open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Det sosialistrevolusjonære partiet

**Det sosialistrevolusjonære partiet** (PSR, SRs, eller Esers; Russisk: Партия социалистов-революционеров (ПСР), эсеры) var et stort agrarsosialistisk politisk parti i Russland på begynnelsen av 1900-tallet. Partiet ble stiftet i 1901 og var demokratisk sosialistisk og dets viktigste velgergrunnlag var leilendingene på landsbygda. Partiet bygget direkte på narodnikbevegelsen som anså at det viktigste potensialet for endring lå hos bøndene. Partiet spilte dessuten en viktig rolle i 1905-revolusjonen.

Etter februarrevolusjonen i 1917 delte det makten med andre demokratiske og liberale krefter i den russiske provisoriske regjering. I november 1917 vant de flertallet av de nasjonale stemmene i Russlands aller første demokratiske valg (i den russiske konstituerende forsamling), som ble oppløst av Vladimir Lenin, men ble snart splittet og ble så beseiret og ødelagt av bolsjevikene i løpet av den russiske borgerkrigen og påfølgende forfølgelse (den røde terroren).

## Se også
* Aleksandr Kerenskij
* Grigorij Gersjuni

## Litteratur
* Anna Geifman. *Entangled in Terror: The Azef Affair and the Russian Revolution*, Wilmington, Scholarly Resources Inc., 2000, 247 pp. ISBN 0-8420-2651-7 ISBN 0-8420-2650-9
* Manfred Hildermeier. *The Russian Socialist Revolutionary Party Before the First World War*, 1978, 2000.
* Hannu Immonen. *The Agrarian Program of the Russian Socialist Revolutionary Party, 1900–1911*, 1988
* Michael Melancon. *The Socialist Revolutionaries and the Russian Anti-War Movement, 1914–1917*, 1990 (also various articles by the same author)
* Maureen Perrie. *The Agrarian Policy of the Russian Socialist-Revolutionary Party from its Origins through the Revolution of 1905–07*, 1976.
* Oliver Radkey. *The Agrarian Foes of Bolshevism: Promise and Default of the Russian Socialist Revolutionaries, February to October 1917*, 1958.
* Oliver Radkey. *The Sickle Under the Hammer: The Russian Socialist Revolutionaries in the Early Months of Soviet Rule*, 1963.
* Christopher Rice. *Russian Workers and the Socialist Revolutionary Party Through the Revolution of 1905–07*, 1988
* Nurit Schleifman. *Undercover Agents in the Russian Revolutionary Movement, SR Party 1902–1914*, 1988

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Program for det sosialistrevolusjonære partiet
*  Det sosialistrevolusjonære partiet
Løvetamarin

**Løvetamarin** (*Leontopithecus rosalia*) er en vestape i gruppen *silkeaper*, som opprinnelig holder til i det sørøstre Brasil. Den er ca. 40 cm lang (pluss tilsvarende hale), veier 600–700 gram og kan nå en alder på 10-15 år. Løvetamarin (eller **løveape**) er den største av de såkalte silkeapene.

Løvetamarin er en dagaktiv ape som lever i trær, og spiser insekter, edderkopper, padder, egg, små virveldyr, skudd, frukter og blader. Ulike de fleste aper har den klør i stedet for negler. Hanner og hunner ser helt like ut, den er altså ikke dimorf. Hunnene går drektige i 5 måneder.

Arten lever i familiegrupper, og holder til høyt oppe trekronene – om lag 30 meter oppe eller mer. Den er truet av skogshogst, og finnes bl.a i Ålborg Zoo og Kristiansand Dyrepark. I vill tilstand er det bare 200–300 individer igjen.

Løvetamarin har gyllen manke og hode, men lys gyllen til hvit kropp. Arten likner den nære slektningen (varianten) Gyldenhode-løvetamarin *(Leontopithecus rosalia chrysomelas)*, men sistnevnte har svart kropp og gyllen manke.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Ålborg Zoo om løvetamarin.
* Knuthenborg Park og Safari, Danmark.
Mord i klosteret

***Mord i klosteret*** (originaltittel: *Suor Omicidi*) er en italiensk filmthriller fra 1979 med Anita Ekberg i hovedrollen. Regi er ved Giulio Berruti. Filmen handler om en rekke grusomme drap ved et sykehus drevet av nonner.

Filmen er også kjent under den engelske tittelen *Killer Nun*.

## Handling
Ekberg spiller rollen som Sister Gertrude, en nonne og sjefssykepleier på et sykehus der en rekke uforklarlige og grusomme drap skjer. Etter en vellykket operasjon sklir hun stadig lengre ut i morfinmisbruk, sinnssykdom og tilfeldig sex med begge kjønn. Hennes irrasjonelle adferd fører til at hun blir mistenkt for å stå bak en rekke grusomme drap på pasienter ved hospitalet hun jobber. Etterhvert griper sjefen for nonnene inn overfor henne, men det reises tvil om hun virkelig er morderen.

## Om filmen
Filmen blir ofte klassifisert som en såkalt «nunsploitation» og «giallo». Filmen ble omstridt på 1980-tallet på grunn av dens grafiske skildringer av drap og sex, og den ble derfor forbudt eller sluppet i klippet versjon i flere land.

Filmen ble omtalt som såkalt «video-nasty» i Storbritannia på 1980-tallet, og ble raskt plassert på deres liste over forbudte filmer. Den ble relansert på VHS i en klippet versjon i 1993 og kom uklippet på DVD i 2006.

### I Norge
Filmen fikk ikke kinovisning i Norge, men ble på slutten av 1981 lansert på video under den svenske tittelen *Mord i Klostret* (norsk: *Mord i klosteret*), utgitt av svenske Mariann Video. Denne versjon ble i Norge distribuert av Arne Bendiksen Video.

## I rollene
(utvalg)
*Anita Ekberg – Sister Gertrude
*Paola Morra – Sister Mathieu
*Alida Valli – Mother Superior
*Massimo Serato – Dr. Poirret
*Daniele Dublino – Director
*Lou Castel – Peter
*Joe Dallesandro – Dr. Patrick Roland
*Laura Nucci – Baroness
*Alice Gherardi – Janet

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Tjønna

**Tjønna** (*Dialekt: tjernet*) er et tjern i Nybergsund i Trysil kommune i Innlandet. Tjernet er forbundet med Trysilelva med et innløp og utløp. I sørenden av tjernet er det anlagt en badeplass med sandstrand, flytebrygge, hus med WC, kiosk og skifterom. Vanntemperaturen er som regel noe høyere i Tjønna enn i Trysilelva, noe som gjør Tjønna til en av de mest populære badeplassene langs elva.
Better Together

**«Better Together»** er en sang skrevet og sunget av Jack Johnson. Det er første spor på albumet *[[In Between Dreams]]*, som ble gitt ut i februar 2005. Det ble gitt ut som singel i januar 2006. Sangen nådde 24. plass i Storbritannia.

## Listeplasseringer
UK Singles Chart

**UK Singles Chart** (nå kalt **Official Singles Chart**) er Storbritannias offisielle hitliste for musikksingler som ble etablert i 1952. Listen utarbeides av Official Charts Company (OCC) på vegne av den britiske musikkbransjen. Listen offentliggjøres hver fredag og viser de hundre mest populære sangene i landet den foregående uken, basert på fysisk salg, nettkjøp og strømming. Listen publiseres også på BBC Radio 1 og MTV (Official UK Top 40). Listen er den mest omfattende og anerkjente i Storbritannia, siden den baserer seg på tall fra  musikkforretninger og digitale tjenester. Listen fanger opp 99,9 prosent av alle kjøpte og strømmede musikksingler i Storbritannia de foregående syv døgnene. 

## Bakgrunn

### Historie
UK Singles Chart ble etablert i 1952, og den første sangen som toppet listen, var «Here in My Heart» av Al Martino 14. november 1952. Per 30. august 2018 har 1324 ulike sanger toppet UK Singles Chart.

Frem til 1980 var det flere singellister og hitlister i Storbritannia, blant annet i *[[New Musical Express]]* og *[[Record Retailer]].* I tillegg laget BBC sin egen liste, ved å ta gjennomsnittet av flere singellister. Denne listen ble deretter presentert i programmet *[[Top of the Pops]].*

Fra starten i 1952 ble listen utarbeidet på grunnlag av fysisk salg. I 2005 ble digitalt salg inkludert, og i juli 2014 ble også strømming inkludert i listen. Sommeren 2018 ble også strømminger av musikkvideoer på tjenester som Apple Music, Spotify, YouTube og Tidal inkorporert i listen.

### Listen
For å kunne komme inn på listen, må en fysisk singel ikke inneholde flere enn fire spor og ikke vare lenger enn 25 minutter. En digital singel kan ikke vare lenger enn 15 minutter, og den må koste minst 40 pence. Disse kravene har blitt endret en rekke ganger i takt med den teknologiske utviklingen.

Hele listen, Top 100, publiseres hver uke på Official Charts Companys nettside. Flere medier, blant andre BBC, viderebringer kun topp 40 eller topp 75, som magasinet *[[Music Week]]*. Listeperioden går fra klokken 00.01 fredag til midnatt den påfølgende torsdagen, noe som har ført til at de fleste britiske singlene blir utgitt på fredager. Fra 3. august 1969 til 5. juli 2015 gikk listeperioden fra 00.01 søndag til midnatt lørdag.

Topp 40-delen av listen publiseres først fredag ettermiddag på BBC Radio 1 i programmet *The Official Chart.* Programmet sendes 16.00–17.45, og etter dette publiseres hele topp 100-listen på nettsiden til Official Charts Company. 

### Konkurrerende lister
En konkurrerende hitliste, *The Vodafone Big Top 40*, baserer seg på nedlastninger fra iTunes og avspillinger på kommersielle radiokanaler. Denne listen blir offentliggjort på 145 lokale kommersielle radiostasjoner i Storbritannia søndager fra 16.00 til 19.00 på 145. Denne listen er imidlertid ikke anerkjent av platebransjen eller britisk presse. Det er også en hitliste kalt Official KISS Top 40, som inneholder de 40 mest spilte sangene på radiokanalen Kiss. Listen presenteres i et eget radioprogram på søndager fra klokken 17.00 til 19.00.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Slavofil

**Slavofil** er betegnelse på tilhengere av en intellektuell bevegelse på 1800-tallet som hevdet at Det russiske keiserdømmet måtte utvikles basert på verdier og institusjoner utviklet fra dets tidlige historie. Slavofile var særlig kritisk til vesteuropeisk kultur og dens innflytelse på Russland. 

Den slavofile bevegelsen utviklet seg på 1830-tallet i Moskva og blant de viktigste tidlige bidragsyterne var poeten Aleksej Khomjakov og filosofen Ivan Kirejevskij. Bevegelsen hadde stor innflytelse på russisk kultur og også en viss politisk innflytelse.

## Eksterne lenker

* En tolkning av den slavofile bevegelsen (engelsk)
Grønn dvergacara

**Grønn dvergacara** er en art i gruppen *[[Nannacara]]*. 
Det er en fisk som lever i ferskvann fra Aruka-elven i Guyana til Marowijne-elven i Surinam.
Den finnes ofte på oversvømte savanner ved kysten.

Den blir ca. 8 cm lang og regnes dermed som en dvergciklide.
Hannen er større og mer fargerik enn hunnen, og de uparede finnene er lengre.
Den lever av makk, krepsdyr og insekter. 

Grønn dvergacara er en populær akvariefisk og regnes som enkel å drette.
De holdes i par eller med en hann og flere hunner. Normalt er det hunnen som pleier yngelen. I denne tiden er hun svært aggressiv. Hannen og eventuelle andre hunner bør derfor flyttes til et annet akvarium mens hunnen har yngel å passe på.

Det vitenskapelige navnet kommer av *Nanna* som betyr «liten» på latin, og acara. Epitetet *anomala* er også latin og betyr «usedvanlig» eller «unormal».

## Eksterne lenker
* 
* 
*  Golden Dwarf Cichlid - ''Nannacara anomala'' - fish.mongabay.com
*  Fighting behaviour, vigilance and predation risk in the cichlid fish Nannacara anomala - cat.inist.fr
Konstantin Pobedonostsev

**Konstantin Petrovitsj Pobedonostsev** (russisk: Константин Петрович Победоносцев; født  i  Moskva, død  i  St. Petersburg) var en russisk statsmann og jurist. Han fungerte som rådgiver for tre tsarer og overprokurator for Den allerhelligste synode, og regnes som en av mest innflytelsesrike russiske konservative tenkere.

I 1861 ble Pobedonostsev privatlærer for kronprins Nikolaj. Etter Nikolajs død fortsatte Pobedonostsev som lærer for Nikolajs yngre bror Alexander (den senere Alexander III). Alexander og Pobedonostsev kom til å stå hverandre nær livet ut.

Pobedonostsev var professor i privatrett ved Statsuniversitetet i Moskva 1860-1865, før han ble professor emeritus. I 1868 ble han senator i St. Petersburg, og fra 1874 medlem i statsrådet (den øverste gruppen rådgivere til monarken). I 1880 ble han overprokurator, og dermed øverste verdslige leder for den russiske kirke.

I 1896 utgav han en samling filosofiske of etiske studier med tittelwn *Moskovskij sbornik*, der han populært fremstilte sin egen verdensanskuelse. Grunnfeilen i den vesterlandske kulturen lå etter hans oppfatning i rasjonalismen, parlamentarismen, pressefriheten, unødig folkeopplysning og i dogmet om menneskets gode natur. 

Pobedonostsev utgav også en rekke juridiske bøker som fikk stor innflytelse på det russiske rettssystemet før Den russiske revolusjonen. Disse stats- og sivilrettslige fagstudier samlet han i *Kurs grazjdanskago prava*. 

En søsterdatter til Pobedonostsev var gift med den danske konsulen Thor Lange i Moskva.

## Referanser
Targowicakonføderasjonen

**Targowica-konføderasjonen** (polsk: «Konfederacja targowicka») var en konføderasjon mellom Polen og Litauen, avtalt mellom ledere fra de to land i St. Petersburg den 27. april 1792, med støtte av keiserinne Katarina II av Russland. Konføderasjonen motsatte seg den polske grunnloven vedtatt av Sejmen den 3. mai 1791, særlig bestemmelsene som begrenset adelens privilegier. Teksten som konføderasjonen bygde på ble skrevet av en av generalene til marskalk Grigorij Potemkin. Den 14. mai ble konføderasjonen kunngjort i den lille byen Targowica sørøst i Polen-Litauen (u et av områdene som ble avstått til Russland) og den 18. mai invaderte Russland Polen og startet en ny krig uten krigserklæring.

Styrkene til Targowica-konføderasjonen slo styrkene som var lojale overfor Det polsk-litauiske samvelde, Sejmen og kong Stanisław August Poniatowski av Polen i den polsk-russiske krigen av 1792. De russiske styrkenes seier fullførte den andre delingen av Polen-Litauen og la grunnlaget for den tredje delingen i 1795 hvor samveldet opphørte å eksistere. Dette resultatet var en overraskelse for de fleste polsk-litauiske tilhengerne av konføderasjonen, deres mål var oppheve grunnloven av 3. mai og gjenopprette status quo.
Esplanadparken

**Esplanadparken**, eller bare **Esplanaden**, (*[[finsk]] Esplanadin puisto*, populært *Espen*) er en park i sentrum av Helsingfors, avgrenset av gatene *Norra Esplanaden* og *Södra Esplanaden*, av Svenska Teatern og Mannerheimvägen i vest, og av Salutorget i øst.  

Parken fremkom første gang i Helsingfors' byplan fra 1812. Parken er en av byens mest populære. På nordsiden av parken står en rekke av byens fineste nyrenessansebygninger. 

Parken består av tre deler, inndelt av de gatene som krysser parken. Den vestligste delen er *Teateresplanaden* ved Svenska Teatern. I denne delen finnes de to statuene  *Saga och sanning* (1932) over Zacharias Topelius og Eino Leino-statuen (1953).  Statuen til minne om Topelius vakte reaksjoner da den ble avduket, og en ny, portrettlik statue ble i løpet av kort tid laget. På nordsiden av Norra Esplanaden ligger Stockmanns varehus.

Mellom Mikaelsgatan og Fabiansgatan ligger *Runebergsesplanaden*. Her står statuen over Finlands nasjonalskald Johan Ludvig Runeberg (1885), utført av Runebergs sønn Walter Runeberg. Runebergs navn finnes ikke på statuen av ham, bare teksten *Suomen kansa maamme laulajalle - Av Finlands folk*

Den østlige delen av parken er *Kapellesplanaden*, som har fått sitt navn fra restaurant Kapellet, bygd i 1867. I denne delen av parken finnes en fontene omgitt av to statuer av Viktor Jansson. Ville Vallgrens populære fontenestatue Havis Amanda fra 1908 danner overgang mellom parken og Salutorget/havneområdet. 

## Referanser
Patrick Kluivert

**Patrick Stephan Kluivert** (født 1. juli 1976 i Amsterdam) er en nederlandsk fotballtrener og tidligere fotballspiller som er hovedtrener for den tyrkiske klubben Adana Demirspor.

Kluiverts far er tidligere fotballspiller fra Surinam. Hans mor kommer fra Curaçao.

## Spillerkarriere
Kluivert slo gjennom som tenåring på ' A-lag, og debuterte samtidig på . Kluivert spilte sin første store turnering under EM 1996, da Nederland nådde kvartfinalen. Han deltok også under VM 1998 og EM 2000. I 2000 ble Kluivert toppscorer i EM.

Etter flere fremgangsrike år i  førte en mindre vellykket sesong til at Kluivert gikk til . Etter ni måneder flyttet Kluivert tilbake til Spania, denne gang til . Etter ett år der flyttet Kluivert tilbake til Nederland og PSV Eindhoven, og ble på nytt seriemester i nederland. I 2007/2008 sesongen spilte Kluivert for den franske klubben . Flere år med skader og personlige tragedier bidro til at Kluivert aldri helt fant tilbake igjen til sitt toppnivå.

I april 2008 tilbød det nederlandske fotballforbundet ham et eksklusivt trenerkurs for nederlandske spillere som har spilt i fem europeiske finaler.

Hans sønn Justin Kluivert spiller for den engelske klubben Bournemouth og hans sønn Ruben Kluivert spiller for franske Lyon.

## Meritter
* Nederlandsk cupvinner 1994, 1995
* Nederlandsk mester 1995, 1996, 2007
* Vinner av Mesterligaen 1995
* Spansk mester 1999
* Toppscorer for det nederlandske landslaget
* EM i fotball: 1996, 2000, 2004
** Nådde semifinalen i 2000 og 2004
** Toppscorer i EM 2000
* VM i fotball: Tapende semifinalist i 1998

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*  Patrick Kluivert – OnsOranje U19
*  Patrick Kluivert – OnsOranje U17
Maioppstanden i Dresden

**Maioppstanden i Dresden** fant sted i Dresden i Tyskland fra 3. til 9. mai 1849, og var en av de siste hendelsene i det som senere ble kjent som revolusjonene i 1848. Oppstanden var et forsøk på å tvinge gjennom grunnloven som hadde blitt vedtatt av Frankfurtparlamentet. Opprøret ble slått ned av prøyssiske og saksiske soldater i kamper som varte i fire dager, der over 200 opprørere ble drept.

## Referanser
Nannacara aureocephalus

***Nannacara aureocephalus*** er en art i gruppen ciklider.
Det er en fisk som finnes i ferskvann i Fransk Guyana, hvor den lever på grunt vann ved bredden av sumper og stillestående vann i skogselver.

Hannen blir ca. 9 cm lang, hunnen ca. halvparten.

## Eksterne lenker
* 
*  ''Nannacara aureocephalus'' - FishBase
*  Utbredelseskart - Practical Fishkeeping
*  ''Nannacara aureocephalus'' - aquavisie.retry.org
Superstition

***Superstition*** er en kanadisk-amerikansk grøsser fra 1982 regissert av . Hovedrollene spilles av James Houghton, Albert Salmi og Lynn Carlin.

Filmen er også kjent under tittelen *The Witch*.

## Handling
Den unge pastoren George Leahy og familie flytter inn i et gammelt og øde hus i New England som ryktes å være besatt av en ond ånd. Huset har stått tomt i en årrekke og ytterst få av stedets lokale innbyggere tør nærme seg stedet siden en rekke mystiske dødsfall har rammet tilfeldig besøkende. Etterhvert som den nye familien flytter inn begynner en rekke merkelige og uhyggelige ting å skje. Mennesker forsvinner eller blir drept på de mest uforklarlige og groteske måter. Da Leahy begynner å granske husets forhistorie finner han ut at tomta i 1692 var åsted for henrettelsen av en heks. Nå ønsker heksas ånd hevn over de som har bosatt seg der og pastorens og hans familie står midt i «skuddlinjen».

## Om filmen
Den ble innspilt i Silver Lake, Los Angeles.

*Superstition* fikk på grunn av dens voldsskildringer problemer med filmsensuren i flere land. I Storbritannia ble den raskt klassifisert som en Video nasty og trukket tilbake fra videomarkedet. Den fikk samme skjebne i Norge.

I Norge ble den utgitt på video av Novio i 1983.

## I rollene
(utvalg)
* James Houghton –  Rev. David Thompson 
* Albert Salmi –  Inspector Sturgess 
* Lynn Carlin –  Melinda Leahy 
* Larry Pennell –  George Leahy 
* Jacquelyn Hyde –  Elvira Sharack 
* Robert Symonds –  Pike 
* Heidi Bohay –  Ann Leahy 
* Maylo McCaslin –  Sheryl Leahy 
* Carole Goldman –  Elondra 
* Stacy Keach Sr. –  Rev. Maier

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Dalsbygda (Rauma)

**Dalsbygda** er ei bygd i Rauma kommune. Bygda ligger ligger i dalføret til elva Glutra, sørøst for Isfjorden.

Dalsbygda er omkranset av høye fjell. Like sør for Dalsbygda deler dalen seg til de to dalene Kvanndalen og Erstaddalen. Lengst inne i Erstaddalen ender dalen i Tverrfjellet, en bratt fjellvegg tvers over dalen. Det er to vanlige stier seg opp på fjellet, en på hver side av Tverrberget; i sør via Saufonnholet og i nord Gluterholet.

Lars Dahle vokste opp i Dalsbygda og reiste senere ut som misjonær. 

## Referanser
Airpics.com

**Airpics.com** er en norsk nettside, med engelsk innhold og språk, bygget rundt en bildedatabase med godt over 100.000 fly- og flyrelaterte bilder verden over. Fotografer laster opp bilder gjennom sin egen fotograf-konto, og bildene går igjennom en screeningprosess før de aksepteres på siden.

Pr 11. juni 2008 ligger det 114 972 bilder fra 2967 forskjellige flyplasser verden over i basen.

## Eksterne lenker
*  Airpics.com
Mittet

:*Denne artikkelen er om bygda i Møre og Romsdal. For kunstforlaget med samme navn, se [[Mittet & Co.]]*

**Mittet** er en bygd nord i Rauma kommune i Møre og Romsdal. Mittet er et dalføre som starter nede ved Langfjorden og går sørover. Lengst inne i *Mittetdalen*, i sør, starter en sti til turisthytten *[[Måsvassbu]]* og over fjellet til Isfjorden. 

I øst grenser Mittet til Nesset kommune og bygden Vistdal. I vest grenser stedet til Holm og Åfarnes. Kirke for Mittet er Holm kirke. 

Mittet er delt i Ytter-Mittet, Inner-Mittet og Mittetstranda. 

Mittetelva renner gjennom Mittetdalen. 

Mittet har viltslakteri.

## Referanser
Røykdykking

**Røykdykking** er innsats under brann, utført av mannskaper utstyrt med apparater til beskyttelse mot røyk og gass. Røykdykkere settes alltid inn i første innsats, til redning, orientering og angrep.

Røykdykkere brukes i brann- og redningssammenheng både av offentlige brannvesen og industrivern. De settes inn i røykfylte og varme områder for søk og redning og for å slukke branner.

Røykdykkere er iført bekledning som består av varmebestandige klær, finlandshette, hjelm og heldekkende ansiktsmaske som festes i hjelmen eller med hodestropper. På ryggen har røykdykkeren en pusteluftflaske som inneholder komprimert luft. Ansiktsmasken lager et overtrykk slik at røykdykkeren hele tiden har tilgang på frisk luft. Dette holder også varme og giftige branngasser unna åndedrettsystemet.

Yrket er underlagt krav til fysisk og psykisk helse, der røykdykkere må bestå en årlig fysisk test.

## Referanser



## Eksterne lenker
* Utdanning.no sin yrkesbeskrivelse av røykdykker
Kongeriket Island

**Kongeriket Island** var et konstitusjonelt monarki som eksisterte fra 1. desember 1918 til 17. juni 1944, da det ble en uavhengig republikk. 

## Opprinnelse under dansk styre
Island hadde vært underordnet det danske kongehuset siden 1380, selv om det formelt var en norsk besittelse og en del av Norgesveldet inntil 1814. I 1874, ett tusen år etter at den første bekreftede islandske bosettingen ble opprettet, ble Island bevilget en viss form for selvstyre av Danmark, og utvidet i 1904. Forfatningen av 1874 ble revidert i 1903, og en minister for islandske anliggender ble plassert i Reykjavík, og gjort ansvarlig overfor Alltinget. Unionsloven av 1. desember 1918 anerkjente Island som suveren stat, men forent med Danmark under felles konge, Christian X av Danmark, som på Island gikk under navnet Kristján X. Island tok i bruk sitt eget flagg, men Danmark krevde fortsatt å styre Islands utenrikspolitikk og militærvesen. Unionsloven skulle opp til revisjon i 1940, og kunne bli opphevet tre år senere dersom man ikke kom frem til en avtale.

## Litteratur
* "Iceland, Home Rule and Sovereignty (1904–44)" at *[[Encyclopædia Britannica]]*. Retrieved on 17 March 2014.
## Se også
*Islands historie
*Invasjonen av Island i 1940
Marstein

**Marstein** er en gård i Medalen (midt i Romsdalen) vel 60 moh, i Møre og Romsdal. Marstein ligger omtrent midt i Romsdalen omkring 20 km sørøst for Åndalsnes. Kors kirke ligger like ovenfor Marstein og Marstein hører til Kors sogn. Fra Marstein er det utsikt mot Trolltindene og Romsdalshorn nedover dalen. På grunn av de bratte og høye fjellene er Marstein uten sol fem måneder i vinterhalvåret.

Marstein stasjon på Raumabanen ble åpnet i 1924 og lagt ned i 2012. Marstein hadde postkontor fra 1890 til 1987.

Det skal ha vært gravhauger fra forhistorisk tid på Marstein og det ble gjort funn som ikke er aldersbestemt. Det er funnet gjenstander fra jernalderen. Gerhard Schøning besøkte Marstein omkring 1775 og noterte at det tidlig på 1700-tallet ble funnet rustne sverd i gravhauger på Marstein.

## Referanser
Kokand

**Kokand** (alternativt: Khokand, Khoqand; usbekisk: Quqon; russisk: Коканд; tadsjikisk/persisk: Куканд/کوکند ; tsjagatai: خوقند) er en by i Ferganaprovinsen i det østlige Usbekistan, på den sørvestre kanten av Ferganadalen. Kokands befolkning var 192&nbsp;500 i 1999 og byen ligger på 409 meter.

Siden 18. januar 2008 har Kokands historiske sentrum stått på Usbekistans tentative verdensarvsliste.

## Beskrivelse
Kokand ligger i krysningspunktet for gamle handelsveier og langs to viktige veier i Ferganadalen, blant annet den såkalte silkeveien. 

Kokands eksistens har vært kjent siden 900-tallet, under navnet Khavakend og ble ofte nevnt av reisende med karavanrutene mellom India og Kina. Mongolske styrker ødela byen på 1200-tallet. Dagens by begynte som en befestning i 1732, på ruinene av et eldre fort. I 1740 ble det hovedstaden i et usbekisk fyrstedømme, Khanatet Kokand, og det var det religiøse senteret i Ferganadalen, med over 300 moskeer.

I 1876 ble byen erobret av russiske styrker under general Mikhail Skobelev og ble en del av russisk Turkistan. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Khiva

**Khiva** (usbekisk: Xiva, Хива; russisk: Хива, Khiva; persisk: خیوه Khiveh); alternative eller historiske navn er blant annet Khorasam, Khoresm, Khwarezm, Khwarizm, (arabisk: خوارزم), Khwarazm, Chiwa, og Chorezm) var hovedstaden i Khwarezm og Khiva-khanatet og er idag en by i provinsen Xorazm i Usbekistan.

Itchan Kala, byen Khivas gamle bysenter, var det første stedet i Usbekistan som ble oppført på UNESCOs verdensarvliste, det skjedde i 1991.

## Historie

I den tidlige delen av historien snakket de ariske innbyggerne et øst-iransk språk kalt khwarezmian. Tyrkere erstattet den iranske herskende klassen på 1000-tallet e.Kr., og regionen ble gradvis et område der tyrkisktalende var i flertall.

Russland annekterte Khiva-khanatet på 1800-tallet. Den siste khanen fra det regjerende dynastiet ble likvidert i 1919 og  Khiva ble hovedstaden i den nye *Den sovjetiske folkerepublikken Khorezm*. Khorezm ble omgjort til en del av det moderne Usbekistan og Turkmenistan i 1924.

De tidligste beskrivelsene av byen Khiva finner man i muslimske reiseberetninger fra 900-tallet. Arkeologiske funn tyder på beboelse på 600-tallet. På begynnelsen av 1600-tallet hadde Khiva blitt hovedstaden i Khiva-khanatet. Khanatet ble styrt av et Genghisid-dynasti.

På 1600-tallet ble Khiva kjent for sitt slavemarked. I løpet av første halvdel av 1800-tallet ble rundt 30 000 persere og et ukjent antall russere, slavebundet der før de ble solgt. En stor del av dem var involvert i byggingen av bygninger i den befestede Itchan Kala.

## Severdigheter
Khiva er delt i to deler. Den ytre byen, kalt *Dichan Kala*, var tidligere beskyttet av en mur med 11 porter. Den indre byen, eller Itchan Kala, er omkranset av murvegger, som en antar ble påbegynt på 900-tallet. Dagens bymur dateres til slutten av 1600-tallet og når en høyde på 10 meter.

Kalta Minor, det store blå tårnet på det sentrale torget, skulle være en minaret. Den ble bygget i 1851 av Mohammed Amin Khan, men Khan døde og den etterfølgende Khan fullførte den ikke.

Gamlebyen har beholdt mer enn 50 historiske monumenter og 250 gamle hus, de fleste er fra 1700- eller 1800-tallet. *Djuma-moskeen*, for eksempel, ble etablert på 1000-tallet og gjenoppbygd i 1788–89, og dens berømte hypostylesal fortsatt har 112 søyler hentet fra eldgamle strukturer.

Khiva var hjemsted for en rekke madrassah (utdanningsinstitusjoner), hvorav en, *Sherghazi Khan madrassah*, fortsatt står i dag. Den ble bygget på 1700-tallet av slaver og er en av de eldste bygningene i Ichan-Kala, som er sentrum av dagens Khiva. Blant de anerkjente studentene til madrassahen var bl.a. den usbekiske poeten Raunaq, Qaraqalpaq poeten Kasybayuly og den turkmenske poeten og sufien Magtymguly.

## References


## Eksterne lenker
* UNESCO om Itchan Kala (engelsk)
Peggy

**Peggy** er en opprinnelig engelsk kjæleform av kvinnenavnet *[[Meg]]*, som er en engelsk kjæleform av *[[Margaret]]*. Dette navnet har opprinnelse i greske *Margarites*, som er dannet av persiske *margaron*, «perle».

## Utbredelse

|}

## Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
* Peggy Lee (1920–2002), amerikansk jazzanger og skuespiller
* Peggie Castle (1927–1973), amerikansk skuespiller
* Peggy Noonan (f. 1950), amerikansk forfatter og skribent
* Eva Peggy Stensønes (f. 1952), norsk sanger
* Peggy Rathmann (f. 1953), amerikansk forfatter og illustratør
* Peggy Rajski, amerikansk regissør
* Peggy Hessen Følsvik, norsk fagforeningsleder
* Gun Peggy Knudsen, ass. direktør ved Folkehelseinstituttet

## Annen bruk av navnet
* Den amerikanske rapperen JPEGMafia kalles ofte for «Peggy»
* «Peggy Sue», en låt av Buddy Holly fra 1957

## Referanser


## Eksterne lenker
*
5S

**5S** (**sortere, systematisere, skinne, standardisere, sikre**) er en metode med referanse til en liste av fem japanske ord, som oversatt starter med bokstaven S. Metoden karakteriseres ofte som «standardisert opprydding», men er mye mer enn dette. 5S er en filosofi og en måte å organisere og administrere arbeidsplassen og arbeidsflyten  med den hensikt å forbedre effektiviteten ved å eliminere sløsing, forbedre flyt og redusere overflødig prosessering. Målet er at alle til enhver tid vet hvor alt er og ikke bruker tid på å lete. Det skal være raskt å se at noe mangler fra sin dedikerte plass. 

5S fokuserer på *hva* som skal beholdes, *hvor* det skal oppbevares og *hvordan*.

## De fem s-ene står for
;Fase 1 – Sortere (*seiri*, 整理): Gjennomgå alt verktøy, materiell, utstyr, mm. på arbeidsplassen og beholde kun det nødvendigste. Alt annet kastes eller lagres et annet sted.

;Fase 2 – Systematisere (*seiton*, 整頓) : Fokuserer på effektivitet ved å organisere verktøy, materiell og utstyr på en slik måte at arbeidsflyten blir mest mulig effektiv ved å ha alt utstyr på riktig plass der det trengs.

;Fase 3 – Skinne (*seisō*, 清掃) : Systematisk rydding slik at alt utstyr blir satt tilbake på sin opprinnelige plass etter bruk. Dette skal være en del av de daglige rutinene og ikke basert på skippertak med rydding når det er blitt rotete.

;Fase 4 – Standardisere (*seiketsu*, 清潔) : Standardisere arbeidsoppgaver og rutiner slik at enhver vet eksakt hva eget ansvarsområde er.

;Fase 5 – Sikre (*shitsuke*, 躾): Vedlikeholde og forbedre standarder og rutiner. Straks de foregående 4S-er er innført, blir de den normale arbeidsformen. Det skal sikres at fokus beholdes og at en ikke sklir tilbake til gamle arbeidsformer.

## Referanser


## Se også
*Lean
Transkaukasia

**Transkaukasia** eller **Sør-Kaukasia** (russisk: Закавказье &ndash; *Zakavkazie*, oversatt: *På andre siden av Kaukasus*) er et geografisk område som ligger mellom Russland i nord og Tyrkia og Iran i sør, og omfatter landene Armenia, Georgia og Aserbajdsjan.

Transkaukasia består av den delen av regionen Kaukasia som ligger mellom fjellkjeden Kaukasus i nord, det armenske høylandet og Talysjfjellene i sør, og lavland og sletteområder mot Svartehavet i vest og Det kaspiske hav i øst.

Etter at Det russiske keiserrike brøt sammen, ble Den transkaukasiske demokratiske føderale republikk etablert i februar 1918, men denne opphørte allerede i mai samme år, som følge av krigføringen mot Det osmanske riket i første verdenskrig og de store indre motsetningene.

Området var i perioden 1922 til 1934 en felles republikk innen Sovjetunionen under navnet Den transkaukasiske SFSR, som senere ble delt opp i tre separate sovjetrepublikker.

Hele Transkaukasia lå under Sovjetunionen frem til 1991, da de tre landene ble selvstendige. Etter samveldets oppløsning har det vært en rekke konflikter i området, blant annet Abkhasia og Sør-Ossetia som søker selvstendighet fra Georgia, og Nagorno-Karabakh som Armenia og Aserbajdsjan strides om.

Landene i området produserer olje, mangan, te, sitrusfrukter og vin. 

## Se også
*Nord-Kaukasia

## Eksterne lenker
* Caucasian Review of International Affairs – et akademisk tidsskrift om det sørlige Kaukasia (engelsk)
Finlandiahuset

**Finlandiahuset**  er et konserthus- og kongresssenter ved Tölöviken i Helsingfors. Huset ble tegnet av Alvar Aalto og sto ferdig i . 

Konsertsalen har plass for 1700 tilhørere. Kongresshallen har rom for mellom 450 og 900 personer, avhengig av type arrangement.

Finlandiahusets åpningskonsert ble holdt 2. desember 1971. Kongressfløyen ble åpnet i 1975, like før OSSE-toppmøtet i Helsingfors 1975, med 32 statsledere til stede. Slutterklæringen fra møtet ble underskrevet i Finlandiahuset. 

## Arkitektur og design
Alvar Aalto fikk til oppdrag å planlegge et konsert- og kongresshus, som skulle være første del av en større byutviklingsplan for området rundt Tölöviken, en plan som Aalto hadde presentert i 1961. Planen inneholdt forslag om flere kulturbygg langs vikens vestre strand, men Finlandiahuset er det eneste som ble realisert i forhold til denne planen.

Bygget karakteriseres av en lang bygningskropp, med et auditorium som skyter opp over den horisontale taklinjen. Fasaden er dekket av marmor fra Carrara i Italia, mens taket er dekket med kobber. Vindusinnfatningene er av teak. Marmor brukes også i interiøret, sammen med detaljer i tre og keramikk. Inne i konsertsalen veksler hvit marmor med koboltblå vegger.

Finlandiahuset har vært plaget av noen konstruksjonsfeil. De 3 cm tynne marmorskivene fikk bølgeform og ble vridd. På 1990-tallet ble man nødt til å skifte ut platene, fordi det også var en fare for at de kunne løsne og falle av. Det ble vurdert å bruke hvit finsk granitt til erstatning, men Museiverket og Alvar Aalto-selskapet mente at dette ville være i strid med byggets arkitektur. Ny, tykkere marmor ble montert i 1998, men pr 2006 ble det rapportert at problemet hadde kommet tilbake. Flere av Aaltos andre marmorkledte bygninger i Helsingfors er berørt av det  samme problemet. 

Konsertsalens akustikk har også blitt kritisert. Dens form, som Aalto hentet fra et klassisk gresk amfiteater, er velegnet for muntlig fremføring, men fungerer dårligere for store konserter. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Goethemedaljen

**Goethemedaljen** (etablert 1955) deles årlig ut av det tyske Goetheinstituttet til utlendinger (unntaksvis også tyskere) som har gjort en fortjenstfull innsats til pleie av tysk språk utenlands, og for å støtte opp under internasjonalt kulturelt samarbeid.

Siden 1975 har Goethemedaljen hatt status av en offisiell utmerkelse i Tyskland.  Utdelingen skjer på Goethes fødselsdag.

Tilsammen har 312 kvinner fra 57 land mottatt medaljen (2006). Den norske Ingerid Dal er en av dem.

## Mottakere den senere tid
### 2016
* Akinbode Akinbiyi, nigeriansk fotograf
* Jurij Andruchowytsch, ukrainsk forfatter
* Dawit Lortkipanidse, georgisk museumsdirektør
### 2015
* Sadik Al-Azm, syrisk filosof og forfatter
* Neil MacGregor, britisk kunsthistoriker og museumsdirektør
* Eva Sopher, brasiliansk kulturleder og president for Fundação Theatro São Pedro
### 2014
* Krystyna Meissner, polsk regissør og intendant
* Gerard Mortier, belgisk opera- og teaterintendant
* Robert Wilson, amerikansk regissør
### 2013
* Mahmoud Hosseini Zad, iransk forfatter og oversetter
* Naveen Kishore, indisk forlegger og kunstner
* Petros Markaris, gresk forfatter og president for Hellas' nasjonale boksenter
### 2012
* Bolat Atabayev, kasakhstansk forfatter teaterregissør og menneskerettighetsforkjemper
* Dževad Karahasan, bosnisk forfatter, dramaturg, essayist og litteraturviter 
* Irena Veisaitė, litauisk teaterviter

### 2011
* John le Carré, britisk forfatter
* Adam Michnik, polsk publisist
* Ariane Mnouchkine, fransk teaterregissør
### 2010
* Ágnes Heller, ungarsk filosof
* Fuad Rifka, libanesisk oversetter, lyriker og filosof
* John Spalek, amerikansk germanist og eksilforsker

### 2009
* Lars Gustafsson, svensk forfatter og filosof 
* Victor Scoradeţ, rumensk teaterkritiker og oversetter 
* Sverre Dahl, norsk oversetter 
### 2008

*Gholam Dastgir Behbud
*Bernard Sobel
*John E. Woods

### 2007
* Daniel Barenboim
* Dezső Tandori
* Zacharov Stanlovksy
* Kim Min-ki

### 2006
* Vera San Payo de Lemos
* Giwi Margwelaschwili
* Said

### 2005
* Samuel Assefa
* Ruth Klüger
* Dmytro Volodymyrovych Satonsky
* Yoko Tawada
* Simone Young

### 2004
* Mohan Agashe
* Kevin Willie
* Imre Kertész
* Paul Michael Lützeler
* Anatoli A. Michailow
* Sergio Paulo Rouanet

### 2003
* Lenka Reinerová
* Jorge Semprún

### 2002
* Werner Michael Blumenthal
* Georges-Arthur Goldschmidt
* Francisek Grucza
* Butleramus
* Touradj Rahnema
* Antonio Skármeta

### 2001
* Adonis
* Sofia Gubaidulina
* Gerardo Marotta
* Werner Spies

### 2000
* Nicholas Boyle
* György Konrád
* Daniel Libeskind
* Sara Sayin
* George Tabori
* Abdel-Ghaffar Mikkawy
* Adam Bufkin

## Øvrige mottakere av medaljen
* Pierre Bertaux 1970
* Bruno Bettelheim
* Agnes Bluhm 1940
* Pierre Boulez
* Pierre Bourdieu
* Gordon A. Craig 1987
* Ernst Gombrich
* Jan Hoet
* György Ligeti
* Michael Gorski
* Sir Karl Raimund Popper
* Giorgio Strehler
* István Szabó
* Michel Tournier
* Joseph Wackerle 1940
* Billy Wilder
* Isang Yun 1995

## Referanser
Aleksandr Herzen

**Aleksandr Ivanovitsj Herzen** (russisk: Александр Иванович Герцен;  født  i Moskva, død  i Paris) var en ledende russisk, vestlig orientert, skribent og filosof, kjent som «den russiske sosialismens far». Herzen har blitt sett som den som la det politiske grunnlaget for at livegenskapen for russiske bønder ble opphevet i 1861.

## Referanser


## Eksterne lenker

* Artikkel i avisen ''The Observer'' om Herzen, «den glemte revolusjonære», av dramatikeren Tom Stoppard (engelsk)
Anton Jervell

**Anton Jervell** (født 14. juni 1901 i Kristiania, død 29. desember 1987) var en norsk overlege og professor, kjent for sine bidrag til vitenskapen.

Han tok medisinsk eksamen (1925) og studerte ellers i Wien, Paris, England og USA, samt dr.med. på avhandlingen *Elektrokardiographische Befunde bei Herzinfarkt* (Kistes forlag, 1936) om bruk av elektrokardiografi ved hjerteinfarkt.  Med Fred Lange-Nielsen oppdaget han «Agdergenet» også kjent som «Jervell og Lange-Nielsens syndrom» (JLNS) (1953).

Jervell hadde sin kliniske utdannelse fra Ullevål sykehus, Rikshospitalet og  Gades patologiskanatomiske Institutt ved Haukeland sykehus.  Siden virket han som overlege ved  medisinsk avdeling, Tønsberg sykehus (1938–56) og  Ullevål sykehus (1956–71), samt utnevnt til professor ved Universitetet i Oslo (1956–71).  Etter pensjonering praktiserte han indremedisin (1971–80). Han var langtids medlem av Statens Sykehusråd, styreformann i Norsk Medisinaldepot, formann i Det norske råd for hjertekarsykdommer (1966–69), og medlem av Den faste Farmakopekommisjon.

Han var far til medisinprofessor Jak Jervell.

## Utmerkelser
* Christian Xs frihetsmedalje
* ridder av St. Olavs orden  

## Referanser
Indravarman I

**Indravarman I** var konge i Khmerriket i det som i dag er Kambodsja fra 877 til 890.

Indravarman I overtok etter sitt søskenbarn Jayavarman III. I løpet av sin regjeringstid klarte han å utvide riket uten å krige, og han satte igang store byggeprosjekter finansiert av handel og jordbruk. I 879 bygget han tempelet Preah Ko ved Roluos, hovedstaden som lå i nærheten av dagens Phumi Rôluos, og dette tempelet viser en ny fase innen Khmerarkitektur. Han fikk bygget en kunstig innsjø som fungerte som et reservoar der, en del av et omfattende irrigasjonssystem. Han grunnla også byen Hariharalaya hvor han bygde Bakongtempelet i 881. 

Indravarman I ble etterfulgt av sin sønn Yasovarman I.
## Referanser


.
Preah Ko

**Preah Ko** (Khmer **ប្រាសាទព្រះគោ**  *Den hellige okse*) var det første tempelet som ble bygget i den historiske og nå forlatte byen Hariharalaya (i området som i dag er kjent som Roluos), og det ligger omtrent 15 km sørøst for hovedgruppen av templer i Angkor, Kambodsja. Tempelet ble bygget i 879 under Khmerkongen Indravarman I til ære for medlemmer av kongens familie, som i tempelet blir satt i sammenheng med hinduguden Shiva. 

## Etymologi
Preah Ko har fått sitt navn etter de mange statuene av okser som står på framsiden av tempelet vendt mot templets hovedtårn. Man tror at disse statuene skulle representere Nandi, oksen Shiva ofte red på.

## Historie

Indravarman I, nevøen til Jayavarman II som regnes som Khmerrikets grunnlegger, overtok tronen i 877, og satte raskt i gang med flere store byggeprosjekter. Det første av disse var Preah Ko, som sto ferdig i 879. Templet ble i 880 dedikert til en *devaraja* av kong Indravarman I. 

## Tempelet
Preah Ko består av seks mursteinstårn, plassert i to rekker med tre tårn i hver, på en plattform av sandstein. Tårnene vender mot øst, og det forreste tårnet i midten er det høyeste. Dette tårnet er dedikert til Jayavarman II. Tårnet til venstre er dedikert til Prithivindreshvara, Indravarmans far, og tårnet til høyre til Rudreshvara, hans bestefar. De tre tårnene i bakerste rekke er dedikert til konene til disse tre. Alle tårnene har avbildninger av Shiva.

## Se også
* Angkor

## Fotnoter

## Referanser


## Litteratur
* Michael Falser: The Pre-Angkorian Temple of Preah Ko. A Sourcebook of the History, Construction and Ornamentation of the Preah Ko Style. White Lotos Publication. Bangkok 2006. (200 pages, ISBN 974-4800-85-2)

## Eksterne lenker
*
Réka

**Réka** er et ungarsk kvinnenavn fra 1100-tallet. Navnet har hunisk opprinnelse, og lød opprinnelig *Rika*, avledet av det tyrkiske navnet *Arikan*. Over tid har navnet skiftet til ulike former som *Kreka* eller *Rekam* og til sist *Réka*. Navnet har avledede kjælenavnsformer som *Réki* and *Rékus*.

Den første kjente person med dette navnet er datteren til hunerprinsen Keve og den første konen til hunerkongen Attila.

*Réka* har ungarske navnedager 6. februar og 10. november.

## Utbredelse

|}

## Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
* Réka Farkasházy, ungarsk skuespiller
* Réka Kiraly, ungarsk grafiker og illustratør
* Réka Krempf, ungarsk bokser
* Réka Szilvay, finsk-ungarsk fiolinist

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Flake (sang)

**«Flake»** er en sang skrevet og sunget av Jack Johnson. Det er Johnsons debutsingel og ble utgitt i 2002 som den første og eneste singelen fra albumet *[[Brushfire Fairytales]]*.

«Flake» var en mindre suksess for Johnson i USA, hvor han for første gang kom på U.S. Billboard Hot 100, plass 73. Sangen ble også stor i New Zealand, hvor den som høyeste plassering kom på 6.-plass.

«Flake» er fortsatt blant Jack Johnsons 10 største singler, og den mest kjente singelen i New Zealand.

## Listeplasseringer
Opprøret i Astrakhan

**Opprøret i Astrakhan** – også benevnt Bulavinopprøret var et opprør mot Det russiske keiserdømmet i områdene rundt byen Astrakhan og varte fra 1707 til 1709. Opprøret ble ledet av Kondraty Bulavin, en Don-kosakk. Opprøret var bygget på misnøye med livegenskapen og begynte med attentatet på prins Jurij Dolgorukov av Atamaner under Bulavins kontroll. Opprøret svant hen etter Bulavins død i 1708.
Andrusovo-traktaten

**Andrusovo-traktaten** (polsk: Rozejm w Andruszowie, russisk: Андрусовское перемирие (*Andrusovskoje peremirie*), ukrainsk: Андрусівське перемир'я, (*Andrusivske peremirja*) var en våpenhvile på 13 og et halvt år, undertegnet i 1667 mellom Storfyrstedømmet Moskva og Det polsk-litauiske samvelde, som en avslutning på en krig som hadde pågått siden 1658 over områdene som dekker dagens Ukraina og Belarus. I praksis ble traktaten en oppsummering av utfallet av krigene fra 1654 etter Perejaslav-traktaten, i og med at Niemież-traktaten fra 1656 var kun av midlertidig karakter. Den var også knyttet til Sveriges militære suksesser i Karl Gustav-krigene, som utgjorde en trussel mot begge nasjonene.

Traktaten ble undertegnet den 30. januar 1667 i landsbyen Andrusovo, nær Smolensk, fra russisk side signerte diplomaten og statsmannen Afanasij Ordin-Nasjtsjokin mens Jerzy Chlebowicz signerte for Det polsk-litauiske samvelde. Polen-Litauen godtok å avgi Smolensk og Tsjernihiv voivodskap og aksepterte russisk kontroll over Ukraina øst for Dnepr. Vest for Dnepr og Belarus skulle fortsatt være under polsk-litauisk styre. Byen Kiev skulle kun ligge under Russland til 1669, men Russland klarte å beholde byen ved å undertegne Den evige fredstraktaten med Polen-Litauen i 1686, som også stabiliserte den østlige grensen mellom de to nasjonene i nesten 100 år, frem til Polens første deling i 1772. Området Zaporizjzja skulle være under felles styre mens de to landene skulle samarbeide om å forsvare seg mot Det osmanske rike. 

Traktaten medførte store territoriale tap for Polen-Litauen, og ble en endelig stopper for samveldets aktive politikk i øst. Til tross for indre konflikter greide Russland, takket være ytre forhold som Khmelnytskyj-oppstanden og den såkalte Syndfloden, å overvinne Storhertugdømmets nesten 100-årige dominans og gikk slik over til offensiv politikk, i tillegg til å danne et grunnlag for den senere ekspansjon som gav Russland status som europeisk stormakt. 

I Russland ble avtalen stort sett lovprist og dessuten sett som et viktig steg for å slå sammen tre øst-slaviske nasjonaliteter; ukrainere, belarusere og russere innenfor en stat, Det russiske keiserdømmet. I Ukraina blir traktaten ofte sett som et ledd i delingen av Ukraina mellom dets mektige naboer.

## Referanser
Befolkningskart

**Befolkningskart** er kart som skal vise spesielle forhold som for eksempel hvor stor befolkningstetthet det er, og hvor mange husholdninger og boligbygg som finnes i et bestemt område. I Norge blir slike kart produsert av Statistisk sentralbyrå.
Skoleporten

**Skoleporten** er en nettjeneste der skoler og skoleeiere kan finne data om grunnopplæringen i Norge og er et verktøy for vurdering av kvalitet i grunnopplæringen. Målet med Skoleporten er at skoler og skoleeiere skal få tilgang til informasjon til det lokale kvalitetsvurderingsarbeidet, jf. Opplæringslovas § 13-10 og forskrift om virksomhetsbasert vurdering, og at skoler, skoleeiere, foresatte, elever og andre interesserte skal få tilgang til relevante og pålitelige nøkkeltall for grunnopplæringen.

Skoleporten er en del av det nasjonale kvalitetsvurderingssystemet (NKVS) og inneholder data innenfor områdene læringsutbytte, læringsmiljø, gjennomføring i videregående opplæring, ressurser og skolefakta. Skoleporten ble lansert første gang i 2004, og ble revidert og relansert 13. desember 2007.

## Eksterne lenker

* Skoleporten  på Utdanningsdirektoratets nettsider
Jan Myrheim

**Jan Myrheim** (født 14. februar 1948 i Røyrvik) er en norsk fysiker, kjent for oppdagelsen av anyoner sammen med Jon Magne Leinaas.

Han studerte til cand.real. i fysikk ved Universitetet i Oslo (1972) og tok jobb
samme sted som vitenskapelig assistent. Sammen med Jon Magne Leinaas gjorde han grunnleggende funn i faget fraksjonell statistikk, og avdekket at det i tillegg til boson og fermion kunne finnes en tredje type partikkel (1976). Typen ble senere bekreftet, og navngitt anyoner av den senere vinner av Nobelprisen, Frank Wilczek ved University of California (1982). 

Siden hadde Myrheim forskeropphold ved CERN i Genève og Niels Bohr Instituttet i København. Etter flytting til Trondheim (1984) har han arbeidet ved NTH (1985–), med opphold ved MR-senteret (1987–90). Med forskerstipend (1990–93) studerte han kvanteteorien for vekselvirkning mellom identiske partikler i en og to dimensjoner, som er mye mer rikholdig enn i tre dimensjoner. Dette ga dr.philos. (1994) og han ble dertil professor (1994).

## Utmerkelser
* Norsk Datas pris innen partikkelfysikk (1982). Utdelt av Norsk Fysisk Selskap.
* Opptatt i Det Norske Videnskapsakademi og Det Kongelige Norske Videnskabers Selskab
* IBMs fysikkpris (1991), utdelt av Norsk Fysisk Selskap. De 20 000 kroner ble delt med Jon Magne Leinaas.
* Nansenmedaljen for fremragende forskning (30 000 kroner) innen naturvitenskap (1993).

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*