open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
William Byrd

**William Byrd** (født mellom 1534 og 1543, død 4. juli 1623) var en av de mest sentrale engelske komponistene i renessansen. 

## Liv og virke
### Bakgrunn
Han vokste opp som katolikk under de store skiftningene i den engelske kirken, og dette satte selvsagt sitt preg på komponisten. Vår kjennskap til hans yngre leveår er svært dårlig, og det eneste vi kan anta er at han kan ha virket som korgutt enten i Westminster Abbey eller ved Det Kongelige Kapellet i London. 

### Karriere
Først hvis vi beveger oss til 1563, kan vi med sikkerhet si at han mottok en stilling som organist ved Lincoln Cathedral, en stilling han innehadde helt frem til 1572.

Allerede før han hadde avsluttet sin stilling i Lincoln, i 1569 eller 1570, fikk han tilbud om jobb som gentleman (=sanger) ved koret i Det Kongelige Kapellet i London, fordi en av de faste medlemmene i dette koret, Robert Parsons, druknet i en tragisk ulykke i River Trent. Her fikk han jobbe under dronning Elisabeth, og i tillegg til å virke som sanger, delte han også organistarbeidet med den betydningsfulle komponisten Thomas Tallis, en nær venn som blir regnet som læreren til Byrd. Gjennom dronningens tillatelse mottok disse to komponistene enerett på utgivelse av musikk i 1575, det første av sitt slag i England, og dette monopolet gjorde selvsagt at deres samarbeid bare ble enda tettere.

Som et direkte resultat av denne høye stilling utga Tallis og Byrd samme år en motettsamling sammen, «Cantiones Sacrae», hvor begge komponistene hadde bidratt med 17 motetter hver, antagelig for å hylle dronning Elisabeth, som til da hadde regjert i nettopp 17 år. Bortsett fra motettsamlingen var ikke deres samarbeid spesielt fruktbart, og etter at Tallis døde i 1585, beholdt Byrd denne utgiverretten helt alene frem til 1596, da Thomas Morley overtok.

Byrd flyttet til Harlington i London i 1577 og bodde der frem til tidlig på 1590-tallet, før han flyttet videre til Stondon Massey i Essex Fylke, hvor han tilbrakte sine resterende dager frem til sin død 4. juli 1623. Riktignok viser registre at Byrd fortsatte sitt virke i Det Kongelige Kapellet, og man kan lure på hva som var årsaken til at han flyttet fra London. 

Kanskje Byrd ble lei av hofflivet eller kanskje han rett og slett mistrivdes som katolikk i et protestantisk miljø.

Ved å flytte i Essex oppnådde han i alle fall det å kunne leve ut sin personlige tro i langt mer trygge omgivelser. Som kjent så var det å sverge til en annen kirke enn den gjeldende statskirken på denne tiden ganske farlig, siden mange ble henrettet nettopp på grunn av slike holdninger. Særlig under dronning Maria Tudor, med tilnavnet «den Blodige», var dette direkte livsfarlig, men også Elisabeth viste ingen nåde, til tross for at hun virket noe mer åpensinnet omkring religionsspørsmålet. 

Blant de mangfoldige verkene i Byrds produksjon er det verdt å trekke fram hans tre latinske messer (Messe for 3 stemmer, Messe for 4 stemmer og Messe for 5 stemmer), «Cantiones Sacrae», «Gradualia», «Psalmes, Songs and Sonnets» og «The Great Service».

## Referanser
Lommeslagskip

**Lommeslagskip** er en benevnelse for de tyske tunge krysserne som ble bygget i perioden 1931&ndash;33 i henhold til bestemmelsene i Versaillestraktaten. Her var størrelsen blitt stipulert til  tonn og artillerikaliber 28&nbsp;cm som øvre grense for tyske orlogsfartøy. Benevnelsen «lomme»slagskip avspeiler at denne kategorien, betegnet som «Deutschland»-klassen, måtte være mindre enn konvensjonelle slagskip. Tyskerne selv kalte denne fartøytypen først «panserskip» (*Panzerschiff*) og fra 1940 av «tung krysser» (*Schwerer Kreuzer*).

Tyskerne tøyet grensene for tonnasje og bestykning, hva som ble avslørt først da Annen verdenskrig var avsluttet. Fullt utrustet hadde fartøyene et deplasement på  tonn og hovedbestykningen besto av seks 28&nbsp;cm kanoner. Totalt ble det bygget tre lommeslagskip.

## Fartøy
**[[«Deutschland» (1931)|«Deutschland»]]* (senere endret til *Lützow*), 
**[[«Admiral Graf Spee» (1934)|«Admiral Graf Spee»]]*
**[[«Admiral Scheer» (krysser) (1934-1945)|«Admiral Scheer»]]*

## Referanser
Interoil Exploration and Production

**Interoil Exploration and Production ASA** er et norsk oljeselskap som er notert på Oslo Børs. Hovedkontoret ligger i Strandveien 50 på Lysaker.

Selskapet er et lete- og produksjonsselskap med virksomhet i Sør-Amerika og Afrika. Letevirksomhet foregår i Peru og Colombia, og selskapet er i ferd med å etablere seg i Vest-Afrika. I perioden 2006 til 2009 har det blitt mer enn 60 brønner i Peru og 20 brønner i Colombia. Forutenom 4 brønner er alle disse brønnene i Peru og Colombia blitt satt i produksjon.

Produksjonsmålsetting på 7.000 fat per dag i 2009. Interoil oppnådde et resultat etter skatt på pluss 14,3 millioner dollar i 2008. Driftsresultatet beløp seg til pluss 42,7 millioner dollar. I 2012 produserte Interoil om lag 4000 fat per dag.

I november 2012 måtte styreleder Mårten Rød gå av etter at Økokrim tiltalte ham for svindel og økonomisk utroskap for 228 millioner kroner.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
CanArgo

**CanArgo** er et olje- og gasselskap som er notert på Oslo Børs og American Stock Exchange (Amex).

Selskapet har virksomhet i det tidligere Sovjetunionen, for tiden vesentlig i Georgia og Kaukasus.

CanArgo Energy Corporation melder om et nettoresultat på minus 5,9 millioner dollar i første kvartal 2007. Driftsresultatet fra videreført virksomhet endte på minus 3,5 millioner dollar. 
Driftsinntektene beløp seg til 0,5 million dollar. 

## Eksterne lenker
* Hjemmeside
*
Omar Bradley

**Omar Nelson Bradley** (født 12. februar 1893 i Clark i Missouri, død 8. april 1981 i New York City) var en amerikansk offiser (general) under andre verdenskrig og Koreakrigen. Da det amerikanske postvesen 5. mai 2000 utstedte en serie frimerker med «Distinguished Soldiers», var Bradley inkludert i denne. Han hadde kallenavnet «The G.I.'s General» («soldatenes general»).

Han ble uteksaminert fra United States Military Academy i West Point i 1915, en årgang som skulle levere en rekke generaler, også omtalt av militærhistorikere som «årgangen som stjernene falt på». Bradley fikk etterhvert graden General of the Army, som er den nest høyeste i USA.

Bradley var en av USAs fremste generaler under andre verdenskrig og var blant annet sjef for 2. armekorps under kampene i Nord-Afrika og invasjonen av Sicilia i 1943. Videre var han sjef for Den amerikanske 1. armé ved invasjonen i Normandie og fra 1. august 1944 sjef for 12. armégruppe.

Det var under Bradleys ledelse at de allierte stoppet den tyske Ardenneroffensiven i desember 1944-januar 1945.

Etter andre verdenskrig var han i perioden 1949-53 den første Chairman of the Joint Chiefs of Staff, og han ble utnevnt til fem stjernes general (*General of the Army*) 1950 som den siste av totalt fem. Som leder for forsvarsstaben ledet han den amerikanske krigføringen under Koreakrigen 1950-53 og det var han som drev igjennom beslutningen og å avskjedige general Douglas MacArthur fra stillingen som øverstkommanderende i Korea.

Han offentliggjorde sine memoarer i 1951, og fant der anledning til å kritisere Field Marshal (feltmarskalk) Montgomerys påstander i 1945 om at det var han som hadde sikret seieren over tyskerne i Ardenneroffensiven.

Bradley tilbragte sine siste år ved William Beaumont Army Medical Center ved Fort Bliss i Texas.

Den 1. desember 1965 døde Bradleys hustru Mary av leukemi. Han møtte Esther Dora «Kitty» Buhler, og giftet seg med henne den 12. september 1966.

I 1970 var Bradley konsulent for filmskaperne av filmen *[[Patton – menneske og soldat]]*. I filmen blir Bradley selv spilt av skuespilleren Karl Malden. Den stemmer godt overens med Bradleys syn på general Patton: Beundring av hans aggressive pågangsmot og seiersvilje, men implisitt kritisk til hans egoisme og påståtte likegyldighet til tapene under Sicilia-felttoget.

Bradley ble i 1977 tildelt Presidentens frihetsmedalje.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Amylose

**Amylose** er et polysakkarid som inngår som en av to komponenter i stivelse (den andre er amylopektin).

Amylose er bygget opp av glukose med α(1→4) bindinger og kan dannes av flere tusen glukoseenheter. Det spaltes av enzymet amylase (som finnes i spytt og bukspytt) til maltose (disakkarid).

## Litteratur

* 
* 
* 
* 
* 
* 
*
USAs forsvarssjef

**USAs forsvarssjef** (***Chairman of the Joint Chiefs of Staff*** (norsk: *Formann for [[Den militære sjefsnemnd (USA)|Den militære sjefsnemnd]]*) er den høyeste militære stillingen i USAs forsvar og er den viktigste militære rådgiveren for USAs president.  Han leder og koordinerer aktivitetene i Joint Chiefs of Staff (JCS), *Den militære sjefsnemnd*, som består av denne lederen, en viseformann og lederen for de fem forsvarsgrenene:
 
* United States Army &ndash; hæren
* United States Navy &ndash; marinen
* United States Marine Corps &ndash; marineinfanteriet
* United States Air Force &ndash; flyvåpenet
* United States National Guard &ndash; den nasjonale garden

Selv om denne stillingen har en meget sentral rolle, har den ikke formell kommandomyndighet over styrker i felt. Kommandolinjene går fra presidenten til forsvarsministeren og direkte til de ulike øverstkommanderende i felt. Men ledere the Chairman of the Joint Chief of Staff kan stå for kommunikasjonen til kommandantene i felt på vegne av presidenten og/eller forsvarsministeren.

Admiral William D. Leahy, USN, tjenestegjorde som *Chief of Staff to the Commander in Chief of the Army and Navy*  i perioden 20. juli 1942 til 21. mars 1949 og dette anses for å være forløperen til dagens *Chairman of the Joint Chiefs of Staff*.

## Chairmen of the JCS

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Jennifer

**Jennifer** er et opprinnelig kornisk kvinnenavn avledet av det walisiske kvinnenavnet *Gwenhwyfar*. Navneleddet *gwen* betyr «lys» og *hwyfar* betyr «glatt».

## Utbredelse
*Jennifer* var et populært navn i England fra 1940-årene til 1980-årene.

*Jennifer* har vært et populært navn i USA siden 1960-årene.

|}

## Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
* Jennifer Harman (1964–), amerikansk profesjonell pokerspiller
* Jennifer Lynch (1968–), amerikansk filmregissør og manusforfatter
* Jennifer Aniston (1969–), amerikansk skuespiller
* Jennifer Connelly (1970–), amerikansk skuespiller
* Jennifer Lopez (1969–), amerikansk artist

## Navnedag
*Jennifer* har navnedag i flere land. Den norske navnedagen er .

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Nederlandsk India

**Nederlandsk India** (nederlandsk: *Nederlands-Indië*; indonesisk: *Hindia Belanda*), også kjent som *Nederlandsk Østindia*, er den offisielle benevnelsen på Nederlands kolonier i Sørøst-Asia i perioden 1815 til desember 1949 da den selvstendige staten Indonesia ble opprettet som følge av den andre verdenskrig. Nederlandsk India ble opprettet fra de nasjonaliserte koloniene til Det nederlandske ostindiske kompani som kom inn under administrasjonen til den nederlandske regjering i 1800.

I den anglo-nederlandske traktaten av 1824 avstod nederlenderne guvernøren i nederlandske Malacca til Storbritannia, noe som førte til at det til slutt ble innlemmet i Malacca (stat) i det moderne Malaysia.

I løpet av 1800-tallet ble Nederlands besittelser og hegemoni utvidet, og nådde sin største territoriale utstrekning tidlig på 1900-tallet. Kolonien bidro til den nederlandske globale prominens innen handel med krydder og landbruksavlinger på 1800-tallet og til tidlig på 1900-tallet. Begrepet Indonesia kom i bruk som geografisk lokalisering etter 1880. Tidlig på 1900-tallet begynte lokale intellektuelle utvikle begrepet Indonesia som en nasjonalstat, og satte i gang en politisk bevegelse for uavhengighet.

Japans okkupasjon under den andre verdenskrig oppløste og avviklet mye av den nederlandske kolonistaten og dens økonomi. Som følge av Japans kapitulasjon i august 1945 erklærte indonesiske nasjonalister uavhengighet som de kjempet for å sikre i den påfølgende den indonesiske nasjonalrevolusjonen. Nederland anerkjente indonesisk selvstendighet ved den nederlandske-indonesiske rundbordskonferansen som ble holdt i Haag i 1949, med unntak av Nederlandsk Ny-Guinea, det vil si Vest-Papua (tidligere kalt Irian Jaya), som ble avgitt til Indonesia i 1963 i henhold til avtalen i New York.

## Referanser


## Litteratur
* Cribb, R.B., Kahin, A. (2004): *Historical dictionary of Indonesia*, Scarecrow Press
* Dick, Howard, et al. (2002): ''The Emergence of a National Economy: An Economic History of Indonesia, 1800-2000'', University of Hawaii Press
* Friend, T. (2003): *Indonesian Destinies*. Harvard University Press. ISBN 0-674-01137-6.
* Ricklefs, M.C. (1991): *A Modern History of Indonesia*, 2. utg. MacMillan. ISBN 0-333-57690-X. Kapitlene 10–15.
* Taylor, Jean Gelman (2003): *Indonesia: Peoples and Histories*. New Haven and London: Yale University Press. ISBN 0-300-10518-5.
* Vickers, Adrian (2005): *A History of Modern Indonesia*. Cambridge University Press. ISBN 0-521-54262-6.

## Eksterne lenker
* 
* [11 Dutch Indies objects in 'The European Library Harvest'](http://www.theeuropeanlibrary.org/portal/?lang=en&coll=collections:a0077&q=(%22dutch+indies%22))
* Cribb, Robert, *Digital Atlas of Indonesian History*, kapittel 4
* Historical Documents of the Dutch Parliament 1814–1995 
* Parallel and Divergent Aspects of British Rule in the Raj, French Rule in Indochina, Dutch Rule in the Netherlands East Indies (Indonesia), and American Rule in the Philippines
Dekstrin

**Dekstriner** er en gruppe av lav-molekylvekt karbohydrater fremstilt ved hydrolyse av stivelse. Dekstriner er en blanding av lineære α-(1,4)-lenkede D-glukose polymerer.

Sykliske dekstriner er kjent som syklodekstriner. De fremstilles ved enzymatisk degradering av stivelse ved visse bakterier, for eksempel Bacillus macerans. Syklodekstriner har toroidale strukturer dannet ved 6-8 glukose residuer.

Dekstrin er en modifisert stivelse som dannes under spalting av amylopektin, som sammen med amylose er en komponent i stivelse. Dekstrin spaltes til glukose av enzymet isomaltase. Dekstrin brukes blant annet i produksjonen av lim.

Dekstrin er også ofte brukt som binder i pyrotekniske komposisjoner. Dekstrin har en gulaktig farge og er fremstilt ved å varme maisstivelse eller andre stivelser. 
De vanligste pyrotekniske komposisjonene dekstrin er brukt i er "stjerner", slike som Tigerhale og D1 Glitter.
Dekstrinet binder de andre kjemikaliene i stjernemiksen sammen med hverandre. 
## Se også

*Maltodekstrin
Adolf Fonahn

**Adolf Mauritz Fonahn** (født 15. juni 1873 i Hedrum, død 21. august 1940 i Oslo) var en norsk lege, medisinhistoriker og orientalist.

Han er kjent for sitt arbeide med blant annet tibetansk buddhisme, Leonardo da Vincis anatomiske tegninger (hvor han som en av de første tydet Leonardos speilskrift), tidlig arabisk medisinsk litteratur og mer generelt studier av medisinsk historie og asiatiske språk.

Fonahn hadde artium fra Oslo katedralskole i 1891, medisinsk embetseksamen fra 1899, og hadde deretter legepraksis forskjellige steder (Oslo, Hedrum, Ål, Grimstad) fram 1905. Etter 1905 bosatte han seg i Oslo hvor han snart valgte å fordype seg i medisinhistoriske studier, med studier i flere europeiske byer. Han var universitetsstipendiat i medisinsk historie 1909–1914, statsstipendiat 1914–1917 og fra 1917 dosent i medisinsk historie. Han var dessuten tilknyttet Etnografisk museum fra 1911 til 1919, bestyrer av Myntkabinettet 1919–1926 og fra 1926 konservator ved Etnografisk museums asiatiske avdeling. 

Han ble dr.philos. i 1919 på en avhandling om forholdet mellom sumerisk og tibetansk språk. Det ble sagt at han behersket om lag 60 språk, selv mente han at det var snakk om 30.

Fonahn var medlem av Vitenskapsakademiet fra 1921, og mottok den italienske Sankt Mauritius' og Sankt Lasarus' orden for sitt arbeid med Leonardos tegninger.

## Familie
I 1915 giftet han seg med Lilly Kreutz.

## Litteratur
* *Orm og ormmidler i nordiske medicinske skrifter fra middelalderen*. 1905 
* *Zur Quellenkunde der Persischen Medizin*. 1910. (Faksimileutg. Leipzig 1968)
* *Om klosterapotek og klosterhaver*. 1910
* Leonardo da Vinci. *Quaderni d'anatomia*. 6 bind. 1911-1916 
* *Arabic and Latin anatomical terminology : chiefly from the Middle Ages*. 1922
* *Japanske metallarbeider*. 1929

;Om ham
* Sven Rygge. *Adolf Mauritz Fonahn, 1873-1940 : bibliografi over trykte og utrykte arbeider*. Universitetsbiblioteket, 1942

## Referanser

* Isaksen, Asbjørn. *Professorer, docenter, amanuenser, stipendiater samt øvrige lærere og tjenestemænd*. 1911
Kim Peek

**Kim Peek** (1951–2009) var en amerikansk savant med en ekstrem hukommelse. Han bodde i Salt Lake City i Utah, og var inspirasjonen til rollefiguren Raymond Babbit, som ble fremstilt av Dustin Hoffman i filmen *[[Rain Man]]* (1988).

Han ble født uten hjernebjelke, og med encephalocele, en lidelse hvor platene som danner kraniet ikke slutter tett.

Ifølge faren Fran (Francis) Peek var Kim Peek i stand til å memorere fra han var 16–20 måneder gammel. Han leste bøker, lærte seg utenat det som stod i dem, og plasserte dem opp–ned i bokhyllen for å vise at bøkene var ferdigleste.  Slik kunne han tilegne seg enorme mengder fakta som spente over svært mange ulike emner, fra historie, litteratur, geografi og tall, til sport, musikk og datoer. Han leste ved at det venstre øyet scannet den venstre boksiden, mens det høyre øyet scannet den høyre boksiden.

Han hadde evnen til å fortelle hvilken ukedag en gitt dato falt eller kommer til å falle på, og var i stand til å gjøre rede for innholdet i mer enn 12&nbsp;000 bøker.

Kim Peek døde 58 år gammel på et sykehus i Salt Lake City.

## Referanser
Nils Jacob Laache

**Nils** eller **Niels Jacob Jensen Laache** (født 6. november 1831 i Ullensaker utenfor Oslo, død 5. februar 1892 i Trondhjem) var en norsk teolog og biskop i Den norske kirkes bispedømme Trondhjems stift i perioden 1884–92.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Nils Laache kom fra en bondefamilie i Ullensaker. Foreldrene var Jens Knudsen Laake og hans hustru Dorthe Jacobsdatter Hallingstad. Han fikk nødtørftig folkeskoleutdannelse og arbeidet i noen år som butikkhjelp i Kristiania.

I nittenårsalderen ble han grepet av en vekkelsesbølge i hjembygda, og ville hellige seg til å arbeide for Guds rike. Han fikk hjelp av den lokale presten til å lese til artium, og ble student ved Det teologiske fakultet i 1855.  Allerede i studietiden holdt han bibellesninger i Christiania og distriktene rundt, og han ble også redaktør av oppbyggelsesbladet *[[For fattig og rik|For Fattig og Riig]]*. Dette var det samme indremisjonske fremstøt som er tilkyttet særlig med professor Gisle Johnsons virksomhet.

Han fikk den teologiske embedseksamen i 1858.

Laache ble ansatt som «bestyrer» av Christiania Indremissions arbeide, en slags misjonær i eget land. Styret i Indremissionen fremhevet Laaches folkelige bakgrunn ved ansettelsen, og uttalte at han «staar Folket saa nær, at han maa ha lett for at gaa ned til dem» (Molland, s.246)

### Prest, biskop
Nils Jacob Laache virket fra 1864 som prest i Trondhjems stift 1864-78 og deretter i Eidanger, til han i 1884 ble biskop i Trondhjem.

På grunn av sin sympati for, og nære tilknytning til, vekkelsesbevegelsen og lekmannsforkynnelse, er Laache blitt beskrevet som en ny type biskop i Norge. Ved hans død skrev Luthersk Kirketidende :«Det vakte Lækfolk saa i ham en ret Biskop efter sitt hjerte».

Laaches *Husandagtsbog* fra 1883 ble svært populær, og kom i mange opplag. I mange opp,.lag utkom også skriftene *Om alterens sakrament* (1864) og *Om børneopdragelse* (1871).

Han døde i Trondhjem, men er begravet på Vår Frelsers gravlund i Oslo.

## Verker i utvalg
**Om Omvendelsen, dens Nødvendighed, dens Begreb og dens Kjendemærker* (1860)
**Om Alterens Sakramente, dets Nytte og rette Brug* (1864)
**Om Børneopdragelsen. Nogle Ord til Opmuntring og Veiledning for Forældre og Andre* (Steinkjer 1871) 
**Om Dands* (Bergen 1873)
**Vort jordiske Arbeide i Herrens Tjeneste* (1880)
**Husandagts-Bog. Bibelstykker med Betragtninger til hver Dag, ordnede efter Kirkeaaret* (1883)
**Til Menighederne i Trondhjems Stift!* (Trondhjem 1884)
**Forklaring over Luthers lille Katekismus* (posthumt, 1892)
**Biskop Laaches Prædikener over Høimesse- og andre Texter* (posthumy kompilert av C. M. Eckhoff, 1893)

## Referanser


## Litteratur
* Einar Molland: *Norges kirkehistorie i det 19. århundre*, Gyldendal 1979, ISBN 82-05-10919-2
Amylopektin

**Amylopektin** er et polysakkarid som inngår som en av to komponenter i stivelse, den andre komponenten er amylose.

Amylopektin er i likhet med amylose bygget opp av glukose med lineære α(1→4) bindinger, og forgrener seg med α(1→6) bindinger for hver 24. til 30. glukoseenhet. Det spaltes av enzymet amylase som finnes i spytt og bukspytt. Amylase «klipper av» parvise glukoseenheter (altså disakkarider) fram til hver forgrening. Ved forgreningen så stopper spaltingen, og det blir da dannet svært forgrenede molekyler som blir en del av dekstrinet (også et polysakkarid), som må spaltes videre til glukose av et annet enzym i kroppen, isomaltase.

## Litteratur

* 
* 
* 
* 
* 
* 
*
Viggo Johansen

**Viggo Johansen** (født 1949) er en norsk journalist, programleder, sakprosaforfatter og kringkastingsmann som var ansatt i NRK i over 30 år. Han var fotballspiller i Vålerenga i sine yngre år. 

Johansen begynte i NRK i 1978 og med unntak av kort tid i *[[Dagbladet]]* og TV 2, arbeidet han her til utgangen av 2015. Han har hatt en lang og allsidig karriere i NRK. I den første tiden var han sportsreporter. I tillegg har Johansen vært med på å starte flere magasinprogrammer og jobbet flere år som leder. Han var NRKs Brussel-korrespondent fra 1993 til 1997. Han har vært sjef for *[[Dagsrevyen]]* og Økonomiredaksjonen, redaksjonssjef i TV-sporten og nyhetsredaktør (1999). Han har også vært programleder, blant annet i *[[Dagsrevyen]]*, aktualitetsmagasinet *[[Redaksjon EN]]* og portrettmagasinet *[[Viggo på Lørdag]]*.

I 1960- og 1970-årene spilte han ti sesonger (inkludert ti seriekamper i øverste divisjon) på midtbanen for Vålerenga Fotball som seniorspiller og hadde gått gradene i klubben siden småguttelaget. Sønnen hans, Victor Johansen, spiller for LYN, etter et opphold i Molde.

## Innklaget til Kringkastingsrådet
Den 21. januar 2009 ble det kjent at Johansen måtte møte for Kringkastingsrådet i NRK. Bakgrunnen var at programmet hans var klaget inn for Kringkastingsrådet for sitt valg av Ari Behn som gjest i et program 12. januar 2009, fremfor de to norske Gaza-legene Mads Gilbert og Erik Fosse. I Kringkastingsrådets møte 22. januar fikk imidlertid Johansen full støtte.

## Bibliografi
* *Her er Dagsrevyen. Makten og menneskene bak nyhetene* (2017) Gyldendal Norsk Forlag, ISBN 9788205480735
* *Vål'enga i våre hjerter* Grøndahl & Søn Forlag (1983)  ISBN 82-504-0649-4
* *Edderkoppen: Historien om en [[Arvid Engen|møbelhandler]]* Aventura (1989)  (Skrevet sammen med Pål T. Jørgensen).
* *Vi som styrer Norge: Arbeiderpartiet og de hemmelige tjenestene* Aventura (1992)  (Skrevet sammen med Finn Sjue og Pål T. Jørgensen).

## Referanser
Skrivarhelleren

**Skrivarhelleren** er et sted og en arkeologisk lokalitet i Årdal kommune, Sogn og Fjordane. Helleren ble gravet ut på 1980-tallet som en forskningsgraving ledet av arkeolog Christopher Prescott. 

Utgravningen ga ny kjennskap til jordbruksutvikling, bosetningsforhold og ressursutnyttelse i Indre Sogn i yngre steinalder og bronsealder.    

## Referanser
Ogaden

**Ogaden**, også kalt **Somali Region**, er et omstridt område i det østlige Etiopia med grenser mot Somalia som utgjør store deler av Afrikas horn. Området tilsvarer omtrent den etiopiske regionen Somali. Området er befolket av nomader av somalisk opprinnelse. Området ble invadert i 1977 av somaliske tropper som erobret rundt 90% av området, men ble drevet tilbake året etter av etiopiske tropper assistert av Sovjetunionen, også med militære styrker.

Området ble kolonisert av Storbritannia som et protektorat fra siste halvdel av 1800-tallet til det ble annektert av Etiopia i mellomkrigstiden. Grensen til Britisk Somaliland ble trukket opp gjennom en traktat i juni 1897.

Ifølge historikeren Bahru Zewde søkte britene å skille ut Ogaden fra Etiopia etter at de hadde erobret Italiensk Øst-Afrika, og slik kunne legge det til Britisk Somaliland og Italiensk Somaliland." Etiopia prøvde å få tilbake området og Eritrea etter krigen i 1945, men det lyktes ikke før i 1948. Britene beholdt et lite området i nordøst, kalt Haud og en korridor kalt «Reserved Area» som strakk seg fra Haud til Fransk Somaliland (dagens Djibouti). Britene leverte ikke tilbake disse områdene før i 1954.

Det har siden slutten av 1980-tallet vært gerilja-aktivitet mot de etiopiske myndighetene, under ledelse av Ogadens nasjonale frigjøringsfront (Ogaden National Liberation Front – ONLF).

## Eksterne lenker

* Nettstedet Ogaden Online (arkivert)

## Noter
Djiboutis riksvåpen

**Djiboutis riksvåpen** ble tatt i bruk etter at den ble erklært en selvstendig stat, den 25. juni 1977. Riksvåpenet består av et spyd, et somalisk skjold, to armer som holder jaktkniver og en rød, femtagget stjerne som symboliserer enhet. Det hele blir omsirklet av laurbærgreiner. De to motstående knivene står for de to etniske gruppene i Djibouti, Afar og Issa.
Fylkesvei 5436

**Fylkesvei 5436** går mellom Haugland i Gulen og Hosteland i Masfjorden.

Strekningen ble fastlagt 2019, og består av de tildlgere fylkesvei 2 (Sogn og Fjordane) og fylkesvei 376 (Hordaland).

## Kommuner og knutepunkter

## Referanser




## Eksterne lenker
* Vegvesenets vegkart 
*
Plymouth Rock (minnestein)

**Plymouth Rock** er en stor klippestein som ifølge overleveringene lå der emigrantene med skuta Mayflower steg i land i nåværende Plymouth Massachusetts for å stifte en koloni av religiøse dissentere. Denne ble etter hvert opphavet til statsdannelsen vi i dag kjenner som USA.

Den anses som et viktig symbol for amerikansk historie. Det finnes imidlertid ingen samtidige kildert til  at de landsteg rett ved en klippe i dette område, og det nevnes heller ikke i Edward Winslows *[[Mourt's Relation]]* (1620–1621) eller William Bradfords *[[Of Plymouth Plantation]]* (1620–1647). Den første skrevne kilde kom 121 år etter landstigningen.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Cisco Systems

**Cisco Systems, Inc.** er et globalt selskap som produserer teknologi og leverer tjenester innen nettverk og kommunikasjon. De selger sine produkter under merkenavnene «Cisco», «WebEx» og «Scientific Atlanta». De har nesten  ansatte (2010). Hovedkontoret ligger i San Jose i California i USA, og i tillegg har selskapet avdelinger i en lang rekke land. Opprinnelig produserte Cisco bare multiprotokollrutere for bedrifter, men i dag finnes produktene i både offentlige og private nettverk.

Selskapet ble etablert i 1984 og var det første som produserte rutere for kommunikasjon mellom nettverk. Navnet på firmaet er hentet fra siste del av ordet San Francisco, og logoen er en visualisering av Golden Gate Bridge.

Cisco er kjent for å ha utviklet teknologier blant annet innen:
* IP-telefoni
* intelligente nettverk
* trådløs kommunikasjon
* sikkerhet
* lagring
* videokonferansesystemer

## Historie
Cisco Systems ble etablert 1984 av ekteparet Len Bosack og Sandy Lerner, to sivilingeniører fra Stanford University. Bosack og Lerner forlot under en ekspansjonsfase som var drevet frem av risikokapital-investorer.

Cisco var blant de første til å selge lønnsomme rutere som støtter flere nettverksprotokoller. Da Internettprotokollen (IP) fikk gjennomslag, avtok behovet for multiprotokollrutere. I dag brukes Ciscos største rutere til å levere IP-pakker og MPLS-frames.

I 1990 ble Cisco listet på Nasdaq-børsen. 

Cisco har siden tidlig i 1990-årene vært en aktiv oppkjøper av andre selskaper. Overtakelsen av svitsjspesialisten Stratacom for 4 milliarder amerikanske dollar i 1996 var blant de største oppkjøperne i bransjen. Under internettboomen i 1999 overtok Cisco Cerent Corporation i Petaluma, California, for 7 milliarder dollar. Cerent var ledende på fiberbasert kommunikasjonsteknologi, og overtakelsen løftet Cisco til det genrelle kommunikasjonsmarkedet, i direkte konkurranse med aktører som Lucent, Alcatel og Nortel. Flere av de oppkjøpte selskapene har utviklet seg til milliardindustri for Cisco, slik som LAN-switching og internett-telefoni (Voice over Internet Protocol - VOIP).

I slutten av mars 2000, under dot-com boomen, var Cisco et av verdens største selskaper med verdijustert egenkapital på mer enn 500 milliarder dollar. I juli 2009 var markedskapitaliseringen US$108,03 milliarder..

I 2003 kjøpte Cisco Linksys, som element i en strategi for å komme inn i konsument-markedet. Linksys hadde en sterk posisjon i dette segmentet, men kombinasjonen Cisco+Linksys skapte aldri synergieffekter av betydning. 10 år senere - i 2013 - ble Linksys solgt til Belkins, og Cisco trakk seg ut av konsument-markedet..

Cisco kjøpte opp Tandberg ASA i 2010.

Ciscos første administrerende direktør var Bill Graves fra 1987 til 1988. I 1988, ble han etterfulgt av John Morgridge og  i 1995 overtok John T. Chambers.

## Referanser



## Eksterne lenker
* 
*
Kannik ungdomsskole

**Kannik ungdomsskole** er en ungdomsskole i bydelen Eiganes og Våland i Stavanger. Skolen har i alt litt under 550 elever fordelt på tre trinn, hvert med åtte parallellklasser (A, B, C, D, E, F, G, H og I). Kannik ungdomsskole har færre elever enn for eksempel Flatåsen skole, men denne skolen har elevene fordelt på ti trinn i motsetning til Kanniks tre.

Avgangselevene ved Kannik ungdomsskole hadde i skoleåret 2017/2018 et karaktersnitt på 4,77.

*Kannik ungdomsskole* har blitt oppkalt etter stedsnavnet Kannik. Området er igjen oppkalt etter kannikene som var en type katolske prester som var tilknyttet Stavanger domkirke. Parken nord for skolen, er kalt Munkehagen. Navnet Munkehagen er laget på 1800-tallet.

## Referanser
Perpetual Decay

***Perpetual Decay*** er en death metal-utgivelse fra 2007 av Obliteration.

## Sporliste
#«Sadistic Nekroabortion» 
#«The Abominator»
#«Breeding the Sick»
#«Repent»
#«Instrumental»
#«Perpetual Decay»
#«Guts And Glory»
#«Consumed by Flames»
#«Sepuchral Entity»
#«Sinstorm»

## Kilder
*
Fylkesvei 5290

**Fylkesvei 5290** går mellom Haukeland og Osavatnet i Bergen kommune.

Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 235 (Hordaland).

## Kommuner og knutepunkter

## Referanser




## Eksterne lenker
* Vegvesenets vegkart 
*
Freddy Kjensmo

**Frederick Kjensmo,** mest kjent som **Freddy Kjensmo,** (fød 1964) er en norsk humorist, foredragsholder og forfatter.  

Han var med på å etablere stand-up-komedie i Norge på begynnelsen av 1990-tallet. Han har skrevet humortekster for ''Nytt på nytt'', *[[Hallo i uken]]*, *[[Reiseradioen]]* og *[[Nitimen]]* på NRK, og dessuten levert tekster til TV2, P4, og en kollegaer i standup-bransjen.  

## Bibliografi
* 1998: *Spurviser*, Ex libris (58 sider) – ISBN 82-7384-707-1
* 2000: *Levende – vips død!*, Pantagruel (125 sider) – ISBN 82-7900-084-4
* 2002: *Enda flere spurviser*, Frifant forlag (64 sider) – ISBN 82-7889-047-1
* 2006: *Spurviser : komplette værker etc.*, Orion (123 sider) – ISBN 82-458-0805-9
* 2014: *Freddys New York - litt mer enn en guidebok*, FK Publishing – ISBN 978-82-999489-2-0
* 2017: *Du vet du er småbarnsforelder når...* , FK Publishing – ISBN 978-82-999489-5-1
* 2017: *Du vet du er nordmann når...* , FK Publishing – ISBN 978-82-999489-6-8
* 2017: *Tullekontorets festlige fakta*, Juritzen Jr. – ISBN 978-82-8357-044-1
* 2017: *Tullekontorets vittige vitser*, Juritzen Jr. – ISBN 978-82-8357-042-7
* 2017: *Tullekontorets gøyale gåter*, Juritzen Jr. – ISBN 978-82-8357-043-4
* 2023: *Må lære meg å melke kuer - En feelgood-historie fra demensavdelingen*, FK Publishing – ISBN 978-82-999489-7-5

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Teresa

**Teresa** er et opprinnelig spansk og portugisisk kvinnenavn. Betydningen av navnet er usikker.

## Utbredelse
*Teresa* og *Theresa* var populære navn i USA i 1950- og 1960-årene.

*Teresa* er et svært vanlig navn i Spania og Italia, og sannsynligvis også i Ekvatorial-Guinea. Kjæleformen *Tessa* er svært vanlig i Nederland og formen *Theresa* er svært vanlig i Nigeria. I tillegg er kjæleformen *Tracy* sannsynligvis svært vanlig i Mikronesiaføderasjonen.

|}

## Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
* Moder Teresa av Calcutta (1910–1997), katolsk misjonær
* Teresa Wright (1918–2005), amerikansk skuespiller
* Teresa Teng (1953–1995), taiwansk sanger
* Theresa May (f. 1956), britisk politiker, tidligere innenriksminister, Storbritannias statsminister siden 2016

## Navnedag
*Teresa* har navnedag i flere land, oftest 15. oktober, men har ikke noen norsk navnedag.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Lompe

**Lompe**, **potetlompe**, **potetkake** eller **potetlefse** er et flatt, mykt bakverk og er laget av poteter.

Lomper lages ved at kokte poteter blandes med hvetemel og litt salt. Mengden mel har stor betydning for kvaliteten; melet skal være et bindemiddel som setter minst mulig smak på lompene. Mosen kjevles ut og stekes på takke eller i tørr panne.

Lomper kan spises som en egen rett, ofte som dessert med kanel, sukker og smør, eller sammen med andre retter slik som pølse og rakfisk. I Norge er det vanlig å servere varme pølser innrullet i lompe med ketsjup, særlig som lettvint og populær festmat for barn (blant annet ved feiringen av barnebursdager), feiringen av Sankthans og 17. mai eller ved grilling utendørs. Pølse med lompe fås kjøpt på de fleste bensinstasjoner og gatekjøkken i Norge og er et alternativ til pølse i brød eller annen hurtigmat.

## Se også
* Lefse, tynn, flat og myk kake, særlig bakverk laget av poteter og hvetemel 
* Pølse i brød
* Pannekake, tynn kake eller leiv av  hvetemel, salt, melk og egg som tilberedes i steikepanne
* Røstipotet, stekte potetkaker
* Tortilla, flatbrød av mais eller hvete (i Amerika) eller tykk potetkake (i Spania) (burrito er fylt tortilla)
* Piadina, mykt, italiensk flatbrød
* Pita, rundt flatbrød av hvete med innvendig «lomme»
* Yufka, rundt tyrkisk flatbrød
* Khubz, arabisk flatbrød
* Roti, «brød» på urdu og hindi
** Tandori roti, nan og kultja, gjærbakst i tandor-ovn
** Chapati, fulka og paratha, usyret og uten gjær, stekt i olje på takke
* Blini, russiske pannekaker
* Arepas, flat, søramerikansk maisbolle eller -brød
* Lavash, usyret flatbrød fra Anatolia og øst til Iran
* Crêpe, tynne franske pannekaker

## Referanser


## Eksterne lenker

*  Oppskrift på lompe eller potetkake
6-kanten

**6-kanten** er en konkurranse i samlagsskyting som arrangeres årlig mellom skyttersamlagene: Drammen, Hallingdal, Numedal, Ringerike, Vestfold og Telemark. 

## Regler
Syv skyttere deltar for hvert samlag. Alle disse teller for sluttresultatet. Inntil 1982 talte kun de fem beste av de syv skytterne i sluttsummen til hvert samlag. Det skytes 10 tellende skudd i hver skytestilling: stå, ligg og kne. Det deles ut gylt medalje eller stjerne til den skytteren med det individuelt beste resultatet.

## Historie
*6-kanten* så for første gang dagens lys i 1939, da mellom samlagene Drammen, Numedal, Vestfold, Ringerike, Telefylket Austre og Grenland. Det ble ikke avholdt 6-kantskyting under krigen. Konkurransen startet opp igjen i 1946. Telefylket Aust stilte ikke lag fra 1947–49 og trakk seg fra konkurransen i 1956. Telefylket Austre ble i 1957 erstattet av Hallingdal. Disse seks samlagene har siden konkurrert hvert år etter dette, med 2002 som et unntak da Ringerike ikke stilte lag.

Numedal det mestvinnende samlaget i konkurransens historie, med Vestfold som nummer to.

Flere av de individuelle vinnerne i *6-kanten* har også blitt skytterkonge på landsskytterstevnet. 
Skytternavn som Knut Skjelland (1969, 1971, 1972 og 1978), Tor Nystuen (1982), Trond Kjøll (1983, 1985 og 1989), Bjørn Solberg (1988), Ola Tore Dokken (1990), Hans Kristian Wear (2000, 2001 og 2004 ), Marianne Årskog (2002) og Kristina Vestveit (2005) har mottatt bestemannspremien i 6-kanten.

## Resultater
Forløpning

**Forløpning** er et uttrykk innen grafisk produksjon, og betegner en jevn, gradvis overgang mellom to eller flere farve- eller gråtoner langs en vektor. Forløpninger kan være lineære, men også følge geometriske former, slik som ellipser eller sirkler. Forløpninger angis som en prosentmessig overgang mellom hver av de primære farvene eller toneverdiene som utgjør farverommet man opererer i, f.eks. RGB, CMYK eller LAB. Det er også mulig å opprette forløpninger mellom gitte farveverdier og transparens; da kalles forløpningen «utløpende tone». I et slikt tilfelle vil bakgrunnen for forløpningen (f.eks. papirfarven i trykk eller et bilde på skjerm) bli mer fremtredende eftersom farveverdiene minsker prosentmessig.

## Forløpninger i farverommene

Innen RGB-skalaen, hvor farverommet kan fremstilles som en tredimensjonal terning med hver av de tre farvene som én akse, kan en jevn forløpning angis som en rett linje mellom to farvetoner. Innenfor trykkproduksjon, hvor CMYK-formatet er dominerende, lar fordelingen av hver av de fire farveverdiene seg vanligvis ikke representere som rette, lineære vektorer. Forløpninger er i prinsippet bare mulig mellom farveverdier som er sammensatt av primærfarver, slik at man ikke kan opprette en forløpning mellom to spotfarver, slik som f.eks. Pantone-farver.

## Eksempler

Fil:Gradient2.svg|Eksempler på lineær og sirkelformet forløpning i sort/hvitt
Fil:Linear-gradient.svg|En loddrett forløpning mellom blått og grønt
Fil:Blue-White_Gradient.svg|En utløpende tone fra blått til transparens (0 % alfa-verdi), slik at bakgrunnsfarven (i dette tilfellet hvitt i nettleseren) blir mer dominant nedover
Fil:Blue-White Gradient on Bitmap.svg|Samme forløpning lagt over et bakgrunnsfoto
File:Gradients.svg|Forskjellige typer forløpninger med varierende hardhetsgrad


## Referanser


## Kilder
* 
* 

## Eksterne lenker
*
Bybane i Grenland

Planene om **bybane i Grenland** ble først reist på tidlig 1990-tall for å avlaste veinettet i distriktet. Planen tok utgangspunkt i Bratsbergbanens strekning mellom Skien og Porsgrunn og en strekning videre til Brevik som delvis ville følge Brevikbanen, men også omfatte Heistad. Det var også snakk om å gi den en regional dimensjon ved å benytte Bratsbergbanens spor videre til Notodden og Bø. Planen fikk mye omtale og støtte lokalt, men prosjektet ble lagt på is etter at daværende samferdselsminister Kjell Opseth sa nei.

## Gjenoppstart
Etter at Bybanen i Bergen kom nærmere realisering og bybanen på Nord-Jæren ble sterkt utredet, ble også bybaneprosjektet i Grenland trukket frem igjen. En rapport bestilt av Telemark fylkeskommune i 2006 ga fire alternativer:

* Økt satsing på den eksisterende jernbanelinjen mellom Skien og Brevik.
* Et alternativ med utgangspunkt i den eksisterende jernbanelinjen, men med sløyfe gjennom Skien sentrum og en sløyfe via Herøya til Brevik.
* Trikk gjennom sentrum i både Skien og Porsgrunn, med forlengelse til Herøya, Brevik og Skjelsvik og med mulighet for forlengelse til Bø og Notodden.
* Trikk fra Gulset til Skien, Porsgrunn, Herøya, Heistad og Brevik.

I 2007 vedtok kommunestyrene i Skien og Porsgrunn, samt fylkestinget, å bestille et forprosjekt for å utrede en bybane i distriktet. Dette ble levert 29. mai 2008, og gikk inn for en modell der en benytter eksisterende infrastruktur, med den nedlagte strekningen fra Skien gamle stasjon til Eikonrød stasjon på Bratsbergbanen/Vestfoldbanen, denne strekningen til Porsgrunn stasjon og en nedlagt industrilinje fra Porsgrunn til Herøya. Rapporten tar ikke for seg mulige forlengelser, med unntak av til Landmannstorget, i Skien sentrum.

Denne rapporten er besluttet tatt videre i Porsgrunn sitt formannskaps møte 30. september 2008. Beslutningen ble senere stadfestet i bystyret sitt møte 16. oktober samme år.

## Potensial
Tettstedet Porsgrunn/Skien hadde pr. 1. januar 2007 kun 85 812 innbyggere fordelt i kommunene Skien, Porsgrunn og Bamble. Dette kan være en av grunnene til at forprosjektet ikke anbefalte å bygge ny infrastruktur, men heller benytte jernbanelinjene.

## Referanser


## Eksterne lenker
* PD.no – Støtter bybaneprosjekt (Publisert 7. juli 2009)
* Bybanegrenland.no (Publisert 5. desember 2017)
Hellboy (film)

***Hellboy*** er en amerikansk film fra 2004 basert på Mike Magnolias tegneserie med samme navn.

I filmen har Ron Perlman rollen som Hellboy som ble kalt fra flammene i Helvete av den gale Grigori Rasputin. Handlingen starter under den andre verdenskrig og fortsetter i nåtiden.

Den gale Rasputin ønsker å bruke Hellboy til sine egne formål, men han reddes av de allierte styrkene under ledelse av Professor Broom, som i filmen spilles av John Hurt, og som er grunnleggeren av det topphemmelige B.P.R.D &ndash; *Byrået for overnaturlig forskning og vitenskap*. Professor Broom blir senere en viktig mentor for Hellboy når han utvikler sine evner og blir et symbol for det gode i kampen mellom ondt og godt, Himmel og Helvete.

I fellesskapet i B.P.R.D. har Hellboy fellesskap med den telepatiske Abe Sapien og Liz Sherman (Selma Blair,). Abe har telepatiske evner og lever under vann. Liz har pyrokinetiske evner, og tenner på sine omgivelser med jevne mellomrom. Hun virkeliggjør den gamle låta *Light my fire* og fyrer opp et par ganger underveis. Hellboy er dødelig forelsket i henne og like sjalu på *nn* (Rupert Evans) som han tror er kjærest med Liz.

## Skuespillere
* Ron Perlman som Hellboy
* John Hurt som Trevor Bruttenholm
* Kevin Trainor som Young Trevor Bruttenholm
* Selma Blair som Liz Sherman
* Millie Wilkie som en yngre Liz Sherman
* Rupert Evans som John "Johnny" Myers
* Karel Roden som Grigori Rasputin
* Jeffrey Tambor som Tom Manning
* Doug Jones som Abe Sapien
* David Hyde Pierce som Abe Sapien (ukreditert)
* Brian Steele som Samael
* Ladislav Beran som Karl Ruprecht Kroenen
* Bridget Hodson som Ilsa Haupstein
* Corey Johnson som Agent Clay
* Brian Caspe som Agent Lime
* James Babson som Agent Moss
* Stephen Fisher som Agent Quarry
* William Hoyland som General Klaus Von Krupt
* Angus MacInnes som sersjant Whitman
* Jim Howick som korporal Matlin

## Eksterne lenker
* 
*
Sjona kirke

**Sjona kirke**, tidligere *Sjona bedehuskapell*, er en kirke i nygotisk stil, konstruert i en rektangulær form. Kirken ble bygd i 1916, og tilhører Sjona sogn i Indre Helgeland prosti i Rana kommune, Nordland fylke.

Byggverket er av tre og har 170 plasser.


Fil:Sjona church B.JPG
Fil:Sjona church C.JPG


Fil:Sjona church D.JPG
Fil:Sjona church E.JPG


Fil:Sjona church yard.JPG|Sjona kirkegård


## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Atlanterhavsparken

**Atlanterhavsparken** er et akvariumanlegg i Ålesund, og et av Nord-Europas største saltvannsakvarier. Akvariet ligger på Tueneset ved Skarbøvika, helt ut mot havet i bydelen Hessa, ca. tre km fra Ålesund sentrum. 

Atlanterhavsparken ble åpnet 15. juni 1998 av det norske kongeparet under 150-årsjubileet til Ålesund. Byggekostnadene ble kalkulert til 65,5 millioner kroner. Over 140.000 mennesker besøkte det nye akvariet i åpningsåret. Etter flere år med dårlige besøkstall, var tallet igjen oppe i 140.000 i 2017.  

I tillegg til flere landskapsakvarier med vindusåpninger på mellom sju og ni meter i bredde, har Atlanterhavsparken en 36 meter lang og 17 meter bred akvarietank. Vannet til tanken er ufiltrert og pumpes direkte fra sjøen like utenfor akvariet, på 45 meters dyp. Tankens vindusåpning er 18 meter bred og 4 meter høy. Atlanterhavsparken har også oterbasseng, selbasseng med stenkobber og pingvinanlegg med humboltpingvin. 

Atlanterhavsparken, NTNU og Møreforsking signerte i 2018 en samarbeidsavtale som skal gjøre akvariet til Norges nasjonale akvarium og marint vitensenter.
Fil:AP 23 BG.jpg|Atlanterhavsparken
Fil:AP 24 BG.jpg|Humboltpingviner
Fil:AP 25 BG.jpg|Stenkobbe
Fil:AP 26 BG.jpg|Oter


## Referanser
Fylkesvei 5342

**Fylkesvei 5342** går mellom Sandviken og Torget i Bergen kommune. Veiens lengde er 1,9&nbsp;km.

Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 264 (Hordaland).

## Kommuner og knutepunkter

## Referanser




## Eksterne lenker
* Kartverkets norgeskart
* Vegvesenets vegkart 
*
Vestfold skyttersamlag

**Vestfold skyttersamlag** ble stiftet under navnet *Jarlsberg og Laurvik amts folkevæpningssamlag*, den 3. februar 1882. Samlaget har vært medlem av DFS siden oppstarten i 1893 og har vunnet samlagsskytingen på landsskytterstevnet hele ni ganger.

## Historie
Navnet på samlaget ble omdøpt fra *Jarlsberg og Laurvik amts folkevæpningssamlag* til *Vestfold folkevæpningssamlag* i 1883. Samlaget besto da av følgende 14 skytterlag: Hof, Sande, Harald Haarfagre, Foden, Strømmen, Vaale, Træf i Aasgaardsstrand, (Brunlaugnes) Brunlanæs, Skytaren i Hof, Stokke, Kodal, St. Halvard, Gyttesø skl af Sande, Fredriksværn.
*Vestfold skyttersamlag* hadde i 1893 med 18 skytterlag 438 skyttere, 140 rifler og 32 tusen skudd. 
Allerede to år senere, i 1895, besto samlaget av 28 skytterlag med 885 skyttere. I 1977 var antallet skytterlag redusert til 19. Nedgangen har fortsatt og i år 2000 besto samlaget av 16 skytterlag.

## Titler
### Senior
*1922 – Vinner av samlagsskytingen på landsskytterstevnet, ved Hermann Kjæraas, Erik Rivelsrød, Kristoffer Skjelland og Anton L. Eikeberg.
*1925 – Vinner av samlagsskytingen på landsskytterstevnet, ved Kristoffer Skjelland, Henrik Kolkinn og Erik Rivelsrød.
*1934 – Vinner av samlagsskytingen på landsskytterstevnet, ved Kristoffer Skjelland, Lars Eikeberg og Tjøstolf Klåstad.
*1961 – Vinner av samlagsskytingen på landsskytterstevnet, ved Knut Skjelland, Ragnar Skjelland, Per Hansen og Toralf Brekke.
*1962 – Vinner av samlagsskytingen på landsskytterstevnet, ved  Ragnar Skjelland, Knut Skjelland, Axel Th. Marthinsen og Einar Gjelstad.
*1970 – Vinner av samlagsskytingen på landsskytterstevnet, ved Willy Enger, Ragnar Skjelland, Thoralf Brekke og Knut Skjelland.
*1979 – Vinner av samlagsskytingen på landsskytterstevnet, ved Tor Nystuen, Bjørn Egil Hansen, Jo Laaveg og Knut Skjelland.
*2001 – Vinner av samlagsskytingen på Viken I, ved Tommy Gjølberg, Steinar Holtan, Bjørn Egil Hansenn og Hans Kr. Wear.
*2004 – Vinner av samlagsskytingen på landsskytterstevnet, ved Glenn Pettersen, Fredrik Fulsaas, Ragnar Flaatnes og Hans Kr. Wear.
*2008 – Vinner av samlagsskytingen på landsskytterstevnet, ved Ann Kristin Årskog Vikhagen, Bjørn Tonny Stalsberg, Ragnar Flaatnes og Hans Kristian Wear
*21 seire i 6-kanten

### Ungdom
*1975 – Vinner av samlagsskytingen på landsskytterstevnet, ved Mette Jahre, Trond Bergan, Egil Kværne og Tor Nystuen. 
*1999 – Vinner av samlagsskytingen på landsskytterstevnet, ved Kristian Gjølberg, Irene Knudsen, Lene Sivertsen og Steinar Holtan. 
*1999 – Vinner av samlagsskytingen på Viken I, ved Kristian Gjølberg, Irene Knudsen, Lene Sivertsen og Steinar Holtan

## Samlagsformenn

## Samlagsmestere
Knut Skjelland fra Andebu og Tor Nystuen fra Nøtterøy er de klart mestvinnende skytterne når det kommer til samlagsmesterskap. Skjelland har totalt 13 seire (10 på bane og 3 i felt). Nystuen har totalt 11 seire (7 på bane og 4 i felt).

### Bane

### Felt

## Eksterne lenker
* Vestfold Skyttersamlag