Aborigines Protection Society

**Aborigines' Protection Society** (APS) var en internasjonal menneskerettighetsorganisasjon grunnlagt i 1837, for å sikre helse, velferd samt de suverene, juridiske og religiøse rettighetene til urfolk, samtidig som den også fremmet «sivilisasjonen» av urfolk som var underlagt kolonimakter, særlig det britiske imperiet. I 1909 fusjonerte den med  (BFASS) og dannet  (nå ).

Aborigines' Protection Society publiserte et tidsskrift med ulike navn, blant annet *Aborigines' Friend, Colonial Intelligencer* og *Colonial Intelligencer and Aborigines' Friend*, ofte forkortet til *Aborigines' Friend*, fra 1855 og frem til fusjonen med BFASS i 1909, da tidsskriftene til de to organisasjonene ble slått sammen.

## Grunnleggelse
Den kvekerske bakgrunnen og abolisjonismen var betydningsfulle i etableringen av organisasjonen.

I 1835 opprettet parlamentsmedlem Thomas Fowell Buxton en parlamentarisk komité for å undersøke virkningen av hvit bosetting på urfolk og andre koloniale spørsmål. Selv om han ikke var kveker, var Buxton svoger til kvekerreformatoren og filantropen Elizabeth Fry. I 1837 oppfordret den britiske legen Thomas Hodgkin til opprettelsen av The Aborigines Committee ved et årlig møte i Quakernes Meeting for Sufferings. I 1838 ble noen av funnene fra Buxtons komité publisert som *Information Respecting the Aborigines in the British Colonies*. Hodgkins bror John Hodgkin skrev første utkast, før Thomas omarbeidet det for å styrke budskapet og redusere henvisninger til misjonsvirksomhet.

Rundt samme tid ble Aborigines' Protection Society (APS) etablert, «for å sikre helse, velferd samt de suverene, juridiske og religiøse rettighetene til urfolk, samtidig som den også fremmet sivilisasjonen av urfolk som var underlagt kolonimakter». Andre medlemmer brakte erfaring fra ulike deler av verden: Saxe Bannister (Australia), Richard King (Nord-Amerika), John Philip (Sør-Afrika). Ifølge King besto grunnleggergruppen av Buxton, Hodgkin, William Allen, Henry Christy, Thomas Clarkson og Joseph Sturge. Etter  i 1833 hadde Buxton særlig engasjert seg i Kappkolonien.

APS’ rapport fra 1838 hevdet at kolonisering ikke nødvendigvis hadde negative konsekvenser for urfolk, slik vanlig visdom tilsa – selv ikke til det punkt at de ble utryddet. Hvis virkningene var negative, var dette en kritikk av planleggingen og styringen av kolonien.
## Virksomhet
Aborigines' Protection Society var aktiv i omtrent 70 år. Den opererte i Australia, New Zealand, Fiji, Canada, Sør-Afrika og Kongo. Mottoet var «Ab Uno Sanguine», som betyr «Av ett blod» (fra Apostlenes gjerninger 17:26). Fokus var på like rettigheter, særlig likhet for loven for urfolk, selv om dette ikke omfattet beskyttelse og bevaring av urfolks kultur. Målet var å oppnå lovgivning som ikke var rasebasert, med «rasemessig sammensmelting». Det var derfor ingen forpliktelse til å bevare urfolk slik de ble møtt.

I 1840 rapporterte organisasjonen om behandlingen av urfolk i .

Ulike syn mellom Buxton og Hodgkin førte til grunnleggende splittelser i de tidlige årene. Hodgkin ønsket et forum både for vitenskapelig diskusjon (tidlig etnologi, som knapt var skilt fra språkstudier på den tiden) og for beskyttende aktiviteter basert på lobbyvirksomhet. Buxton ble snart opptatt av den aktivistiske drivkraften som raskt førte til Niger-ekspedisjonen i 1841, hvis mislykkede utfall var et stort personlig slag og skjøv misjonsinteresser litt i bakgrunnen. Hodgkin var misfornøyd med Buxtons publiserte kritikk av Elliott Cresson og den generelle britiske ignoreringen av Liberia som abolisjonistisk prosjekt. King ga ut et prospekt for det nye Ethnological Society of London i 1842, i tråd med Hodgkins syn om at humanitære og vitenskapelige mål heretter burde forfølges separat.

I 1842 ble APS’ formål omformulert: «å dokumentere historien og fremme utviklingen til usiviliserte stammer».

Etter Buxtons død i 1845 tok Samuel Gurney over som president. Økonomien bedret seg, og fra 1847 fikk Hodgkin en assistent som sekretær på lønn, aktivisten Louis Alexis Chamerovzow. Chamerovzow publiserte om maorienes rettigheter i 1848 og arbeidet for å påvirke Charles Dickens, med en viss suksess (som Dickens skrev til George Payne Rainsford James). Han var en skarp analytiker av utfordringene ved å forene interessene til urfolk og kolonister.

Andre kampanjer omfattet:
* saken om en svart mann i Kappkolonien som ble anklaget for tyveri fra en hvit mann og torturert (1850)
* bruken av bundet arbeid blant svarte barn i Transvaal-republikken (1880)
* fortsatt protester mot utnyttelsen av urfolk i Sør-Afrika i perioden før den andre boerkrigen (1899–1902), noe de hevdet ofte ble utført under «et skalkeskjul av filantropi og kristendom».

I 1870 kjøpte APS Lennox Island (Prince Edward Island) på vegne av en Mi'kmaq-gruppe.

## Publikasjoner
Organisasjonen publiserte traktater, pamfletter, årsrapporter og et tidsskrift med ulike titler, blant annet *The Aborigines' Friend, or, Colonial Intelligencer*, *Aborigines' Friend, or Colonial Intelligencer*, *Colonial Intelligencer and Aborigines' Friend* og *The Aborigines' Friend and the Colonial Intelligencer*, ofte forkortet til *Aborigines' Friend*, fra 1855 til 1909.

Hodgkins bekymringer for urfolk i Hudson’s Bay Companys territorier i Vest-Canada ble fulgt opp både i korrespondanse med Sir George Simpson og i *Intelligencer*. I 1889 ble Henry Richard Fox Bourne redaktør og tok over som leder av APS. Han var kritisk til Emin Pasha Relief Expedition og brukte *Intelligencer* til å anklage ekspedisjonen for «grusomheter» – for første gang.

## Fusjon
Organisasjonen fortsatte sitt arbeid frem til 1909, da den fusjonerte med British and Foreign Anti-Slavery Society for å danne Anti-Slavery and Aborigines' Protection Society (nå Anti-Slavery International).

## Referanser


## Litteratur
* Growing database of letters written to the Society,  includes photographs and transcripts.
* Includes many scanned manuscripts, freely available online.
* Aborigines Protection Society: Report on the Indians of Upper Canada (London: W. Ball, Arnold, 1839)
* Thompson Chesson Scrapbooks From the Rare Book and Special Collections Division at the Library of Congress