open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Larry Bird

**Larry Joe Bird** (født 7. desember 1956) er en amerikansk tidligere basketballspiller.

Bird spilte hele sin profesjonelle karieere for Boston Celtics mellom 1979 og 1992. De første par årene var han, sammen med Magic Johnson, den viktigste grunnen til at NBA mangedoblet både sin popularitet og sin omsetning. Den siste sommeren før han la opp som spiller var han en del av «Dream Team».

Bird, en forholdsvis høy (206&nbsp;cm) spiller, kunne spille både small forward og power forward posisjonene. Han var verken spesielt rask eller sterk, men hans enorme konkurranseinstinkt og evne til å finne måter å lykkes på gjorde han til en dødelig konkurrent. Han regnes som en av de beste passerne i NBA historie, uavhengig av posisjon og omtaltes som en av de ultimate skyterne i historien. En av de mest clutche spillerne i NBA noen gang, han ønsket alltid å ta det avgjørende skuddet.

Pat Riley, treneren til erkerival laget Los Angeles Lakers skal ha uttalt om Bird: "Hvis jeg kunne valgt en spiller å ta det avgjørende skuddet for å redde en kamp så ville jeg valgt Michael Jordan; om jeg kunne valgt en spiller til å ta det avgjørende skuddet med livet mitt i en tråd ville det vært Larry Bird."

I boken "When the Game was Ours" om rivaleriet og vennskapet mellom Bird og Magic Johnson skriver Michael Jordan: Larry var en debatt. Han fortsatt er. Folk rundt meg spør meg hele tiden hvem mine topp fem spillere igjennom all tid er, og når jeg sier Larry så avbryter de meg. De sier 'Du tuller med meg. Han er ikke i nærheten av Lebron James!'. Jeg forteller dem, 'Dere forstår det ikke. Larry er så langt bedre enn noen small forward som har spilt spillet, og for å være ærlig, så vet jeg ikke om han er en small forward eller power forward."

## Meritter
Som spiller (Boston Celtics):
* NBA-mester 1981, 1984 og 1986
* 2 ganger Finals MVP(1984 og 1986)
* Valgt til ligaens mest verdifulle spiller tre ganger 1984, 1985 og 1986
* 12 ganger All-Star
* NBA All-Star MVP 1982
* 9 ganger All-NBA First Team(1980-1988)
* NBA Rookie of the Year (1980)
* 3 ganger NBA 3-Point Shootout Champion (1986-1988)
* 2 ganger 50-40-90 klubb
* Nr 33 pensjonert av Boston Celtics
* OL-gull i Barcelona 1992
Som trener(Indiana Pacers):
* NBA Coach of the Year (1998)
* NBA All-Star Head Coach (1998)
Som organisasjonansvarlig(Indiana Pacers)
* NBA Executive of the Year (2012)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Ledd (matematikk)

Et **ledd** er et matematisk uttrykk som adderes eller subtraheres. Leddene separeres av plusstegn eller minustegn. Pluss- og minustegnene kalles infiksoperatorer.

## Eksempel
I dette eksemplet ser vi to ledd. Det ene er en brøk og det andre er tallet fire. 
:\frac{4}{45}+4
Poprad

**Poprad** (tysk *Deutschendorf*, ungarsk *Poprád*) er en by ved elva Poprad sør for Tatrafjellene i Slovakia. Den har en befolkning på om lag 55&nbsp;000. Poprad er et populært turiststed. Flyplassen ved byen er en av Slovakias fem internasjonale flyplasser. Poprad er en av endestasjonene for Tatrabanen som er en metersporbane for området rundt Høye Tatra. Byen gjorde et mislykket forsøk på å få vinterolympiaden 2006.

## Demografi

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Neuengamme

:*For konsentrasjonsleiren, se [[Neuengamme (leir)]].*

**Neuengamme** er en bydel i distriktet Hamburg-Bergedorf. Den ligger i Elbmarsch-området. I bydelen finnes museet over konsentrasjonsleiren Neuengamme.

## Referanser
Ganymedes

**Ganymedes** (gresk: Γανυμήδης) kan ha flere betydninger:
* Ganymedes (mytologi), den skjønneste av de dødelige i gresk mytologi
* Ganymedes (måne), en av Jupiters måner
* 1036 Ganymed, en asteroide
Kenotaf

En **kenotaf** (av gresk *kenos*, «tom» og *taphos*, «grav») er en minnetavle eller et monument over en person eller en gruppe personer som ikke ligger gravlagt på stedet.

Kenotafer er kjent fra en lang rekke land langt tilbake i historien. Det finnes mange eksempler fra det gamle Egypt og fra antikkens Hellas. Også i Nord-Europa har en forhistoriske gravmæler som kan karakteriseres som kenotafer.

En kenotaf fra nyere tid er The Cenotaph i Whitehall i London, som er reist til minne om falne i første verdenskrig. En annen kenotaf er Kenzo Tanges betongkenotaf i fredsparken i Hiroshima, til minne om de 200&nbsp;000 døde etter USAs atombombeangrep i 1945.

## Etymologi
Ordet kenotaf kommer fra franske *cénotaphe* fra slutten av 1500-tallet, avledet fra latinske *cenotaphium*, igjen fra greske *kenotaphion*, sammensatt fra *kenos*, «tom» og *taphos*, «grav», som kommer fra et urindoeuropeisk rotord **dhembh-*, «å gravlegge».

## Litteratur
* Crompton, Andrew (1999): ''The Secret of the Cenotaph'' 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
René Cassin

**René Samuel Cassin** (født 5. oktober 1887, død 20. februar 1976) var en fransk jurist og dommer.

Han ble tildelt Nobels fredspris i 1968 for sitt arbeide med Menneskerettighetserklæringen.

Den franske skolen i Oslo er oppkalt etter Cassin, Lycée français René Cassin.

## Referanser


## Eksterne lenker
Johnny Knoxville

**Johnny Knoxville** (født **Philip John Clapp** 11. mars 1971 i Knoxville i Tennessee) er en amerikansk skuespiller og komiker. Knoxville er mest som kjent som opphavsmannen og lederpersonen i TV-serien *[[Jackass]]* på MTV.

Knoxville flyttet til California for å bli skuespiller etter å ha fullført high school i 1989. Han deltok i noen reklamefilmer og som statist.

Knoxvilles karrière tok først av etter at han sendte en artikkel om å teste selvforsvarsutstyr på seg selv til Jeff Tremaines skateboardmagasin *Big Brother*. Stuntet ble filmet og dette førte til starten på *Jackass*-serien. 

Knoxville giftet seg med Melanie Cates i 1995, de fikk et barn sammen og skilte seg i 2009. Han giftet seg med Naomi Nelson i 2010 og de har to barn sammen.

## Filmografi
; Filmer

* 1995 – *[[Desert Blues]]*
* 2000 – *[[Coyote Ugly]]*
* 2001 – *[[Life Without Dick]]*
* 2002 – *[[Big Trouble]]*
* 2002 – *[[Deuces Wild]]*
* 2002 – *[[Men in Black II]]*
* 2002 – **'
* [[Filmåret 2003|2003]] – ''[[Grand Theft Parsons]]''
* [[Filmåret 2004|2004]] – ''[[Walking Tall (film 2004)|Walking Tall]]''
* [[Filmåret 2004|2004]] – ''[[A Dirty Shame]]''
* [[Filmåret 2005|2005]] – ''[[Lords of Dogtown]]''
* [[Filmåret 2005|2005]] – ''[[The Dukes of Hazzard (film)|The Dukes of Hazzard]]''
* [[Filmåret 2005|2005]] – ''[[Daltry Calhoun]]''
* [[Filmåret 2005|2005]] – ''[[The Ringer]]''
* [[Filmåret 2006|2006]] – ''[[Jackass Number Two]]''
* [[Filmåret 2007|2007]] – ''[[Killshot]]''
* [[Filmåret 2007|2007]] – ''[[Hawaiian Dick]]''
* [[Filmåret 2007|2007]] – ''[[Jackass 2.5]]''
* [[Filmåret 2010|2010]] – ''[[Jackass 3]]''
* [[Filmåret 2011|2011]] – ''[[Jackass 3.5]]''
* [[Filmåret 2013|2013]] – ''[[Bad Grandpa]]''
* [[Filmåret 2016|2016]] – ''[[Skiptrace (film)|Skiptrace]]''
* [[Filmåret 2017|2017]] – **'
* 2018 – *[[Half Magic]]*
* 2018 – *[[Action Point]]*
* 2018 – *[[Rosy]]*
* 2019 – *[[Polar (film)|Polar]]*
* 2022 – *[[Jackass Forever]]*

; TV (utvalg)
* 2000–2002 – *[[Jackass]]*
* 2003–2006 – *[[Wildboyz]]*
* 2009 – *[[Nitro Circus]]*

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Giuseppe Meazza

**Giuseppe Meazza** (1910–1979) var en italiensk fotballspiller. Han spilte hovedsakelig for Inter, og regnes for å være en av italiensk fotballs største profiler gjennom alle tider. 
Meazza spilte også 53 landskamper for , og scoret 33 landslagsmål &ndash; og er med det spilleren med nest flest mål gjennom tidene for *Azzurri*, bak Luigi Riva. Han ble verdensmester i 1934 og 1938, og var Italias kaptein i sistnevnte mesterskap.

Meazza debuterte for Inter i 1927. Før han hadde fylt 20, hadde han allerede blitt toppscorer i Serie A to sesonger på rad, ledet Inter til seriemesterskap og debutert (med to scoringer) på det italienske landslaget. Han ble også toppscorer ved to senere anledninger, og vant et nytt ligagull i 1938, samme år som han hadde ledet Italia til VM-tittel, og blitt verdensmester i fotball for andre gang.

I 1941, etter 13 sesonger i den blåsvarte trøya, flyttet Meazza til byrivalen AC Milan, uten å nå helt de samme høydene som under tiden i Inter. Etter to sesonger i Milan, spilte han én sesong i Juventus, før den italienske serien avbrutt i to år på grunn av krigen. Etter krigen spilte han én sesong i Atalanta, før han avsluttet sin karrieren der den begynte, i Inter.

Til sammen scoret Meazza 216 mål i Serie A, hvilket plasserer ham på tredjeplass bak Silvio Piola og Gunnar Nordahl på listen over ligaens mestscorende spillere gjennom tidene. Hans 197 mål for Inter er klubbrekord. Etter hans død i 1979, ble Inters hjemmebane San Siro omdøpt til *Stadio Giuseppe Meazza*. Selv om dette er det offisielle navnet, velger imidlertid flesteparten av AC Milans supportere, som deler stadion med Inter, å fortsatt bruke navnet San Siro.

## Meritter
* Italiensk seriemester: 1929/30, 1937/38, 1939/40.
* Toppscorer i Serie A: 1928/29, 1929/30, 1935/36, 1937/38.
* Verdensmester: 1934, 1938.
* 53 landskamper, 33 mål.
## Referanser


## Eksterne lenker
*
«Cap Arcona»

**«Cap Arcona»** var et tysk passasjerskip på 27&nbsp;500 tonn som tilhørte den tyske søramerikalinjen.

## Tidlig bruk
Skipet hadde navn etter Kapp Arkona på øya Rügen og ble sjøsatt i 1927. Skipet hadde flere klasser som vanlig var og fraktet både mer velstående reisende og mindre bemidlede emigranter til Sør-Amerika.

I 1940 ble skipet tatt over av den tyske Kriegsmarine og brukt til troppetransporter i Østersjøen. Mot slutten av 1944 ble skipet tilbakeført sine sivile eiere og det ble brukt for å transportere flyktninger vekk fra de fremrykkende sovjetstyrkene i øst.

## Senkingen av skipet

Den 26. april 1945 ble fartøyene «Cap Arcona», «Thielbek» og «Athen» lastet med fanger fra konsentrasjonsleiren Neuengamme og slept ut på Lübeckbukten. Hensikten med transporten var å senke skipene med fangene innesperret under dekk, for å fjerne vitner fra leiren.

 
Den 3. mai 1945 ble «Cap Arcona», «Thielbek», og passasjerskipet «Deutschland IV» angrepet og senket i adskilte angrep av Hawker Typhoons fra det britiske RAF. Flyene var fra No. 83 Group tilhørende 2nd Tactical Air Force.

Totalt var det rundt 7&nbsp;500 fanger om bord på de tre fartøyene.

Fanger som forsøkte å redde seg vekk fra skipet ble bevisst beskutt av vokterne på det synkende skipet og dessuten beskutt i vannet. Det forlyder også at fangene ble beskutt fra de tyske skip som kom til, og i hvert fall ble personer som havnet i vannet massivt beskutt av flyene fra RAF som angrep. En pilot hevdet at det siste var en gitt spesifikk ordre. Senere undersøkelser peker på at den allierte etterretningstjenesten har trodd at skipet var forkledt som ramponert og det var fylt med SS-soldater som håpet på å snike seg til Norge. Det var blitt informert av to uavhengige kilder om at fartøyet var fullt med fanger, men den informasjonen nådde ikke dem som utførte angrepet med raketter og automatkanoner. Beskjed om avblåsning av angrepet nådde heller ikke frem i tide.

De fangene som klarte å svømme til land ble skutt på strendene av SS, og kun 350 fanger overlevde massakren. Ved siden av senkningen av «Wilhelm Gustloff» regnes tragedien som en av de største ulykker til sjøs noensinne.

Det britiske flyvåpenet RAF har bestemt at en del av dokumentene som beskriver hva som skjedde, skal holdes hemmelig inntil 2045, altså ett hundre år etter selve bombingen og senkingen av «Cap Arcona», «Thielbek», og passasjerskipet «Deutschland IV».

## Referanser


## Eksterne lenker
* Historien om tragedien
* «Tannlegen fra Auschwitz» hvor han forteller om opptakten til katastrofen. 
* «Tannlegen fra Auschwitz» hvor han forteller om selve katastrofen. 
* Bilder fra katastrofen 
* Bilder av «Cap Arcona» 
* Bilder
Wilt Chamberlain

**Wilt Chamberlain** (født 21. august 1936, død 12. oktober 1999) var en amerikansk basketballspiller.

Chamberlain regnes for å være en av de beste offensive centerene i basketballens historie. Han satte utallige rekorder i NBA, blant annet oppnådde han 100 poeng i en og samme kamp, en rekord som trolig aldri vil bli slått. Det nest beste noen spiller har skåret er 81 poeng av Kobe Bryant i en kamp mot Toronto Raptors 22. januar 2006.

Han ble flere ganger kåret til NBAs mest verdifulle spiller, men vant bare to ligamesterskap. Mye av grunnen var at han spilte samtidig med Bill Russell, av mange regnet som tidenes beste defensive center. Russell vant i alt 11 mesterskap.

I 1984 hadde han en rolle i filmen *[[Conan ødeleggeren]]*.

## Meritter
* NBA-mester med Philadelphia 76ers 1967 og Los Angeles Lakers 1972
* NBA mest verdifulle spiller 4 ganger (1960, 1967-69)
* Har det nest beste poengsnittet i NBAs historie: 30,1 (Etter Michael Jordan) 
* Har det beste poengsnittet for en enkelt sesong: 50,4 (1962)

## Referanser

## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*
Ward Hill

**Ward Hill** er et fjell på øya Hoy. Fjellets høyeste punkt er 481 meter over havet og er det høyeste fjellet i den skotske øygruppen Orknøyene. Fjellet ligger nord på øya, mellom landsbyene Hoy og Rackwick.
Villa del Casale

**Villa del Casale** er en romersk villa nær Piazza Armerina i Enna frie kommunale konsortium på Sicilia.

Villaen stammer fra det 3. eller 4. århundre  og er en del av verdensarven i Italia, da den har en meget stor og sammensatte samling mosaikker.  Disse strekker seg over femti rom og over fire tusen kvadratmeter. De viser  jakt, handel med sirkusdyr, dagligliv og mytologi. Mest kjent er naturligvis pikene i drakter som ligner bikinier. De kaster ball.  

## Det norske bidrag
Professor Hans Peter L’Orange fattet interesse  etter å ha lest bildeboken av  arkeologen Gino Venicio Gentili som i tiden 1950-59 foretok den siste store gravingen her.  
Med Ejnar Dyggve mente L'Orange at dette er et seremonielt palass brukt til glorifisering av Maximian som rådet på den tiden, og at Gentili var på gli til å godta denne tesen.

Så skrev L'Orange utfyllende i 1955, at mosaikkene har  «et eiendommelig preg av krise, av febril forløsning, av undergangens angst og kramper og oppbruddets nye horisonter», han tenker da på krisen i det tredje århundret.
Her hjemme uttalte Johan Fredrik Michelet i bokanmeldelsen at «vi bør ikke bare gratulere professor L'Orange med denne bragden, men også gratulere  oss selv med L'Orange», før han etterlyste det som tre år senere ble Det norske institutt i Roma.

Senere er forskerne delt i hvorvidt mannen på golvet (en jeger) er Maximian eller bare en lokal helt.

## Litteratur
*  

## Referanser

## Eksterne lenker
*
Hjalmar Branting

**Karl Hjalmar Branting** (1860–1925) var en svensk sosialdemokratisk politiker og pressemann. Han var Sveriges statsminister i tre omganger, som den første sosialdemokraten.

Han ble tildelt Nobels fredspris i 1921 for sin innsats for fredelig konfliktløsning i Folkeforbundet. Han meglet i flere mellomstatlige konflikter, og som Sveriges statsminister i 1921 godtok han Folkeforbundets beslutning om at svenskspråklige Åland skulle tilhørte Finland.

## Liv og virke
Hjalmar Branting vokste opp i en overklassefamilie i Stockholm, men ble sosialist i studietiden ved Uppsala universitet. Han foretok studiereiser på kontinentet, der han møtte blant andre Eduard Bernstein. Brantings livsvei handlet heretter om presse og politikk. Han ble sjefredaktør i *Social-Demokraten* i Stockholm, og i 1897 ble han valgt inn i Sveriges riksdag. Han ble i 1907 partileder for sosialdemokratene.

Branting bidrog til å tøyle revolusjonære krefter i den svenske arbeiderbevegelsen etter den russiske revolusjon for å unngå voldshendelser. Branting sørget for at det svenske sosialdemokratiske partiet stilte seg bak demokratiske krefter i kamp mot bolsjevikene i både den russiske og den finske borgerkrigen.

Etter riksdagsvalget i 1917 kunne ikke lenger kongen forhindre høyreregjeringens fall, og parlamentarismen fikk sitt definitive gjennombrudd i Sverige. Året etter bestemte Riksdagen å innføre allmenn stemmerett.

Branting var finansminister i Nils Edéns regjering fra 1917 til 1918 og statsminister i 1920 og på nytt fra 1921 til 1923 (da han dessuten var utenriksminister) og fra 1924 til 1925. Alle Brantings regjeringer var mindretallsregjeringer utgått fra sosialdemokratene. Han la dermed grunnlaget for at sosialdemokratene skulle bli et styringsdyktig parti.

Da Branting søkte avskjed som statsminister i januar 1925, var han alvorlig syk. En måned etter døde han av komplikasjoner som følge av influensa.

## Referanser


## Litteratur
*

## Eksterne lenker
*
Ludwig von Reuter

**Hans Hermann Ludwig von Reuter** (1869–1943) var en tysk offiser (admiral) i Den tyske keiserlige flåte under første verdenskrig.

Han var skipssjef på slagkrysseren SMS «Derfflinger» under slaget ved Doggerbank og ledet en gruppe på fem skip under Jyllandsslaget. Han ble deretter utnevnt til kontreadmiral og senere ledet han to skip under det andre slaget ved Helgolandsbukten.

Han var kommandør i den tyske flåten som ble tatt i arrest av Royal Navy i Scapa Flow på Orknøyene. Han beordret senking av alle skipene, for å forhindre at britene skulle få skipene som krigsbytte ved utfallet av Versaillestraktaten. Han ble tatt til krigsfange av britene på slutten av krigen.

## Referanser
Riksväg 70

**Riksväg 70** i Sverige går fra Flötningen ved svensk-norske grensen, over Idre, Mora, Borlänge til Enköping nær Stockholm. Veiens lengde er rundt 430&nbsp;km, mellom Mora og Enköping er den stamvei.

## Knutepunkter

;Älvdalen kommune
*  Riksgrensen ved Flötningen →  i Norge
*  Idre
*  Idre tollstasjon
*  felles trasé til Särna
*  Särna
*  Särna
;Mora kommune
*   Mora E45 felles trasé til Noret
*  Noret
;Rättvik kommune
*  Rättvik
*  Utby
;Gagnef kommune
*  Djurås, felles trasé til Borlänge
;Borlänge kommune
*  Norr Amsberg
*  Dalälven
*   Borlänge Norra Backa, felles trasé til Siljansvägen
*    Borlänge Siljansvägen
*  
;Säter kommune
*  Säter
;Hedemora kommune
*  Hedemora Österbyvägen
*  Hedemora, felles trasé til Brunna
*  Brunna
;Avesta kommune
*  Åsbo, felles trasé til Mästerbo
*  Mästerbo

;Sala kommune
*  Sala
*   Sala Västeråsleden, felles trasé til Stockholmsvägen
*   Sala Stockholmsvägen

;Enköping kommune
*  Fjärdhundra
*   Enköping
Caithness

**Caithness** (av norr. *Katanes*) er et stattholderskap og et tradisjonelt grevskap med cirka  innbyggere (2001). Grevskapet tilhører siden 1996 regionen Highland, som sammen med de Ytre Hebridene utgjør det skotske høylandet, og den utgjør det skotske fastlandets absolutte nordspiss. Grevskapshovedstaden er byen Wick med cirka  innbyggere.

Den nordligste landsbyen på den britiske hovedøya, John o' Groats, ligger i Caithness.

## Toponymi
Elementet «Cait» i Caithness er enten piktisk eller muligens gælisk i sin opprinnelse, men opprinnelsen til sammensetningen av stedsnavnet Caithness er i sin helhet norrønt, og kan bli lest som «Neset ved Cait» eller «Caitneset», og ble stavet *Katanes*. Det gæliske navnet *Gallaibh* henviser til «de fremmede», det vil si de norrøne. Elementet «Cait» i Caithness er representert som *Cat* i *Cataibh*, det gælisk navnet for Sutherland («Sørlandet»), og som Cait i *Na h-Innse Cait*, det gammelirske navnet for Shetland. Kongedømmet Cait var i sin tid ett av de syv piktiske kongedømmene i Alba og er antatt å ha vært i området Caithness og Sutherland.

## Geografi

Caithness strekker som omtrent 50 km nord-sør og omtrent 50 km øst-vest og har et areal på omtrent 1844 km². Topografien er flat i kontrast til det meste av de øvrige Nord-Skottland som er fjellrikt. Fram til den siste halvdelen av 1900-tallet da store områder var plantet med nåletrær er dette nå preget av bort fullstendig fravær av skog.

Den underliggende geologien for det meste av Caithness er gammel rød sandstein til en beregnet dybde av over 4 000 meter. Dette består av de sementerte sedimentene til De orkadiske innsjøer som eksisterte i devontiden, omtrent for 370 millioner år siden. Forsteinede fisker og planter er funnet mellom sedimentlagene. Eldre metamorfisk fjell av granitt finnes i områdene Scaraben og Ord i de mer høyereliggende områdene i sørvest. Caithness' høyeste punkt, Morven, ligger i dette området. 

Caithness er i dag et åpent jordbruksland, med lyngmo og spredt bosetning. Området er frynset i nord og øst av en dramatisk kyst og hjem til store kolonier av sjøfugler. Vannene ved Pentland Firth og Nordsjøen har et mangfold av fiskearter.

### Byer og landsbyer
*Berriedale, Burnside
*Castletown
*Dunnet
*Halkirk, Haster
*John o' Groats
*Latheron
*Mey
*Reay
*Scrabster
*Thurso
*Watten, Wick

## Flagget

Siden 2016 har Caithness et eget flagg, et typisk nordisk korsflagg som reflekterer den norrøne arven. Flagget ligner de nordiske flaggene, men det er sort med et kors i gull og blått. På kantonen residerer det en galei med en sort ravn på.

## Forbindelse til Norge
Frem til 1266 ble Caithness styrt fra Orknøyene. Man finner spor fra norrøn tid blant annet i stedsnavnet Wick, som kommer av *vik*. I nyere tid var området en del av den katolske Nordpolmisjonens ansvarsområde, og en av sogneprestene i Wick var Bernard Bernard (i 1860), senere prefekt for Det apostoliske prefektur Norge.

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Tsipouro

**Tsipouro** (**Τσίπουρο**) er en gresk alkoholholdig drikk. Den er spesielt populær i Thessalia, Epiros, Makedonia og på Kreta, men finnes også ellers i Hellas.

Tsipuoro er en sterk destillert sprit, normalt omkring 50 %, laget av τζωρτζινα (Georgina). Dette er ei blå drue utviklet spesielt for å fremstille tsipouro. Drueklasene med stilk blir knust og satt til fermentering (gjæring) og er ferdig etter ca 40 dager. Druemosten med skinn, stener og stilk blir deretter destillert minst 2 ganger i et pot still apparat. Noen vinprodusenter bruker rester av must fra vinpresser til produksjon av tsipouro, på samme måte som grappa i Italia. På Kreta er den gjerne noe sterkere, og kalles da *tsikoudia*.

Den tidligste produksjonen av tsipouro ble foretatt av munker på Athos i det 14. århundre. Den lages ofte lokalt og selges direkte fra tanker til barer eller til kunder som tar med egne flasker. Det er enklere å få løyve til å produsere tsipouro enn andre typer sprit i Hellas, ettersom det er lange tradisjoner for lokal produksjon. Det finnes også kvalitetsprodukter som selges i butikker og som eksporteres.

Tsipouro kan brukes som aperitif, som et alternativ til ouzo, mens den om vinteren noen steder drikkes oppvarmet med honning og kalles da ρακομελο (rakomelo). Som aperitif serveres den gjerne bar i enkle glass, med eller uten is fulgt av et glass vann, normalt som drikke til mezes. Mezes er forskjellige småretter av kjøtt, fisk, sjømatt, oliven eller grønnsaker. Enkelte steder inntas den også som en digestif, og den serveres da gjerne på huset sammen med regningen, dette er ikke en lokal skikk men kommet som en følge av turistene.
John o’ Groats

**John o' Groats** (skotsk-gælisk **Taigh Iain Ghròt**) er en landsby i Highland, Skottland. Stedet regnes som den nordligste landsbyen på den britiske hovedøya. Det nordligste punktet ligger utenfor landsbyen, ved Dunnet Head. 

Uttrykket «fra Land's End til John o' Groats» viser til distansen mellom landsbyen og Land's End i Cornwall som er det sørligste punktet; en klar parallell til det norske uttrykket «fra Lindesnes til Nordkapp».

Skrivemåten på navnet har variert en del, men John o' Groats er nå den offisielle formen. Navnet kommer fra Jan de Groot, en nederlender som fikk løyve til å drive en ferge mellom det skotske fastlandet og Orknøyene kort tid etter at disse ble overtatt fra Norge i 1496. 
## Eksterne lenker
*
Mutsuhito

**Mutsuhito** (jap. 睦仁)  født 3. november 1852 i Kyōto, død 30. juni 1912 i Tokyo) var Japans keiser fra 1867 til sin død. I dag omtales han oftest som **keiser Meiji**. Meiji betyr «opplyst styre».

I en alder av åtte år ble han Japans kronprins og syv år senere (1867) fulgte han sin far – keiser Kōmei, på den japanske tronen. Ett år etter at han besteg tronen, mistet den siste shōgun av Tokugawa-dynastiet makten.

En ny overklasse kom med støtte av keiser Meiji til å avløse adelen og samuraiene som hadde drevet en isolasjonistisk politikk i de forutgående 250 år. Japan var i denne tiden blitt akterutseilt både teknologisk og sosialt. Meijirestaurasjonen, som fulgte Mutsuhitos maktovertakelse, var preget av en sterk vestlig orientert utvikling og modernisering med klart nasjonalistiske trekk. Under Mutsuhitos styre ble Japan en betydelig industri- og sjømakt. Keiserens største politiske bidrag til moderniseringen var innføringen av en ny forfatning i 1889. Det gamle føydalsystemet ble avskaffet.

Han forlot Kyōto og flyttet til Edo (senere Tokyo). Riktignok hadde keiseren personlig begrenset politisk makt, men han var et guddommelig symbol på statens enhet. I Mutsuhitos regjeringstid foregikk også to alvorlige militære konflikter: Den første kinesisk-japanske krig og  (1894–1895) og den japansk-russiske krig (1904–1905).

Etter den avholdte keisers død bygde man med stor deltagelse av frivillige krefter en helligdom i Harajuku i Tokyo (Meiji-helligdommen). Denne er i dag en av de mest berømte Shintō-helligdommene. Tiden Mutsuhito regjerte kalles Meiji-tiden. 

Keiser Meiji hadde femten barn med sine seks konkubiner, men bare den tredje sønnen, Yoshihito, og fire døtre overlevde barndommen.

Han ble etterfulgt av sønnen Yoshihito som ble kalt keiser Taishō.

## Referanser
Skjærbåt

**Skjærbåt** (også kalt kanonbåt) er en betegnelse for mindre orlogsfartøy, bestykket med én eller flere lette kanoner. Skroget hadde gjerne flat bunn. En skjærbåt var utstyrt med både seil og årer (2 master med spriseil, 24 årer), men det var når de ble rodd de hadde sine taktiske fordeler i kamp. I stille vær kunne de da manøvrere seg inn på fienden og angripe fra en gunstig posisjon. Skjærbåten var beregnet for bruk i lukkede farvann. Den var ikke sjøgående og i vind og sjø var de uegnet.

Skjærbåtene var viktige i den dansk/norske marinen fra 1600-tallet og utover.

## Se også
*Kanonsjalupp
*Kanonjolle
*Roflotiljen
Kanonjolle

**Kanonjolle** var et dekket orlogsfartøy med seil og årer, og var en viktig fartøystype for den norske marinen fra 1600-tallet og fram til slutten på 1800-tallet. Spesielt etter ødeleggelsen av den felles dansk-norske marinen i 1807 ble det bygget en stor flåte med kanonjoller.   

## Konstruksjon

Båtene var billige og enkle å bygge i stort antall på kort tid, i en tid da Norges økonomiske situasjon  ikke tillot store investeringer. I begynnelsen var båtene åpne, men etter hvert fikk man et dekk, med luker. Med lukene åpne fungerte dekket som tofter for mannskapet, som drev jollen fremover med årer. Jollene var fra 14-20 meter lange, og besetningen var på 23 mann. Jollene førte dessuten seil, to master rigget med luggerseil. Kanonjollene var den minste av datidens kanonbåter.  

Fartøyene ble sjelden eller aldri brukt om vinteren. De ble sett på som ubeboelige vinterstid, og var ikke særlig sjødyktige. De lå derfor i opplag som vinterreserve dersom en krise skulle oppstå. Kanonene ble da ofte tatt ombord i de større skonnertene eller briggene, hvor kanonene ofte måtte skiftes.

## Bestykning

En kanonjolle var bestykket med en 24 punds kanon akterut, og eventuelt 2 haubitser. Den store kanonen kunne ikke siderettes, så sikting i horisontalplanet måtte gjøres ved å snu hele fartøyet. Under kamp ble fartøyet hovedsakelig manøvrert ved hjelp av årer. Under slaget ved Alvøen den 16. mai 1808 holdt fire kanonjoller og en sjalupp den britiske fregatten Tartar unna, og kampen endte til slutt med at den britiske fregatten måtte flykte.  

Totalt fantes det i 1814 51 kanonjoller, hoveddelen av disse var lagt «søndenfjelds», dvs langs Skagerrakkysten. I Bergen fantes det 11, i Trondheim 6, og søndenfjelds 34 kanonjoller.

Ingen originale kanonjoller er bevart, men i 1991 ble det i Tvedestrand bygd en kopi etter originale tegninger. Den har navnet Øster Riisøer 3 og spiller i en rekke historiske arrangementer rollen som *kanonjolle*. 

## Referanser


## Se også
*Jolle
*Roflotiljen
*Liste over den Kongelige Norske Marines skip
*Den Norske Marinen 1807–1890
*Øster Riisøer 3

## Eksterne lenker
Rekonstruert kanonjolle
Fylkesvei 563

**Fylkesvei 563** går mellom Åsebø og Storeklubben i Askøy.

Før 1. januar 2010 var veien riksvei, etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som fylkesvei.

Frem til 2019 hadde armen til Maltvika eget nummer fylkesvei 214 (Hordaland).

## Kommuner og knutepunkter
###### 

## Referanser


 

## Eksterne lenker
* Vegvesenets vegkart 
*
Fylkesvei 562

**Fylkesvei 562** går mellom Frommereid i Askøy og Vestremarka i Bergen.

2019 ble den tidligere strekningen mellom Skråmestø og Frommereid del av fylkesvei 5266, fylkesvei 219 (Hordaland) ble arm av Fv562.

## Kommuner og knutepunkter
###### 

## Referanser




## Eksterne lenker
* Vegvesenets vegkart 
*
Kanonsjalupp

**Kanonsjalupp** var et dekket orlogsfartøy som var i bruk i Skandinavia fra 1600-tallet, og senere, i sterkt modifisert utgave, som **3. klasse kanonbåter** (i Norge) på slutten av 1800-tallet. Sjaluppene var ca. 65’ (21 meter) lange og hadde to 24 eller 18 punds kanoner, en forut og en akter. Fartøyene var også utstyrt med 4 mindre haubitser langs rekken, en slags små kanoner. Besetningen var på 63 mann. Hovedkanonene kunne ikke siderettes, så sikting i horisontalplanet måtte gjøres ved å dreie hele sjaluppen. Dette ble gjort ved hjelp av årer – under kamp var mastene lagt ned, og man manøvrerte med årene.

Kanonsjalupper ble blant annet bygd ved Fredriksvern Verft hvor sjaluppskuret fra 1750-tallet er bevart.

## Bombesjalupp
**Bombesjaluppene**, også kalt **mortérsjalupp**, var nokså like kanonsjaluppene, men var vesentlig kortere, og armert med én stor morter i stedet for de to kanonene. De var omtrent 16 meter lange, og hadde et mannskap på 50 mann.

## Kanonbåt av 3. klasse

I årene 1840-45 ble det bygget ikke mindre enn 47 kanonsjalupper i Norge, og en hel del eldre ble reparert. De var temmelig like de man kjente fra Napoleonskrigene, og konstruksjonen hadde røtter langt tilbake i tid. Da man etter hvert skjønte at de hadde stadig mindre militær verdi ettersom utviklingen skred fram, ble 18 av disse bygget om til «kanonbåt av 3. klasse». Resten av kanonsjaluppene ble skrapet. Ombyggingen foregikk i tiden 1872-1883.

De ombygde sjaluppene fikk satt inn 2 dampmaskiner på til sammen 70 indikerte hestekrefter, som gav dem en fart på maksimalt 6-8 knop. De fikk, i stedet for to kanoner, én 17 cm riflet forladekanon, som økte deres militære verdi ganske drastisk. Hastigheten var ennå beskjeden, omtrent den samme som sjaluppene hadde gjort under seil. Manøvreringsevnen økte  betraktelig, samtidig som behovet for besetning falt til 19 mann. Båtene fikk en stor vekt forut av den svære kanonen, som for et skip normalt sett er et stort minus. Båtene viste seg likevel å ha gode sjøegenskaper, de var bygget i eik og tålte forbausende mye. De ble benyttet som øvelsesmateriell for yngre offiserer, som om bord på disse båtene fikk sin første kommando. Ombyggingen fra kanonsjalupp til kanonbåt kostet den gang ca. 40 000 kroner (inkludert dampmaskin).

Navnene på sjaluppene som ble ombygget til 3. klasse kanonbåter var: «Dverg», «Nøk», «Aasgaardstrand», «Kongsberg», «Kristiansand», «Skudesnes», «Karmøe», «Skien», «Tønsberg», «Horten», «Langesund», «Porsgrund», «Laurvig», «Arendal», «Lillesand», «Brevig» og «Trold».

## Referanser


## Se også
*Roflotiljen
*Sjalupp
*Kanonjolle
*Mortérsjalupp
*Liste over den Kongelige Norske Marines skip

## Litteratur
* Viceadmiral C. Sparre (red.) (opplysninger hentet fra Fartøier, av kommandørkapt. Chr. Blom, underdirektør ved marinens hovedverfts skibsbyggeri): Norges Sjøforsvar 1814-1914 Aschehoug 1914.
Fylkesvei 561

**Fylkesvei 561** går mellom Hovden og Beinastaden i Øygarden.

Opprinnelig var veien riksvei, dagens fylkesvei 5278 var del av denne, slik at den endte ved Hellesøy kai. Da regionsreformen trådte i kraft 1. januar 2010 fikk den status som fylkesvei.

2019 ble den tidligere fylkesvei 231 (Hordaland) del av veien.

## Kommuner og knutepunkter
###### 

## Referanser




## Eksterne lenker
* Vegvesenets vegkart 
*
Kanonskonnert

**Kanonskonnert** er et orlogsfartøy med to kanoner, en akter og en i baugen.

Hoveddelen av de norske skonnertene var konstruert av skipsbyggmester Herman Brunchorst fra Bergen rundt 1807, og dette designet holdt seg ut 1814, da krigen sluttet. Kanonskonnertene hadde dekk og var rigget som 2-mastet slettoppskonnerter. Båttypen hadde fast køyeplass til rundt 40 mann og var bestykket med en eller to 60 punds bombekanoner eller to 24 punds kanoner, og fra 2 til 6 mindre haubitser. Kanonskonnertene var godt egnet til patruljetjeneste og konvoitjeneste over lengre distanser, og det var da også dette de ble konstruert for: som hurtigseilende fartøyer, bestemt for å kunne opprettholde forbindelsen langs kysten, og da særlig over de mer åpne havstrekninger. En av kanonskonnertene hadde blant annet et årelangt tokt til Finnmark, som ledd i suverenitetshevdelse.

## Varianter
Det ble bygget flere forskjellige varianter av kanonskonnert, selv om det i det store og hele var samme grunnprinsipp som lå bak. En kan likevel dele dem grovt inn i en litt eldre og en litt nyere type:

### Kanonskonnertene av 1808
 Etter at den danske orlogsflåten, og med det Danmark-Norges sjøforsvar, opphørte å eksistere etter slaget på Københavns red i 1807, ble der bygget flere *kanonskonnerter* i Norge. Hoveddelen av disse ble bygget i Bergen (totalt åtte stykker), mens to ble bygget i Trondheim. Disse skonnertene var bestykket med «(...) to større kanoner, og hadde 45 mands besætning.» Kanonskonnert «No 1» (senere «Odin»), Bergen, deltok i slaget ved Alvøen.

I 1814 var der totalt 8 kanonskonnerter i den norske marinen.

### Kanonskonnertene av 1839
 1839 startet byggingen av en ny type kanonskonnerter, nemlig «Sleipner», sjøsatt 6. juni 1839, «Vale», sjøsatt 15. september 1843, og «Uller», sjøsatt 2. september 1845. Disse var adskillig større enn de forhenværende kanonskonnertene, førte fra 50-75 manns besetning og var armert med 1 eller 2 60 punds bombekanoner. Disse skonnertene var hurtigseilende skip, slanke og med høyere fribord enn skonnertene av 1811, og var kobberkledd, som førte til lavere friksjon i vannet og dermed høyere hastighet. Disse skonnertene ble solgt, lagt i opplag eller hugget opp i 1860-årene. Sleipner og Vale ble solgt i 1866, mens Uller ble bygget om til kullholk i 1863, og hugget opp i 1877.

### Kanonkutter
En **kanonkutter** var vesentlig lik kanonskonnertene, men hadde kun én mast, en såkalt papegøyemast, med bestykning og besetningsantall lik kanonskonnertene. De var billigere å bygge, men var dårlige seilere.

## Se også
* Skonnert
* Den Norske Marinen 1807–1890

## Referanser
Fylkesvei 559

**Fylkesvei 559** går gjennom Vossevangen.

## Historie

Før 2019 gikk mellom Fjell sentrum og Møvik i Fjell kommune. Veiens lengde var 4,2&nbsp;km. 2019 ble veien del av fylkesvei 5242.

Før 1. januar 2010 var veien riksvei, etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som fylkesvei.

2023 er nummeret igjen tatt i bruk, nå i Voss. Det erstatter deler av E16 og Rv13 gjennom Vossevangen etter at disse ble overført til Vestland fylke.

## Kommuner og knutepunkter
###### 

## Referanser


## Eksterne lenker
* Vegvesenets vegkart
Frostating lagmannsrett

**Frostating lagmannsrett** (sørsamisk: *Frostatingen laakemaenniereakta*) er en av seks lagmannsretter i Norge. Dens jurisdiksjon omfatter fylkene Møre og Romsdal og Trøndelag. Domstolen har hovedsete i Trondheim og faste rettssteder i Molde, Kristiansund og Ålesund.  Navnet har domstolen fått fra det gamle Frostatinget som ble holdt på halvøya Frosta i Trondheimsfjorden, og som omfattet omtrent samme distrikt som dagens domstol.

Domstolen holder til Trondheim tinghus. Den ledes av en førstelagmann og har i tillegg to lagmenn og 16 fast utnevnte lagdommere. Den har videre én administrasjonssjef og ti funksjonærer.

Lagmannsretten behandler alle anker over avgjørelser i de tingretter som hører til lagdømmet – Møre og Romsdal tingrett og Trøndelag tingrett – både i straffesaker og sivile saker. Lagmannsrettens avgjørelser kan på visse vilkår ankes til Høyesterett.

I 1890 ble lagmannsrettene opprettet for å behandle alvorlige og påankede straffesaker. Frostating lagmannsrett omfattet først Trøndelag og Hedmark, men allerede i 1892 lagt til Eidsiva- og Frostating lagmannsrett. I 1907 ble Trøndelag lagt til Gula- og Frostating lagmannsrett. I 1936, samtidig med overføringen av sivile saker fra overrettene til lagmannsrettene, ble den nye Frostating lagmannsrett opprettet.

## Dommerne

## Tidligere dommere

## Konstituerte dommere

Konstituerte dommere kan brukes ved midlertidige behov over et kort tidsrom, og kan konstitueres for inntil to år. Det konstitueres gjerne dommere fra sideordnede eller andre domstoler. Konstituerte dommere har samme stillingsvern som embetsmenn for den perioden konstitusjonen varer.

## Ekstraordinære dommere

Ekstraordinære dommere er dommere som kan tilkalles etter behov. Det er fortrinnsvis pensjonerte tingretts- og lagdommere som utnevnes, og ordningen bygger hovedsakelig på kapasitetsmessige og seniorpolitiske hensyn. Ekstraordinære dommere kan konstitueres for ett eller to år av gangen, avhengig av alder. I den enkelte sak fungerer ekstraordinære dommere på linje med andre dommere - likevel slik at ekstraordinære dommere ikke skriver utkast til avgjørelser eller administrerer retten.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Frostating lagmannsrett
Pungmuldvarper

* *[[Notoryctes typhlops]]*
* *[[Notoryctes caurinus]]*

**Pungmuldvarpene** er en familie av pungdyr (Notoryctidae), med én slekt som deles i en eller to arter. De viser stor likhet med muldvarper og visse andre insektetere.

De mangler ytre ører og øynene er rudimentære. De har korte ben og en kort hale som har flere ringer og etterlater seg spor når dyret beveger seg over jorda. Forbena har store og spadelignende klør på tredje og fjerde tå. Pungmuldvarpene er meget nært knyttet til livet nede i jorda, og beveger seg sjelden over bakken. 

## Eksterne lenker
*
Siv Nordrum

**Siv Nordrum** (1958–2021) var en norsk journalist, sakprosaforfatter, programleder og kommunikasjonsrådgiver. Hun var ansatt i NRK i 14 år, blant annet som korrespondent i Asia.

Nordrum ble født i Drøbak i Akershus. 

Hun var utdannet ved Norsk journalisthøgskole og arbeidet i *[[Dagsnytt]]* og *[[Dagsrevyen]]* fra 1984 til 1998, blant annet som reporter, Asia-korrespondent 1989-1993, vaktsjef og programleder. Deretter var hun ansatt i PR-byrået Woldsdal & Partnere til 2001. Fra 2001 til 2005 var hun statssekretær og taleskriver for statsminister Kjell Magne Bondevik. Hun var kommunikasjonsdirektør ved Universitetet i Oslo fra 2006 til 2012, og deretter i Statistisk sentralbyrå, før hun i perioden 2015–2019 var kommunikasjonssjef i Stortingets administrasjon. 

Den siste tiden bodde Nordrum i Stockholm sammen med sin mann, Christian Syse, Norges ambassadør til Sverige 2017–2021.

Hun var datter av Johanne og Edvard Nordrum.

## Bibliografi
* *Norske rikssynsere* (1984) (Semesteroppgave i journalistikk, skrevet sammen med Nina Owing).
* *Silke og stål: Sursøt rapport fra det ville Østen* Aventura (1993)
* *Biskop [[Paride Taban]]: En fredskjempe i krig* Andresen & Butenschøn i samarbeid med Kirkens Nødhjelp (2002) (Siv Nordrum gjorde boken ferdig etter faren Edvard Nordrums bortgang.)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Fylkesvei 516

**Fylkesvei 516** (**Fv516**) går mellom Hommersåk og Hove i Sandnes.

Før 1. januar 2010 var veien riksvei, etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som fylkesvei.

2019 ble veien forlenget til Hommersåk kai med den tidligere fylkesvei 341 (Rogaland).

Da Ryfylketunnelen ble tatt i bruk 30. desember 2019 ble veien forlenget 8,5 km med den tidligere delstrekningen av riksvei 13 fra Langholen til Hove.

## Kommuner og knutepunkter

###### 

 

## Referanser


 

## Eksterne lenker
* Vegvesenets vegkart 
*
Fenylalanin

**Fenylalanin** (forkortelse: phe) er en aminosyre. Den finnes i to former: D- og L- formen. L-fenylalanin (LPA, C9H12NO2) er et pH-nøytralt byggeelement, som inngår i forskjellige proteiner. Dens speilbilde, D-fenylalanin (DPA), kan fremstilles kunstig.

L-fenylalanin brukes i menneskets kropp, hvor den er en av de essensielle aminosyrene. L-fenylalanin kan omdannes til tyrosin, som på sin side kan omdannes videre til dopamin, noradrenalin og adrenalin. 

Den arvelige sykdommen fenylketonuri (PKU), eller Føllings sykdom, innebærer ufullstendig nedbrytning av fenylalanin. Konsekvensen av fenylalanin i kosten hos de berørte kan være alvorlige psykiske og fysiske utviklingshemminger. Ved å unngå denne aminosyren fra fødselen av, noe som er mulig ved å spise et fullstendig plantebasert kosthold, vil disse skadene kunne unngås. Nyfødte i Norge har blitt testet for denne sykdommen siden 1976.

## Referanser
Fylkesvei 505

**Fylkesvei 505** (**Fv505**) går mellom Ganddal i Sandnes og Bergene i Time.

I 2010 ble nye Foss-Eikeland bru åpnet. Den gamle brua ble revet kort tid etterpå. Den nye er bredere med eget løp for gang- og sykkeltrafikk. Den ble bygget ca 40 nordvest for den gamle. De nærmeste kryssene ble også bygget om til rundkjøringer.

Tidligere gikk veitraséen ikke fra Mossige til Bergene, men fulgte dagens fylkesvei 181 via Nærbø til Varhaug.

Før 1. januar 2010 var veien riksvei, etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som fylkesvei.

12. juli 2019 ble en ny strekning mellom Skjæveland rundkjøring og Kvernelandsveien ved Foss-Eikeland tatt i bruk. Offisiell åpning skjedde i februar 2020, når resten av prosjektet sto ferdig.

## Ombyggingsplaner
Ved Ganddal i Sandnes skal det bygges ny trasé for veien sørover ut av kommunen og med arm østover til europavei 39. Veien blir knyttet til riksvei 44 ved Ganddal godsterminal i vest og vil utgjøre del av den ytre ringveien i Sandnes.

## Kommuner og knutepunkter
###### 

## Referanser
 

 

## Eksterne lenker
* Vegvesenets vegkart 
* Stavanger Aftenblad melder bruen åpnet 
*
Peptidbinding

**Peptidbinding** er en kjemisk binding mellom to aminosyrer, mellom aminogruppen fra den ene aminosyren til karboksylgruppen i den andre aminosyren. Protein dannes ved peptidbindinger mellom flere enn 50 aminosyrer, færre enn 50 kalles polypeptid. I peptidbindingen dannes det "halvannen" binding(pi-binding) mellom karboksylsyrens dobbelt bundne O over C atomet og til N, denne bindingen forhindrer fri rotasjon i peptidbindingen og gir anledning til cis/trans-isomeri, likevel er det kun i prolin det kan være snakk om cis-formen, da det ellers vil bety at sidekjedene fra aminosyrene vil ligge på samme side og dette vil ikke være gunstig.

## Referanser
Fylkesvei 507

**Fylkesvei 507** (**Fv507**) går mellom Søyland i Hå og Verdalen i Klepp.

Før 1. januar 2010 var veien riksvei, etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som fylkesvei.

## Nasjonale turistveier

Sammen med delstrekninger av fylkesvei 44 har strekningen mellom Bore i Klepp og Søyland i Hå fått status som *[[nasjonal turistvei]] Jæren*. Turistveien er 41&nbsp;km lang.

## Kommuner og knutepunkter
###### 

## Referanser




## Eksterne lenker
* Vegvesenets vegkart 
*
Huangpu

Med **Huangpu** kan det siktes til:

*Byen Huangpu (Whampoa), som er en del av storbyen Guangzhou (Kanton) og har denne storbyens viktigste havneanlegg og der Militærakademiet i Whampoa lå, 
*Bydistriktet Huangpu i Shanghai,
*Storkommunen Huangpu i byprefekturet Zhongshan i provinsen Guangdong,
*Elven Huangpu som renner gjennom Shanghai.
Riksvei 502

**Riksvei 502** (**Rv502**) gikk mellom Egersund og Nordsjøterminalen i Eigersund. Veiens lengde er 4,2 km.

Før den ble flyttet til Nordsjøterminalen gikk veien mellom Egersund og Ystebrød, mellom Eigerøy bru og Ystebrød fulgte den dagens fylkesvei 65. Veien har senere blitt del av riksvei 42.

## Kommuner og knutepunkter
###### 

Eigerøyveien
*  fra Eide til   Egersund stasjon (ca. 130 m)
:* Jærveien mot  og  i Sandnes
* Lauåstunnelen (232 m)
* Eigerøy bru (260 m)
*  Ytstebrødveien fra Eigerøy bru til Ystebrød (6,9 km)
Hovlandsveien
* Hovlandsveien fra Holeviga til Sæstad
*Endepunkt Nordsjøterminalen

## Referanser
 

## Kilder
* Vegvesenets vegkart
Alkymi

**Alkymi** var en middelaldersk forløper for den moderne kjemien (ordet er sammensatt av arabisk «al-» = *den*, *det* (bestemt artikkel) og gresk «chymeia» = *kjemi*), ofte blandet sammen med magiske forestillinger, jakten på de vises sten, som skulle kunne brukes til å omdanne metaller til gull, samt til å fremstille livseliksirer som skulle gjøre en udødelig.

Realiteten er at mange av middelalderens alkymister var seriøst arbeidende kjemikere. De var henvist til å arbeide ut fra den religiøse og magiske forståelsesramme som var gjeldende i samtiden, og de måtte bygge på den sum av faktisk viten som var tilgjengelig. Alkymien var en holistisk åndsretning, hvor argumentasjon og bevisførsel kom an på evnen til å påvise sammenhenger mellom de kjemiske stoffer og for eksempel de fire temperamenter, de fire elementer, kosmologien og gudstroen. På 1700-tallet utgav Johann Becker *Physica subterranea*, et upåklagelig verk om mineralogi – samtidig som han arbeidet med å finne en metode til å kunne gjøre seg selv usynlig. 

Mange av alkymistene støttet seg til gnostiske skrifter, til kabbalaen og tarot, og de var overbevist om at astrologiske forhold hadde betydning for stoffene og menneskenes temperamenter. En del var regelrette svindlere, som søkte å utnytte tidens overtro og frykt for det ukjente til egen vinning. Til gjengjeld ble flere alkymister anklaget for hekseri, svart magi og trolldom og innstevnet for inkvisisjonen.

Selv om man i dag ikke kan anerkjenne undersøkelser på det grunnlaget som forskning, lyktes det alkymistene å legge en solid basis for den senere, objektive kjemiske vitenskap. 
Den siste alkymist var samtidig den første moderne kjemiker. Hans navn var Aureolus Philippus Theophrastus Bombastus Paracelsus von Hohenheim, og han levde mellom 1493 og 1541, i stadig søken etter viten innenfor medisin og kjemi.

Det første arbeidet som skilte mellom kjemi og alkymi, var *The Sceptical Chymist* av Robert Boyle ved Oxford, utgitt i 1661. 

Noen mener at alkymistenes arbeid skal forstås åndelig, at det var et forsøk på å oppnå en spirituell forvandling, hvor målet blant annet var å bli et helt, og åndelig talt androgynt menneske. Blant andre Carl Gustav Jung og Jes Bertelsen arbeidet i flere år med alkymi ut fra en slik psykologisk forståelse.

De fleste alkymister bruker *[[Smaragdtavlen]]* av Hermes Trismegistus i sitt arbeid. Hermes Trismegistus er ofte kalt alkymiens far. Alkymien kan spores tilbake til det gamle Egypt, og finnes også flere hundre år før vår tidsregning blant sjamanistiske taoister i Kina. 

Alkymi sies å være en transmutasjonskunst, hvor det dreier seg om å kontrollere og styre vibrasjoner i både mikro- og makrokosmos. 

## Litteratur
* Manuel Bachmann og Thomas Hofmeier: *Geheimnisse der Alchemie*, Schwabe & co.ag. Verlag. Basel 1999 ISBN 3-7965-1368-9
* Homer H. Dubs: «The Beginnings of Alchemy», i *Isis* 38 (1947): 62-86.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Alkymi webside
Malte Welin

**Malte Welin** (født 30. mars 1896 i Rebbelberga, Ängelholm, død 3. mars 1953 i Stockholm) var en svensk nazist på 1930-tallet og en flittig organisasjonsbygger i dette tidsrommet. Hans fulle navn var Jean Malte Erian Welin «Jan» «Evian».

Welin grunnla i tur og rekkefølge organisasjonene *[[Nationella Oppositionen]]*, *[[Tysklands Vänner]]*, *[[Nationalsocialistiska Förbundet]]* og *[[Riksfronten]]*. Welin titulerte seg som dosent, men det er uklart om han virkelig hadde dosentkompetanse.

Etter et besøk hos Vidkun Quisling ble Welin høsten 1941 utpekt til svensk representant for Quislings nystartede «institutt», Det Nordiske Nasjonalsocialistiske Samband. For å bedre kunne få Quislings budskap ut i Sverige startet Welin da *Nordisk Press- och annonsbyrå* i Göteborg.

## Referanser