open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Martin Dempsey

**Martin E. Dempsey** (født 14. mars 1952 i Bayonne i Hudson County i New Jersey i USA) er en amerikansk offiser. I tillegg til militær utdannelse, har han også en mastergrad i engelsk fra Duke University.

## Liv og virke
Dempsey vokste opp i Bayonne i New Jersey og tok high school-eksamen fra John S. Burke Catholic High School, en privat, katolsk high school i Goshen, Orange County i New York. Han gikk ut fra United States Military Academy (West Point) i 1974.

Fra juni 2003 og fram til juli 2005 var han sjef for 1. panserdivisjon, hvorav 14 måneder i Irak. I Irak hadde han i tillegg også den operative kommandoen over 2nd Armored Cavalry Regiment og en brigade fra 82nd Airborne Division.

Han har vært kommanderende general for US Army Training and Doctrine Command. Han var tidligere den konstituerte sjefen for US Central Command fra 24. mars 2008 til 30. oktober 2008 og han var assisterende sjef for US Central Command fra august 2007 til 23. mars 2008. Han har også tidligere fungert som kommanderende general for Multi-National Security Transition Command i Irak.

Dempsey  var med under Operation Desert Storm og Operation Enduring Freedom. Han er en firestjerners general som har blitt tildelt medaljene Defense Distinguished Service Medal og Army Distinguished Service Medal.

26. mai 2011 ble det kunngjort at president Barack Obama hadde utnevnt Dempsey til den kommende Chairman of the Joint Chiefs of Staff etter admiral Michael Mullen som blir pensjonert 30. september.

## Utnevnelser

*  Second Lieutenant (fenrik), 5. juni 1974
*  First Lieutenant (løytnant), 5. juni 1976
*  Captain (kaptein), 8. august 1978
*  Major (major), 1. september 1985
*  Lieutenant colonel (oberstløytnant), 1. april 1991
*  Colonel (oberst), 1. september 1995
*  Brigadier general (brigadegeneral), 1. august 2001
*  Major general (generalmajor), 1. september 2004
*  Lieutenant general (generalløytnant), 8. september 2005
*  General (general), 8. desember 2008

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Jim Cartwright

**Jim Cartwright** (født 27. juni 1958 i Lancashire, England) er en engelsk dramatiker, født i Farnworth i Lancashire. Hans første drama var *Road* som ble produsert i 1986. For dette vant han en rekke priser. Skuespillet ble tilrettelagt for visning på TV og ble kringkastet av BBC.

Cartwright er best kjent for filmen *[[Little Voice]]*, med blant annet Michael Caine og Ewan McGregor i de fremste rollene. Manuset i var basert på skuespillet *The Rise and Fall of Little Voice*, som han skrev og som ble oppført ved teateret Royal National Theatre i 1992. Hans drama *Bed* (1995) ble satt opp ved Royal National Theatre, regissert av Julia Bardsley.

## Skuespill
* *Road* (1986)
* *Bed* (1989)
* *Two* (1989)
* *Baths* (1990)
* *Eight Miles High* (1991)
* *The Rise and Fall of Little Voice* (1992)
* *Stone Free* (1994)
* *I Licked A Slag's Deodorant* (1996)
* *Prize Night* (1999)
* *Hard Fruit* (2000)

## Filmer
* *Road* (1987) 
* *Little Voice* (1998) 
* *Bed* (1995)
* *Vroom* (1988)
* *Strumpet*
* *Vacuuming Completely Nude in Paradise* (2001)
* *Johnny Shakespeare* (2008) for BBC 1.

## Skjønnlitteratur
* *Supermarket Supermodel* (2008)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Jim Cartwright i Internet Broadway Database
*  Jim Cartwright i Internet Off-Broadway Database
Rosa brus

**Rosa brus** er et tonebrus som består av alle hørbare frekvenser av lydsvingninger. Den blir blant annet brukt av lydteknikere når nye og avanserte høyttalere er under planlegging og når lydisolasjon skal måles mellom rom. Lyden ble kalt rosa brus for å skille med hvislelyden som kalles *hvit lyd*. Hvit lyd (eller hvit støy) har lik effekt i alle frekvensbånd med samme absolutte båndbredde, mens rosa brus (eller rosa støy) har lik effekt i alle oktavbånd. Med andre ord har hvit støy samme effekt i for eksempel båndet 20-40 Hz som båndet 440-460 Hz, mens rosa støy har lik effekt i båndet 20-40 Hz som i 440-880 Hz. Det innebærer at rosa støy har mer av de lavere frekvensene enn hvit støy, så hvit støy blir mer hvisling, mens rosa støy høres ut som en foss. 

Rosa brus var lagt på lydteip eller på LP-plate og ble kjørt gjennom en forsterker som behandlet og slapp ut tilnærmet uendrede signaler, slik at høyttaleren fikk samme styrke påtrykk over hele toneregisteret. Lydmåling ble foretatt med audiometer i standard oppsett. Lydstyrken ble registrert i en graf kalt lydkurve. Denne kurven fortalte om konstruksjonen ga god gjengivelse over det hele, eller om noen av lydfrekvensene (tonene) ble dempet. 

Enkelte produsenter la så stor vekt på lydkurven, at de solgte stereohøyttalere i par med tilnærmet samme kurve.
Arkeologiåret 1769

**Arkeologiåret 1769** er en oversikt over blant annet utgravninger, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkeologi i 1769.

## Utgravninger

* Formelle utgravninger fortsetter i Pompeii.

## Fødsler

* 16. februar – Andrea De Jorio, italiensk antikvar og arkeolog (død 1851)
* 1769 eller 1773 – Martin Friedrich Arendt, dansk antikvar og runolog (død 1823)

## Dødsfall
*29. august – Johan Göransson, svensk prest, runolog, fortidsforsker og arkeolog (født 1712)
* Filippo Venuti, italiensk arkeolog og encyclopédist (født 1709)

## Referanser
Tonal musikk

En komposisjon beskrives som **tonal** når den er skrevet ut fra et tonalt sentrum. Begrepet brukes gjerne på to forskjellige måter.

For det ene beskriver det musikken fra ca. 1600 til ca. 1915, det vil si musikk fra barokk, rokokko, Wiener klassisisme, romantikk og det tidlige 20.århundre. Som det tonale sentrum defineres her treklangen på første trinnet i den skalaen komponisten har valgt for sin komposisjon. Denne treklangen betegnes som tonika. For en komposisjon i E-Dur er det E-Dur-treklangen som er tonika, for en komposisjon i f#-moll er det f#-moll-treklangen osv.Alle andre akkorder i komposisjonen bygges hierarkisk rundt tonikaen. Dette betyr at hver akkord har en bestemt rolle – en funksjon – i forhold til tonikaen, samt en bestemt rolle i forhold til de akkorder som går foran eller følger etter den.

Det skilles mellom hovedfunksjoner (tonika, subdominant og dominant) og bifunksjoner (mediant og submediant). I andre land benyttes det delvis andre begrep til bifunksjonene.

For det andre beskriver begrepet **tonal** all musikk som er skrevet i en diatonisk skala og inkluderer da også musikk fra middelalder og renessanse.

Det er blitt forsøkt å innføre begrepet **tonikal** for musikk som faller i den første kategorien, uten at dette har blitt alminnelig akseptert. Det er imidlertid musikk fra de nevnte epokene som dominerer bildet folk flest danner seg av den såkalte klassiske musikken.

## Se også
*Musikkteori

## Litteratur
*Bekkevold, Lisa: *[[Harmonilære]] og harmonisk analyse*. Oslo 1988
*Benward, Bruce; Marilyn Nadine Saker: *Music in Theory and Practice*. **1** (7th ed.), New York 2002
*Distler, Hugo: *Funktionelle Harmonielehre*. Kassel 1951
*Hindemith, Paul: *The Craft of Musical Composition*. London and New York 1941-42
*Rameau, Jean-Philippe: *Traité de l’harmonie reduite à ses principes naturels*, Paris 1722, oversatt til engelsk
*Reger, Max: *Beiträge zur [[modulere|Modulationslehre]]*. Leipzig 1903
*Riemann, Hugo: *Vereinfachte Harmonielehre*, London und New York 1893, oversatt til engelsk
*Schönberg, Arnold: *Harmonielehre*, Wien 1922
*Tsjaikovskij, Pjotr I.: *Guide to the Practical Study of Harmony*. Leipzig 1900, online utgave

## Referanser
Kristin Skjølaas

**Kristin Skjølaas** (født 1973 i Oslo) er en norsk fiolinist som underviser på Barratt Due musikkinstitutt, og spiller kammermusikk i ulike ensembler..

Skjølaas har gått på Barratt Due musikkinstitutt og studert ved Musikhochschule Lübeck.

I 1998 var Skjølaas på en konsert-turné i India invitert av den indiske fiolinisten Lakshminarayana Subramaniam. Hun har vært medlem av strykekvartetten *Strings Unlimited* siden februar 1999 og medvirker på flere utgivelser, blant annet Black Debbaths album *[[Welcome to Norway]]* (2001).

I 2000 etablerte hun Bærum Private Musikkskole.  

Skjølaas ble ansatt i Oslo-Filharmonien i 2005 og har vært solist med både Bergen Filharmoniske Orkester og Stavanger Symfoniorkester. Mens hun studerte i Tyskland, hadde hun solist- og kammermusikkoppdrag i Tyskland og Norge. 

I 2016 og 2017 var hun konferansier på *Barnasjulekonsert* i Oslo Konserthus.

Skjølaas er medlem av Oslo-filharmoniens Barn- og Ungeråd, og for denne innsatsen fikk hun i 2017, sammen med Trond Magne Brekka, Mariss Jansons Stipend.

## Diskografi
* Orchestre Mondial des Jeunesses Musicales: *Orchestre Mondial des Jeunesses Musicales – Canada – Été 1992* (1992)
* Vidar Sandbeck: *[[Legende (album)|Legende]]* (1992)
* Motorpsycho: *[[The Other Fool]]* (2000)
* Motorpsycho: *[[Walking with J.]]* (2000)
* Motorpsycho: *[[Let Them Eat Cake]]* (2000)
* Black Debbath: *[[Welcome to Norway]]* (2001)
* Frank Aleksandersen: *[[Uhørt (album)|Uhørt]]* (2005)
* Tone Damli Aaberge: *[[Sweet Fever]]* (2007)
* Anne Marie Kvien: *[[Barnet er født]]* (2007)
* Black Debbath: *[[Black Debbath's Beste &ndash; 10 år med Rock mot alt som er kult]]* (2009)
* Tone Damli: *[[Looking Back]]* (2012)

## Referanser
Sverre Lunde Pedersen

**Sverre Lunde Pedersen** (født 1992) er en norsk tidligere skøyteløper. Han er den første nordmann noensinne som ble junior-verdensmester i allround skøyter to år på rad, nemlig i 2011 og 2012. Han tok bronse på meter og var med på det norske laget som vant gull på lagtempo i Vinter-OL 2018 i Pyeongchang, Sør-Korea og i lagtempo i Vinter-OL 2022 i Beijing, Kina. Han ble verdensmester på  meter i Enkeltdistanse-VM på skøyter 2019 i Inzell, Tyskland.
 
Han var tatt ut til OL 2010, men fikk ikke gå noen distanser. Han debuterte i EM allround i Collalbo 7.–9. januar 2011, og endte som nr. 6 totalt. Det er det beste EM-resultat av en norsk 18-åring siden Per Ivar Moe tok bronse i 1963. I EM allround i Heerenveen i 2013 kom han på fjerdeplass sammenlagt, plassen bak Håvard Bøkko. 
Han representerer Fana IL. Han trenes av faren, Jarle Pedersen.

Han tok sin første seier i verdenscupen 21. november 2014 da han vant 1 500 meter i Seoul i Sør-Korea på tiden 1.47,76 foran Wouter olde Heuvel og Kjeld Nuis.

12. mars 2017 tok Pedersen tredjeplassen på  meter i verdenscupavslutningen i Stavanger. Han fikk tiden 1.46,61 bak Kjeld Nuis (1.45,00) og Patrick Roest (1.46,28). På lagtempoen sammen med Simen Spieler Nilsen og Sindre Henriksen ble det sølv bak Nederland.

10. og 11. mars 2018 deltok Pedersen i VM Allround i Amsterdam, Nederland. Han vant  meter og  meter og ledet klart foran siste distanse,  meter, men falt midtveis i løpet. Han kom inn til en 5. plass på distansen og ble nummer 2 sammenlagt etter Patrick Roest fra Nederland.

Under Europamesterskapet på skøyter i Heerenveen 5. januar 2024 satte Pedersen sammen med Sander Eitrem og Peder Kongshaug ny verdensrekord på lagtempo med tiden 3.34,22 . Tiden resulterte i EM-gull. 

## Personlige rekorder
Oppdatert per 3. mars 2019.

## Sammenlagt i [[Verdenscupen på skøyter|Verdenscupen]]
Oppdatert etter sesongen 2020/21.

Sort-markert rubrikk = ikke avholdt konkurranser for sesongen.
– = ikke deltatt på distansen for nevnte sesong.

## Annet
I 2011 ble Karolineprisen fra Wang Toppidrett tildelt Pedersen og fiolinist Guro Kleven Hagen fra Nord-Aurdal.

## Referanser




## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*   
*  Sverre Lunde Pedersen på SpeedskatingResults.com
*  
*  
*  Bilder av Sverre Lunde Pedersen på SpeedSkatingPhotos.info/DesgPhoto.com
Sarah Siddons Award

**Sarah Siddons Award** er en amerikansk teaterpris som årlig deles ut til skuespillere som har gjort seg bemerket på Chicagos teaterscene. Prisen er basert på den fiktive prisen i filmen *[[Alt om Eva]]* (1950) og ble virkeliggjort av en gruppe dedikerte teaterpublikummere fra Chicago i 1952. Selve statuetten ble utformet for å ligne den som rollefiguren Eve Harrington (Anne Baxter) mottar i filmen. Det vil si en statuett av den walisiske skuespillerinnen Sarah Siddons, som var populær i London på 1700-tallet. Tidligere prisvinnere inkluderer Bette Davis og Celeste Holm, som begge spilte i *Alt om Eva*. Lauren Bacall vant prisen for hovedrollen i *[[Applause (musikal)|Applause]]*, musikalversjonen av filmen.

## Prisvinnere

*1953: Helen Hayes
*1954: Beatrice Lillie
*1955: Deborah Kerr
*1956: Nancy Kelly
*1957: Shirley Booth
*1958: Anne Rogers
*1959: Ruth Roman
*1960: Geraldine Page
*1961: Gertrude Berg
*1962: Florence Henderson
*1963: Julia Meade
*1964: Nancy Kelly
*1965: Myrna Loy
*1966: Carol Channing
*1967: Eve Arden
*1968: Celeste Holm
*1969: Helen Hayes
*1970: Barbara Rush
*1971: Irene Dailey
*1972: Lauren Bacall
*1973: Sada Thompson
*1973: Bette Davis
*1974: Colleen Dewhurst
*1975: Angela Lansbury
*1976: Julie Harris
*1977: Lynn Redgrave
*1978: Cloris Leachman
*1979: Jessica Tandy
*1980: Claudette Colbert
*1981: Angela Lansbury
*1982: Dorothy Loudon
*1983: Ann Miller
*1984: Lauren Bacall
*1985: Rita Moreno
*1986: Lucie Arnaz
*1987: Liza Minnelli
*1988: Sada Thompson
*1989: Lily Tomlin
*1990: Ellen Burstyn
*1991: Loretta Swit
*1992: Hollis Resnik
*1993: Stefanie Powers
*1994: Bernadette Peters
*1995: Lynn Redgrave
*1996: Julie Andrews
*1997: Faye Dunaway
*1999: Brian Dennehy
*2000: Heather Headley
*2002: Chita Rivera
*2004: Elaine Stritch
*2006: John Mahoney
*2008: Kathleen Turner
*2009: William Petersen
*2010: Patti LuPone
*2011: John O'Hurley
*2012: Barbara Cook
*2013: Audra McDonald
*2014: Bebe Neuwirth
*2015: Jessie Mueller

## Referanser




## Eksterne lenker
* Sarah Siddons Society
Applause (musikal)

***Applause*** er en musikal skrevet av Betty Comden og Adolph Green, med sangtekster av Lee Adams og musikk av Charles Strouse. Den er basert på novellen «The Wisdom of Eve» (1946), skrevet av Mary Orr, og filmatiseringen av den, *[[Alt om Eva]]* (1950), skrevet av Joseph L. Mankiewicz. Musikalen handler om en ung og tilsynelatende uskyldig kvinne som innynder seg med en eldre og berømt skuespillerinne.

*Applause* hadde premiere på Broadway i 1970, med Lauren Bacall i hovedrollen, og ble avsluttet etter 896 forestillinger. Den ble nominert til elleve Tony-priser, hvorav den vant fire, inkludert for beste musikal og beste kvinnelige hovedrolle i en musikal. Musikalen ble satt opp i London i 1972, også med Bacall i hovedrollen.

## Sanger

;Akt I    
* «Backstage Babble» – Faste premierepublikummere
* «Think How It's Gonna Be» – Bill Sampson
* «But Alive» – Margo Channing og guttene
* «The Best Night of My Life» – Eve Harrington
* «Who's That Girl?» – Margo Channing
* «Applause» – Bonnie og sigøynerne
* «Hurry Back» – Margo Channing
* «Fasten Your Seat Belts » – Buzz Richards, Karen Richards, Howard Benedict, Duane Fox, Bill Sampson og gjestene
* «Welcome to the Theatre» – Margo Channing 

;Akt II   
* «Inner Thoughts» – Karen Richards, Buzz Richards og Margo Channing
* «Good Friends» – Margo Channing, Karen Richards og Buzz Richards
* «The Best Night of My Life (Reprise)» – Eve Harrington
* «She's No Longer a Gypsy» – Bonnie, Duane Fox og sigøynerne
* «One of a Kind» – Bill Sampson og Margo Channing
* «One Hallowe'en» – Eve Harrington
* «Something Greater» – Margo Channing
* «Finale» – Margo Channing og ensemblet

## Oppsetninger
### Premiere på Broadway
Musikalen hadde premiere på Palace Theatre på Broadway 30. mars 1970 og ble avsluttet 27. juli 1972, etter 896 forestillinger. Den ble regissert og koreografert av Ron Field.

Opprinnelige rolleinnehavere:
* Lauren Bacall som Margo Channing
* Len Cariou som Bill Sampson
* Penny Fuller som Eve Harrington
* Lee Roy Reams som Duane Fox 
* Robert Mandan som Howard Benedict 
* Ann Williams som Karen Richards
* Brandon Maggart som Buzz Richards 
* Bonnie Franklin som Bonnie

### West End
Musikalen hadde premiere på Her Majesty's Theatre på West End 16. november 1972, med Lauren Bacall som Margo Channing, Ken Walsh som Bill Sampson, Angela Richards som Eve Harrington, Eric Flynn som Duane Fox, Basil Hoskins som Howard Benedict, og Sarah Marshall som Karen Richards. Den ble avsluttet etter 382 forestillinger.

## Filmatisering
TV-filmen *Applause* fra 1973, med Lauren Bacall, Larry Hagman, Penny Fuller, Sarah Marshall og Robert Mandan i hovedrollene, er basert på musikalen. 
 
## Priser og nominasjoner
### Premiereversjonen på Broadway

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Mae Jemison

**Mae Carol Jemison** (født 17. oktober 1956) er en amerikansk tidligere romfarer. Hun er den første kvinnelige afro-amerikanske astronaut. Hun ble valgt ut som astronaut i 1987, og gjorde sin første romferd med STS-47 fem år senere, som en ferd-spesialist («Mission Specialist»).

Jemison var født i Decatur, Alabama, men vokste opp i Chicago. I 1993 ble hun innvotert i National Women's Hall of Fame.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*  NASA
Birger Tvedt

**Birger Tvedt** (født 1. februar 1910, død 1. mai 2002) var en norsk idrettslege og fysioterapeut også kjent som «Biggen», sønn av diakon og klokker Sigvard Andreas Tvedt (1876–1965) og Martha Carense Kruse (1882–1966) og gift med fysioterapeut Inger Torgersen (f.1924). Han var nevø til sogneprest Just Kruse og fetter til fysioterapeut Astrid E. Kruse Andersen og oberst Erling O. Kruse.
 
Tvedt vokste opp i Bergen og etter fullført examen artium i 1930 reiste han til Tyskland og utdannet seg til fysioterapeut. Deretter studerte han medisin ved Universitetet i Oslo, og han ble cand.med. i 1942. Etter brannen i Universitetets aula november 1943 flyktet han til Sverige og kom til Uppsala, hvor han i en periode virket som lege for norske flyktninger og der fikk han arbeide under idretts- og arbeidsfysiologen, professor Torgny Sjöstrand.

Etter krigen ble idretts- og arbeidsfysiologi hans hovedinteresse. Han var lege for de norske idrettsutøverne til flere verdensmesterskap og olympiske leker. Som idrettslege fattet han interesse for belastningslidelser, og la ned mye arbeid om denne lidelsen. 

I 1946 ble han knyttet til Oslo Ortopediske Institutt som lærer og han var senere undervisningsleder frem til staten i 1966 overtok driften under navnet Statens Fysioterapiskole. Han drev instituttet sammen med doktor Otto Holmboe (1879-1959) til hans død. Da fikk han selv ansvaret for hovedundervisningen for norske fysioterapeuter.
Som lærer var Tvedt en pionér som brukte svært uortodokse metoder i undervisningen. Det førte til at han ble omstridt, men hans faglige styrke ble aldri trukket i tvil.

Som fysioterapeut var hans mantra *bevegelse*. Under Tvedts ledelse ble folk innenfor ulike yrkesgrupper filmet, deretter kunne arbeidstakeren sammen med Tvedt studere filmen for å lære å se, slik at de kunne forbedre arbeidsprosessene.
Da Erling Stordahl startet sitt helsesportssenter på Beitostølen, var Tvedt på plass som aktiv konsulent. Daværende Helsedirektør Karl Evang var av den oppfatning at Tvedt med sine ideer om fysisk aktivitet lå 20 til 30 år foran sin tid.

Birger Tvedt var i flere år knyttet til Politihøgskolen og var en aktiv pådriver for norske polititjenestemenns fysiske fostring. Han var også i mange år spesiallege ved Oslo politidistrikts bedriftshelsetjeneste.

## Hedersbevisninger
* Utnevnt til ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden i 1990
* Æresmedlem av Norsk Fysioterapeutforbund

## Bibliografi (i utvalg)
* Hygiene og idrett, i Til Tyskland for freden, håndbok for Tysklandsbrigaden, 1947 http://www.tysklandsbrigaden.no/Publikasjonar/Tysklandsbrigaden_fred/Kapittel11.html
* Helsekurs, 1960 (2. utg. 1969)
* Arbeidsstudier, bd. 1 (sm.m. B. Harestad), 1969
* Oversettelse: Zebroff, K.: Yoga for oss alle, 1974

## Kilder
* Birger Tvedt - SNL
Costa Rica under Vinter-OL 1980

**Costa Rica under Vinter-OL 1980**. Én mannlig sportsutøver fra Costa Rica deltok i alpint under Vinter-OL 1980 i Lake Placid i USA. Costa Rica, som deltok for første gang i et vinter-OL, vant ingen medaljer. Beste plassering var en 41.-plass i utfor for menn. 
  
## Medaljer

## Eksterne lenker
* Resultater og profilside  på sports-reference.com
Arkeologiåret 1766

**Arkeologiåret 1766** er en oversikt over blant annet utgravninger, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkeologi i 1766.

## Utgravninger
* Formelle utgravninger fortsetter i Pompeii.

## Funn
* 1761–1767 – Carsten Niebuhr transkriberer inskripsjoner med kileskrift fra Persepolis.

## Fødsler
* 24. januar – Louis Allier de Hauteroche, fransk numismatiker (død 1827)
* 13. juni – Jean-Frédéric Waldeck, fransk antikvar, kartograf, maler og oppdager (død 1875)
* 27. november – Joseph Niesert, tysk katolsk teolog, samler, historiker, numismatiker og antikvar (død 1841)

## Referanser
Odd Solem

**Odd Solem** (født 23. mars 1941 i Stangvik på Nordmøre) er en norsk oberst som var sjef for den norske FN-kontingenten ved UNPROFOR i Jugoslavia fra mars 1992. 

Solem gikk Den militære forskole i Trondheim 1959 til 1961. Deretter gikk han befalsskolen 1961 til 1962, øverste avdeling 1965 til 1966. Han gikk politiskolen 1972 til 1973 og Hærens stabsskole I og II i 1983. I 1994 gikk han Forsvarets høgskole. Så gjorde han tjeneste ved Brigade Nord 1962 til 1965 og 1973 til 1975. Siden var han instruktør, kompanisjef og sjef for Militærpolitiskolen ved Hærens transportkorps sin skole og øvingsavdeling (HTKSØ). I 1987 ble han NK/HTKSØ i 1987. 

Han hadde FN-tjeneste ved UNFF i 1964 som MP-befal og i UNIFIL 1978 til 1979 som MP-sjef og sjef for MP Coy i oppstarten. Han forteller i boka *Norske FN-styrker i Libanon* om hva som møtte ham da han kom til Libanon i september 1978: 

## Kilder
* Hvem Hva Hvor 1993 side 134
Gaulosen naturreservat og landskapsvernområde

Samlebegrepet **Gaulosen naturreservat og landskapsvernområde** omfatter de tre verneområdene **Gaulosen naturreservat**, **Leinøra naturreservat** og **Gaulosen landskapsvernområde**, alle i Gaulas utløp Gaulosen i Trondheim og Melhus kommuner. Verneområdene ble opprettet i 1983, etter at Leinøra hadde vært fredet separat siden 1971.

I nesten direkte tilknytning til landskapsvernområdet ligger også Lauglolia naturreservat (opprettet 2001) og Apoteket naturreservat (opprettet 1987).

Området er en del av Trondheimsfjorden våtmarkssystem og er et Ramsarområde. Vernebegrunnelsene var både generelle, knyttet til at Gaulosen er det eneste elveoset i Trøndelag som ikke er påvirket av menneskelig aktivitet og inngrep, og spesielle, knyttet til vern av enkeltarter, landskapstyper og rasteplasser for trekkfugler. Da Leinøra naturreservat ble opprettet i 1971 var det eksplisitt for å verne en stor forekomst av tindved, og ei *grusør*, en landskapstype skapt av løsmasseavsetninger fra elva.

Det utvidede verneområdet som ble etablert i 1983 skal ivareta flere botaniske vernebehov, både arter og landskapstypen. Arter som fjørekoll, strandrug, saltsiv, rødsvingel, engkvein, gåsemure, hvitkløver og tindved finnes i området. Området er dessuten rasteplass for trekkende våtmarksfugler, og hekkeområde og overvintringsområde for flere arter. Over 200 forskjellige fuglearter er registrert i området, og mer enn 40 av disse hekker i området. Karakterarter er store flokker av kortnebbgås og grågås.

## Referanser
Arkeologiåret 1761

**Arkeologiåret 1761** er en oversikt over blant annet utgravninger, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkeologi i 1761.

## Utgravninger

* Formelle utgravninger fortsetter i Pompeii.

## Funn
* 1761–1767 – Carsten Niebuhr transkriberer inskripsjoner med kileskrift fra Persepolis.

## Fødsler
* 8. mars – Jan Potocki, polsk egyptolog (død 1815)
* 14. oktober – Friedrich Münter, tysk evangelisk-protestantisk teolog, kirkehistoriker, orientalist, oldtidsforsker, frimurer og biskop i dansk tjeneste (død 1830)
* 27. desember – Alexandre Lenoir, fransk kunstarkeolog og museumsdirektør (død 1839)
* Ca. 1761 – Robert Fagan, britisk kunstmaler, diplomat og arkeolog (død 1816)
Anne Karin Brokhaug

**Anne Karin Brokhaug** (født Dahlmo i Ørnes 5. september 1945, død i Trondheim 12. april 2001) var sykepleier og tillitsvalgt, nestleder og forbundsleder i Norsk Sykepleierforbund i mange år. Hun var direktør på Orkdal Sanitetsforening Sykehus fra 1996 til sin død.

## Liv og levnet
### Oppvekst og utdanning
Brokhaug var født Dahlmo 5. september 1945 og vokste opp i Ørnes. Hun var i oppveksten med i speiderbevegelsen og ble speiderleder. Hun kom til Trondheim i 1965. Hun ble ferdig utdannet sykepleier fra Røde Kors i Trondheim i 1968. I 1992–1994 tok hun studier i helse- og sosialarbeid ved Trondheim Økonomiske Høgskole.

### Yrkeskarriere
Etter sykepleierutdannelsen arbeidet hun ved Trøndelag psykiatriske sykehus og deretter som vanlig sykepleier på Regionsykehuset i Trondheim (RiT) Fra 1973 til 1976 hadde hun permisjon på grunn av tillitsverv og fra 1976 til 1983 var hun hygienesykepleier ved RiT når hun igjen hadde permisjon som tillitsvalgt. Fra 1992 til 1994 var hun tilbake ved RiT. Fra 1994 til 1996 var hun klinikkoversykepleier på kvinne/barn klinikken ved RiT.

Brokhaug ble i 1996 utnevnt til direktør for Orkdal Sanitetsforening Sykehus og hadde stillingen til hun ble syk i av kreft i 1999. 

### Tillitsverv og engasjement
I 1972 ble hun den første hovedtillitsvalgte i Norsk Sykepleierforbund på heltid og var det til 1976. Hun var fylkesleder for Sør-Trøndelag avdeling av Norsk Sykepleierforbund fra 1979 til 1981. I 1979 ble hun valgt inn i forbundsstyret i NSF. Fra 1981 til 1987 var hun nestleder i Norsk Sykepleierforbund og i 1987 ble hun valgt til leder for Norsk Sykepleierforbund.  Hun var forbundsleder frem til 1992. Hun hadde da vært ukependler til Oslo i 9 år. Fra 1989 var hun styremedlem i Akademikernes Fellesorganisasjon.

Brokhaug var en av initiativtagerne til og leder for stiftelsen Kvinner Viser Vei fra den ble stiftet i 1992 til 1998. Hun ble også medlem av Rotary som var regnet som en mannsbastion og var en herreklubb i 84 år.

### Ettermæle
Etter hennes død ble det sagt om henne:

## Noter

## Referanser




## Kilder
* Hvem Hva Hvor 1993 side 121
* Aftenposten Morgen 4. mai 2001
Nashik

**Nashik** (eller **Nasik**; marathi  eller ) er en by i den indiske delstaten Maharashtra, og er den administrative hovedbyen for distriktet Nashik. Byens nåværende bygrense, som ble til i 1982 som *Nashik Municipal Corporation*, hadde 1&nbsp;077&nbsp;236 innbyggere ved folketellingen i 2001. Tar man med forstedene (inklusive Bhagur, Deolali och Eklahare) hadde byen ved samme tidspunkt 1&nbsp;152&nbsp;326 innbyggere, , noe som har beregnet til å ha øket til 1&nbsp;473&nbsp;000 til år 2007.
	
Byen ligger langs elven Godavari, og er en av pilegrimsbyene for pilegrimsreisen kumbh mela. Hinduer anser strendene i Nashik som hellige, og bader man i elven ved Nashin bader man av seg sine synder. Flere tusen hinduistiske pilegrimer bader daglig i elven.

## Referanser
Wuling

**Wuling** (kinesisk: 武陵区; pinyin: *Wǔlíng Qū*) er et bydistrikt i byprefekturet Changde i provinsen Hunan i Folkerepublikken Kina. Det har et areal på 297,4 kvadratkilometer og talte 408&nbsp;359&nbsp;innbyggere i 2004. Wuling er sentrum og administrasjonssete i Changde.

## Økonomi og samferdsel
I Wuling er det under utbygging enorme kompleks av kraftverk knyttet til elva Yuanjiang, med både kullkraftverk og ti vannkraftverk som knyttes sammen i en, lokal produksjonsorganisasjon. Det er Xiangtou International som bygger ut anleggene, med ulike operatører for de ulike kraftverk.

Kinas riksvei 319 fører gjennom fylket. Riksveien begynner i Xiamen i Fujian, løper nordvestover gjennom provinsene Jiangxi, Hunan og Chongqing, til den ender opp i Chengdu, hovedstaden i provinsen Sichuan.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Lokalregjeringens sider
Finland under Vinter-OL 1980

**Finland under Vinter-OL 1980**. Femtito sportsutøvere, førtifire menn og åtte kvinner, fra Finland deltok i sju sporter, kunstløp, langrenn, kombinert, hurtigløp på skøyter, skiskyting, skihopping og ishockey under Vinter-OL 1980 i Lake Placid i USA. Finland kom på sjetteplass med en gull-, fem sølv- og tre bronsemedaljer. Skiskytteren Heikki Ikola var Finlands flaggbærer under åpningsseremonien.
 
## Medaljer

    
## Medaljevinnerne
 
  
## Eksterne lenker
* Resultater og profilside  på sports-reference.com
Egil Hagen (1912–2004)

**Egil Hagen** (født 29. august 1912, død 29. juli 2004) var en norsk kabaretartist, komponist og tekstforfatter.

Hagen gjorde seg først bemerket som medlem av 6 Syngende Studenter, som spilte til inntekt for hjelpearbeid i vinterkrigen. Under 2. verdenskrig var han skuespiller og tekstforfatter i revyer på Chat Noir og Edderkoppen teater. Vinteren 1944–45 presenterte han sin egen Kabaret Avec på Carl Johan Teatret.

På 1950-tallet ble han kjent for et større publikum ved å introdusere franske sanger i Norge. Han skrev også egne sanger på fransk og i fransk stil. Han turnerte med teater, vareshow og mannekengoppvisninger, og spilte alltid sine franske viser. Til den populære franske sangen «A media luz» skrev han den norske teksten «Fortell meg Mary Ann».

På 1960-tallet hadde han flere TV-programmer som inneholdt kabaretviser og franske viser. Han skrev blant annet den norske teksten til den svenske julesangen «Når en stjerne står tendt» og han skrev teksten til to sanger som vant Melodi Grand Prix i Norge: Nora Brockstedts «Sommer i Palma» i 1961 og Arne Bendiksens «Spiral» i 1964.

Han ble tildelt den franske akademiske orden Ordre des Palmes académiques.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Biografi fra ''Norsk pop- og rockleksikon''
*  *[https://tv.nrk.no/program/FUHA00000164/paa-cafe-la-palette På Café La Palette - En kabaret med Egil Hagen og Jørg Petter Røeds musette-ensemble.]* Første gang sendt på NRK Fjernsynet 6. mars 1964. Besøkt 1. juli 2018.
Arkeologiåret 1762

**Arkeologiåret 1762** er en oversikt over blant annet utgravninger, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkeologi i 1762.

## Utgravninger
* Formelle utgravninger fortsetter i Pompeii.

## Funn
* 1761–1767 – Carsten Niebuhr transkriberer inskripsjoner med kileskrift fra Persepolis.

## Publiseringer
*James Stuart og Nicholas Revetts *Antiquities of Athens*.

## Fødsler
* 14. april – Giuseppe Valadier, italiensk arkitekt og klassisk arkeolog (død 1839)
* Giorgio Viani, italiensk numismatiker og historiker (død 1816)

## Dødsfall
*26. februar – Vitaliano Donati, italiensk arkeolog og botaniker (født 1717)
*9. oktober – Francesco Grassi, italiensk greve, arkeolog, antikvar, filolog (født 1685)
Henning Engelsen

**(Hans) Henning Engelsen** (født 5. februar 1918 i Sandefjord, død 8. september 2005) var en norsk treskjærer og illustratør.

Engelsen startet yrkeskarrieren som treskjærer i 1947, da han etablerte treskjærerfirmaet HENNING med verksted på Kapp i Østre Toten kommune. Hans mangfoldige produksjon illustrerer norsk dyreliv, mytologi og folklore. 

I løpet av 1950- og 1960-tallet vokste firmaet HENNING gradvis. På et tidspunkt var firmaet blitt ledende på det norske souvenirmarkedet, og eksporterte i stor skala til utlandet, særlig til USA. På det meste arbeidet 25 håndverkere i Engelsens verksted.

## Familie og etterfølgere
Henning Engelsens firma ble overtatt og drevet videre av hans to døtre, Christl Engelsen og Angelina Engelsen, samt av Henning Engelsens svigersønn Bjarne Espedal. De endret etter hvert firmanavnet til Mesterstuen. 

Per 2021 er firmaets tradisjonelle trefigurer fortsatt  i produksjon, samtidig som etterkommerne utvikler nye produkter. Hans tredje datter er billedhuggeren Elena Engelsen.

## Bildegalleri

Fil:Woodcarvinghenningengelsen.jpg‎|Geitebukker skåret i tre av Henning Engelsen i 1958
Fil:Horse_by_Henning_Engelsen.jpg‎‎|Hest skåret i tre av Henning Engelsen i 1980
Fil:Workshop_HENNING_(1).jpg‎|Treskjærerverkstedet


## Referanser


## Eksterne lenker
* HENNING hjemmeside
* Artikkel hos Håndverksportalen BIRKA
Letter from Home

***Letter from Home*** er et album av jazzbandet Pat Metheny Group utgitt i 1989 av Geffen Records. Jazzgitaristen Pat Metheny og jazzpianisten Lyle Mays i gruppa har skrevet de fleste av låtene på albumet og de fikk god kritikk av Amazon.com og Allmusic. Det inneholder 12 varierte låter der en hel del instrument er tatt i bruk og dermed blir en blanding av jazz og fusion sammen med mange komplekse lydbilder. *Letter from Home* inneholder vokal som synger en egentlig tekst (i sangen «Vidala»), noe som er heller sjeldent å høre på et album fra gruppa. Tidligere har Pat Metheny Group kun gitt ut én annen sang der vokalen synger en tekst. Samtidig inneholder en hel del av sangene på albumet vokalinnspill, men her en form for sang med melodien eller som koring.

## Sporliste

### Dedikeringer
* Sang #2 («Every Summer Night») er dedikert til den internasjonale jazzfestivalen i Montréal (*Montreal Internasjonal Jazz Festival*).
* Sang #4 («Spring Ain't Here») er dedikert til Stanley Turrentine, en jazzsaksofonist.

## Besetning
* Pat Metheny – Akustisk gitar, elektrisk gitar, synclavier (en tidlig utgave av en synthesizer), synthesizer
* Pedro Aznar – Vokal, tenorsaksofon, fløyte, melodica (blåse/keyboard-instrument), vibrafon, marimba, akustisk gitar, charango (lite søramerikansk strengeinstrument), perkusjon
* Lyle Mays – Trompet, piano, orgel, keyboard, synclavier
* Steve Rodby – akustisk bass & elektrisk bass
* Paul Wertico – Trommer, perkusjon
* Armando Marcal – perkusjon

## Priser og nominasjoner
**Letter from Home** ble en stor suksess for Pat Metheny Group, både som sang og album. Nedenfor finner du en liste over nominasjoner og priser i forbindelse med albumet.

## Se også
*Pat Metheny

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Pat Methenys offisielle hjemmeside
Pamphagodidae

* *[[Charilaus]]*
* *[[Hemicharilaus]]*
* *[[Pamphagodes]]*
* *[[Paracharilaus]]*

**Pamphagodidae** er en gruppe av rettvingene (Orthoptera)  og tilhører en familiegruppe blant  gresshoppene.  

## Navnet er uavgjort
Det eldste, publiserte navnet for denne gruppen er Pamphagodidae. Imidlertid har navnet Charilaidae 
vært mer i bruk. Det er framsatt et forslag for den internasjonale kommisjonen for zoologisk nomenklatur om at Charilaidae bør bli det gyldige navnet. Per 1. oktober 2009 er ikke denne saken avgjort.

## Utseende
Det beste kjennetegnet på familien er at pronotum har to parallelle lengdekjøler.

## Levevis

## Utbredelse
Pamphagodidae finnes bare i Afrika. *[[Pamphagodes riffensis]]* lever i Atlas-fjellene i Marokko, de øvrige artene i det sørlige Afrika.

## Systematisk inndeling

* ** [[vingede insekter]]** (Pterygota) 
** **[[Neoptera]]** («nyvinger»)
*** **[[Orthopteroida]]**  («gresshoppelignende insekter»)
**** Orden rettvinger (Orthoptera) 
***** Underorden **[[gresshopper]]** (Caelifera) 
****** Overfamilie Acridoidea
******* Familie Pamphagodidae Bolívar, 1884 (= Charilaidae Dirsh, 1953)
******** Slekten *[[Charilaus]]* Stål, 1875
********* *[[Charilaus carinatus]]* Stål, 1875
******** Slekten *[[Hemicharilaus]]* Dirsh, 1953
********* *[[Hemicharilaus brunneri]]* (Saussure, 1899)
********* *[[Hemicharilaus monomorphus]]* (Uvarov, 1929)
******** Slekten *[[Pamphagodes]]* Bolívar, 1878
********* *[[Pamphagodes riffensis]]* Bolívar, 1878
******** Slekten *[[Paracharilaus]]* Dirsh, 1961
********* *[[Paracharilaus curvicollis]]* (Karny, 1910)

## Kilder

* Liste over artene, fra Orthoptera Species File Online- Listet som Charilaidae

## Eksterne lenker
* 
* Norsk Entomologisk forening
Cuttack

**Cuttack** (hindi: ), på oriya **Kataka**, er den nest største byen i den indiske delstaten Orissa. Cuttack ligger i et delta i Mahanadifloden. Cuttack var delstatshovedstad frem til den nye hovedstaden Bhubaneswar ble bygget i 1948.

## Historie
Cuttacks historie kan føres tilbake til Somavamshi- eller Keshari-dynastiet rundt år 1000. Restene av et gammelt fort, Barabati, med vollgrav, port og et stort palass ligger fremdeles i byens sentrum.

## Klima

Sommerklimaet er varmt og fuktig med temperaturer over 40°C. Vinterklimaet er tørt og kaldt med temperaturer ned i under 10°C. Sommeren begynner i slutten av mars og varer frem til monsunsesongen begynner i juni. Vinteren varer fra monsunen gir seg i november og frem til januar og er preget av kald vind og lange netter.

## Næringsliv
Tre fjerdedeler av befolkningen i Cuttack-distriktet er sysselsatt i jordbruket. Det viktigste vekstene er ris, belgfrukter, oljevekster, jute, sukkerrør, kokos og gurkemeie, som for en stor del eksporteres.

Distriktet er internasjonalt kjent for sine filigranarbeider i sølv. Det er også mange andre håndverkstradisjoner med både kulturell og økonomisk betydning.

Cuttack har flere mellomstore og store bedrifter innen jern-, stål- og sementindustri, gass og kjemikalier, tekstiler og lær.

## Utdanning
Cuttack har tre universiteter: Ravenshaw University, Sri Sri University og National Law University, Cuttack.

## Samferdsel
Cuttack ligger på riksvei 5 mellom Kolkata og Chennai. Cuttack er også en viktig knutepunkt for jernbanen på østkysten av India. Den nærmeste flyplassen er innenriksflyplassen Biju Patnaik lufthavn i Bhubaneshwar.

## Referanser
Hermann Lang

**Hermann Lang** (født 6. april 1909 i Stuttgart, Tyskland, død 19. oktober 1987) var en tysk Formel 1-fører. Faren hans døde da han var 14 år gammel og han måtte da begynne å jobbe for å forsørge familien sin.

Som ung fant Lang en jobb som motorsykkelmekaniker. Han kjøpte sin egen brukte motorsykkel som han begynte å bruke til amatørracing. Han vant det aller første løpet han var med i og før det hadde gått lang tid bestemte han seg for å konkurrere innen sidevognklassen. I en alder av tjueto år vant han den tyske sidevogn-mesterskapet i et fjell-race. 

Hermann Langs store gjennombrudd kom da han fikk en jobb hos en Mercedes-fabrikk. Der han ble en del av deres Grand Prix motorsport team. Han ble den ledende mekanikeren for Mercedes-Benz W25A-modellen som ble brukt av den italienske racing-stjernen Luigi Fagioli. 

I 1938 vant Lang to løp for bilmerket Mercedes, inkludert den prestisjetunge Coppa Ciano i Livorno, Italia. Likevel, på tross av Hermann Langs ferdigheter og suksess som racerkjører og hans popularitet blant racing-fansen som en del av Mercedes Silver Arrows-laget var det ikke lett for ham. Laget han var med på bestod for det meste av velstående og aristokratiske racerførere som så ned på den uutdannede arbeiderklassen som Lang var en del av. Derfor ble han alltid behandlet som en outsider i racingmiljøet. Men i 1939 fikk han lagets motstrebende respekt da han vant fem av de åtte Grand Prix-løpene han var med i.

I 1939 ble Lang erklært som mesteren av EM, men dette er uoffisielt. Denne sesongen ble avbrutt på grunn av den andre verdenskrig og Lang mottok denne tittelen fra de tyske motorsport-myndighetene, i stedet for den offisielle myndigheten AIACR. 

Han returnerte til racing-miljøet i 1946 men uten å være med på noe lag. Han kjørte en seks år gammel BMW til førsteplass i det første løpet som ble holdt i etterkrigstidens Tyskland. Han deltok i flere Formel-løp før han ble med i Mercedes Grand Prix racing teamet i Argentina, i Buenos Aires Grand Prix i 1951. I 1952 i en alder av 43 år slo han seg sammen med Fritz Riess for å vinne 24-timersløpet på Le Mans. Året etter utga han sin selvbiografi som ble kalt «Grand Prix Driver», med et forord som var skrevet av Mercedes sin lagleder Alfred Neubauer. Boken ble publisert i Tyskland og den ble senere oversatt til engelsk av Charles Meisl og deretter publisert i England. 

I 1953 fikk Hermann Lang en sjanse til å delta i Formel-racing som fører for bilmerket Maserati etter at en av deres sjåfører ble skadet. Han kjørte i to F1 arrangementer dette året med sitt beste resultat som en femteplass i det sveitsiske Grand Prix. 

Hans karriere endte etter Tysklands Grand Prix på Nürburgring i 1954 da han spant ut av banen etter ti runder. Lang anerkjente at tiden var kommet for å trekke seg fra racingmiljøet og han returnerte til arbeidet på Mercedes-fabrikken. 

## Fullstendige Formel 1-resultater
(Forklaring) (Resultater i uthevet skrift indikerer **[[pole position]]**, resultater i kursiv indikerer *[[raskeste runde]]*)

## Referanser

## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*
Go (programmeringsspråk)

**Go** er et programmeringsspråk utviklet av Google. Det ble påbegynt i september 2007 av Robert Griesemer, Rob Pike og Ken Thompson og ble offisielt annonsert i november 2009, med arbeid videreført fra Inferno-operativsystemet.

Go-implementasjoner er tilgjengelig på Windows-, Linux- og Mac OS X-plattformer.

## Eksempler
Følgende er et Hello, world-program i Go:


```
package main

import "fmt"

func main() {
	fmt.Println("Hello, World")
}
```


## Referanser


## Eksterne lenker
*
Glosse

En **glosse** er et begrep som har gjennomgått betydelige betydningsendringer gjennom over to tusen år. En vanlig moderne bruk er at en *glosse* er en forklaring av et enkeltord (en *glose*), men slik har det ikke alltid vært. 

Ordet er gresk, og betyr «tunge». 

I den greske oldtid ble γλῶσσα (eller i sin attiske form γλῶττα) fra Aristoteles' dager (*Poetica* 1457 b 4, *Rhetorica* 1410 b 12) et grammatisk-retorisk faguttrykk for et fremmedartet ord (fremmedord, dialektord, arkaisk ord). 

De romerske grammatikere og retorikere, som skrev på latin, benyttet ikke ordet *glossa* for dette, men tok i bruk et annet og yngre gresk fremmedord, **glossema** eller **glossematum**. Dette ble det gjengse faguttrykket på latin, som hos Quintilian (1.8.15), som forklarer at «glossemata (...), id est voces minus usitatae» (*Glossemata, det vil si lite benyttede ord*). 

I senantikken forskjøv betydningen seg fra selve det ordet som skulle forklares og til forklaringen selv. En *glosse/glossemata* er dermed blitt en ordforklaring. Isidor av Sevilla (*Etymologiae* 1.30) skriver videre om en glosse at det er særlig når man forklarer ett enkeltord med et annet: «cum unius verbi rem uno verbo manifestamus» (*når vi fastlegger ett ords betydning ved ett annet ord*).

Etterhvert kommer også en annen betydning til. I den latinskspråklige middelalderterminologi begynte ordet også å bli benyttet om forklaringer som er tilføyd i en håndskrift for eksempel med mindre skrift mellom linjene, eller etterhvert mer vanlig, med en kort tekst i margen. Disse marginale glosser kunne etterhvert bli temmelig omfattende tekster, og kunne helt ta overhånd. De kan sammenlignes med moderne fotnoter -- og mange ganger ble glossene også skrevet i nedre marg, under hovedteksten. 

Man kan skjelne mellom middelalderglossene etter deres plassering og også etter deres innhold. En glosse i margen er *marginalglosser* (glossa marginalis), de gjerne svært korte som kan opptre mellom linjene er en *interlinearglosse* (glossa interlinearis), og en slik som innføyes som små eller store avsnitt kan kalles en *kontekstglosse*. Man kjenner også uttrykket *griffelglosse* om en form for glosser. 

Det ble tidligere alment hevdet at den første glossator av marginalglosser var Walafrid Strabo (død 849), og at de første interlineare glosser ble skrevet av Anselm av Laon (død 1117).

Glosser kunne finnes i nært alle slags tekster, men etter 1100-tallet er det særlig et fenomen som knyttes til lovtekster og til bibeltekster. Det ble for eksempel vanlig å kalle lovkommentatorer som opererte slik for *glossalister*, eller *glossatorer*.

Glosser til lovtekster ble antagelig benyttet av jurister i Bologna fra sent på 1100-tallet. Den mest kjente glossator til kirkerettslige tekster var Gratian.   

I moderne tid lever begrepet videre først og fremst videre som *glose*, som i «glosebok, glossar». Ved læring av fremmedspråk har det lenge vært en vanlig metode at elevene utarbeidet sin egen glosebok, foruten at en kunne få kjøpt egne glossarer til enkelte tekstbøker.

## Referanser
Hogne

**Hogne** er et norsk mannsnavn med norrøn opprinnelse. Navnet betyr «hage» eller «skikket, dyktig». *Hogne* har norsk navnedag 17. november. Formen *Høgni* er svært vanlig på Færøyene.

## Etymologi
*Hogne* har opprinnelse i *Hǫgni*, den norrøne formen av det gammelhøytyske navnet *Haguno*. Opprinnelsen til navnet kan være gammelhøytyske *hagan*, «hage», tilsvarende norrøne *hagi*, eller germanske **hag*, «skikket, dyktig», tilsvarende norrøne *hag*. 

## Utbredelse
Den færøyske formen av navnet, *Høgni*, er svært vanlig på Færøyene.

|}

## Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
* Hogne Gjukesson (norrønt: Högní Gjúkisson) (født ca. 500-800-tallet), sagnkonge i Den eldre Edda og Skaldskaparmål
* Hogne Øysteinsson (norrønt: Högni Eysteinsson) (ca. 820-860), konge i Oppland, Hedmark, Toten og Hadeland ifølge Ynglingesagaen
* Hogne Sandvik (født 1954), norsk lege og vinner av Ig Nobelprisen
* Høgni Hoydal (født 1966), færøysk politiker
* Hogne Moe (født ca. 1970-tallet), norsk fysioterapeut og forfatter
* Tor Hogne Aarøy (født 1977), norsk fotballspiller
* Christian Høgni Jacobsen (født 1980), færøysk fotballspiller
* Hogne Rundberg (født ca. 1980-tallet), norsk musiker og festivalsjef
* Høgni Lisberg (født 1982), færøysk musiker

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Weltervekt (MMA)

**Weltervekt (MMA)** kan referere til forskjellige vektintervaller.

*UFC og Strikeforce definerer weltervekt som 71 til 77&nbsp;kg.
*DREAM og Sengoku definerer weltervekt som nøayktig 76&nbsp;kg.
*Shooto definerer weltervekt som 66&nbsp;kg til 70&nbsp;kg.
*Pancrase definerer weltervekt som nøayktig 77&nbsp;kg.

## Forskjellene
Weltervekt i MMA avviker en del fra andre sporten som benytter weltervekt deriblant, boksing, kickboksing og muay thai. Disse sportene definerer weltervekt som under 67&nbsp;kg. Dermed er weltervekt i MMA generelt høyere enn i disse sportene. De fleste amerikanske og europeiske MMA-medier benytter weltervekt om utøvere mellom 71&nbsp;kg og 77&nbsp;kg.

Weltervekt grensen som er definert av Nevada State Athletic Commission er 77&nbsp;kg.

## Kjente weltervekt utøvere
Listen inneholder utøvere mellom 75 og 79.5&nbsp;kg:
* Georges St. Pierre, nåværende UFC weltervekt tittelholder 
* Marius Zaromskis, DREAM weltervekt tittelholder
* Jake Shields, siste EXC weltervekt tittelholder, tidligere Strikeforce mellomvekt tittelholder.
* Jon Fitch, UFC tittelutfordrer
* Matt Serra, tidligere UFC weltervekt tittelholder, vinner av The Ultimate Fighter sesong 4.
* Matt Hughes, tidligere UFC weltervekt tittelholder
* Shinya Aoki, DREAM lettvekt tittelholder
* Karo Parisyan, UFC tittelutfordrer
* Pat Miletich, første UFC weltervekt tittelholder
* Thiago Alves, UFC tittelutfordrer
* Nick Diaz, tidligere Strikeforce weltervekt tittelholder,tidligere WEC weltervekt tittelholder,UFC tittelutfordrer
*Carlos Condit, tidligere Interim UFC weltervekt tittelholder,tidligere WEC weltervekt tittelholder
* Demian Maia, 2007 ADCC SWW Mester 77–87&nbsp;kg, UFC tittelutfordrer
* Josh Koscheck, UFC tittelutfordrer
* Robbie Lawler, ICON Sport mellomvekt tittelholder, Superbrawl mellomvekt tittelholder, Strikeforce tittelutfordrer
* Rory MacDonald, KOTC lettvekt tittelholder

## Se også
*Weltervekt boksing

## Referanser