open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Timothy Allen

**Timothy Allen** (født 1971 i Tonbridge, Kent) er en engelsk fotojournalist best kjent for sin reportasje- og etnografiske fotografering.

Allen vokste opp Tonbridge, og etter å ha blitt uteksaminert fra Leeds University bodde han i Indonesia på 1990-tallet.  Han var fotograf for *[[The Independent]]* fra 1999-2006, og i løpet av den tiden mottok han mange priser for sin fotografering, inkludert *Arts Photographer of the Year* utdelt av den britiske statsministeren, Tony Blair.  Han har vært et medlem av Axiom Photographic Agency siden 2002 og har jobbet mye med urfolk over hele verden, for det meste i India and Sørøst-Asia.  Han har mottatt seks Picture Editors' Awards. Han skriver en ukentlig blogg for BBC Earth, hvor han dokumenterer sitt arbeid med å fotografere verdens urfolk for BBCs dokumentar Human Planet.

## Referanser


## Kilder
* BBC 1 interview with Timothy Allen (UK only) 
* The Independent on Sunday: Interview with Timothy Allen
* Getting paid to travel the world: An Interview with Timothy Allen
* An interview with photojournalist Timothy Allen
* The Press Photographers’ Year Awards

## Eksterne lenker
* Timothy Allen's hjemmeside
* Timothy Allen's Human Planet Blog
Flyg lavt over livet

***Flyg lavt over livet*** er et musikkalbum med Sølvi Helen Hopland, utgitt i . Dette er hennes debutalbum.

## Sporliste
# «Flyg lavt over livet»
# «Trua di»
# «Bli ny med gud»
# «Barnet mitt»
# «Mine tider er i dine hender»
# «Han fyller ditt liv»
# «Liv, la meg bite deg i låret»
# «Hav i himmelen»
# «Ein evig dag»
# «I Jesu hender»
# «Barn, ikkje tenar»
# «God Bless You»
# «Han som brøyter veg»

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Harlem (Prima Vera)

«**Harlem**» er en a cappella sang med humortrioen Prima Vera, opprinnelig utgitt 18. oktober 1982 på musikkalbumet *[[Ha ha he he ho! (De gærne har'e godt)]]*. Sangen ble innspilt 6.–11. september 1982 i Arne Bendiksens Studio.

Ingen instrumenter blir brukt, siden Tom Mathisen og Jahn Teigen bruker sine stemmer som rytmeeffekter. Mathisen sier «bong»; Teigen «hekset-etsen-hetset». Oppå grunnrytmen nevner Mathisen navn som Robert Levin, Kalle Kanin og Idi Amin. Siden han også sier «ønsketoppen Harlem», kan man anta at dette er en slags parodi på åpningsvignetter i diverse radioprogram. Etter hvert plystrer de på blant annet Bojarenes inntogsmarsj, åpningsvignetten til *[[Ønskekonserten]]*.

«Harlem» ble også utgitt januar 1994 på *[[Absolute Prima Vera]]*.

## Referanser
Fredrik Christian Wildhagen

**Fredrik Christian «F. Chr.» Wildhagen** (1888–1971) var en norsk filolog og lærer, mest kjent som Bjørnstjerne Bjørnson-kjenner og programleder i NRK radio på 1930-tallet.

Etter examen artium ved Kristiania katedralskole 1906, Krigsskolen og lærergjerning, fullførte han cand.philol. i språkhistorie 1917 og pedagogisk seminar 1922. Han var lærer (lektor) ved Akers kommunale gymnas 1923-37 og startet i NRK 1931 som *foredragssjef* etter at styret 30. april 1930 hadde vedtatt prøvesendinger for skolekringkasting. I 1934 ble han sjef for den nye Opplysningsavdelingen og fikk med det ansvar for foredrag og kåseri som ble kringkastet.

Under andre verdenskrig sluttet han i NRK på grunn av at NRK-ledelsen støttet okkupasjonsmyndighetene. Han gikk tilbake til skoleverket og var lærer inntil han ble arrestert, mistenkt for å drive etterretningsvirksomhet. Han satt fengslet på Møllergata 19 i et år, og ble deretter overført til fangeleiren på Grini.

Etter krigen vendte han tilbake til NRK. Han ledet Opplysningsavdelingen frem til han ble pensjonist i 1958. Wildhagen holdt også foredrag selv og ledet serier som *Lørdagskåseri* og *Streiftog i norsk humor*, siste  med bokhandler Jacob Dybwad.  
## Verv og utmerkelser
* Det Norske Studentersamfund, leder 1913 og 1921
* Den Gyldne Gris, seremonimester 1921-63
* Nansenfondets stipend
* Den høiere skole, redaktør
* Filologisk forening, leder
* Akademisk klubb, leder
* St. Hallvard-medaljen 1978

## Utgivelser
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Referanser
Notre-Dame des Doms d’Avignon

**Notre-Dame des Doms d'Avignon** er en katedral i byen Avignon i den sørøstlige regionen Provence-Alpes-Côte d'Azur. Katedralen er sete for erkebiskopen av Avignon, og ligger nær ved det tidligere pavepalasset i Avignon.

Katedralen er bygget i romansk stil på 1100-tallet. Dens mest bemerkelsesverdige enkeltgjenstand er den forgylte statuen av jomfru Maria på toppen av vesttårnet.

Pave Johannes XXII er begravet inne i katedralen, i et fint utskåret mausoleum i gotisk stil fra 1300-tallet.

## Eksterne lenker
*
Ole Nilsen Ravna

**Ole Nilsen Ravna** (født 31. oktober 1841 på fjellet i Karasjok, død 11. august 1906 på Spierttanjárga) var en samisk oppdager som deltok på Fridtjof Nansens skiferd over Grønland i 1888.
__NOTOC__
## Biografi
Ravna var same fra Karasjok og ble i 1888 rekruttert av 26 år gamle Fridtjof Nansen til en ekspedisjon til Grønland. Ekspedisjonen bestod for øvrig av Samuel Balto, også fra Karasjok, Otto Sverdrup og Kristian Kristiansen fra Ogndal ved Steinkjer og Oluf Dietrichson fra Levanger. Nansen hadde fått det råd å ha med samer på ferden fra Adolf Erik Nordenskiöld som hadde forsøkt å krysse Grønland i 1883. Nordenskiöld var særlig imponert over samenes skiferdighet. I motsetning til Nordenskiölds ekspedisjon var alle på Nansens ekspedisjon gode skiløpere. Samene var i tillegg ansett som å ha spesielt god stedsans, uten at dette ble satt spesielt på prøve. 

Skiferden fikk en dramatisk start. De seks mennene reiste til Grønlands østkyst med selfangerskuta «Jason». De prøvde å komme i land, men isforholdene gjorde det vanskelig. De ble satt av på et isflak som etter hvert drev hurtig sørover langs kysten. Da isflaket brøt sammen, klarte de å komme seg i de to lettbåtene som de rodde og seilte tolv dager nordover langs kysten.  De gikk i land i Umivik og la ut på ski 15. august 1888, og de ankom til Ameralikfjorden på vestkysten 29. september 1888. Dette var den  den første dokumenterte kryssingen av Grønland. Årets siste båt hadde allerede gått derfra, men det lyktes å overbringe en beskjed om at deltakerne hadde kommet helskinnet over til vestkysten. De seks mennene overvintret på Grønland og brukte tiden til å lære om inuittenes levesett.

Hjemkomsten til Norge i 1889 ble en hylningsferd. Grønlandsfarerne ble møtt av store folkemengder de de kom til Kristiania.

På gravstedet på Lakselv kirkegård i Porsanger reiste Norsk Geografisk Selskap i 1909 en minnestein over Ravna.


File:No-nb bldsa f3b030.jpg|Deltakerne i Fridtjof Nansens grønlandsekspedisjon: fra venstre Ole Nilsen Ravna (1841–1906), kaptein Otto Sverdrup (1854-1930), Nansen (1861-1930), Kristian Kristiansen (1865-1943), Oluf Christian Dietrichson (1856-1942) og Samuel Balto (1862-1922). Mennene krysset Grønland på ski fra øst- til vestkysten i løpet av 42 dager høsten 1888 og overvintret i Godthåb etter ferden.
File:No-nb bldsa 3b207.jpg|Ole Nilsen Ravna og de andre grønlandsfarerne sammen med passasjerer ombord i DS «Kong Carl» på vei hjem til Christiania 1889.


## Referanser




## Litteratur
* 
* 
* 
* 
* 

## Eksterne lenker
* 
* Ole N. Ravna  hos Norsk Polarhistorie
Tidenes beste barneplate

***Tidenes beste barneplate*** er et samlealbum med diverse artister som Knutsen & Ludvigsen, Terje Formoe, Kaptein Sabeltann, Maj Britt Andersen, Nora Brockstedt, Alf Prøysen, Anita Hegerland, Trond-Viggo Torgersen og Anita Hegerland, utgitt i 2003.

## Sporliste
### CD 1
# Lillebjørn Nilsen: «Haba haba»
# Wenche Myhre: «Jeg og du og vi to og mange flere»
# Nora Brockstedt: «Colargol»
# Alf Prøysen: «Nøtteliten»
# Barnevaktene: «Kvakk kvakk»
# Birgit Strøm: «Titten tei andre von drei»
# Anita Hegerland: «Du skulle kjøpe deg en tyrolerhatt»
# Anne Mette: «Her kommer Pippi Langstrømpe»
# Lille Eris: «Jeg vil ha en liten hund»
# Knutsen & Ludvigsen: «Grevling i taket»
# Trond-Viggo Torgersen: «Hjalmar»
# Terje Formoe: «Julius»
# Kaptein Rødskjegg: «Dyrene i Afrika»
# Ingebrigt Davik: «Første skuledagen»
# «Tidens menn» (fra Olsenbanden)
# Per Asplin: «Sjørøvervise»
# Jannicke Øines: «I morgen (fra musicalen Annie)» fra musikallenavn 《Annie》
# Kjell Lund: «Her kommer guttemusikken»
# Postmannen, Vaktmesteren og Tante Ragne: «Tannpussevise»
# Arne Bendiksen: «Jeg vil ha en blå ballong»
# Lille Grethe: «Teddyen min»
# Trond Brænne: «Kalle klovn»
# Birgit Strøm: «Gøy på landet»
# Nora Brockstedt og Barna: «Jon Blund»
# Yukon Gjelseth: «Her kommer Ole Brumm»

### CD 2
# Byggmester Bob: «Kan det fikses?»
# Uhu!: «Noen ganger blir man sint»
# Kaptein Sabeltann: «Sjørøverne kommer»
# Smurfene: «Ompa ompa»
# Diverse artister: «Her kommer Gråtass»
# Bjørn Jenseg: «Stabburssanger'n»
# Olsenbanden Jr.: «Jeg har en plan»
# Asgeir: «Mamma»
# Diverse artister: «Pokemon Theme»
# Mattisrøverne, Mattis og Ronja: «Prompesong»
# Pelle Politibil: «Pelle Politibil»
# Sverre Anker Ousdal: «Postmann Pat»
# Maj Britt Andersen: «Rare folk»
# Bel Canto: «Det snør, det snør»
# Stein Elvestad: «Her kommer heismann hå, heismann hå-sangen»
# Bjørn Eidsvåg: «Teddybjørnens vise»
# Kykelikokos: «Bowlers morgensang»
# Lars Lillo-Stenberg: «Mummitrollets meditasjon»
# Sesam Stasjon: «Sesam stasjon»
# Gnottene: «Livet i hula»
# Jettegryta Barnehage: «Dyrene i hakkebakkeskogen» (medley)
Booth Island

**Booth Island** er en kupert, Y-formet øy, beliggende i Wilhelm Archipelago på vestkysten av Den antarktiske halvøy. Øya er åtte kilometer lang, og høyeste punkt er Wandel Peak (980 moh.). Øya ble oppdaget i januar 1874 av en tysk ekspedisjon under ledelse av  Eduard Dallmann og sannsynligvis navngitt etter Oskar Booth og/eller Stanley Booth – begge medlemmer av Hamburgs geografiske selskap. Belgica-ekspedisjonen 1897–99 under ledelse av Adrien de Gerlache navnga øya **Wandel Island**, og navnene har blitt brukt om hverandre. Den smale Lemairekanalen skiller øya fra fastlandet.

På nordsiden av Booth Island ligger bukta Port Charcot der en fransk ekspedisjon (1903–05) under ledelse av Jean-Baptiste Charcot overvintret i 1904 i ekspedisjonsskipet «Français».

## Kilder
* 

## Eksterne lenker
*
Rullviklere

**Rullviklere** (***Eudemis*** spp.) er en slekt i sommerfuglfamilien viklere (Tortricidae) som hører til undergruppen Olethreutinae. Det er beskrevet sju arter på verdensbasis, to av dem er funnet i Norge.

## Utseende
Middelsstore (de norske artene har vingespenn 14-21 millimeter), mer eller mindre brunlige viklere med lyse tegninger (bånd og flekker) på forvingene. 

## Levevis
Disse artene har larver som lever inne i et sammenrullet blad på ulike busker og løvtrær, blant andre eik og busker i rosefamilien.

## Utbredelse
Denne slekten er bare kjent fra den den palearktiske sonen.

## Systematisk inndeling

* sommerfugler (Lepidoptera)
** gruppe **[[Heteroneura]]** 
*** gruppe **[[Apoditrysia]]**
**** gruppe / overfamilie **[[Tortricoidea|viklere]]** (Tortricoidea) 
***** familie **[[viklere]]** (Tortricidae) 
****** Underfamilien Olethreutinae
******* gruppe Olethreutini
******** slekten *[[Eudemis]]* Hübner, 1825 
********* eikerullvikler, *[[Eudemis profundana]]* (Denis & Schiffermüller, 1775)
********* heggerullvikler, *[[Eudemis porphyrana]]* (Hübner, 1799)
********* Arter som ikke er funnet i Europa:
********** *[[Eudemis brevisetosa]]* Oku, 2005 – Japan
********** *[[Eudemis centritis]]* (Meyrick, 1912)
********** *[[Eudemis gyrotis]]* (Meyrick, 1909)
********** *[[Eudemis lucina]]* Liu & Bai, 1982
********** *[[Eudemis polychroma]]* Diakonoff, 1981

## Kilder
* Fauna Europaea Web Service (2004) Fauna Europaea version 1.1, www.faunaeur.org 
* Aarvik, Leif, Berggren, Kai, Hansen, Lars Ove. 2000. *Norges Sommerfugler. Catalogus Lepidopterorum  Norwegiae.* Norsk entomologisk forening. 192 sider.

## Eksterne lenker
* 
*  www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/  Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
Dyreparken i Kristiansand (album)

***Dyreparken i Kristiansand*** er et samlealbum med diverse artister som Terje Formoe, Hanne Krogh og Maj Britt Andersen, utgitt i 2005.

## Sporliste

# «Dyreparken»
# Terje Formoe: «Her kommer Julius»
# Jannike Kruse og Forsvarets Musikkorps Trøndelag: «En elefant kommer marsjerende»
# «Baredyrebaredyr»
# Nissa Nyberget og Elisabeth Lindland: «Jungeltur»
# Terje Formoe: «Kongen på havet»
# «Orangutangsang»
# Terje Formoe: «Pinkys sang»
# Barn fra Grünerløkka skole og Høgås Barnehage: «Mikkel rev»
# Barn fra Grünerløkka skole og Høgås Barnehage: «Å, jeg vet en seter»
# Wenche Myhre: «Dyrene i Afrika»
# Jannike Kruse og Forsvarets Musikkorps Trøndelag: «Jungelvise»
# «Le-le-le»
# Nissa Nyberget og Elisabeth Lindland: «Fantasiland»
# «En diger tiger»
# Maj Britt Andersen: «Karusellen går»
# Barn fra Grünerløkka skole og Høgås Barnehage: «Bjørnen sover»
# Hanne Krogh: «Drøm noe godt»
# Hanne Krogh: «Jorden eier vi sammen»
Tarald Rohde

**Tarald Rohde** (født 25. mars 1950) er en norsk forsker, administrator og leder innen feltet helsepolitikk og sykehusutbygging.

Rohde har bakgrunn fra ml-bevegelsen, og var i 1976 leder for Rød Front i Det Norske Studentersamfund i Oslo. Han arbeidet også en periode i AKP(m-l)s forlag Oktober.

Siden har han hatt flere sentrale posisjoner innen Helse-Norge. Han har blant annet arbeidet i Sosialdepartementet, vært økonomisjef ved Ullevål sykehus, forsker ved NAVFs Gruppe for helsetjenesteforskning og frittstående rådgiver. Han var sentral i arbeidet med planleggingen og utbyggingen av prosjektet Nytt Rikshospital. Han er nå (2011) seniorrådgiver ved SINTEF Teknologi og samfunn.

Rohde har også vært engasjert i idrettsklubben Skeid, der han er leder for hovedstyret (2010–2011) og redaktør for klubbens nettsider. Han er selv aktiv innen veteranfotball og som syklist.

## Bibliografi
* *Turbulent og kostbart – flott og funksjonelt. Lærdommer fra prosjektet nytt Rikshospital*. Selvig Publishing (2001) ISBN 82-7045-086-3

## Referanser





## Eksterne lenker
* Presentasjon av Rohde på SINTEFs sider  (Besøkt 11. februar 2011)
* SINTEF-publikasjoner av Rohde (Besøkt 11. februar 2011)
Anton Christian Houen

**Anton Christian Houen** (født 18. september 1823 i Arendal, død 26. juli 1894 i Sveits) var en norsk lærer, mesén og forretningsmann. Han ble utnevnt til Kommandør av St. Olavs ordenen i 1892, og fikk det italienske Æreskorset og tittelen Baron

Han var sønn av Ole Houen og Christiane Margarete Lund, og bror av Christopher Holfeldt-Houen. Faren var lærer ved Arendal Borger- og realskole, men ble senere kjøpmann. Som 15-åring reiste han fra Norge, og i 1845 startet han eget firma i Newcastle i England, hvor han drev handel med diverse land rundt Middelhavet. Der giftet han seg med Mary Ann Tompson, og sammen fikk de fire barn. Han trakk seg tilbake som 50-åring med en betydelig formue, og han tilbrakte mesteparten av sine siste år i Firenze i Italia.

Han donerte mange store pengesummer til diverse formål i Norge, blant annet en større sum til Fridtjof Nansens «Fram»-ekspedisjon 1893–1896, Nasjonalgalleriet, og til nytt orgel i den nye Trefoldighetskirken i hjembyen Arendal, som ikke hadde råd til nytt orgel på grunn av bankkrakket i 1886. Han opprettet også «Den Houenske Margaretastiftelse» hvor han donerte 200.000 kr til opprettelse av et aldershjem til minne om hans mor, «A.C. Houens legat» som gir stipend til norske forskere og kunstnere, og arkitekturprisen «Houens fonds diplom».

Som takk for donasjonen til Fram-ekspedisjonen fikk han en øy i Nordishavet oppkalt etter seg, «Houens Ø». Øya bærer fortsatt Houens navn, men navnet er en russisk oversettelse, *Ostrov Khouena*.

I Arendal er minnelunden «Anton Chr Houens plass» oppkalt etter Houen. Plassen ligger ved Trefoldighetskirken og fungerer som minnelund for falne fra Arendal under andre verdenskrig.

## Bibliografi
* Astrid Høvik: *Houen, Anton Christian: Reisedagbok 1841 - 1858. Arendalsborger - Europeer - Mesén*, Larvik 1993 ISBN 9788291004211

## Referanser


## Kilder
* Trefoldighet Menighetsråd: *Skagerrak-katedralen 100 år, Trefoldighetskirken i Arendal 1888-1988*, 1988

## Eksterne lenker

* Om Anton Christian Houen, fra *[[Norsk biografisk leksikon]]*
* Kulturminneløypa – Anton Chr Houens plass
Robert Russell Bennett

**Robert Russell Bennett** (født 15. juni 1894, død 18. august 1981) var en amerikansk komponist og arrangør, best kjent for sin orkestrering av mange kjente oppsetninger på Broadway og musikaler som ble lagd i Hollywood.

Bennett ble født inn i en svært musikalsk familie i Kansas City i Missouri. Hans far, George Bennett, spilte fiolin i Kansas City Symphony og trompet i Grand Opera House, mens hans mor, May, jobbet som pianist og lærer. Hun lærte Bennett å spille piano, mens hans far lærte ham å spille fiolin og trompet. Han fikk etterhvert også erfaring med andre musikkinstrumenter. Bennett-familien flyttet til en gård i Freeman i Missouri, da Bennett var fire år gammel. Innen den tid, hadde han demonstrert sine evner for musikk. Av hans tidlige oppvekst, ble han ofte oppfordret av hans far til å spille ethvert gitt instrument.

Etter endt videregående utdanning, flyttet Bennett til Kansas City for å være en freelancemusiker. Han ble medlem av New York Flute Club på denne tiden. I 1917 meldte han seg til militæret, men ble kastet ut noen måneder senere på grunn av for dårlig helse og DA returnerte han til New York og tok opp sin musikalske karriere.

Den 26. desember 1919 giftet han seg med Louise Edgerton Merrill, som var datter av en musiker. Deres datter, Jean, ble født et år senere. Bennett studerte senere komposisjoner i Paris med Nadia Boulanger fra 1926 til 1929. Hans karriere som arrangør begynte å blomstre i 1919 mens han var ansatt i TB Harms, en prominent forlag for Broadway og Tin Pan Alley. De var pålitelige, men samtidig kreative innenfor rammen av formelaktige arrangeringer. Han har i årenes løp arbeidet tett med flere kjente komponister som f.eks. Irving Berlin, George Gershwin, Jerome Kern, Cole Porter og Richard Rodgers.

Bennett døde av leverkreft i 1981, i en alder av 87 år. Bennett var den første presidenten i American Society of Music and Composers (ASMAC). Bennett ble tildelt en æres-Tony i 1957 og igjen i 2008. Han vant en Oscar for filmen *Oklahoma!* og i 1962 fikk han en Emmy-pris. Han fikk en Christopher Award i 1960, City of New York's Handel Medallion i 1967, og han ble tildelt et æresdoktorat fra Franklin and Marshall College i 1965.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Den Norske Sotozen Buddhistorden

**Den Norske Sotozen Buddhistorden** er et Zen-buddhistisk trossamfunn og en underorganisasjon av Sotozen i Japan. Sotozenordenen ble opprettet i 2001 og registrert som trossamfunn i 2002. 

## Eksterne lenker
* Ordenens nettside
* Webforum for Buddhisme generelt og Sotozen i særdeleshet
Port de la Lune

**Port de la Lune** (fransk for *månehavna*) i Bordeaux, har fått sitt navn etter elven Garonnes meandrering og halvmåneformede sving ved utløpet. 

Havnebygningene skriver seg fra opplysningstiden på 1700-tallet, og utgjør sammen med byplanen et godt bevart eksempel på nyklassisistisk arkitektur. Havna som kulturminne representerer også utenrikshandel og kulturutveksling, særlig mot Storbritannia og Nederlandene. 

I alt finnes det 347 fredede bygninger i byen. Havneområdet ble fredet i 1988 og oppført på UNESCOs verdensarvliste i 2007. Den vernede området omfatter den delen av byen som er i elva og kvartalene fra *Gare de Saint Jean* i nord til *Quai de Bacalan* i sør, inkludert Pont de Pierre over Garonne.

## Se også
* Place de la Bourse

## Eksterne lenker
* 
* arkitekturhistorie.no Arkitektur i Bordeaux
Grotte de Rouffignac

**Grotte de Rouffignac** er en hule med spor etter forhistorisk bosetning, i den franske kommunen Rouffignac-Saint-Cernin-de-Reilhac i departementet Dordogne. Hulen inneholder ca 250 hulemalerier fra yngre steinalder.

Med mer enn 8 kilometer, er grotten en av de største malte hulene i Europa. Hulemaleriene er datert til å være 13&nbsp;000 år gamle. Ca 70% av de identifiserte figurene er mammuter. Andre motiv er alpesteinbukk, hester, bison og ullhåret neshorn.

Den første moderne beskrivelsen av hulen ble gjort i 1575 av Francis Belleforest, stedet var et populært utfartsmål på 1700-tallet. En moderne dokumentasjon av hulen ble gjort i 1940- og 50-årene, og i 1959 ble hulen fredet og åpnet for besøkende. Besøkende blir fraktet rundt i grotten med elektrisk tog, langs en 4 km lang bane. 

## Eksterne lenker
*
Furuglansvikler

**Furuglansvikler** (*Cydia cognatana*) er en sommerfugl i gruppen av viklere (Tortricidae). 

## Utseende
En middelsstor (vingespenn 12-15 millimeter), sjokoladebrun vikler. Forvingen har en kommaformet, hvit flekk med brun midtstripe ved bakkanten, en buet, sølvfarget tverrstripe utenfor denne, og noen hvite flekker langs fram- og ytterkantene. Bakvingen er brun, ubetydelig lysere enn forvingens grunnfarge.

## Levevis
Larven utvikler seg på barken av furu (*Pinus sylvestris*).

## Utbredelse
Arten finnes bare i Europa, i et nokså smalt belte fra Italia i sør til Fennoskandia i nord, utenom dette beltet er den bare funnet i Storbritannia.
I Norge er den utbredt på det sørlige Østlandet, men det er også funn fra Sør-Trøndelag og det nordlige Nordland.

## Systematisk inndeling

* sommerfugler (Lepidoptera)
** gruppe **[[Heteroneura]]** 
*** gruppe **[[Apoditrysia]]**
**** gruppe / overfamilie **[[Tortricoidea|viklere]]** (Tortricoidea) 
***** familie **[[viklere]]** (Tortricidae) 
****** delgruppe Olethreutinae – 570 europeiske arter inklusiv underarter (varianter), hvorav mange i Norge.
******* slekt glansviklere, *[[Cydia (slekt)|Cydia]]* Hübner, 1825
******** furuglansviker, *Cydia cognatana* (Barrett, 1874)

## Kilder
* Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) *Catalogus Lepidopterorum Norvegiae*. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe, Norsk entomologisk forening/Norsk Institutt for Skogforskning. 192 sider.ISBN 82-995095-1-3
* Svenska fjärilar, svenskspråklig nettressurs med bildegalleri: http://www2.nrm.se/en/svenska_fjarilar/c/cydia_cognatana.html
* *Cydia cognatana* på UK Moths: http://ukmoths.org.uk/show.php?bf=1265
* Fauna Europaea Web Service (2004) Fauna Europaea version 1.1, utbredelsesdatabase for europeiske dyr: http://www.faunaeur.org/full_results.php?id=439174

## Eksterne lenker
* 
*  www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/  Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
Bartreglansvikler

**Bartreglansvikler** (*Cydia illutana*) er en sommerfugl i gruppen av viklere (Tortricidae). 

## Utseende
En liten til middelsstor (vingespenn 12-14 millimeter), mørkbrun vikler.
Forvingen har en forholdsvis liten, hvit flekk ved bakkanten, utenfor denne 2-3 litt uregelmessige, sølvfargede tverrstriper, langs fram- og ytterkantene noen små, hvite flekker.

## Levevis
Larvene lever på umodne (grønne) kongler av ulike bartrær (blant andre gran, lerk og edelgran), der de spiser på kongleskjellene og frøene. De kan forstyrre trærnes frøproduksjon. De voksne viklerme flyr i juni.

## Utbredelse
Arten er utbredt i Europa, unntatt lengst i sør og i sørøst, og i den nordlige delen av Asia (Sibir).
I Norge er den funnet på det sørlige Østlandet og i Aust-Agder.

## Systematisk inndeling

* sommerfugler (Lepidoptera)
** gruppe **[[Heteroneura]]** 
*** gruppe **[[Apoditrysia]]**
**** gruppe / overfamilie **[[Tortricoidea|viklere]]** (Tortricoidea) 
***** familie **[[viklere]]** (Tortricidae) 
****** delgruppe Olethreutinae – 570 europeiske arter inklusiv underarter (varianter), hvorav mange i Norge.
******* slekt glansviklere, *[[Cydia (slekt)|Cydia]]* Hübner, 1825
******** bartreglansviker, *Cydia illutana* (Herrich-Schäffer, 1851)

## Kilder
* Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) *Catalogus Lepidopterorum Norvegiae*. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe, Norsk entomologisk forening/Norsk Institutt for Skogforskning. 192 sider.ISBN 82-995095-1-3
* Svenska fjärilar, svenskspråklig nettressurs med bildegalleri: http://www2.nrm.se/en/svenska_fjarilar/c/cydia_illutana.html
* *Cydia illutana* på UK Moths: https://web.archive.org/web/20111016182736/http://ukmoths.org.uk/show.php?bf=1266a
* Fauna Europaea Web Service (2004) Fauna Europaea version 1.1, utbredelsesdatabase for europeiske dyr: http://www.faunaeur.org/full_results.php?id=439175

## Eksterne lenker
* 
*  www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/  Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
Carl Bloch

**Carl Heinrich Bloch** (født 23. mai 1834, død 22. februar 1890) var en dansk kunstmaler og er særlig kjent for sine historiske og religiøse bilder, som f.eks. «Christian II i fængslet på Sønderborg Slot» fra 1871.

Bloch studerte hos Wilhelm Marstrand ved Kunstakademiet.

Hans tidlige verker viste landlige motiver fra hverdagslivet. Fra 1859 til 1866 bodde han i Italia og denne perioden ble viktig for utviklingen av hans historiske arbeider.

Hans første store suksess var utstillingen av hans «Prometheus ubundet» i København i 1865. Etter Marstrands død avsluttet han utsmykkingen av solennitetssalen på Københavns Universitet. Deretter fikk han bestilling på 23 malerier til «bedestolen» i Frederiksborg slottskirke. Dette var scener fra Kristi liv og har senere blitt populære som illustrasjoner. Originalene ble malt i tidsrommet 1865 og 1879 og finnes fortsatt på Frederiksborg.

Bloch mottok Thorvaldsenmedaljen i 1864. Han ble titulær professor i 1871, etatsråd og professor ved Akademiet i 1883. Han ble ridder av Dannebrog i 1867.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Carl Bloch – Det moderne gennembrud 
*
Julius Exner

**Johan Julius Exner** (1825–1910) var en dansk maler og  professor ved Det Kongelige Danske Kunstakademi.
Han er særlig kjent for sine skildringer av mennesker på Amager.

Exner gikk på Kunstakademiet i København, lærte historiemaling av J.L. Lund og senere av C.W. Eckersberg.

## Priser og utmerkelser-utvalg
* De neuhausenske priser 1847
* Thorvaldsenmedaljen 1853
* Dannebrogordenen

## Referanser


## Kilder
*
Georg Hilker

**Georg Christian Hilker** (født 5. juni 1807, død 13. januar 1875) var en dansk dekorasjonsmaler.
Han begynte å studere ved Kunstakademiet 13 år gammel. Han vant senere begge sølvmedaljene. 
Allerede i studietiden var han med og dekorerte professorboligen til Hermann Ernst Freund, hvor han ble introdusert til den pompeianske stilen som skulle prege hans senere arbeider. Han arbeidet også på andre prosjekter, slik som dekorasjonen av Christiansborg og Amalienborg.

I 1838 reiste han til Italia og videre til Napoli og Capri, hvor han bodde sammen med Christen Købke, Constantin Hansen og Jørgen Roed.

Da han kom tilbake til Danmark i 1841 inngikk han et samarbeide med Constantin Hansen. Et av deres viktigste prosjekter var dekorasjonene i vestibylen på Universitetet i København i perioden 1844 til 1853.
Hilker dekorerte også flere rom på Thorvaldsens Museum, Sorø Akademi og på Herlufsholm.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Just Wiedewelt

**Just Wiedewelt** (1677–1757) var en dansk billedhugger.

I årene 1692–96 var han i lære hos den nederlandske billedhuggeren Thomas Quellinus, som var bosatt i Danmark på denne tiden. I 1696 reiste han til Antwerpen, hvor han arbeidet i to år og derfra videre til Paris, hvor han arbeidet i 17 år.

I 1734 ble han ansatt som kongelig billedhugger ved Gammel og Ny Holm. Han har utført mange dekorative arbeider av sten og tre, altertavler, epitafier m.m. 

Figurene av *Troen* og *Kjærligheten* på altertavlen i Helligåndskirken i København er utført av Wiedewelt.

Sønnen Johannes Wiedewelt utførte et minnesmerke over faren som står i gravkapellene ved Sankt Petri kirke. Her er portretthodet hans utført i profil.

## Verk - utvalg
* Portrettbyste i marmor av Frederik IV 
* Portrettbyste i marmor av dronning Louise 
* Alter i Garnisons kirke (norsk marmor, fullført i 1724, sammen med Didrick Gercken)
* Alter i Helligåndskirken i København (ppolykrom marmor, 1726, de to frittstående figurene, sammen med Johan Frederik Ehbisch)

## Eksterne lenker
* Wiedewelt hos Weilbachs kunstnerleksikon
RWTH Aachen

**RWTH Aachen**, eller ***Rheinisch-Westfalische Technische Hochschule Aachen*** *(Rhinland-vestfaliske tekniske høyskole)* er et teknisk universitet i byen Aachen helt vest i delstaten Nordrhein-Westfalen, Tyskland. 

Universitetet har mer enn 40.375 studenter (2013/14), og er et av Europas største tekniske høyere læresteder. Universitetet ble grunnlagt i 1870.

For å styrke kontakten mellom universitetet og samfunnet ellers, har RWTH etablert initiativet *RWTHextern* som formidler universitetets betydning og resultater overfor omverden.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Ernst Meyer (maler)

**Ernst Meyer** (født **Ahron Meyer** 11. mai 1797, død 31. januar 1861) var en dansk maler. Meyer vokste opp hos sin far i Altona. I 1812 kom han til København hvor fetteren Mendel Levin Nathanson tok seg av han.

Meyer gikk på Kunstakademiet hvor han ble sterkt påvirket av C.W. Eckersberg. Han reiste til Roma i 1824 og kom til å tilbringe det meste av sitt liv der. Han var i mange år en sentral person i kunstnerlivet i byen hvor han tilhørte kretsen rundt Bertel Thorvaldsen. 

De siste årene av hans liv var sterkt preget av syfilis og han døde i Roma hvor han også ble begravet.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Christian August Lorentzen

**Christian August Lorentzen** (født 10. august 1749 i Sønderborg, død 8. mai 1828 i København
) var en dansk kunstmaler.

Han har muligens vært elev ved Det Kongelige Danske Kunstakademi under Peder Als og Johan Mandelberg, men det har vært vanskelig å dokumentere utdannelsen hans. Han var i Nederland, Belgia og Frankrike i  1779-1782. 

Etter hjemkomsten fikk han flere bestillinger på portretter og var i samtiden en søkt portrettermaler ved siden av Jens Juell. I tillegg utførte han sjangermalerier av folkelig karakter og malerier av slag og landskaper.

I 1792 besøkte han Norge og malte deretter en rekke landskaper, særlig fossebilder, som ble stukket av Georg Haas og Heinrich Grosch i 43 store kolorerte blad. Nasjonalgalleriet i Oslo eier «Utsyn fra Tistedalen mot Halden» (1793), «Innløpet 
til Halden», «Tistedalselva», «Sarpfossen» (1795), «Hønefossen» (1797) og to portretter.

Lorentzen ble professor ved Modelskolen etter Juel i 1803 og var i 1809–10 akademiets direktør etter Nicolai Abildgaard. 

## Noter



## Referanser
St. Gertrud (Hamburg)

**St. Gertrud** er en evangelisk-luthersk kirke i Hamburg i Tyskland.

Kirken som har et 88 meter høyt tårn, ble tegnet av Johannes Otzen. Kirken ble bygget i perioden 1882 til 1885, og innvielsen skjedde i 1886.

Trefoldighetskirken i Arendal er en omtrent kopi av denne kirken, og den ble tegnet av arkitekt Christian Fürst, som var elev av Johannes Otzen.

## Referanser
I ly for regnet

***I ly for regnet*** er en apokalyptisk roman av den norske forfatteren Britt Karin Larsen, utgitt på Tiden Norsk Forlag i 1990. Boken fikk 1. pris i Tidens romankonkurranse 1990.

Romanen er lagt til en nær framtid der en miljøkatastrofe har rammet verden – eller det hjørnet av verden hovedpersonene kan vite noe om, etter at all kommunikasjon har kollapset. Årstidene er ute av lage, regnet er forgiftet, snøen stinker, sykdommer herjer. Sultende mennesker er på flukt eller tvangsevakueres. Likbålene flammer. I et folketomt tettsted søker seks mennesker, fremmede for hverandre, ly i en nedlagt jernbanestasjon.

Mot denne dystre bakgrunnen fokuserer forfatteren på selve livshangen og den ureflekterte instinktive vissheten om overlevelse. Boken hører hen til 1980-tallets apokalyptiske katastrofelitteratur, men blir aldri depressiv eller fatalistisk.
Blyantspisser

**Blyantspisser** er et kontorverktøy som brukes til å spisse blyanter, det vil si å spisse av blyanten slik at «blyet» (egentlig grafitten) i blyanten blir synlig, skarp og lettere å skrive med og samtidig gi en jevn form på treverket grafitten er innlimt i. Bruk av kniv til spissing hadde ofte til ulempe at tilskjæringen ble ujevn og spissen tilsvarende.

Blyantspissere kan betjenes manuelt med en sveiv eller med en elektrisk motor. Det er vanlig at mange spissere har et deksel rundt seg, som kan fjernes for å tømme rester av  blyantspon i en søppelbøtte.

Spissere av enkleste type består av et skjæreblad som er montert på en holder. Holderen har utsporing til å stikke inn blyanten i, og enten blyanten eller spisseren dreies slik at skjæret virker. Det følger ofte med en innkapsling som samler opp flis og støv. 

Mere avanserte spissere har fresevalser som er montert på en aksling med sveiv inne i et lite hus, med innføring av blyant i motsatt side av sveiven. Her sørger en fjær for at blyanten trekkes inn etter hvert som den spisses, og flis og støv samles i en skuff under fresevalsen. Maskinen var gjerne utstyrt med en bordklype, slik at den sto på fast plass. Slike var vanlige i miljøer der blyantspissing forekom ofte, som på kontorer og skoler.

Bruk av blyant som skriveredskap har avtatt etter at kulepenner, tusjer og trykkblyanter har blitt vanligere. En vil derfor finne færre blyantspissere i vanlig bruk.

## Historie
Utviklingen av blyantspissere synes å ha begynt i «Frankrike» da en fransk bok fra 1822 rapporterte i detalj om en oppfinnelse av en C.A. Boucher i Paris som hadde konstruert en blyantspisser. Han jobbet med pantografer og trengte tydeligvis en innretning for å spisse blyantene presist. Boucher tok ikke ut patent, og det er usannsynlig at det kom i kommersiell bruk. Den franske matematikeren Bernard Lassimonne (Limoges) søkte om verdens første patent (fransk patent nr. 2444) på ​​en blyantspisser i 1828.

Blyantspissere som brukte patentet hans ble faktisk produsert og solgt av Binant, en butikk for maletilbehør i Paris. I 1833 patenterte Cooper & Eckstein en såkalte *styloxynon* i England, en enkel enhet bestående av to skarpe filer satt sammen i rett vinkel i en liten blokk av rosentre (palisander). Dette er den eldste blyantspisseren som det er bevart et historisk eksemplar av.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Mime Fønss

**Mime Fønss** (født *Mimmi Fønss* 12. november 1911 i Frederiksberg, død 18. august 1994 i København) var en dansk skuespiller. Hun var datter av operasangeren Johannes Fønss.

Hun er utdannet ved Det ny Teater i 1932. Deretter foretok hun studiereiser til Frankrike, Sveits, Tyskland og Østerrike.

Blant de teatre hun har opptrådt på kan nevnes Casino Teatret, Odense Teater, Aalborg Teater, Frederiksberg Teater, Ungdommens Teater, Gladsaxe Teater, Aarhus Teater, Det kongelige Teater og Gladsaxe Teater. Hun har medvirket i en lang rekke forestillinger, som f.eks. *Høfeber*, *Arsenik og gamle kniplinger*, *Fru Inger til Østraat*, *Maria Stuart*, *Jean de France*, *Bagtalelsens Skole*, *Sangen om sengen*, *Faderen*, *Tre søstre*, *Sidste akt* og *Generalinden*.

På TV huskes hun fra produksjonen *Rundt om Selma* og dessuten har hun hatt roller i seriene *[[Huset på Christianshavn]]* og *[[Livsens Ondskab (tv-serie)|Livsens ondskab]]*.

Hun var gift med teatersjefen og skuespilleren Poul Petersen, som hun fikk sønnene Eivind og Torsten Fønss sammen med.

## Filmografi (utvalg)
* 1987 - *[[Sidste akt]]* 
* 1976 - *[[Den korte sommer]]*
* 1970 - *[[Og så er der bal bagefter]]*
* 1969 - *[[Balladen om Carl-Henning]]*
* 1968 - *[[Velkommen i det grønne]]* (*I den grønne skov*)
* 1944 - *[[Guds mærkelige veje]]*
* 1943 - *[[Mine kjære koner]]* (*Mine kære koner)*
* 1942 - *[[Tante Cramers testamente]]*
* 1942 - *[[Tre lyse hoder]]* (*Vi kunne ha' det så rart*)

## Priser (utvalg)
* 1982 – Olaf Poulsens Mindelegat
* 1982 – Clara Pontoppidan-Legatet
* 1981 – Ole Haslunds Kunstnerfond
* 1975 – Ole Haslunds Kunstnerfond
* Teaterpokalen

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Mime Fønss hos Dansk Film og Teater
* 
* 
* Mime Fønns hos Danske kvindebiografisk leksikon
Schloss Kuckuckstein

**Schloss Kuckuckstein** (slottet Kuckuckstein) er et slott i Liebstadt i Landkreis Sächsische Schweiz-Osterzgebirge i Direktionsbezirk Dresden i Fristaten Sachsen. Slottet ligger på en klippe 380 meter over havet, over elvedalen til elven Seidewitz, og var tidligere en svært gunstig plassering for å oppnå kontroll over handelsruten fra Elbtal over Osterzgebirge til Böhmen langs den såkalte Kulmer Steig. Slottet ble bygd en gang mellom 930 og 940, sannsynligvis av Henrik I av Sachsen.

## Eksterne lenker
* 
* Internettside til Schloss Kuckuckstein
Yngve Sundvor

**Yngve Sundvor** (født 14. mai 1968) er en norsk sceneinstruktør, regissør og manusforfatter.

Han er utdannet ved *Det russiske akademiet for scenekunst* i Moskva, og har siden laget et førtitalls produksjoner både i Norge og utenlands. Sundvor har flere ganger behandla og iscenesatt tekstene til Knut Hamsun.

I perioden 2001-2003 markerte Sundvor seg som kunstnerisk leder for «Utan filter»-prosjektet ved Det Norske Teatret, et dogmeteaterprosjekt som særlig satsa på nyskreven norsk dramatikk og med en fast kjerne av skuespillere. «Utan filter» var skuespillerbasert teater med minimal scenografi – mest mulig frigjort fra teatermaskineriet og med fantasien, skuespillene og tilskuerne som viktigste ressurser.

Han er sønn av Pål Sundvor og vokste opp i Norheimsund i Hardanger.

## Verk regisserte av Sundvor (utvalg)
* Tolvskillingsoperaen av Bertolt Brecht med musikk av Kurt Weill – Litauen, 1997. (Internasjonal debut.)
* *Tartuffe* av Molière i Montpellier i Frankrike, 1997.
* *Skjønnhetsdronningen* av den irske dramatikeren Martin McDonagh på Trøndelag Teater, 1997. (Norsk debut, belønna med Heddaprisen for beste regi.)
* *Å temme trollet* av Shakespeare, Teatret Vårt.
* *Brenn draumane mine på Callos Rei*, monolog av Torvald Sund, Teatret Vårt.
* *Stengde dører* av Jean-Paul Sartre, Det Norske Teatret.
* *Bøddelen* av Pär Lagerkvist, Det norske teatret.
* *Kong Lear* av Shakespeare
* *Cirkus* av den tsjekkisk-østerrikske dramatikeren Pavel Kohout, Nationaltheatret.
* *Sult* av Knut Hamsun på Nationaltheatret. (Belønna med både Heddaprisen for beste regi, og Teaterkritikerprisen.)
* *Ingen skriv til obersten* av den colombianske forfatteren Gabriel García Márquez, Det Norske Teatret.
* Et dukkehjem av Henrik Ibsen, Den Nationale Scene/Riksteatret, 2004.
* *Putemannen* av Martin McDonagh, Den Nationale Scene, 2004.
* Mesteren og Margarita av Mikhail Bulgakov, Rogaland Teater, 2005.
* *Markens Grøde* av Knut Hamsun, Harstad, 2005
* *Frøken Julie* av August Strindberg, Rogaland Teater, 2006.
* Hedda Gabler av Henrik Ibsen, Nationaltheatret/Riksteatret, 2006. 
* Pan av Knut Hamsun, Hålogaland Teater, 2008.
*Små øyeblix av Ragnar Hovland, 2011
**Reksten - Firmaets mann* av Yngve Sundvor, Den Nationale Scene, 2014
**Hotel Norge* av Yngve Sundvor, Den Nationale Scene, 2018

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Store norske leksikon om Yngve Sundvor.
*  Intervju med Sundvor i Stavanger Aftenblad om oppsetjinga av Mesteren og Margarita.
Atlas of the World Battle Fronts

__NOTOC__

***Atlas of the World Battle Fronts in Semimonthly Phases to August 15 1945*** er et public domain som var et dokument som ble produsert for Chief of Staff til United States Army i 1945.

Atlaset viste utviklingen av frontlinjene i Europa og i Stillehavskrigen under andre verdenskrig. Utviklingen vises med to ukers mellomrom i perioden 1. juli 1943 til 15. august 1945.

;Forklaring:
::::: 
::::: 
::::: 
::::: 
::::: 

## 1943
### Juli 1943

#### 1.

#### 15.

### August 1943

#### 1.

#### 15.

### September 1943

#### 1.

#### 15.

### Oktober 1943

#### 1.

#### 15.

### November 1943

#### 1.

#### 15.

### Desember 1943

#### 1.

#### 15.

## 1944
### Januar 1944

#### 1.

#### 15.

### Februar 1944

#### 1.

#### 15.

### Mars 1944

#### 1.

#### 15.

### April 1944

#### 1.

#### 15.

### Mai 1944

#### 1.

#### 15.

### Juni 1944

#### 1.

#### 15.

### Juli 1944

#### 1.

#### 15.

### August 1944

#### 1.

#### 15.

### September 1944

#### 1.

#### 15.

### Oktober 1944

#### 1.

#### 15.

### November 1944

#### 1.

#### 15.

### Desember 1944

#### 1.

#### 15.

## 1945
### Januar 1945

#### 1.

#### 15.

### Februar 1945

#### 1.

#### 15.

### Mars 1945

#### 1.

#### 15.

### April 1945

#### 1.

#### 15.

### Mai 1945

#### 1.

#### 15.

### Juni 1945

#### 1.

#### 15.

### Juli 1945

#### 15.

### August 1945

#### 1.

#### 15.
## Eksterne lenker
*
Johannes Otzen

**Johannes Otzen** (født 8. oktober 1839 i Sieseby, Schleswig-Holstein, død 9. juni 1911 i Berlin) var en tysk arkitekt.

Otzen ble i 1879 professor ved den tekniske høyskolen i Berlin, og fra 1886 ledet han en atelier for kirkelig kunst ved kunstakademiet. Han sto blant annet som arkitekt for flere kirker i Hamburg, Wiesbaden og Berlin.

Den norske arkitekten Christian Fürst, som blant annet står bak Trefoldighetskirken i Arendal og Sagene kirke, var elev hos Otzen. Også arkitekt Hagbart Martin Schytte-Berg, som står bak Skien Kirke, studerte ved den tekniske høyskolen i Berlin hvor Johannes Otzen var professor.

## Referanser
Rødholmen fyr

**Rødholmen fyr** var et ledfyr som ligger på Røholmen i den delen av Harøyfjorden som strekker seg inn i tidligere Haram kommune på Sunnmøre. Fyret ble opprettet i 1893.

Fyret ligger på en av Raudholmane gnr. 28 bruksnr. 8 som hører til Synnaland. Fyret inneholdt også boligen til fyrvokteren og hans familie. På den største holmen sto naust, uthus og fjøs. Skipsleia deler seg og går både på nord og sørsida av lykta.

Fyret ble automatisert og avbemannet i 1954. Bygningene ble revet og solgt. Fyret ble erstattet med en lykt *Raudholmen lykt. 

==Navnet==

Statens kartverk bruker navnet Raudholmane. Lokalt blir navnet uttalt [Røhølmin], 'rø' er mest trolig fiskeskinn, ikke fargen. 

==Natur og miljø==

Rødholmen er freda som naturreservat.

==Se også==
*[[Norske fyr]]

==Referanser==
<references/>

==Kilder==
*
*Bjørkhaug, Birger og Poulsson, Sven. *Norges Fyr, Fra Stad til Grense-Jakobselv*, bind 2. Grøndahl & søn forlag AS, 1987
*Monrad-Krohn, Danckert. *Norske Fyr, Nasjonal verneplan for fyrstasjoner.'' Riksantikvarens rapporter nr. 24 1997
* fyr.no om fyrstasjonen
Jarre – Live

***Jarre – Live*** er det tredje konsertalbumet av Jean Michel Jarre og ble gitt ut i 1989. 

## Sporliste
# «Introduction (Revolutions)» 1.03
# «Overture (Industrial Revolution)» 3.00
# «Industrial Revolution Part 1-2-3» 5.45
# «Magnetic Fields II» 4.09
# «Oxygene IV» 3.46
# «Computer Week-end» 5.18
# «Revolutions» 3.52
# «London Kid» 4.57
# «Rendez-vous IV» 4.16
# «Rendez-vous II» 8.54
# «September» 4.45
# «The Emigrant» 3.53

## Musikere
* Jean Michel Jarre – Keyboard
* Michel Geiss – Synthesizer
* Francis Rimbert – Keyboard
* Dominique Perrier – Synthesizer
* Sylvain Durand – Keyboard og musikalsk koordinering
* Jo Hammer – Trommer
* Christine Durand – Sopran
* Guy Delacroix – Bass og Keyboard
* Dino Lumbroso – Perkusjon

### Gjesteartister
* Hank Marvin – gitar på «London Kid» og «Rendez-vous 4»
* Mireille Pombo – kor vokal på «September»
* Kudsi Erguner – tyrkisk fløyte på «Revolutions»
* Setsuko Yamada – Solo dans

Også verd å nevne spesielt: The Choir fra The Newham Academy of Music under ledelse av Bruno Rossignol og The Choir of Mali under ledelse av Sori Bamba

## Instrumentliste
* Laser Harp
* Akai MPC-60
* Cristal Baschet
* Dynacord ADD1
* EMS AKS
* EMS Vocoder
* Fairlight
* LAG Insecte
* LAG Circulaire
* LAG Meuble
* OSCar synth
* Roland D-50
* Elka Synthex
* Emulator
* Ensoniq ESQ1
* Roland S-50
* ARP 2600
* Cavagnolo MIDY 20
* Elka AMK-800
* Matrisequencer
* Kawai K5
* Casio SAX DH-100
* Simmons SDX Drums
* Stratocaster Gitar (Brukt av Hank Marvin)

## Eksterne lenker
*  Offisiell hjemmeside omtale - også tilgjengelig på tysk, spansk og russisk.
*  Discogs.com
*  Jarre.uk - Fanclub side omtale
*  Jarre.it - Italiensk omtale
Teknisk dokumentasjon

**Teknisk dokumentasjon** er et begrep som primært brukes om

* tekster som beskriver hvordan et produkt skal produseres – dette benevnes ofte som produksjonsunderlag
* tekster som beskriver hvordan et produkt skal installeres, brukes og repareres – disse tekstene samles gjerne i det som kalles en bruksanvisning eller en brukermanual

Tekstene som inngår i den tekniske dokumentasjonen vil ofte inkludere multimodale elementer som tegninger, illustrasjoner, fotografier og video. Et eksempel på teknisk dokumentasjon er FDV-dokumentasjon som er en forkortning for dokumentasjon til forvaltning, drift og vedlikehold av eiendom.

## Se også
*Dokumentør
*Teknisk forfatter
Dokumentalist

**Dokumentalist** er en yrkestittel om personer som utarbeider dokumentasjon (ofte teknisk dokumentasjon) om produkter.

Andre dekkende yrkestitler er
*teknisk forfatter
*dokumentør

## Referanser
Drammen Skisenter

**Skimore Drammen** er en aktivitetspark i Drammen på Åssiden, parken er bedre kjent som Drammen skisenter eller Aronsløypa. På vinterhalvåret tilbyr parken 4 Kilometer med nedfartsløyper for ski- og snowboardere med en høydeforskjell på 280 meter. Anlegget har én fireseters ekspressheis på 1350 meter, heisen brukes også på sommeren til downhill-sykling. Parken har også en klatrepark med 70 elementer og flere forskjellige vanskelighetsgrader.

## Historie
Anlegget het tidligere Drammen turheis og stod ferdig 12. februar 1969. Den opprinnelige heisen var av merket Doppelmayr.

Vintrene på slutten av 80-tallet hadde vært grønne, og anlegget hadde stått stille i tre år. I 1991 ble anlegget overdratt til Erik Graaberg for den symbolske sum av én krone. For å få anlegget Veritas-godkjent ble det påkostet  kroner, men snøen uteble og heisene ble stående. Snøkanonanlegg kom på plass i 1994. Driften gikk med overskudd i mange år, og i 2008 ble det investert i ny ekspressheis av merket Leitner.

Det er også bygget et nytt servicebygg, *AronTunet*, med kafeteria og toalettfasiliteter.

I 2018 ble 50,1 prosent av aksjene i Drammen skisenter solgt til AS Parks, som da ble hovedaksjonær.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Drammen skisenter
* AronTunet
Samleiestillinger

**Samleiestillinger** er forskjellige posisjoner hvor to eller flere mennesker har samleie. 

Det finnes mange ulike stillinger å ha samleie i. Disse varierer ut fra hvordan de som har samleie stiller seg i forhold til hverandre og om de bruker støttemidler, som en madrass, en vegg eller et møbel.

Samleiestillinga har mye å si for hvordan samleiet føles. I tillegg kan ulike stillinger ha ulike konnotasjoner som gjør de mer eller mindre akseptable i visse kulturer.

## Se også
* Kamasutra

## Eksterne lenker
* 
* NRKs oversikt over samleiestillinger
Olaf Poulsens minnelegat

**Olaf Poulsens minnelegat**  (dansk: *Olaf Poulsens Mindelegat*) er et dansk legat, som tildeles skuespillere.

Legatet er oppkalt etter skuespiller Olaf Poulsen.

## Mottakere
Listen er ikke komplett.

## Eksterne lenker
* Mottakere av legatet på litteraturpriser.dk
Tokyo Disney Resort

**Tokyo Disney Resort** er et temaparkkompleks i Japan, rett øst for Tokyo. Tokyo Disney Resort eies av The Oriental Land Company, under en lisensavtale med Walt Disney Company. Dette er foreløpig den eneste av Disney-parkene rundt om i verden som Disney-selskapet ikke eier selv.

Tokyo Disney Resort består av to parker, Tokyo Disneyland og Tokyo DisneySea. Parkene ligger ved siden av hverandre, og har forbindelse via monorail.

## Tokyo Disneyland
Tokyo Disneyland åpnet 15. april 1983, som den første Disney-parken utenfor USA. I 2009 hadde Tokyo Disneyland ca. 13,65 millioner gjester, noe som gjør den til verdens tredje mest besøkte fornøyelsespark. Den ble bare slått av sine søsterparker Disneyland i California og Magic Kingdom i Disneyworld i Florida.

## Tokyo DisneySea
Tokyo DisneySea åpnet 4. september 2001, og hadde ca. 12 millioner gjester i 2009. Dette gjør den til verdens femte mest besøkte fornøyelsespark. Det kostet 4 milliarder amerikanske dollar å bygge Tokyo DisneySea, noe som gjør den til den fornøyelsesparken i verden som kostet mest å bygge. Den er også den fornøyelsesparken i verden som raskest nådde målet om 10 millioner gjester, noe den klarte 307 dager etter åpningsdatoen.

## Eksterne lenker
*