open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Borrelås

**Borrelås** er en festemekanisme som brukes for å lukke og holde sammen klesplagg, sko, vesker, remmer og annet. Låsen består av to flate stykker som er laget av plast og sydd eller limt til hver sin del av det som skal låses sammen: det ene stykket består av ørsmå, tettsittende, fleksible plastkroker («hankjønn»), det andre er et ullent motstykke med tilsvarende løkkeformede plasttråder og hemper («hunkjønn»). Når delene blir presset sammen, huker krokene seg fast i ullen slik at forbindelsen blir fast, men tøyelig. Borrelåsen åpnes ved at stykkene rykkes fra hverandre igjen.

Borrelåsene er enklere å håndtere enn knapper, hekter, glidelåser og lisser, og brukes derfor ofte på ytterklær og sko for barn. Borrelås brukes også ofte for å stramme til fritidsplagg omkring hals, armer og bein. Tidligere var det gjerne trykknapper på slike klesplagg.

Låsemekanismen er oppkalt etter kurvplanten borre (*arctium*) der de modne fruktene har pigger som lett huker seg fast i dyrepels og ullklær.

## Historikk
Handelsnavnet på den mest kjente varianten av borrelås er *velcro*. Oppfinneren, en sveitser ved navn George de Mestral, satte ordet sammen av *velour* («fløyel») og *crochet* («krok»). Han ble i 1941 interessert i hvordan enkelte frø stadig festet seg på klær og dyrepels, og så at frøene var piggete, men med kroker i stedet for spisser. For eksempel ender kurvdekkbladene på fruktene på borre i en skarp krokspiss som hekter seg fast i dyr og mennesker som går forbi slik at plantefrøene spres. 

Patentet ble innvilget i 1955, men ble til å begynne med ikke særlig velsett, siden de første materialene ga dårlig virkning.

## Bruk
I dag finnes borrelåser på klesplagg, skotøy, vesker, tasker og annet der det er bra å ha en god kopling som er lett å åpne og lukke og som kan tilpasses litt i lengde eller vinkel. Borrelåsstrimler fås kjøpt i metervis i et utall farger, og kan syes fast eller tapes/limes. Det vanligste materialet for borrelåser er nylon og polyester. Spesialversjoner med teflon, polyester og glass blir brukt i romfart.

Borrelåser er lette å feste og åpne, noe som gjør dem vanskelige å bruke på steder med høy strekkbelastning. Skofabrikanter har derfor gjerne ført en festestrimmel gjennom et firkantet «øye» eller en smygstol, og lagt strimmelen tilbake derfra før borrelåsfestet. Det meste av belastningen vil da ikke dra direkte på borrelåsen, slik at den holder lukkingen. Intensiv langvarig bruk vil likevel etterhvert slite ut festeevnen, slik at låsen kan bli upålitelig. Hannkjønnsdelen av borrelåsen kan dessuten slite på andre tøydeler med ullen overflate, for eksempel ved maskinvask.

## Se også
* Trykknapp
* Sammenføyningsteknikk, metoder for montering av konstruksjoner ved mekanisk sammenføyning med to eller flere elementer

## Referanser




## Eksterne lenker
* 
* Om oppfinneren George de Mestral
*
Tenmasen

**Tenmasen** er betegnelsen på mindre båter som frakte gods og personer på korte avstander i Japan, muligens tatt fra landbaserte godstransport mellom stasjoner i Edo-perioden 1603-1868. De tradisjonelle båtene av typen *tenmasen* bygd i tre er ikke lenge alminnelig i dagens japanske elvene.

## Konstruksjonen
Båttypen kunne også være mye større, men som lektere under slep på de japanske elvene. De minste ble normalt staket framover i trange kanaler av besetningen på båtripene som hadde fått brede essinger for at man skulle uhindret bevege seg fra baugen til akter. Lasten ble losset på det åpne lasterommet i båten som holdes sammen med bjelker mellom ripebordene. 

Som et elvefartøy har båttypen flatt bunn og butt neseseksjon. Bunnen som besto av flere planker ble festet til bordgangene med søm som så ble beskyttet med overdekkende plater av kobber. Bunnen på lasterommet som hadde tilsvarende spanter under bjelkene, ble beskyttet av langsgående bordplanker fra forut til akterover. Det inneste ripebordet ble overlappet av en ekstra bordgang for å styrke essingen, men også for bedre stivhet i båtskroget.

En tenmasen båt normalt har en lengde på rundt 6 meter.

## Eksterne lenker
* Douglas Brooks`s tenmasen-prosjektet
Brandstodsbolagets hus

**Brandstodsbolagets hus** er en bygning på Skeppsbron 20 i Gamla stan i det sentrale Stockholm fra 1901.

Huset er tegnet av arkitekt Isak Gustaf Clason. For å gjøre plass til den nye bygningen ble en eldre bolig bygninger trukket ned, tegnet av slottsarkitekten Nicodemus Tessin den eldre i 1674. Clason var inspirert av Tessin da han utformet den nye bygningen som bærer klare likhetstrekk med den svenske arkitektur fra slutten av 1600-tallet. Blant de aktuelle leietakere er Filippinenes ambassade.

## Litteratur
*
*
Fylkesfugl

**Fylkesfugl** er en art av fugl som er (folke)valgt eller utpekt (av lokale myndigheter) som et fylkes representative fugleart, som oftest med bakgrunn i forekomsten i det aktuelle fylket.

Fylkesfugler velges ofte på bakgrunn av en avstemning i media, og typisk i samarbeid med Norsk Ornitologisk Forening (NOF) eller et av deres lokallag. I 2011 hadde åtte fylker valgt fylkesfugl. Senere har Nordland, Troms og Sogn og Fjordane kommet til.

## Fylkesfugler i Norge
* Aust-Agder, svarttrost, *Turdus merula*
* Buskerud, blåmeis, *Cyanistes caeruleus*
* Finnmark, rype, *Lagopus* sp.
* Hedmark, lerkefalk, *Falco subbuteo*
* Hordaland, hvitryggspett, *Dendrocopus leucotos*
* Rogaland, vipe, *Vanellus vanellus*
* Sogn og Fjordane, gjerdesmett, *Troglodytes troglodytes*
* Telemark, linerle, *Motacilla alba*
* Troms, kjøttmeis, *Parus major*
* Trøndelag, havørn, *Haliaeetus albicilla*
*Nordland, ærfugl, *Somateria mollissima*

## Se også
* nasjonalfugl
* Norges nasjonalfugl
* verdens nasjonalfugler
** nasjonalfugler i Afrika
** nasjonalfugler i Amerika
** nasjonalfugler i Asia
** nasjonalfugler i Europa
** nasjonalfugler i Oseania
* Norges nasjonalhund
* Norges nasjonalblomst
* norske fylkesblomster
* norske kommuneblomster

## Referanser
Jordskjelvet i Skopje 1963

**Jordskjelvet i Skopje i 1963** (makedonsk Скопски земјотрес 1963, *Skopski zemjotres 1963*) var et jordskjelv som fant sted ved Skopje i Den sosialistiske republikken Makedonia (i dag Nord-Makedonia), da en del av Jugoslavia, 26. juli 1963. Mer enn 1070 mennesker omkom, 3–4 000 ble skadet, og over 200 000 ble hjemløse.

Jordskjelvet målte 6,1 på momentmagnitudeskalaen (tilsvarer 6,9 på richterskalaen) og oppstod kl. 05.17 lokaltid i Skopje. Skjelvet varte i om lag 20 sekunder og kunne merkes langs hele Vardardalen.

Få dager etter jordskjelvet krevde 35 nasjoner i FNs generalforsamling at Skopje skulle få støtte i form av penger, medisiner, oppbygging og forsyninger fra 78 land. Den kjente kunstneren Pablo Picasso donerte maleriet sitt *Hodet av en kvinne*, som siden ble stilt ut i Museet for Samtidskunst i Skopje.
Nesheim skole (Arendal)

**Nesheim skole** er en offentlig skole med klassetrinn 1-7 i Arendal kommune. Skolen ligger på Nesheim i Austre Moland, ved Longum og Longumvannet. 

Skolen har skolefritidsordning (SFO).

Skolen ble etablert i 1947 som sentralskole for daværende Austre Moland kommune, og erstattet fire grendeskoler, i Lona, Brekka, Karterød og Sagene. 

## Nedleggingsforslag
Den 12. desember 2013 vedtok bystyret i Arendal med 20 mot 19 stemmer å legge ned skolen. Høyre, KrF, Venstre og Pensjonistpartiet stemte for nedleggelse. Løddesøl skole ble også vedtatt nedlagt i samme bystyremøte. Vedtaket ble senere omgjort med like knapp margin.

Høsten 2025 ble det igjen foreslått å legge ned Nesheim skole og tre andre skoler i Arendal kommune. I november 2025 traff Arendal bystyre et intensjonsvedtak om å legge ned fire skoler, deriblant Nesheim skole, med virkning fra sommeren 2026. Bystyret vedtok samtidig å sende nedleggingsvedtaket på høring. 
## Referanser


## Eksterne lenker
*
John Johnsen

:*Se annet sted for [[John Johnsen (fotballspiller)]]

*'John Haakon Johnsen''' (født 5. januar 1892 i Oslo, død 24. august 1984 samme sted) var en  norsk svømmer som konkurrerte for Kristiania Idrætsforening.

Han deltok under Sommer-OL 1912. I 400–meter fristil kom han til semifinalen, før han ble eliminert. Han deltok også i 100–meter fristil, 1500–meter fristil og 100–meter rygg, men kom ikke lenger videre fra førsterunden i noen av disse. 

I nasjonal sammenheng ble det 32 individuelle norske mesterskap for senior i tiden 1911–1922.  22 av disse var i frisvømming. Dermed vant han kongepokalen fem ganger i 1912, 1913, 1915, 1916 og i 1918.

Han fikk også norgesmesterskap i vannpolo.

## Medaljer i norske mesterskap

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Skattepolitikk

**Skattepolitkikk** er et politisk partis eller myndighetenes prinsipielle synspunkter og praktiske fremgangsmåte for utformingen og innretningen av skattene på lønns- og andre inntekter (f.eks. kapitalinntekter), bolig, annen fast eiendom, formue, arv samt avgifter. 

Skatte- og avgiftspolitikken har tre hovedmål: Den skal bidra til offentlige inntekter, utjevning av inntekter og levekår og til effektiv ressursutnyttelse. 

Motsetningene i skattepolitikken følger en utpreget «høyre-venstre-akse», og hovedproponentene vil i de fleste land argumentere hovedsakelig med hensynet til *enten* vekst, *eller* atferd, *eller* fordeling. Det er antakelig bred oppslutning om at veksttakten avhenger av skattesatsenes *nivå*, at publikums atferd avhenger av skattenes *innretning* (f.eks mellom inntektsskatt og forbruksskatt), og at den økonomiske og sosiale fordeling i samfunnet avhenger av skattesatsenes *progresjon*.

Skattepolitikken har vært et viktig politisk og vitenskapelig debattema i lang tid. Usosial skattlegging har spilt en rolle i venstre-populistisk og revolusjonær bevegelse i så ulike stater som Romerriket, Tsar-Russland og dagens Norge. Radikale skattekutt for å stimulere arbeidsinnsats og vekst er et viktig element i såkalt «dynamisk skattepolitikk», som for alvor seiret i mange land på 1980-tallet med talspersoner som Ronald Reagan, Margaret Thatcher, Poul og Kåre Willoch. I nyere tid har såkalt «grønn» skattepolitikk kommet i sentrum, med økt fokus på å skattlegge forbruk gjennom særavgifter, eller internasjonale finanstransaksjoner gjennom såkalt Tobin-skatt. 

## Referanser
Bankkrise

**Bankkrise** er en situasjon som oppstår når banker ikke makter å oppfylle sine forpliktelser overfor kundenes innskudd eller lånebehov, eller på andre måter blir insolvente eller oppnår generelt svekket tillit. Situasjonen preges av konkurser i en eller flere viktige banker i det aktuelle markedet, og ofte en ringvirkning av insolvens eller konkurser hos andre banker, investorer eller bedrifter som hadde interesser i bankene i form av innskudd, verdipapirer eller uforsikret gjeld.

## Eksempler på bankkriser
* 1857 – USA: Panikken i 1857
* 1922 – Norge
* 1929 – USA
* 1987 – Norge: Bankkrisen i Norge 1987–1992
* 1999 – Estland
* 2008 – USA, Island, Danmark

Børskrakket i 1929 startet med en krise i amerikanske spare- og forretningsbanker, som blant annet hadde ført en ekspansiv låne- og investeringspolitikk i den gryende bilbransjen og andre forbruksvareindustrier, som utviklet seg til en «børsboble». I henhold til Ben Bernanke, tidligere USAs sentralbanksjef (fram til 2014), var Federal Reserve (sentralbanken i USA) årsaken til den store depresjonen og mye av den økonomiske skaden skjedde direkte grunnet det som på amerikansk kalles «bank runs», det vil si at bankkrisen oppstår ved at kundene løper til bankene for å tømme sine kontoer. Kostnadene for å rydde opp en systematisk bankkrise kan bli enorme, med skattemessige kostnader på gjennomsnittlig 13 prosent av bruttonasjonalproduktet (BNP; verdien av alt som produseres i et land) og økonomiske utgangstap på gjennomsnittlig 20 prosent av BNP for de betydningsfulle krisene fra 1970 til 2007.

Finanskrisen fra 2008 startet også som en utpreget bankkrise i USA, som raskt spredte seg til utenlandske banker og finansinstitusjoner som hadde involvert seg dypt og risikofylt i det amerikanske bank- og finansmarkedet. Bankkrisen i USA ble utløst av en kombinasjon av faktorer: Manglende regulering og tilsyn med såkalte investeringsbanker (som ikke hadde privatkunder), adgang til å omsette såkalte «råtne» boliglån uten forbindelse med reell pant og sikring, og offensiv utvikling av såkalte «kreative» spareprodukter som medførte at enkeltpersoner og institusjoner tok høyere risiko enn tidligere.

## Referanser
Jar Jar Binks

**Jar Jar Binks** er en figur i filmserien Star Wars. Figuren forekommer i filmene *[[Star Wars Episode I: The Phantom Menace|The Phantom Menace]]*, *[[Star Wars Episode II: Attack of the Clones|Attack of the Clones]]*, *[[Star Wars Episode III: Revenge of the Sith|Revenge of the Sith]]* og *[[Star Wars: The Clone Wars (film)|Star Wars: The Clone Wars]]*. Rollen er der for å ha et komisk innslag. Ahmed Best er stemmen til Jar Jar, og har også gitt bevegelsene til Jar Jar ved bruk av motioncapture-teknikken. Figuren er nesten helt datamaskingenerert. Han er en «Gungan» fra planeten Naboo.

Karakteren har måttet tåle mye kritikk fra dem som fant Jar Jar irriterende snarere enn morsom, og for noen er han selve symbolet på alt de synes er galt med «forløper-trilogien» av Star Wars. 

## Referanser
Mekongfossen

**Mekongfossen** (Khone Phapheng) er et fossefall i elva Mekong i Laos i Champasack-provinsen nær grensa til Kambodsja. Mekongfossen er den viktigste grunnen til at Mekong ikke er farbar med båt til Kina.

Fossens totale fall er på 21 meter fordelt på flere stryk over en strekning på 10 kilometer. Gjennomsnittlig vannmengde er nærmere 11&nbsp;000 m³ per sekund. Høyeste målte volum er 49&nbsp;000 m³ per sekund.

Området rundt fossen består av et utall øyer og elver og er kjent under navnet Si Phan Don som betyr fire tusen øyer.

## Navigering
Fossen er velkjent som den viktigste grunnen til at Mekong ikke er farbar med båt til Kina. I slutten av 1900 tallet forsøkte franske kolonister flere ganger å finne en seilbar vei gjennom fossen uten å lykkes.

## Mekongkjempemallen
Ved fossen lever mekongkjempemallen (*Pangasianodon gigas*), en haimalle som etter sigende er verdens største ferskvannsfisk. Fisken kan nå en størrelse på 3 meter og veie opp til 293 kilo.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Mekong Express Laos Photo Album: Khone Falls
* Visit Laos: Champassak Province
* 
*
Jonas Hesselman

**Knut Jonas Elias Hesselman** (født 1877, død 1957) var en svensk sivilingeniør og konstruktør. Han var bror till språkforskeren Bengt Hesselman.  

I perioden 1899 til 1916 arbeidet Hesselman for AB Diesels Motorer (senere Atlas Diesel, nå Atlas Copco) i Sickla, der han fra 1901 var sjefskonstruktør. Han arbeidet der med å videreutvikle motorene til Rudolf Diesel, og ble siden internasjonalt kjent som en autoritet på dieselmotorer. I 1916 startet han for seg selv og presenterte i 1925 en hybrid mellom en ottomotor og en dieselmotor. Hesselmanmotoren hadde drivstoffinnsprøyting på samme vis som en dieselmotor, men for lav kompresjon til at forbrenningen startet av seg selv. Motoren hadde derfor tennplugger som på en ottomotor.

Jonas Hesselman konstruerrte også elektrisk utstyr til både biler og traktorer, noe som la grunnlaget for Hesselman Elhydraulik, som i dag heter Haldex Hydraulics. I 1970 utviklet Hesselman Elhydraulik et hydraulisk bakløft for lastebiler, som fremdeles har stor utbredelse. I 1929 ble Hesselman tildelt Ingenjörsvetenskapsakademiens gullmedalje *«för tekniskt vetenskapligt arbete för förbränningsmotorernas, särskilt dieselmotorns, fulländande»*. I 1934 ble han innvalgt som leder av Kungliga Vetenskapsakademien.

## Referanser


## Litteratur
* Lindh, Björn-Eric – Scania fordonshistoria 1891-1991, 1992. ISBN 91-7886-074-1
Turkmeneli

**Turkmeneli** er et uklart avgrenset geografisk område i Irak der mange irakiske tyrkere, også kalt turkmenere, holder til. Betegnelsen ble etablert fra 1990-tallet og er knyttet til politisk aktivisme i området.

Området ligger like sør for og overlapper delvis den kurdiske regionen i Irak, og store deler kontrolleres av kurdiske peshmerga-styrker. I tillegg til irakiske tyrkere omfatter området en blandet befolkning av arabere, kurdere, assyrere og flere andre etniske og religiøse minoriteter. Turkmeneske grupper har krevd autonomi innenfor det føderale Irak. Turkmenerne anerkjennes som en av Iraks tre etniske hovedgrupper. Det nordøstlige Syria blir av og til regnet med i Turkmeneli som betyr turkmenenes land. I 2015 omfattet området mellom 3 og 7 millioner innbyggere. Turkmenene snakker for det meste en aserbajdsjansk dialekt, også kalt turkmensk. Det er uklart hvor mange turkmenere som bor i Irak. Det er flere konkurrerende politiske grupperinger blant turkmenere; noen er anti-kurdiske, andre er islamister (innenfor sjia) og noen er irakiske nasjonalister. En del fremtredende aktivister særlig i Kirkuk har motsatt seg styrking og ekspansjon av kurdisk selvstyre etter 1991. Betegnelsen *Turkmeneli* dukket opp på slutten av 1900-tallet og er særlig knyttet til ITFs (den irakiske turkmenske front) politiske aktivisme på 1990-tallet. Kravet på eget turkmensk land nord i Irak springer trolig ut av striden med kurdiske grupperinger.
 
Turkmeneli er en diagonal stripe som strekker seg fra den syrisk grensa ved Tal Afar  ned til byen Mendeli ved den iranske grensa i Sentral-Irak. Irakiske turkmenere bor i byer som for eksempel Kerkuk, Tal Afar, Mosul, Erbil, Altunkopru, Tuz Khurmatu, Kifri, Khanaqin, Mendeli og Bedre. Landet ble referert til som «Turcomania» av den britiske geografen William Guthrie i 1785.

Enkelte turkmenske grupperinger ønsker å opprette en turkmensk region, mens kurdiske nasjonalister ønsker å innlemme området i Kurdistan  og grupper blant assyriske kristne vil ha en kristen region her. Området er svært sensitivt på grunn av den sammensatte befolkningen og beliggenheten  mellom det  kurdiske nordøst og det arabiske sør-Irak.

I henhold til paragraf 4 i den irakiske grunnloven fra 2004 skal turkmensk være offisielt språk i Turkmeneli og andre steder i Irak hvor turkmenere holder til, men denne lovfestede retten har likevel ikke blitt imøtesett alle steder.

## Referanser

## Eksterne lenker
* Iraqi Turkmen Appeal to the European Union
* Iraqi Turkmen Human Rights Research Foundation
* Nowpublic.com
* www.unpo.org
John Barber

**John Barber** (født 1734 i Nottinghamshire, død 1801) var en britisk oppfinner som i 1791 fikk patent på en dampturbin.

Barber ble født i Nottinghamshire, men flyttet til Warwickshire i 1760-årene for å lede kullverksarbeid ved Nuneaton. Mellom 1766 og 1792 tok han flere patenter, på blant annet en dampturbin. Selv om oppfinnelsen hans ikke fikk praktisk nytte var det derimot den første skildringen av prinsippet, og man har i senere tid konstruert en fungerende turbin etter skissene fra Barber.

## Referanser


## Litteratur
*
Olof Frenzel

**Olof Frenzel** (født 25. januar 1933 i Blankenhagen, Tyskland, død 19. oktober 2013) var en svensk skuespiller og parykkmaker. 

## Filmografi (utvalg)
* 1967 – Trettondagsafton (TV)
* 1966 – *[[Syskonbädd 1782]]* 
* 1956 – *[[Rasmus, Pontus og Toker]]*
*1955 – *Gjengen*
* 1952 – *[[Si det med blomster]]* 
* 1952 – *[[För min heta ungdoms skull]]*

## Eksterne lenker
*
Euparagiinae

* *[[Euparagia]]*

***Euparagia*** spp. er en slekt av stikkvepser (Vespidae) som utgjør en underfamilie for seg, Euparagiinae. Slekten ble tidligere regnet til underfamilien pollenvepser (Masarinae), men fylogenetiske analyser tyder på at den ikke er nært beslektet med disse, men derimot er søstergruppen til resten av Vespidae. Slekten finnes bare i ørkenområdene i det sørvestlige Nord-Amerika.

## Utseende
Ganske små stikkvepser (gjerne 6–7&nbsp;mm). Hodet er påfallende stort, fasettøynene ovale med en v-formet innskjæring i den øvre delen av innerkanten. Antennene er forholdsvis korte. Thorax er svart med gule skuldre, gult scutellum og en lite, lys flekk ved bakkanten av mesonotum (den midtre ryggplaten på thorax), og på hannens forbein er coxa og trochanter omdannet på ulike måter. Bakkroppen (gaster) er gul og svart, beina forholdsvis korte og gule.
De skiller seg fra andre stikkvepser ved vingenes årenett.

## Levevis
De lever i ørken og ørkenaktige områder. *Euparagia* er solitære vepser. Larvebiologien er bare kjent for *[[Euparagia scutellaris]].* Hos denne arten forsyner hunnen larvene i reiret med snutebille-larver.

## Utbredelse
Slekten *[[Euparagia]]* har en ganske begrenset utbredelse og finnes bare i de tørre områdene i det sørvestre USA og tilstøtende områder i det nordvestre Mexico. Fossiler viser at gruppen tidligere har vært vidt utbredt, de gjenlevende artene er relikter, rester av en gruppe som en gang var mye større.

## Systematisk inndeling

* Ordenen vepser, (Hymenoptera)
** Gruppen stilkvepser, Apocrita
*** Gruppen broddvepser, Aculeata
**** Overfamilien Vespoidea
***** Familien stikkvepser (Vespidae) 
****** Underfamilien Euparagiinae – bare én slekt med 10 arter
******* Slekten *[[Euparagia]]* Cresson, 1879
******** *[[Euparagia boregoensis]]*
******** *[[Euparagia desertorum]]*
******** *[[Euparagia maculiceps]]*
******** *[[Euparagia platiniceps]]*
******** *[[Euparagia richardsi]]*
******** *[[Euparagia scutellaris]]*
******** *[[Euparagia siccata]]*
******** *[[Euparagia timberlakei]]*
******** *[[Euparagia unidentata]]*
******** *[[Euparagia yuma]]*

## Eksterne lenker
* 
* Foto av *Euparagia scutellaris*: http://bugguide.net/node/view/161315/bgimage
Stenogastrinae

* *[[Anischnogaster]]* 
* *[[Cochlischnogaster]]* 
* *[[Eustenogaster]]* 
* *[[Liostenogaster]]* 
* *[[Metischnogaster]]* 
* *[[Parischnogaster]]* 
* *[[Stenogaster]]* 

**Stenogastrinae** er en gruppe av vepser som hører til familien stikkvepser (Vespidae). De lever bare i Sørøst-Asia. Det særegne ved denne gruppen av stikkveps er at de viser mange overganger mellom et solitært (enslig) og sosialt (samfunnsdannende) levesett.

## Utseende
Slanke, broket fargede vepser, som skiller seg fra andre stikkvepser ved at «stilken» (*petiolus*) på bakkroppen er lang og tynn, minst like lang som resten av bakkroppen.

## Levevis
Denne gruppen har både rent solitære arter og arter som viser overgangsformer mot et eusosialt levevis. Men, koloniene av Stenogastrinae er mye mindre avanserte enn de store koloniene til Vespinae. Disse vepsene produserer et gelelignende stoff fra den såkalte Dufours kjertel, som blant annet brukes til å fore larvene. Dette stoffet kan være en viktig faktor i overgangen til sosialt levesett ved at det la til rette for felles yngelpleie. 

## Utbredelse
Stenogastrinae finnes bare i Sørøst-Asia, østover til Ny-Guinea.

## Systematisk inndeling

* Ordenen vepser, (Hymenoptera)
** Gruppen stilkvepser, Apocrita
*** Gruppen broddvepser, Aculeata
**** Overfamilien Vespoidea
***** Familien stikkvepser (Vespidae) 
****** Underfamilien **Stenogastrinae** – 45 arter i 8 slekter, Sørøst-Asia
******* *[[Anischnogaster]]* van der Vecht
******* *[[Cochlischnogaster]]* Dong and Otsuka
******* *[[Eustenogaster]]* van der Vecht
******* *[[Liostenogaster]]* van der Vecht
******* *[[Metischnogaster]]* van der Vecht
******* *[[Parischnogaster]]* von Schulthess
******* *[[Stenogaster]]* Guérin-Ménéville

## Litteratur
* Turillazzi, S. (1989) *The origin and evolution of social life in the Stenogastrinae (Hymenoptera, Vespidae).* Journal of Insect Behavior 2: 649-661. http://www.springerlink.com/index/N370771276955431.pdf

## Eksterne lenker
* 
* Stenogastrinae, fra flickr: http://flickr.com/photos/budak/341822371
Mjørkadalur

**Mjørkadalur** () er en dal på Færøyene. Den ligger på østkysten av Streymoy, og strekker seg fra Kaldbaksbotnur til Sornfelli. Anlegg for Danmarks marine ble bygd i Mjørkadalur i 1960-årene. I 2002 ble marinestasjonen nedlagt, og Mjørkadalur ble hjemsted for Færøernes Kommando. NATOs radaranlegg på Sornfelli ble nedlagt i 2007, etter mer enn 40 års drift. Sivile kan nå ferdes på toppen, hvor det er panoramautsikt over Færøyene. Per 2009 har ikke Mjørkadalur noen fast bosetning, mot de 40 som bodde der fast i 1985.

## Referanser
Sjojna

**Sjojna** (russisk: Шойна) er en landsby (*[[selo]]*) på Kaninhalvøya, ved kysten av Kvitsjøen, lengst nord i det autonome distriktet Nenetsk i Arkhangelsk oblast i Russland. Den ligger rundt 400&nbsp;km nordøst for Arkhangelsk, og er bare tilgjengelig med båt eller fly.

Bosetningen ble grunnlagt på 1930-tallet av fiskerfamilier, og det ble organisert et kollektivbruk på stedet. Rike fiskeforekomster førte til velstand innen kollektivbruket, og innen 1950-tallet bodde rundt 1&nbsp;500 personer i Sjojna, med en fiskeflåte på over sytti fartøyer. Hensynsløs tråling førte imidlertid til at alt liv på havbunnen ble utslettet, og dette sammen med overfiske gjorde at fiskebestandene kollapset. På begynnelsen av 1990-tallet ble fisket innstilt og kollektivbruket er ikke lenger i drift. 

Over halvparten av landsbyen er i dag begravd under vindblåste sanddyner. Det antas sanden ble frigjort som følge av skader på permafrosten og ødeleggelsen av havbunnen. Den ble skylt på land av bølgene og ført videre fra de langgrunne strendene av vinden. Dynene ble etterhvert så omfattende at innbyggerne ikke lenger kunne kontrollere dem. I Sjojna bor det i dag bare 300 innbyggere, som hovedsakelig lever av arbeidsledighetstrygd og pensjoner.  

Det står et fyrtårn i Sjojna, bygget i 1960 for å hjelpe navigasjonen for skipsfarten i Kvitsjøen.  Flyforbindelser går via en flystripe med en 650 meter lang rullebane av grus.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Shoyna, fotografier av Sergej Maximisjin fra 2005
* Shoyna village, fotografier fra focuspictures.ru
* Die Sandmenschen von Schoina (tysk)
Nelahozeves

**Nelahozeves** er en landsby i Tsjekkia, på vestbredden av elven Vltava, 25 km nord for Praha. Landsbyen har 1788 innbyggere (2012).

Byen er kjent fra skriftlige kilder tilbake til 1352. Byen er kjent for Nelahozeves slott fra 1500-tallet, bygget i italiensk stil Florián Griespech. Siden 1623 har slottet tilhørt Lobkowicz-familien, og en del av familiens kunstsamling befinner seg i slottet, med verker av Diego Velázquez, Antonio Canaletto, Pieter Bruegel den eldre, Peter Paul Rubens og flere.

Komponisten Antonín Dvořák ble født i Nelahozeves.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Sterlingsølv

**Sterlingsølv** er en legering hvor 92,5&nbsp;% av vekten er rent sølv og 7,5&nbsp;% er andre metaller, vanligvis kobber. I Norge stemples sterlingsølv med **925S**, som angir andelen rent sølv av legeringens vekt i promille, og brukes hovedsakelig til smykker. 

Den mest brukte sølvlegeringen i Norge er **830S**, som regnes for mere slitesterk, og brukes til bestikk, serveringsboller, lysestaker, blåseinstrumenter og andre bruksgjenstander.
Statens lønnstrinn

Statsansatte i Norge har i sin arbeidskontrakt avtalt avlønning etter et av **statens lønnstrinn**. Lønnstrinnet henviser til lønnstabellene som er fremforhandlet mellom staten og arbeidstakerorganisasjonene. Ut ifra tabellene kan man lese det enkelte lønnstrinns bruttolønn per år, samt beregninger av måneds og dagslønn, pensjonstrekk, overtidsgodtjørelser m.m. Statens lønnstrinn erstattet det tidligere statens regulativ, som var delt i hovedregulativet og sjefsregulativet.

I forbindelse med lønnsforhandlinger kan lønnen justeres ved at satsene i tabellene justeres eller ved at arbeidtakeren flyttes til et annet lønnstrinn, eventuelt ved en kombinasjon av disse.

For noen statlige stillinger gjelder det lønnsrammer hvor det er avtalt at arbeidstakeren skal avlønnes med et bestemt lønnstrinn ut ifra sin ansiennitet. For andre stillinger er stillingen lyst ut med avlønning i et bestemt intervall som betegnes som stillingens **lønnsspenn**. I forbindelse med ansettelsen blir lønnen fastsatt innenfor dette spennet gjennom en individuell forhandling mellom arbeidsgiver og arbeidstaker.

## Eksterne lenker
* Oversikt over de siste års lønnstrinn
Fører

**Fører** betyr en som leder, styrer/kjører eller tar seg av noe, og er et begrep med mange betydninger og bruksområder. Det kan for eksempel brukes i betydninger som fører av transportmiddel, for eksempel skip, motorkjøretøy (se også førerkort) eller tog (togfører, lokfører), videre i betydninger som forretningsfører, hærfører, troppsfører, reisefører og mye annet, bl.a. helt generelt om en som inntar en form for lederrolle (en som er «førende»). Usammensatt (for eksempel i uttrykket *erfaren fører*) brukes det for eksempel om hundefører og brefører.

## I politikken
Fører eller tilsvarende begreper har også blitt brukt som tittel. Fører (tysk *Führer*) var tittelen Adolf Hitler tok gjennom rettsakten Führererlass i 1933, da han formet sitt oppdrag som formell diktator, med fullmakter både som rikskansler og president etter Paul von Hindenburg. Begrepet ble også brukt av andre fascistiske ledere i mellomkrigstiden. Ordet «fører» i politisk sammenheng har fått en negativ betydning på grunn av assosiasjonene til det nasjonalsosialistiske Tyskland. På Stortinget er f.eks. *parlamentarisk fører* erstattet med *parlamentarisk leder*. Derimot har *[[ordfører]]en* beholdt sin tittel og har siden 1963 hatt selskap av *[[fylkesordfører]]en*. På engelsk brukes *Führer* eller *Fuehrer* nedsettende. På svensk brukes *ledare* både om *leder* og *fører* slik uttrykkene brukes i dagens norsk.

## Bruk av førertittel
Både i mellomkrigstiden, under 2. verdenskrig og senere ble *fører* og tilsvarende brukt av og om statssjefene. Bruk av slike titler har ofte vært ledsaget av persondyrkelse (førerdyrkelse). Eksempler på førerskikkelser:
* Benito Mussolini var tidlig ute og benyttet som diktator i Italia tittelen «Duce» fra 1923. 
* I det fascistiske diktatur i Kroatia bar Ante Pavelić som diktator fra 1941 tittelen «Poglavnik», Overhode eller Fører. 
* Josef Stalin markerte sin 50-årsdag i 1929 med å la seg offisielt titulere som вождь «Vožd'», som betyr Fører eller Leder.
* Francisco Franco var som øverstkommanderende for Hæren på Kanariøyene allerede berettiget til tittelen «Caudillo», men opphøyet dette til en eksklusiv tittel etter at han ble diktator i Spania i 1939.
* I Romania brukte to diktatorer, både den fascistiske Ion Antonescu (diktator 1940-44) og kommunisten Nicolae Ceauşescu, tittelen «Conducător». 
* I Ungarn ble Pilkorsets fører Ferenc Szálasi av de tyske nazistene 16. oktober 1944 påsatt som «nasjonens fører» (ungarsk «Nemzetvezető»). Szálasis quisling-regime varte bare til 28. mars 1945.
* Etter Hitlers selvmord 30. april 1945 overtok storadmiral Karl Dönitz som Nazi-Tysklands *Führer* – den siste. Hans førerskap varte bare en uke, til Tysklands kapitulasjon 7. mai.
* I Nord-Korea benyttet avdøde diktator Kim Il-sung ofte tittelen 위대한 수령 «widaehan suryŏng», som betyr den Største Leder. Andre titler omfattet Kjære Kamerat, Kjære Leder, Avholdte Leder, osv. 
* Kims sønn Kim Jong-il, tok ved sin maktovertakelse tittelen 친애하는 지도자 «ch'inaehanŭn chidoja», som betyr tilnærmet Kjære Fører. Han tok senere også tittelen Største leder (som sin far) og Menneskehetens Sol.

## Referanser
Atlantic Petroleum

**Atlantic Petroleum** er et færøysk olje- og gasselskap. Selskapet ble etablert på Færøyene av 18 private investorer i 1998. Selskapet har olje- og gassinteresser på britisk og irsk sokkel.

Atlantic Petroleum var først kun listet som et færøysk selskap, men i juni 2005 og ble selskapet notert på Københavns Fondsbørs. Mellom oktober 2006 og februar 2014 var Atlantic Petroleum notert på børsen i Reykjavík. I desember 2013 ble selskapet notert på Oslo Børs. Samme år hadde selskapet ca. 30 ansatte.

Sent 2012 kjøpte Atlantic Petroleum det norske leteselskapet Emergy Exploration for 12,7 millioner amerikanske dollar, og utvidet med dette sin virksomhet til norsk sokkel.

I 2015 planla selskapet å legge ned sitt kontor på Tórshavn og flytte aktivitetene til Bergen. Men senere samme år ble det kjent at selskapet hadde problemer med å møte sine forpliktelser på britisk sokkel, og var tvunget til å selge sin norske virksomhet. I mars 2016 ble derfor den norske virksomheten solgt til M Vest Energy, et selskap som var delvis eid av de lokalt ansatte, for 1 krone. 

Atlantic Petroleum drives i dag hovedsakelig fra selskapets kontorer i London.  

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Norsk Privatøkonomi

**Norsk Privatøkonomi** var et konsern som arbeidet med rådgivning primært innen lån, sparing og forsikring. Kjeden endret navn til Glitnir Privatøkonomi i 2008, etter at den islandske banken Glitnir kjøpte selskapet. I 2008 mistet selskapet konsesjonen for å drive investeringstjenester etter det Kredittilsynet omtalte som omfattende overtredelser av den nye verdipapirhandelloven. I oktober 2008 forsøkte ansatte å fortsette driften under navnet Kapitalhuset. Noen måneder senere ble det for tøft og Kapitalhuset gikk konkurs. Glitnir privatøkonomi fikk i 2008 og 2009 mye medieoppmerksomhet på grunn av at selskapet var det første som mistet konsesjon.
Averøy Billag

**Averøy Billag AS** ble til etter en sammenslutning mellom Indre Averøya Billag A/L og Ytre Averøya Billag A/L fra 1. januar 1964. Selskapet hadde enerett på persontrafikken innenfor Averøy kommune, og hovedrutene gikk til ferjekaien på Bremsnes, hvor det var korrespondanse med MRFs ferjer til/fra Kristiansund. Billaget hadde langrute til Molde over Eide i samkjøring med Eide Auto Buss AS. Selskapets kjøretøyer var hvite med grønn dekor. Turkjøring var et av satsningsområdene, billaget produserte selv turer og ga ut egen turkatalog.

## Historikk
De to rutebilselskapene på Averøya ble stiftet i 1939, men trafikken kom først i gang i 1940. I første omgang var det kombinerte biler og transport av melk til meieriet i Kristiansund var en viktig begrunnelse bak etablering av billagene. På den måten slapp melkeprodusentene å transportere melka til nærmeste kai for båttransport. 

Utviklingen av trafikken tok fart etter krigen, og det ble egne person- og godsruter til alle deler av Averøya, også til småøyene på yttersida etter hvert som veier og bruer ble bygd ut dit.

I 1955 ble det åpnet ferjeforbindelse fra Tøvik sør på Averøya til Ørjavik i Eide. Hovedrutene gikk da Bremsnes – Tøvik via yttersida (Ytre) eller innersida (Indre) av Averøya. Da ble det også opprettet samarbeid med Eide Auto om ruter til Molde. I 1989 ble Atlanterhavsveien åpnet, og det ble gjennomgående bussruter Bremsnes – Molde over Kårvåg og Eide.

Den siste større endringen i rutenettet på Averøya skjedde da Atlanterhavstunnelen mellom Averøya og Kristiansund åpnet i desember 2009. Fra da av kjører rutene helt fram til Kristiansund, og det er gjennomgående ruter Kristiansund – Molde over Averøya.

## Virksomhet
I tillegg til persontrafikken som nevnt ovenfor, hadde Averøy Billag AS også godsbiler som i hovedsak betjente selskapets kjerneområde. Melketankkjøring og dyretransport var noen av selskapets spesialiteter. På 1980- og 1990-tallet hadde selskapet en del langtransportvirksomhet som også gikk utenlands.

I 1978 hadde selskapet 49 helårs ansatte, 20 personbusser, 15 lastebiler og 8 tilhengere. 

Fra høsten 2008 ble selskapet innfusjonert i Nettbuss Møre, som i 2003 hadde skaffet seg aksjemajoriteten i selskapet.

## Referanser
Dasypodainae

* Afrodasypodaini
* Dasypodaini
* Promellitini
* Sambini

**Dasypodainae** er en gruppe av bier som omfatter noen av de mest primitive biene. Nyere fylogenetiske undersøkelser kan tyde på at Dasypodainae er søstergruppen til alle de andre biene slått sammen. Tidligere ble den gjerne regnet til gruppen Melittidae eller Melittinae, men nå er det vanlig å slå alle bier sammen i én stor familie, Apidae. Gruppen ble tidligere gjerne kalt **Dasypodinae** eller **Dasypodidae**, men disse navnene er opptatt av pattedyr-gruppen beltedyr. Det er kjent nesten 100 arter, 19 arter i slekten *[[Dasypoda]]* forekommer i Europa, én art er funnet i Norge.

## Utseende
Middelsstore bier (gjerne 8–15&nbsp;mm), mer eller mindre tett hårete. De kjennes lettest på at bakbeina gjerne er lange og kraftige, med lang "pels" av rødlige hår, det ser ut som biene går med bukser. Forvingen har to lukkede celler i den ytre delen (submarginalceller).

## Levevis
Dasypodainae er solitære bier som bygger sine reir hver for seg, gjerne gravd ut i sand eller løs jord. De finnes helst i tørre områder. Som mange andre solitære bier er de vanligvis oligolektiske, det vil si at de samler pollen fra én eller noen få plantearter. Dette gjør dem til særlig verdifulle pollinatorer for de aktuelle plantene.

## Utbredelse
De er utbredt i Afrika, særlig i de sørlige delene, og i de nordlig tempererte områdene. De fleste artene finner man i tørre, tempererte klimaer, de mangler nesten helt i tropene.

## Systematisk inndeling

* Ordenen vepser, (Hymenoptera)
** Gruppen stilkvepser, Apocrita
*** Gruppen broddvepser, Aculeata
**** Overfamilien Apoidea
***** Familien bier, Apidae (i vid forstand)
****** Underfamilien **Dasypodainae**
******* Afrodasypodaini Engel, 2005 – bare én art
******** *[[Afrodasypoda plumipes]]* (Friese, 1912) – sørlige Afrika
******* Dasypodaini
******** slekten *[[Capicola]]* – 13 arter, sørlige Afrika
******** slekten *[[Dasypoda]]* Latreille, 1802 – 33 arter, den palearktiske sone, flest i middelhavsområdet, 19 arter i Europa og én i Norge:
********* buksebie, *[[Dasypoda hirtipes]]* (Fabricius, 1793)
******** slekten *[[Eremaphanta]]* Popov, 1940 – 9 arter, Sentral-Asia
******** slekten *[[Hesperapis]]* Cockerell, 1898 – 38 arter, Nord-Amerika
******* Promelittini – bare én art
******** *[[Promelitta alboclypeata]]* Warncke, 1977 – Nord-Afrika, Den arabiske halvøy
******* Sambini
******** slekten *[[Haplomelitta]]* Cockerell, 1934 – 5 arter, sørlige Afrika
******** *[[Samba calcarata]]* Friese, 1908 – Kenya og Tanzania

## Referanser


## Kilder
* Fauna Europa (2004) Fauna Europaea version 1.1,  www.faunaeur.org – utbredelsesdatabase for europeiske dyr. 
* Michez, D. (2008) Monographic revision of the melittid bees (Hymenoptera, Apoidea, Melittidae *sensu lato*). http://www.nev.nl/sete/sete-2008/031-039-Michez-2008.pdf 
* Ottesen, P.S. (1993, revidert 1999) Norske insekter og deres artsantall. NINA utredning 55: 1-40. http://www.entomologi.no/norskeinsekter/NorskeInsektfamilier/index.htm

## Eksterne lenker
* 
* ''Hesperapis'' spp. fra Nord-Amerika
Hundebrevet

**Hundebrevet** (færøysk: *Hundabrævið*) er et brev fra Færøyene, skrevet mellom 1350 og 1400. Brevet omhandler hundeavl på øyene, men har i moderne tid blitt en viktig kilde til å stadfeste mange færøyske bygders alder. Bygder som for første gang nevnes i Hundebrevet er følgende (fra nord til sør): Hattarvík, Kirkja, Viðareiði, Múli, Kunoy, Mikladalur, Húsar, Elduvík, Leirvík, Lambi, Nes, Skáli, Strendur, Selatrað, Oyri, Eiði, Hvalvík, Kollafjørður, Vestmanna, Saksun, Nólsoy, Koltur, Miðvágur, Sørvágur, Gásadalur, Mykines, Skálavík, Húsavík, Dalur, Skarvanes, Øravík, Porkeri, Vágur og Fámjin. Mange av disse bygdene kan være mye eldre, men er altså ikke nevnt i verken Fårebrevet eller Færøyingesaga.

## Referanser
Trykknapp

:*Denne artikkelen handler om trykknapper i klær. For å lese om enkle [[elektrisk bryter|elektriske brytere]], se det.*

**Trykknapp** eller **trykklås** er et par skiver av metall som kan hektes sammen. De er festet til klær, vesker og liknende som lukke- og åpne-mekanisme i stedet for knapper med knappehull, glidelåser, borrelåser, hemper, lisser og annet. 

Den ene av de to skivene har en sirkulær tapp i midten, den andre med en fordypning hvor tappen passer inn. I denne fordypningen er det en liten fjær som sørger for at delene holdes sammen inntil de kan løsnes fra hverandre med et lite rykk. Trykknapper kan festes til klesplaggene ved hjelp av et spesielt verktøy og hamres på plass. Små trykknapper kan også syes på plass.

Trykknapper ble første patentert av den tyske oppfinner Heribert Bauer i 1885 som "Federknopf-Verschluss", en nyhet for å feste mens benklær.  Andre har tillagt oppfinnelsen til en danske ved navn Bertel Sanders. 

Trykknapper brukes ofte i barnetøy fordi de er relativt lette å bruke for barn. I barnetøy som boblejakker og parkdresser er  trykknappene nå ofte erstattet med borrelåser.  

## Se også
* Knapp
* Borrelås
## Referanser
Strandloven

**Strandloven** er en norsk lovbestemmelse i plan og bygningsloven som har som mål å sikre allmennheten tilgang til strandsonen i hele landet som omfatter alt areal innenfor hundremetersgrensen fra sjø eller vassdrag. Den ble vedtatt som midlertidig strandlov i 1965. I 1971 ble **Strandplanloven** vedtatt. Den avløst av § 17-2 i plan og bygningsloven av 1985 og er i dag videreført i § 1-8 i plan og bygningsloven av 2008.

På 60-tallet var det utbredt hyttebygging i strandsonen spesielt i Oslofjorden og langs Sørlandskysten. Ofte manglet kommunene en helhetlig plan for utbygging i disse områdene. Forbudet mot bygging i det såkalte 100-metersbeltet ble derfor innført som en midlertidig lov for at kommunene skulle få tid på seg til å planlegge utbyggingen. Senere ble denne midlertidige loven permanent. I disse områdene er det allikevel blitt en del hyttebygging etter lokal dispensasjon som loven gir adgang til.

Langs resten av kysten og langs innlandsvassdrag er det minimal bygningsmessig utnyttelse av strandsonen.

Friluftslovens §11 regulerer rettigheter og plikter til grunneier og allmennheten i strandsonen der den må betraktes som utmark.

Sandefjorddommen er en Høyesterettsdom om en relativt stor strandeiendom der bl.a. retten til ferdsel og bruk for allmennheten på de 10 første meterne fra stranden ble fastslått. Oslofjordens Friluftsråd ble opprettet i 1933. Trondheim og Omland friluftsråd ble opprettet i 1936.

Tjømesaken i 2021 dreier seg for en stor del om hvordan strandloven kunne omgås.

## Referanser


## Eksterne lenker
status over strandsonene i Norge.
Ekspressbuss Vestlandet

**Ekspressbuss Vestlandet** var et prosjekt i regi av Vestlandsrådet vedtatt høsten 2006. Prosjektet hadde som målsetting å bedre ekspressbussforbindelsen langs vestlandskysten mellom Stavanger og Trondheim. Hovedtanken var å tilby et sammenhengende ekspressbusstilbud uten bussbytter, med avgang hver time på dagtid og annenhver time på natten innen 2009, men ingenting hadde blitt oppnådd til da. I juni 2010 ble prosjektet lagt fram for Samferdselsministeren for å søke en mulig statlig medfinansiering, men dette førte ikke med seg noe og i 2011 ble prosjektet gitt opp.

Prosjektet ble formelt styrt av samferdselsgruppen i Vestlandsrådet og prosjektlederen hadde kontor hos Hordaland fylkeskommune i Bergen.

## Referanser
Prajñāpāramitāsūtraen om de seks pāramitāer

**Prajñāpāramitā sūtra om de seks [[paramita|pāramitāer]]** (kinesisk: 大乘理趣六波羅蜜多經, pinyin: *Dáchéng lĭ qù liù bōluómìduō jīng*, Wade-Giles: *Ta ch'eng li ch'ü liu po lo mi to ching*, hangul: 대승이취육바라밀다경) er en av de mindre prajñāpāramitātekstene. 

Teksten er bevart i en oversettelse til kinesisk i 10 bokruller, som ble foretatt av Prajña under Tang-dynastiet. Oversettelsen ble «gitt som gave til Keiseren på den 28. dag i den 11. måned av det fjerde året av Zhēn Yuán (貞元)»  (30. desember, 788)

Teksten er ikke bevart på sanskrit eller i tibetansk oversettelse.

## Referanser


## Se også
* Prajñāpāramitā
* Paramita
* Mahâyâna
Louis Lavelle

**Louis Lavelle** (født 15. juli 1883 i Saint-Martin-de-Villeréal, Lot-et-Garonne i Frankrike, død 1. september 1951 samme sted) var en frank filosof. Hans hovedverk er *La Dialectique de l'éternel présent*, et metafysisk verk i fire bind: *De l'Être* (1928), *De l'Acte* (1937), *Du Temps et de l'Eternité* (1945) og *De l'Âme Humaine* (1951).

Av Lavelles øvrige verker kan nevnes *La dialectique du monde sensible: Lu perception visuelle de la profondeur* (1921), *La conscience de soi* (1933), *La présence totale* (1934), *L'Erreur de Narcisse* (1939), *Le Mal et la Souffrance* (1940), *La Parole et l'Écriture* (1947) og *Les puissances du Moi* (1948).

## Referanser


## Litteratur
* Karl Albert: *Lavelle und die Philosophie des 20. Jahrhunderts*. Neun einführende Kapitel, Röll, Dettelbach 1997, ISBN 3-927522-84-8
* Jean Ecole: *Louis Lavelle et l'histoire des idées*. Olms, Hildesheim 2004, ISBN 978-3-487-12699-9 (med en fullstendig bibliografi)
* Robert Theis og Claude Weber: *Von [[Christian Wolff (filosof)|Christian Wolff]] bis Louis Lavelle. Geschichte der Metaphysik*. Olms, Hildesheim 1995, ISBN 978-3-487-09968-2
Jean-Marie Domenach

**Jean-Marie Domenach** (født 13. februar 1922, død 5. juli 1997) var en fransk venstreorientert, katolsk forfatter og intellektuell.

## Liv og virke
Han studerte ved Lycée du Parc i Lyon.

Han overtok i 1957 redaktøransvaret for tidsskriftet *[[Esprit (tidsskrift)|Esprit]]*, det litterære og politiske organ for personalismen som ble gjenopplivet etter annen verdenskrig i 1945 av Emmanuel Mounier og videreført fra 1950 til 1957 av Albert Béguin. Han trakk seg tilbake fra dette da han var 54 år, og henga seg deretter til forfatterskap og til undervisning på universitetsnivå. Han fordømte bruken av tortur under krigen i Algerie, og arrangerte et møte for å fordømme Parismassakren i 1961.

Diplomaten og sinologen Jean-Luc Domenach er hans sønn.

## Bibliografi
* *Gilbert Dru: celui qui croyait au ciel* (1947)
* *La propagande politique* (1950)
* *Communism in Western Europe* (1951) med Mario Einaudi, Aldo Garosci
* *Barrès par lui-même* (1954)
* *Yougoslavie* (1960) med Alain Pontault
* *Le retour du tragique* (1963)
* *The Catholic Avant-Garde: French Catholicism Since World War II* (1967) med Robert de Montvalon
* *Il vicolo cieco della sinistra* (1970) med Thomas Molnar og Augusto Del Noce
* *Emmanuel Mounier* (1972)
* *Le christianisme éclaté* (1974) med Michel de Certeau
* *Le Sauvage et l' Ordinateur* (1976)
* *Ce que je crois* (1978)
* *L’autogestion c’est pas de la tarte (Maquis du Vercors)* (1978) med Marcel Mermoz
* *Malraux* (1979) med andre
* *Enquête sur idées contemporaines* (1981)
* *La Violence et ses causes* (Unesco, 1980) som *Violence and its Causes* (1981)
* *Lettre à mes ennemis de classe* (1984)
* *Des idées pour la politique* (1988) 
* *Ce qu'il faut enseigner: pour un nouvel enseignement général dans le secondaire* (1989)
* *Approches de la modernité* (1990)
* *Europe: le défi culturel* (1990)
* *À temps et à contretemps* (1991)
* *Une morale sans moralisme* (1992)
* *La responsabilité, essai sur le fondement du civisme* (1994)
* *Le crépuscule de la culture française?* (1995)
* *Regarder la France. Essai sur le malaise français * (1997)
* *Gilbert Dru, un chrétien résistant* (1998) med Bernard Comte, Christian Rendu, Denise Rendu
* *Beaucoup de gueule et peu d'or. Journal d'un réfractaire* (1944–1977)* (2001)

== Referanser ==
<references />

== Eksterne lenker ==
* [http://agora.qc.ca/Dossiers/jean_marie_domenach «Jean-Marie Domenach»], *Encyclopédie de l'Agora''
Meganomiinae

* *[[Ceratomonia]]*
* *[[Meganomia]]*
* *[[Pseudophilanthus]]*
* *[[Uronomia]]*

**Meganomiinae** er en gruppe av bier som omfatter noen av de mest primitive biene.  Tidligere ble den gjerne regnet til gruppen Melittidae eller Melittinae, men nå er det vanlig å slå alle bier sammen i én stor familie, Apidae. Det er kjent 12 arter fra Afrika.

## Utseende
Ganske store (10 – 22&nbsp;mm), kraftige, svarte bier med klare gule tegninger. De ligner på buksamlerbier av slekten *[[Anthidium]].*

## Levevis
Meganomiinae er solitære bier som bygger sine reir hver for seg, gjerne gravd ut i sand eller løs jord. De lever helst i tørre, ørkenaktige områder.

## Utbredelse
Meganomiinae er bare kjent fra Afrika og det sørlige Arabia, fra Sør-Afrika i sør til Jemen i nord, også fra Madagaskar.

## Systematisk inndeling

* Ordenen vepser, (Hymenoptera)
** Gruppen stilkvepser, Apocrita
*** Gruppen broddvepser, Aculeata
**** Overfamilien Apoidea
***** Familien bier, Apidae (i vid forstand)
****** Underfamilien Meganomiinae
******* *[[Ceratomonia rozanorum]]* Michener, 1981 – Namibia
******* *[[Meganomia]]* Cockerell, 1909 – fem arter, Sør-Afrika til Jemen
******* *[[Pseudophilanthus]]* Alfken, 1939 – fire arter, Madagaskar og Kenya
******* *[[Uronomia]]* Michener, 1981 – to arter, Madagaskar og Kenya
******** *[[Uronomia flaviventris]]* (Benoist, 1963) – Madagaskar
******** *[[Uronomia stagei]]* Michener, 1981 – Kenya
## Kilder

* Michez, D. (2008) Monographic revision of the melittid bees (Hymenoptera, Apoidea, Melittidae *sensu lato*). http://www.nev.nl/sete/sete-2008/031-039-Michez-2008.pdf 
## Eksterne lenker
*