walter Kollo komponerte musikken for. Frem til 1931 ble det oppført en rekke revyer der. Senere ble det hovedsakelig oppført operetter. Johannes Heesters spilte her «Danilo» i *[[Die lustige Witwe]]*. I 1939 ble Admiralspalast slått sammen med Metropol-Theater i Behrenstraße, og i 1944 ble teateret stengt.

Etter annen verdenskrig tok Deutsche Staatsoper midlertidig i bruk bygningen, som stort sett var uskadet. Etter at operaen i 1955 flyttet tilbake til sin gjenoppbyggede bygning på Unter den Linden, ble Admiralspalast sete for Metropol-Theater. Frem til stengningen i 1997 ble det oppført operetter og musikaler av et fast husensemble i den store salen, med 1&nbsp;400 plasser.

Den politiske kabareten *[[Die Distel]]* har fra 2. oktober 1953 blitt oppført i et forhus til Admiralspalast.

Etter å ha stått tomt i noen år overtok Falk Walter i 2005 bygningskomplekset, og igangsatte en større restaurering. Admiralspalast skulle gjenoppstå i gammel glans med teater, luksusbad, kafé, restaurant og nattklubb. Ved restaureringen ble det brukt originale marmorfliser, som hadde vært lagret i et depot i Lichtenberg.

Gjenåpningen fant sted 11. august 2006 med oppførelsen av *[[Tolvskillingsoperaen]]*, regissert av Klaus Maria Brandauer.

## Referanser


## Eksterne lenker
* admiralspalast.de
* Geschichte des Admiralspalastes
* Geschichte des Admiralspalastes
Klaus Wolfermann

**Klaus Wolfermann** (1946–2024) var en tysk spydkaster.
Han vant gull under OL 1972 i München, og ble tysk mester seks år på rad (1969&ndash;1974).

5. mai 1973 satte han ny verdensrekord i spydkast med et kast på 94,08 m i Leverkusen.

## OL-medaljer
*  1972  München -  **Gull** i  friidrett, spydkast menn  Vest-Tyskland

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Rethymno (prefektur)

**Rethymno** (gresk *Ρέθυμνο*, IPA ) er et prefektur på øya Kreta i Hellas. Dets hovedstad er Rethymno. 

Den viktigste næringen i området er turisme. Landsbygden baserer seg også på landbruk og gjeterdrift. Landsbyen Anogia rapporteres å ha den høyeste fertilitetsrate i EU-området. Tre andre kjente steder i Rethymno prefektur er Plakias, Spili og Agia Galini.
Marlon Devonish

**Marlon Devonish** (født 1976) er en britisk friidrettsutøver (sprinter).

Karrierens foreløpige høydepunkt kom under OL 2004 i Athen, der Devonish var med på å ta gull på 4&nbsp;x&nbsp;100&nbsp;m stafett sammen med Jason Gardener, Darren Campbell og Mark Lewis-Francis. I finalen slo de storfavorittene USA med ett hundredels sekund, med tiden 38,07.

Under EM i friidrett 2002 i München tok Devonish bronse på 200 meter, en meritt han gjentok fire år senere under EM i Göteborg.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Slaget ved Trois-Rivières

**Slaget ved Trois-Rivières** ble utkjempet den 8. juni 1776 i den amerikanske uavhengighetskrigen. En britisk hær under guvernøren i Quebec, Guy Carleton, forfulgte en amerikansk styrke og beseiret et motangrep ledet av John Sullivan.

Den amerikanske hæren i Canada led et alvorlig tap i det katastrofale angrepet på Quebec by på nyttårsaften i 1775. En stor flyt av forsyninger og forsterkninger gjorde at amerikanerne klarte å opprettholde et nærvær i nærheten av Quebec i 1776, men overlegent britisk artilleri umuliggjorde en beleiring. Sykdom tynnet ytterligere ut hæren.

En unnsetningsskvadron fra Royal Navy seilte i mai inn i Quebec havn. Carleton la fem regimenter sammen med tyske tropper fra Braunschweig til sin kommando og seilte ut mot amerikanerne. Sullivan var allerede i ferd med å trekke seg tilbake mot Montréal.

Carleton satte etter dem og Sullivan satte i gang et motangrep ved Trois-Rivières, rundt halvveis til Montreal. Selv om hans menn ble kraftig beseiret av det profesjonelle britiske infanteriet, klarte nesten hele Sullivans beseirede hær å unnslippe til Montreal av den overforsiktige Carleton.

Men dette gav bare midlertidig trygghet. Britiske avdelinger hadde operert i utkanten av Montreal hele våren, lyktes i å få okkupantene i kamp og tok nesten 500 fanger ved Les Cèdres og Vaudreuil. Ute av stand til å kontrollere området, forlot general Arnold Montreal den 15. juni etter å ha forsøkt å brenne byen. Hans brev til Sullivan sa at «*la oss slutte...og sikre vårt eget land før det er for sent.*»
Morihei Ueshiba

**Morihei Ueshiba** (植芝盛平, født 14. desember 1883, død 26. april 1969) var en japansk kampkunstner og grunnlegger av kampformen aikido. Han blir ofte omtalt som Kaiso (grunnlegger) eller O Sensei (翁先生, «Store mester»).

Ueshiba behersket flere tradisjonelle japanske kampformer. Hans egen, aikido, skiller seg fra annen kampkunst ved at den møter aggresjon med harmoni og ikke-vold.

## Referanser
Oksywie

**Oksywie** er en bydel i byen Gdynia i Polen. Oksywie var tidligere en egen by og er eldre enn byen som den nå inngår i. Byen var tidligere den første havnebyen (basen) for den polske marinen.

## Eksterne lenker
*
Det tyske rikes forfatning

**Det tyske rikes forfatning** er navnet på to tyske forfatninger:

*Det tyske rikes forfatning av 1849 («Paulskircheforfatningen»), som foreskrev et konstitusjonelt monarki
*Det tyske rikes forfatning av 1871 («Bismarckforfatningen»), som foreskrev et føderalt konstitusjonelt monarki
*Det tyske rikes forfatning av 1919 («Weimarforfatningen»), som foreskrev en føderal republikk
Det tyske rikes forfatning av 1871

**Det tyske rikes forfatning** (*Verfassung des Deutschen Reichs*) var forfatningen i Tyskland fra 1871 til 1919. Det ble etterfulgt av forfatningen av 1919 av samme navn, bedre kjent som Weimarforfatningen.

Det tyske rikes forfatning av 1871 var i realiteten en traktat mellom signaturstatene, som bestod av Det nordtyske forbund og fire sydtyske stater, som gjorde de fire statene til medlemmer av forbundet og gav det utvidede forbundet en ny identitet som *Det tyske rike*. Forfatningens tekst var basert på Det nordtyske forbunds forfatning og var utformet av Otto von Bismarck. Den foreskrev et føderalt konstitusjonelt monarki, ledet av en keiser, men der medlemsstatene også beholdt sine egne styreformer og statsoverhoder og utstrakt grad av suverenitet. Mens Tyskland på føderalt nivå var et monarki fantes det dermed innenfor den føderale staten både monarkier og republikker.

## Signaturstater

Forfatningen ble signert av kongen av Preussen, i egenskap av forbundspresident for Det nordtyske forbund, kongene av Bayern og Württemberg og storhertugene av Baden og Hessen. Hessen nord for Main var allerede medlem av Det nordtyske forbund, og gjennom forfatningen ble også de sydlige delene innlemmet.

Medlemmene av Det nordtyske forbund som ble del av Det tyske rike var Preussen, Mecklenburg-Schwerin, Sachsen-Weimar, Mecklenburg-Strelitz, Oldenburg, Braunschweig-Lüneburg, Sachsen-Meiningen, Sachsen-Altenburg, Sachsen-Coburg-Gotha, Anhalt, Schwarzburg-Rudolstadt, Schwarzburg-Sondershausen, Waldeck-Pyrmont, Reuss (eldre linje), Reuss (yngre linje), Schwarzburg-Lippe, Lippe, Lübeck, Bremen og Hamburg.

## Eksterne lenker
* Tekst
Gnarls Barkley

**Gnarls Barkley** er en duo mellom DJ og produsent Danger Mouse (Brian Burton) og vokalist CeeLo Green (Thomas Callaway).
Deres første album, St.Elsewhere, ble sluppet av Warner Music den 24.&nbsp;april 2006 i England og den 9.&nbsp;mai i USA av Atlantic/Downtown Records.

## &laquo;Crazy&raquo;
Deres første singel, «Crazy», er samplet fra låten «Nel Cimiterio Di Tuscon» (1968) av Gianfranco Reverberi.
Den ble en kjempehit da den først ble spilt på BBC Radio 1 av DJ. Zane Lowe. Duoen er blitt kjent for sine kostymer. De opptrådte på MTV Music Awards 2006 i Star Wars-kostymer, inkludert en gruppe med Opprører-piloter, Imperiekrigere, Stormtroppere, Chewbacca, Jango Fett, Obi-Wan og Cee-Lo som en umaskert Darth Vader.

## St.Elsewhere
Gnarls Barkleys første album St. Elsewhere inneholder følgende låter:
"Go-Go Gadget Gospel"
"Crazy"
"St.Elsewhere"
"Gone Daddy Gone"
"Smiley Faces"
"The Boogie Monster"
"Feng Shui"
"Just a Thought"
"Transformer"
"Who Cares?"
"Online"
"Necromancer"
"Storm Coming"
"The Last Time"

## Eksterne lenker
* 
* 
*
Boris Henry

**Boris Henry** (født 14. desember 1973 i Völklingen) er en tysk tidligere friidrettsutøver. Han var i flere år blant verdens ledende spydkastere, og fikk to ganger bronsemedalje i VM i friidrett.

## Meritter
* VM 1995: Bronse (86,08)
* EM 2002: Bronse (85,33)
* VM 2003: Bronse (84,74)
* EM 1994: 11.-plass (76,88)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Boris Henrys hjemmeside
Murray Bookchin

**Murray Bookchin** (1921–2006) var en amerikansk marxist og etterhvert anarkist som hadde stor innflytelse på amerikansk radikalisme i 1960-årene og senere. Særlig bidrog han til miljøbevegelsens fremvekst med teksten *Our synthetic Enviroment* (1962).

Det særegne med Bookchin er at han kombinerer økologisk tankegang med anarkistisk filosofi. Denne retningen ligger også på sett og vis til grunn for det amerikanske politiske partiet Green Party.

Bookchins tanker har heller ikke vært uten innflytelse på det norske Miljøpartiet De Grønne. I Norge var Bookchin opprinnelig en de viktigste inspirasjonskildene for den grønne anarkistiske organisasjonen Sosial-økologisk prosjekt i Grenlandsområdet. Med bakgrunn i hans tanker gikk de vekk fra å kalle seg anarkister, og kalte seg istedenfor «kommunalister» i slutten av 1990-årene. Da byttet de navn til Demokratisk Alternativ.

## Bibliografi (utvalg)
**Økologi og revolusjon* (Pax, 1973) ISBN 82-530-0535-0
**Veier til en grønn framtid* (Nisus Forlag, 1995)
**Direkte demokrati som alternativ* (Ariadne forlag, 2001) ISBN 82-90477-42-2
**Økologibevegelsen ved et veiskille* (Nisus Forlag, 2014)
**Byens begrensninger* (Nisus Forlag, 2014) ISBN 97882-91612-157
**Frihetens økologi* (Nisus Forlag, 2014) ISBN 97882-91612-263

## Referanser
Ivan Gašparovič

**Ivan Gašparovič** (født 1941) er en slovakisk politiker, og president i Slovakia i perioden 2004–2014. Han representerer partiet Hnutie za demokraciu (*Bevegelsen for demokrati*), som han var med å stifte i 2002, etter å ha forlatt tidligere president Vladimír Mečiars parti Hnutie za demokratické Slovensko (*Bevegelsen for et demokratisk Slovakia*). Han ble valgt med 59,9&nbsp;% av stemmene med Mečiar som motkandidat i andre runde av presidentvalget, etter å ha kommet på andreplass i første runde med 22,3&nbsp;% av stemmene.

Han stilte til gjenvalg ved presidentvalget i 2009, og fikk 55,53% av stemmene i andre valgomgang. Hans motkandidat var Iveta Radičová.

Gašparovič mottok i 2010 storkors av St. Olavs Orden. I 2009 ble han tildelt Den hvite ørns orden av Polens president.

## Referanser
Konsistoriet april 1969

**Konsistoriet april 1969** var det tredje konsistorium hvor pave Paul VI kreerte kardinaler. Det ble holdt 28. april 1969 i Vatikanet.

Det ble kreert 34 kardinaler, hvilket brakte det totale antall kreert av Paul VI til 88. En av de 34, Stepán Trochta, ble kreert *[[in pectore]]*, og ikke annonsert før ved konsistoriet mars 1973.

Egentlig ble også en 35. kardinal utnevnt ved dette konsistoriet. Iuliu Hossu, biskop av Cluj-Gherla for rumenerne, ble reservert *in pectore*. Ettersom han døde i fangenskap den 28. mai 1970, før dette var avslørt, ble han formelt aldri kardinal. Utnevnelsen ble avslørt under konsistoriet mars 1973, uten at denne annonseringen hadde noen tilbakevirkende kraft. 

## Kilder
* Paul VI (1963-1978) &ndash; ''The Cardinals of the Holy Roman Church'' , besøkt 18. november 2015
Dromedar

**Dromedar** (*Camelus dromedarius*) tilhører slekten kameler (*Camelus*) og er et stort, drøvtyggende klovdyr med lang hals, lange lemmer og en enkelt ryggpukkel. Arten ble domestisert for omkring 4&nbsp;500 år siden, trolig i Arabia. Dromedarens nærmeste nålevende slektning er baktriakamelen (*Camelus bactrianus*), som har to synlige ryggpukler.

## Beskrivelse
Dromedaren kan bli omkring 230 cm høy og kan veie opp mot 520 kg. Den kan bli 40-50 år gammel. Dromedaren er som alle kameldyra tågjenger og passgjenger. Arten er tilpasset ørkenens golde og ugjestmilde landskap. Dromedar forveksles ofte med baktriakamel, som har to visuelle pukler på ryggen. Dromedaren har kun en synlig pukkel. Anatomien skjuler imidlertid en andre pukkel, men denne utvikles ikke hos dromedaren. Dromedaren har også mindre pels enn baktriakamelen. Andre kjennetegn er hårete ører, kraftige øyenbryn og lange øyevipper. Disse beskytter mot sand og solens hete.

## Utbredelse
Dromedaren har en naturlig utbredelse i Nord-Afrika og deler av Midtøsten, men arten finnes også i Sørøst-Asia øst for India. Dromedaren ble innført til en rekke andre steder, blant annet Kanariøyene, Balkan og Australia. I dag finnes dromedaren bare som tamdyr, med unntak for Australia, der den har forvillet seg igjen.

I Australia lever det i dag horder med forvillede dromedarer, etter at arten ble importert dit på 1800-tallet. På den tiden var det et stort behov for transportdyr i et land med svært vanskelige klimaforhold for andre arter. Da det etter hvert ikke lenger var behov for transportegenskapene til dromedarene som var importert, ble dyra sluppet fri og fikk fritt formere seg i et landskap og under klimaforhold arten trivdes godt med. Resultatet er omkring 1 million (2010) forvillede dromedarer i et land der arten ikke finnes naturlig.

## Atferd
Dromedaren eter alt den kommer over i ørkenen. Arten tygger drøv, men er ikke en drøvtygger i taksonomisk forstand.

### Forplantning
Kjønnsmodne hunner blir brunstige en gang om året, og går drektige i cirka 13 måneder. Fødselen legges taktisk til regntiden, da hunnen normalt vil ha god tilgang på mat. Selve paringsakten skjer liggende, noe som ellers er uvanlig for så store dyr. Avkommet blir uavhengig av moren når det er omkring fire år gammelt.

## Kultur
Dromedarer var meget viktige for handelen i Saharaørkenen. Transporten ble gjennomført med karavaner av dromedarer, som ble fôret opp i et visst antall måneder i enten Maghreb-landene eller Sahelområdet, før de ble samlet til en karavane. Ifølge den vidt bereiste Ibn Battuta (1304 – 1368), som fulgte én av karavanene, bestod de gjennomsnittlig av ca. 1&nbsp;000 dromedarer, men noen kunne være så store som 12&nbsp;000.

Melken og kjøttet kan inntas av mennesket, samtidig som hårene brukes til å lage tepper og ryer av.

### Kuriosa
* Dromedarene kalles «ørkenens skip», fordi bevegelsene kan minne om et skip i sjøgang for den som sitter på ryggen. Arten var dessuten ofte den eneste muligheten mennesket hadde til å krysse de enorme ørkenområdene i Sahara.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Saalforste

**Saalforste** er en del av den bayerske statsskogen, og ligger i Pinzgau i delstaten Salzburg i Østerrike. Skogen på 18&nbsp;000 hektar har fra 1228 vært i Wittelsbachfamiliens og senere Bayerns eie. Skogen ligger likevel på østerriksk territorium. Skogen har historisk vært gjenstand for stridigheter, og bruken av den ble første gang regulert i 1529 gjennom den såkalte Mühldorf-traktaten og igjen i 1781 gjennom det såkalte *Salinenhauptvertrag*. Da Salzburg ble en del av Østerrike klarte Ludwig I av Bayern gjennom Salinerkonvensjonen i 1829  å sikre Kongeriket Bayerns forstrettigheter for alltid. Den østerrikske keiseren erklærte at *Die Saalforste gehören auf unwiderrufliche Zeiten zu Bayern* og gav nabostaten enkelte andre rettigheter. Saalforste forvaltes av de bayerske forstmyndighetene i Sankt Martin bei Lofer som bayersk eiendom.

## Eksterne lenker
* Den bayerske skogforvaltningen
* 175 Jahre Salinenkonvention
T.R. Knight

**Theodore Raymond Knight** (født 26. mars 1973 i Minneapolis i Minnesota) er en amerikansk skuespiller. Han har rollen som George O'Malley i TV-serien *[[Grey's Anatomy]]*. Han er åpent homofil.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Black Room

**Black Room** er en norsk rockegruppe fra Bergen. Gruppa ble dannet som «Lorraine» i 2000 og ga ut sitt første album, *The Perfect Cure*, i 2003. De flyttet fra Bergen til London tidlig i 2006 og skiftet navn til Black Room i 2009. Gruppa består av trioen Pål Myran Håland, Ole Gunnar Gundersen og Anders Winsents.

Black Room har varmet opp for a-ha og Pet Shop Boys og har spilt inn en coverversjon av låten *Heaven* av bandet The Psychedelic Furs.

*Lorraine* er en EP med Lorraine, utgitt i 2003, og fikk god omtale i Bergensavisen og musikkavisen Puls.

## Diskografi
**Lorraine* (EP, 2003)
**The Perfect Cure* (2003) 10 spor, utgitt på Rec90

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Arne Heli

**Arne Vilhelm Heli** (født 17. september 1924, død 9. august 2006) var en norsk sosionom og homopolitisk aktivist, som var sentral i dannelsen av Det norske forbundet av 1948. Var i perioden 1949&ndash;1966 samboer med Øivind Eckhoff som i 1957 ga ut *Vi som føler annerledes: homoseksualiteten og samfunnet* under pseudonymet Finn Grodal. Boka var Norges første sakprosaverk om homofili. Heli hjalp til med å samle inn relevant materiale og redigere boken og svare på brev fra mange homofile som tok kontakt. Han var også æresmedlem i KROM (Norsk forening for kriminalreform) og medforfatter på boken *Murer og mennesker: en KROM-bok om fengsel og kriminalpolitikk* sammen med Thomas Mathiesen.    

Mot slutten av sitt liv skrev Heli boken *[https://www.pax.no/apen-om-det-forbudte.5601811-331601.html Åpen om det forbudte] *, der han beskrev tiden fra han ble oppmerksom på sin seksuelle orientering på 1940-tallet til han sto fram som homofil i Studentersamfundet i 1965. Boka ble utgitt noen uker før hans død i 2006. I 2003 deltok Arne også i dokumentarfilmen Den hemmelige klubben, som ble vist på NRK og der han forteller om livet som ung homofil på 50- og 60-tallet. 

## Referanser


## Eksterne lenker
* gaysir.no Arne Heli: *Homopolitisk historietime*
* Store norske leksikon/Norsk biografisk leksikon Biografiartikkel om Øivind Eckhoff
* Kilden *Viktig homobok fyller femti* artikkel om *Vi søm føler annerledes*.
*Norsk filminstitutt Dokumentarfilmen Den Hemmelige klubben
* NRK Intervju i Bokprogrammet
* Pax Åpen om det forbudte
* Aftenposten Omtale av *Åpen om det forbudte*
Herbert von Bose

**Carl Fedor Eduard Herbert von Bose** (1893–1934) var en tysk embetsmann og politisk sekretær for Franz von Papen.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Han tilhørte en gammel katolsk saksisk adelsslekt og var sønn av den keiserlige regjeringsråden *Fedor von Bose* (1856–1919), avdelingssjef i den keiserlige generaldireksjonen for jernbanen i Elsass-Lothringen, og hans første kone *Johanna Dill* (1859–1888).

Bose ble 7. oktober 1919 gift i Kassel med *Therese Kühne* (1895–1963), datter av infanterigeneralen *Viktor Kühne* og *Maria von Eschwege*.

### Karriere
Bose var først kongelig prøyssisk kaptein. Som politisk sekretær for visekansler Franz von Papen ble han sjef for visekanslerens presseavdeling. I denne funksjonen var han en av forfatterne av Marburgtalen, som tydelig formulerte den konservative kritikken mot nasjonalsosialismen. Det var forhåpningen at talen skulle få i stand en standhafighet blant alle opposisjonelle i Tyskland, og få dem til å yte motstand mot nazismen.  Man ønsket også å utnytte spliden mellom Reichswehr og SA og dessuten å få den aldrende Hindenburg med på det Hitler-fiendtlige laget.

Marburgtalen var i og for seg en suksess – som den amerikanske ambassadør i Berlin, William Dodd, noterne seg, ble den provokative hilsen «Heil Marburg»  allesteds nærværende i landet - men Boses, Jungs og Tschirschkys plan ble likevel ikke virkelighet. Papen vaklet, og fikk seg ikke til å reise rett til  Hindenburg straks talens gjennomslagskraft ble åpenbar for folk. Dessuten var Hindenburgs sønn såpass klossete at han røpet Bose-Tschirschky-planen overfor hærminister von Blomberg og hans stabssjef von Reichenau. Sistnevnte var på parti med Heinrich Himmler og Reinhard Heydrich, og dermed glapp sjansen ved at nazistene fikk summet seg. Da Papen noe senere gjorde seg klar til avreise til Hindenburg, var det for sent. Han ble arrestert.

Som resultat av denne talen ble også Bose skutt og drept av SS ved sitt skrivebord i 1934 i forbindelse med de lange knivers natt. Bose, Jung, Klausener og Röhm ble drept, mens Papen ble skånet.

## Referanser


## Litteratur
* *[[Genealogisches Handbuch des Adels]]*, Adelige Häuser A Band VIII, Seite 144, Band 38 der Gesamtreihe, C. A. Starke Verlag, Limburg (Lahn) 1966,
Max Power

***Max Power*** var et britisk bilmagasin som dekket stoffområdene styling og tuning av bil, samt miljøet rundt disse. Mot slutten av 1990-tallet ble magasinet det mestselgende bilmagasinet i England. Første utgave i England ble utgitt i mai 1993, det siste i januar 2011.

I tillegg til England gis magasinet ut i Hellas og Sør-Afrika. Det har tidligere blitt utgitt i Norge og Danmark, samt under navnet «*ADDX*» i Frankrike. Magasinet ADDX kommer fortsatt ut i Frankrike, men etter at det britiske forlaget EMAP solgte sin virksomhet i Frankrike er det et selvstendig magasin, og ikke en lisensiert utgave av Max Power.

## Norsk utgave
Frem til november 2007 gav forlaget Bonnier Media ut en norsk utgave av magasinet. Det kom ut med første nummer den 13. juni 2005, og var Norges første magasin som dedikerte seg til stoffområdene styling og trimming av bil. Magasinet kom ut månedlig, og det ble utgitt 30 nummer av magasinet før det gikk inn.

## Eksterne lenker
* Engelske Max Powers offisielle nettsider
* Sørafrikanske Max Powers offisielle nettsider
* Greske Max Powers offisielle nettsider
* ''Brukte narkorusede sjåfører i kjøretest
Sophia Naturalization Act

***Act for the Naturalization of the Most Excellent Princess Sophia, Electress and Duchess Dowager of Hanover, and the Issue of her Body*** var en lov vedtatt av Englands parlament i 1705.

Gjennom *[[Act of Settlement]]* var det i 1701 bestemt at kurfyrstinne Sophia av Hannover og hennes etterkommere hadde arverett til den britiske tronen.

Sophia, som var tysk, ble imidlertid ikke ansett som engelsk, og loven naturaliserte henne og «the issue of her body» som engelske undersåtter. Naturalisering ble likevel begrenset til de av protestantisk tro.

En hvilken som helst etterkommer av Sophia kunne gjøre krav på å være «issue of her body» og kreve å bli naturalisert, altså få engelsk (senere britisk) statsborgerskap. Loven ble brukt etter annen verdenskrig da den tyske statsborgeren prins Ernst August IV av Hannover klarte å oppnå britisk statsborgerskap etter en omfattende rettssak. Prinsen var overhode for huset Hannover, eldste etterkommer etter kong Georg III av Storbritannia og gjorde dessuten gjorde krav på tittelen prins av Storbritannia som han hadde fått tildelt av kong Georg V av Storbritannia kort etter sin fødsel i 1914. I henhold til *Titles Deprivation Act 1917* hadde han også rett til å få gjenopprettet den britiske tittelen *hertug av Cumberland og Teviotdale* og dermed få sete i Overhuset hvis han gav avkall på sine tyske titler, noe han likevel ikke gjorde.

Sophia Naturalization Act ble opphevet gjennom *[[British Nationality Act 1948]]*.

## Fotnoter


## Eksterne lenker
* Det britiske innenriksministeriet om kurfyrstinne Sophia av Hannover
Lindon

I J.R.R. Tolkiens fiktive verden Midgard er **Lindon** landet som ligger bortenfor Ered Luin i nordvestre delen av Midgard. Det er det vestligste landet på det kontinentet. Lune gulfen deler den inn i **Forlindon** (Nord Lindon) og **Harlindon** (Sør Lindon).

Lindon er et navn som har overlevd fra det første tidevervet, da det ble gitt til Ossiriand etter at dette landet ble bebodd av Laiquendi eller Grønn alver. Lindon betydde *Sangernes land*, etter det gamle navnet *Lindar* (sangerne) for Telerialvene.
Lindon er det siste av landene som var igjen etter Beleriands undergang etter Vredens krig på slutten av det første tidevervet, mens resten av landene ble ødelagt og sank i havet. Det er ikke helt sikkert, men det blir antatt at Lindon var større før Númenors fall enn det det var i det tredje tidevervet.

Mange av alvene fra Beleriand dro til Lindon på begynnelsen av det andre tideverv, hvor de ble styrt av Gil-galad. Noldoene holdt for det meste til i Forlindon, mens Sindaene (og de overlevende Laiquendi) bodde i Harlindon. Sammen bygget de Mithlond (Gråhavnene) i lunegulfen, og mange alver reiste derfra til Valinor. Lindon var et av de to kongerikene som Noldoene hadde i det andre tidevervet (det andre var Eregion), helt til Gil-galad ble drept av Sauron i krigen med den Siste alliansen mellom alver og menn. Etter det dro de fleste av Noldoene endelig tilbake til Valinor, og Lindon ble bebodd av langt færre enn før, og nå ble det styrt av Gil-Galads løytnant, Sinda-alven Círdan Skipsbyggeren, som fortsatte å bygge skip for de alvene som reiste fra Midgard for godt.

I litteraturen dukker Lindon for det meste opp som et sted hvor de *Uvillige* alvene holdt til før de dro for alltid fra Midgard.
Sparre Olsen

**Carl Gustav Sparre Olsen** (født 25. april 1903, død 8. november 1984) var en norsk fiolinist og komponist. 

## Bakgrunn og arbeid
Sin første musikkundervisning fikk han av Herman van der Vegt i Oslo. Deretter studerte han med Fartein Valen fra 1926 til 1930, da han reiste til Berlin og studerte med Max Buttin ved musikkhøgskolen der. I 1936 var han i London og studerte med Percy Grainger. 

I seks år fra 1934 underviste Sparre Olsen ved Musikk-konservatoriet i Bergen. I denne tiden dirigerte han også Bergens arbeiderforenings sangforening. Før dette hadde han også erfaring som orkestermusiker. Han var også musikkritiker i Bergens Tidende fra 1939 til 1940. Sparre Olsen mottok Statens kunstnerlønn fra 1936 og ble Ridder av St. Olavs Orden i 1968.

Sparre Olsen har et særpreget tonespråk som avspeiler kjærlighet til norsk natur, men også religiøse lengsler og følelser. Han har spesielt hatt betydning for norsk korsang, idet han komponerte svært mange vokalverk for kor til tekster av blant annet Olav Aukrust, Jan-Magnus Bruheim, Tor Jonsson, Inge Krokann og Tore Ørjasæter.

## Sparre Olsen-konkurransen
Gjøvik kunst- og kulturskole arrangerer en landsdekkende musikk-konkurranse for barn og unge inntil 19 år. Det deles ut en første pris i hver av de fire aldersbestemte klassene, pluss en Ærespris til den deltaker som uansett klasse gir den beste helhetlige og kunstneriske tolkning av sitt program. Programmet skal bestå av et verk av Sparre Olsen eller en annen nyere norsk komponist, en sats fra et syklisk verk (sonate, konsert) og et selvvalgt stykke. Programmet bør til sammen ikke ta mer enn 20 minutter.

## Litteratur
* 
* 

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Biografi og komposisjoner hos Musikkhuset
* Omtale ved 100 årsminnet
*Brev til Sparre Olsen finnes ved NTNU Universitetsbiblioteket
Slaget ved Khafji

**Slaget ved Khafji** var den første store landtrefningen under Gulfkrigen. Det foregikk i den saudiarabiske havnebyen Khafji fra 29. januar til 1. februar 1991. Slaget begynte da irakiske styrker uventet angrep byen Khafji. Styrker fra Saudi-Arabia og Qatar, støttet av amerikanske luftstyrker og artillerienheter rykket inn i byen, fordrev de irakiske styrkene og befridde to beleirede rekonoseringsenheter fra US Marines.

## Slaget

Det irakiske angrepet overrasket koalisjonsstyrkene og skapte de første timene stor forvirring. Flere enheter fra US Marines og amerikanske spesialstyrker ble overrent av den irakiske offensiven. Khafji ble inntatt med liten motstand. To lag fra U.S. 3rd Marine Regiment ble beleiret i selve byen. At disse var fanget inne i byen gjorde gjenerobringen vanskeligere, selv om disse gav etterretning om irakiske stillinger og dirigerte flere luftangrep. Etter et intenst motangrep ble byen gjeninntatt.

Fra irakisk side var angrepet mest sannsynlig et forsøk på å sinke det kommende koalisjonsangrepet mot det irakisk-okkuperte Kuwait og for å teste koalisjonsstyrkene. Den irakiske hæren og spesielt Republikanergarden var ansett som den beste militærstyrken i Persiagulfområdet, særlig på grunn av Iran-Irakkrigen. Dessuten var det tvil om hvordan det amerikanske militæret ville fungere i strid, siden det ikke hadde deltatt i en større militæroperasjon siden Vietnamkrigen, nesten 20 år tidligere.

Slaget avslørte at den irakiske hæren ikke var i stand til å gjennomføre større operasjoner. USA måtte angripe Irak med 33 andre land og derfor klarte de å få ut Irak ut av Kuwait, noe som medvirket til at koalisjonsstyrkene la om sine planer for å kunne håndtere store mengder krigsfanger.
Slaget ved Fort Cumberland

**Slaget ved Fort Cumberland** resulterte i nederlag for en amerikansk armé som forsøkte å invadere og inspirere til opprør i den britiske kolonien Nova Scotia under den amerikanske uavhengighetskrigen. Det vellykkede forsvaret av Fort Cumberland i november og desember i 1776 gjorde at britiske autoriteter vant i de territorielle kravene på sine maritime områder. Nova Scotia forble lojalistisk gjennom hele krigen.

Nova Scotia var generelt dårlig befestet i de tidlige stadiene av konflikten med de tretten koloniene, og uro i de østlige regionene fremprovoserte frykt for et amerikansk-ledet opprør. Selv om forsterkninger hadde begynt å nå Halifax i 1776, var de østlige regionene bare marginalt beskyttet da amerikanerne slo til.

Fort Cumberland var i lignende forfallen tilstand. Det ble tatt fra franskmennene i 1755, men ble forlatt på slutten av syvårskrigen og forfalt til ruiner. Oberst Goreham og hans garnison av lojalister ankom i august 1776 og gjorde hva som kunne gjøres for å gjenopprette det til en tilstand der det kunne forsvares, og brukte til og med gammelt fransk utstyr fra den tidligere krigen. Men Goreham var ikke godt nok utstyrt og hans menn manglet alt fra forsyninger til uniformer.

500 amerikanere under Jonathan Eddy nådde området den 22. november. Amerikanerne manglet artilleri og stormet fortet den 13. desember, men ble slått tilbake. Nattangrep den 22. og 23. desember gjorde at de lyktes i å erobre og brenne ned flere bygninger, men Goreham stod fast, og invasjonsstyrken ble igjen tvunget ut. Den 28. desember dukket HMS *Vulture* opp i Fundybukta med en kontingent av canadiske regulære soldater og marinesoldater. Fort Cumberland var forsterket og invasjonsstyrken ble spredt.

Økt tilstedeværelse av den britiske marine frustrerte også amerikansk kaperfart i regionen. Amerikanerne hadde tidligere foretatt raid langs St. Lawrence-bukta rimelig uhindret, og plyndret og ødela flere landsbyer inkludert dagens Charlottetown, Prince Edward Island. Ved siden av tapet av Liverpool i 1778, unnslapp Nova Scotia krigen uten videre skader.
Paul Gascoigne

**Paul John «Gazza» Gascoigne** (født 27. mai 1967 i Dunston i Gateshead) er en engelsk tidligere fotballspiller.

Innledningsvis i karrièren spilte Gascoigne for den lokale klubben Redheugh Boys Club. Under oppholdet i småklubben var han på prøvespill i Ipswich FC, Middlesbrough FC og Southampton FC, men uten at noen av disse klubbene ville tilby han kontrakt.

I løpet av karrièren spilte han for Newcastle United FC, Tottenham Hotspur FC, SS Lazio, Middlesbrough FC, Everton FC, Burnley FC og Rangers FC. I tillegg spilte han 57 landskamper for , og scoret ti mål i perioden fra 1988-1998. Gascoignes talent gjorde ham til en av landets største idrettskjendiser på 1990-årene, men i den senere delen av karrieren, og spesielt etter at han la opp, ble Gascoignes liv dominert av alvorlige mentale og følelsesmessige problemer, spesielt alkoholproblemer. 

Han har blitt fengslet og innlagt ved flere anledninger, som har fått jevnlig dekning i britisk presse. Han har ofte forsøkt å kutte ut alkohol, men hans  rehabilitering har bare gitt midlertidig lindring. Hans personlige problemer avsluttet trenerkarrieren hans, og han har siden ikke hatt noe toppverv eller trenerkarriere i fotball siden han ble avskjediget som manager for Kettering Town i 2005.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Skittles

**Skittles** er en type godteri som produseres av Mars, Incorporated. Opprinnelig var det dragépastiller med fruktsmak, men i dag finnes også mange andre smaker, samt tyggegummi. Skittles solgt i Nord-Amerika er tilsatt gelatin, noe de ikke er i Europa, smaken vil derfor være litt forskjellig.

Det finnes også Skittles drikke med de forskjellige smakene. Det finnes også spesiallagde Skittles tilpasset veganere og glutenalergikere, men disse kan være vanskelige å få tak i og er ofte dyrere.

## Historie og markedsføring
Skittles ble først laget kommersielt i 1974 av et britisk selskap. De ble først introdusert i Nord-Amerika i 1979 via import og i 1982 begynte den innenlandske produksjonen av Skittles i USA. 

Skittles' «taste the rainbow»-tema ble laget av reklamebyrået D'Arcy Masius Benton & Bowles i New York. 2. mars 2009 lanserte Skittles en nettbasert markedsføringskampanje der deres offisielle nettsted hadde alternativer for å se forskjellige sosiale medie-sider i hovedområdet, inkludert deres offisielle YouTube-kanal, en Facebook-profil og en Twitter-konto. 

Skittles' markedsføring har blitt kjent for sine avantgarde virale markedsførings-teknikker, spesielt i forbindelse med Super Bowl. I 2018 produserte den en Super Bowl-reklame som bare ble sett av en person. I 2019 gjennomførte den en pre-Super Bowl-kampanje med Skittles Commercial: The Broadway Musical, som ble fremført en gang bare på rådhuset i New York City.

## Ulike Skittles-typer
*Original (rød pakke) – Fruktsmak. (Appelsin, sitron, lime, jordbær og solbær)
*Wild berry (lilla pakke) – Smak av ville bær. (Bringebær, kirsebær, jordbær, punsj, melon)
*Tropical (blå pakke) – Smak av tropiske frukter. (Banan, kiwi og lime, jordbær og vannmelon, mango og fersken, punsj)
*Smoothie mix (rosa pakke) – Smak av smoothie. 
*Skittles sour (grønn pakke) – Sure skittles.

Solbær er byttet ut med drue i USA og Canada.


File:(BLUE) Skittles.JPG
File:(Green) Skittles.JPG
File:(Skittles) Yellow.JPG
File:(Orange) Skittles.JPG
File:(Red) Skittles.JPG


## Eksterne lenker
*
Myntherre

**Myntherre** kalles den som har rett til å la prege mynter (og trykke pengesedler) i en stat. Myntherrens navn er vanligvis preget på den ene siden av mynten.

## Myntherrer i Norge
Helt fra den første norske mynten ble preget under Olav Tryggvason i 995, har regjerende konge hatt myntrett og vært myntherre i Norge. I perioden fra 1222 til innføringen av reformasjonen (1536), var også erkebiskopene myntherrer.
### Historiske myntherrer
*(995-1000) Olav Tryggvason
*(1015–1030) Olav Haraldsson
*(1047–1066) Harald Hardråde
*(1067–1093) Olav Kyrre
*(1093–1103) Magnus Berrføtt
*(1103–1115) Olav Magnusson
*(1177–1202) Sverre Sigurdsson
*(1217–1263) Håkon Håkonsson
*(1263–1280) Magnus Lagabøte
*(1268–1282) Erkebiskop Jon Raude
*(1280–1299) Eirik Magnusson
*(1280–1319) Håkon V Magnusson
*(1319–1363) Magnus Eriksson
*(1355–1380) Håkon VI Magnusson
*(1380–1387) Olav IV Håkonsson
*(1475–1510) Erkebiskop Gaute Ivarsson
*(1483–1513) Hans
*(1510–1522) Erkebiskop Erik Valkendorf
*(1513-23 og 1531-32) Christian II
*(1523–1537) Erkebiskop Olav Engelbrektsson
*(1524–1533) Frederik I
*(1536–1559) Christian III
*(1559–1588) Frederik II
*(1588–1648) Christian IV
*(1648–1670) Frederik III
*(1670–1699) Christian V
*(1699–1730) Frederik IV
*(1730–1746) Christian VI
*(1746–1766) Frederik V
*(1766–1808) Christian VII
*(1808–1814) Frederik VI
*(1814–1818) Carl XIII
*(1818–1844) Carl XIV Johan
*(1844–1859) Oscar I
*(1859–1872) Carl XV
*(1872–1905) Oscar II
*(1905–1957) Haakon VII
*(1957–1991) Olav V
*(1991–) Harald V

## Se også
*Norske mynter

## Referanser
Slaget ved Mount Tumbledown

**Slaget ved Mount Tumbledown** var et slag under Falklandskrigen mellom britiske styrker og argentinske styrker. Mount Tumbledown lå i veien for den britiske fremrykkingen mot Stanley på Falklandsøyene. Slaget foregikk natten mellom 13. juni – 14. juni 1982 og endte i britisk seier.

Den britiske styrken besto av 2. bataljon, Scots Guards, bombekasterstøtte fra 42 Commando, Royal Marines, artilleristøtte fra HMS «Active», 1/7th Duke of Edinburgh's Own Gurkha Rifles og en pansertropp fra Blues and Royals.

Den argentinske styrken besto av Batallón de Infantería de Marina 5, samt ingeniør-, artilleri-, luftvernstyrker og et maskingeværkompani fra hovedkvarteret. De argentinske styrkene var nesten på størrelse med en liten brigade.

I slaget benyttet britene seg blant annet av bajonettangrep.

## Eksterne lenker
* Sky News: Return to the Falklands http://news.sky.com/skynews/video/videoplayer/0,,31200-falklands_p4743,00.html
* In his first interview in 20 years, Robert Lawrence tells Mark Townsend how the trauma of battle reshaped his life
* http://news.bbc.co.uk/1/hi/uk/6515129.stm As part of his journey of reconciliation Mike Seers travels to Argentina to interview Marine artillery fire controllers and gunners whom he fought against 
* Reassessing the Fighting Performance of the Argentinean 5th Marines
* Tumbledown painting by Terence Cuneo
* Taken from the diary of Guardsman Tracy Evens
Jan Wiese

**Jan Wiese** (født 4. mars 1928 i Bærum, død 5. juli 2014) var en norsk forfatter og forlagsmann.

Han debuterte med en samling fortellinger i 1979: *[[Jeg skal til Katnosa i kveld]]*. I 1990 utkom romanen *[[Kvinnen som kledte seg naken for sin elskede]]*, som fikk gode kritikker og vant et stort publikum. Romanen er oversatt til 15 språk.

Wiese var elev ved Oslo katedralskole og var utdannet siviløkonom. Fra 1973 til 1988 var Wiese administrerende direktør i J.W. Cappelens Forlag, samt formann i Den norske Forleggerforening i perioden 1975–1978.

Wiese er far til Andreas Wiese og Claus Wiese.

## Priser

* Nota Bene Bokpris 1991**

## Referanser


## Eksterne lenker
* Om Wiese på Gyldendal
* Aftenposten
* Digitaliserte bøker av Wiese i Nasjonalbiblioteket.
Hedgehog

**Hedgehog** (engelsk for piggsvin) var et britisk anti-ubåtvåpen fra den andre verdenskrig. Det fungerte ved at det avfyrte bomber på en måte som tilsvarer mortarer. Disse eksploderte ved kontakt, i motsetning til dypvannsbomber som måtte innstilles på ønsket dybde. Dette gav Hedgehog en fordel overfor dypvannsbombene.

En annen faktor med denne typen bomber er at vanlige dypvannsbomber er tyngre og har større sprengkraft. Konseptet med Hedgehog er å bruke mindre bomber i større antall for å øke treffsikkerheten. I 25 % av tilfellene var angrepene vellykkede og satte målet ut av spill under andre verdenskrig, i motsetning til 7 % som gjaldt for standard dypvannsbomber.

Hedgehog fikk navnet sitt fordi utskytningsplattformen, uten bomber, lignet piggene på pinnsvin.

## Eksterne lenker
*
Den norske friluftslivprisen

**Den Norske Friluftslivprisen** er en pris som deles ut til personer eller organisasjoner/sammenslutninger som har gjort en ekstraordinær innsats for norsk friluftsliv. Prisen gis av

*Helse- og omsorgsdepartementet
*Miljødirektoratet
*Friluftslivets Fellesorganisasjon
*Stiftelsen Norsk Friluftslivsfestival

Tidligere prisvinnere er

* 1995: Ragnar Frislid
* 1996: Claus Helberg
* 1997: Olaf og Normann Heitkøtter
* 1998: Jon Østeng Hov
* 1999: Charlotte og Eiliv Sulheim
* 2000: HM Dronning Sonja
* 2001: Den Norske Turistforening
* 2002: Arnulf Møllerstad
* 2003: Foreningen ØX
* 2004: Thorbjørn Berntsen
* 2005: Hans Christian Alsvik
* 2006: Kari Bay Haugen
* 2007: Leif Ryvarden og Per Roger Lauritzen
* 2008: Lars Monsen
* 2009: Nils Faarlund
* 2010: Norges Jeger- og Fiskerforbund
* 2011: Nasjonalt Pilegrimssenter
* 2012: Olav Thon
* 2013: Arne Nævra
* 2014: Øystein Dahle
* 2015: Speiderbevegelsen (Norges Speiderforbund og KFUK-KFUM speiderne)
* 2016: Norges Røde Kors
* 2017: Tursøstre - Hege og Stine Schultz Heireng
* 2018: Norsk Leirskoleforening
* 2019: Familien Vole
* 2020: Sverre M. Fjelstad

## Referanser

 


## Eksterne lenker
* Den Norske Friluftslivprisen
Bassetlaw

**Bassetlaw** er et administrativt distrikt i England. Administrasjonssenteret er Worksop, mens den eneste andre byen er Retford. Ellers består distriktet av landsbygd med landsbyer av varierende størrelse. 

Distriktet ble opprettet 1. april 1974 ved at bydistriktene Worksop og Reford samt det meste av Retford landdistrikt ble slått sammen. Det har navn etter et historisk *[[wapentake]]*, Bassetlaw. 
Distriktet har et areal på 637,86 km² og hadde 112&nbsp;863 innbyggere i 2011.

## Steder i distriktet
:Askham
:Babworth, Beckingham, Bircotes, Blyth, Bole, Bothamsall
:Carburton, Carlton-in-Lindrick, Clarborough, Clayworth, Cuckney
:Darlton
:East Drayton, East Markham, Eaton, Elksley, Everton
:Gamston, Gringley-on-the-Hill, Grove
:Harworth, Hayton, Headon
:Langold
:Markham Moor, Mattersey, Milton, Misson, Misterton
:Normanton-on-Trent, North Leverton-with-Habblesthorpe, North Wheatley
:Oldcotes
:Rampton, Ranby, Ranskill, Retford, Rhodesia, Rockley
:Saundby, Scrooby, Shireoaks, South Leverton, Sutton cum Lound, Sturton le Steeple
:Torworth, Treswell, Tuxford
:West Drayton, West Markham, West Stockwith, Woodbeck, Worksop

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Georg Weissel

**Georg Weissel** (født 1590 i Domnau i Hertugdømmet Preussen, død 1635 i Königsberg) var en tysk salmedikter.

Wiesel studerte teologi ved Albertina-universitetet i Königsberg. I 1623 ble han ordinert som prest.

Hans mest kjente salme er *[[Gjør døren høy]]* (originaltittel på tysk *Macht hoch die Tür*). Den finnes i alle nåværende kristelige salmebøker. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*