open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Vest (film, 2002)

***Vest*** (orig.: Occident) er en rumensk dramakomedie fra 2002, regissert av Cristian Mungiu. 

Filmen er en tragikomedie som handler om unge rumenere som mangler en meningsfylt fremtid i det postkommunistiske landet, og derfor ønsker å flytte utenlands for å finne lykken. Filmen forteller tre uavhengige historier, som utspiller seg i samme tidsrom og vever seg inn i hverandre. 

## Handling
Når den vennesæle Luci (spilt av Alexandru Papadopol) og hans tiltrekkende kjæreste Sorina (spilt av Anca Androne) blir kastet ut av leiligheten sin, drar de til kirkegården for å få Sorinas avdøde fars råd om veien videre i livet. Mens de står ved graven får Luci brått en flaske i hodet. En hjelpsom franskmann dukker opp og tar ham med til sykehuset.

Sorina elsker Luci, men bestemmer seg for at trygghet er viktigere enn kjærlighet. Hun flytter derfor inn hos franskmannen.

Parallelt tar en ung kvinne ved navn Mihaela (spilt av Tania Popa) og moren hennes (spilt av Coca Bloos) kontakt med et datingbyrå for å finne en ektemann til Mihaela. De får hjelp til å opprette kontakt med en rik italiener, som snart viser seg å ha en rekke negative trekk.

Et nytt vendepunkt inntreffer da Luci får vite at fetteren hans er død.

## Rolleliste
* Alexandru Papadopol – Luci
* Anca-Ioana Androne – Sorina
* Samuel Tastet – Jérôme
* Tania Popa – Mihaela
* Coca Bloos – Mihaelas mor
* Julieta Strîmbeanu – bestemor
* Eugenia Bosânceanu – tante Leana
* Ioan Gyuri Pascu – Gică
* Valeriu Andriuţă – Nae
* Nicolongo – Luigi
* Dorel Vişan – politimannen
* Gabriel Spahiu – en taus spanjol
* Michael Beck – en hollender
* Jérôme Bounkazi – en italiener
* Tora Vasilescu – en barneskolelærer

## Referanser


## Eksterne lenker
*
* Trailere, beskrivelse m.m.
Björgólfur Hideaki Takefusa

**Björgólfur Hideaki Takefusa** (født 11. mai 1980) er en islandsk fotballspiller. Han er en angrepsspiller. 

Fotballkarrieren hans startet i Þróttur, der han spilte 37 kamper. Fylkir kjøpte han fra Þróttur, i Fylkir spilte han to sesonger. Han spiller nå i KR, som han har gjort siden oktober 2005.

## Eksterne lenker
*
Tungekrøller

En **tungekrøller** er ord eller en eller flere setninger som er vanskelig å uttale helt riktig. Noen er reelle ord, som det norske «høyesterettsjustitiarius», mens andre er laget for å være vanskelig å uttale. Tungekrøllere er ofte basert på å ha flere minimale fonempar i setningen (f.eks kjell [ç], s [s] og skj [), eller å ha plosive konsonanter i starten og slutten av hvert ord. Tungekrøllere kan brukes i ordlek eller for å øve seg på riktig uttale.

## Eksempler på tungekrøllere
### Norsk
* Henrik Ibsens ripsbærbusker og andre russiske buskvekster
* Ibsens ripsbærbusker og andre buskvekster, samt en djerv dvergbjerk
* Prestens ripsbusker og andre buskvekster (alternativ til den ovenfor)
* Stekt torsk, kokt torsk (sies mange ganger etter hverandre)
* Takpapp, veggpapp, gulvpapp, tapet (sies mange ganger etter hverandre)
* Når jeg skal bygge meg hus, så skal jeg ha gulvpapp, veggpapp og takpapp
* Våt, blå, glatt gateplakat (sies så fort som mulig)
* Djerv dvergbjørk berghyll. (Trøndersk)
* Brødrene Bøe, Bøe brødrene (mange ganger)
* Trikkeperong, tippekupong
* Takpapp, veggpapp, tapet og papir(mange ganger)
* Moskusokse (mange ganger)
* Pappa pakker pappesker på postkontoret
* Fire flate flyndrer på et langt blankt flatt fat
* En fiskermann Fritz, fisker fisk
* Du skal ikke kalle Kalle for Kalle selv om moren til Kalle kaller Kalle for Kalle, for Kalle heter egentlig Karl

### Svensk
* Flyg fula fluga flyg, och den fula flugan flög
* Packa pappas kappsäck
* Sex laxar i en laxask
* Sju sjösjuka sjömän på det sjunkande skeppet Shanghai
* Sjutusen sjuhundra och sjuttiosju sjuksköterskor 

### Dansk
* Rødgrød med fløde på
* Jeg plukker frugt med en brugt frugt plukker.
* Fire flade flødeboller på et fladt flødebollefad.

### Engelsk
* Betty Botter bought a bit of butter
* Sally sells sea shells at the sea shell store, the sea shells she sells are sea shells for sure
* Unique New York, New York Unique
* A proper cup of coffee in a proper cup of coffee cup
* – How much wood would a woodchuck chop, if a woodchuck could chop wood?
:– As much wood as a woodchuck could, if a woodchuck could chop wood.
* How much wood would a woodpecker peck if a woodpecker could peck wood?
* If two witches were watching two watches. Which witch would watch which watches

### Fransk

* Il reste treize fraises fraîches.
* – Un chasseur sachant chasser sait chasser sans son chien.
* – Un chasseur sachant chasser doit savoir chasser sans son chien (gjentas mange ganger).

* Combien sont ces six saucissons-ci ? Ces six saucissons-ci sont six sous.

## Se også
* Strč prst skrz krk

## Referanser
Ashton Gate

**Ashton Gate** er et fotballstadion i Bristol, i det sørvestlige England og er hjemmebanen til den engelske fotballklubben Bristol City Football Club og Bristol Bears som spiller rugby union. I tillegg til fotballkamper har det blitt holdt flere store konserter på *The Gate*, med blant andre Rod Stewart, Rolling Stones, Bryan Adams Elton John og The Who.

Ashton Gate Stadium kan ta  tilskuere på kun sitteplasser, men tilskuerrekorden er på 43 335 og ble satt i FA-cupens femte runde mellom Bristol City og Preston North End i 1935. Den moderne tilskuerrekorden med kun sitteplasser ble satt den 16. januar 1996 i en seriekamp mellom Bristol City FC og byrivalen Bristol Rovers FC.

## Eksterne lenker
* 
* Informasjon om stadionet hos Football Ground Guide
* Informasjon om stadionet hos The Stadium Guide
* Ashton Gate's offisielle side
Askespredning

**Askespredning** betyr å spre den asken som er blitt igjen etter at en person er blitt kremert. 

## Tillatelse fra fylkesmann
Fylkesmannen kan etter søknad fra person som har fylt 15 år, gi tillatelse til at den som skal sørge for vedkommendes gravferd sprer asken for vinden. Den som har ansvaret for gravferden kan imidlertid se bort fra innvilget søknad og ignorere denne dersom det strider mot vedkommendes tro og overbevisning. Tillatelse kan også gis etter vedkommendes død når det godtgjøres at avdøde ønsket askespredning. Slik tillatelse kan også gis for aske etter barn når nærmeste etterlatte ønsker det.

## Søknad og klage
Søknad om askespredning sendes til fylkesmannen i det fylket der asken ønskes spredd.

Fylkesmannens vedtak om askespredning kan påklages til departementet. Klagen sendes til den fylkesmann som har truffet vedtaket.

## Askespredning utelukker annen gravferd
Askespredning er et alternativ til gravlegging. De som velger askespredning har ikke mulighet til å få navn og data på gravminne på en kirkegård eller gravlund. 

For å godtgjøre at avdøde ønsket askespredning stilles det strenge krav. Formålet er å sikre at avdøde faktisk ønsket askespredning, og ikke bare overveide det. Se rundskriv F-37/2001.

Det er ikke anledning til å dele asken ved at den spres på ulike steder, eller ved at en del gravlegges og en annen del spres for vinden.

Ved askespredning kan det ikke kreves kirkelig medvirkning.

## Sted for askespredning
Askespredning bør som hovedregel kun tillates på åpent hav og i høyfjellet. I rundskriv F-77-1999 utdyper departementet dette ytterligere:

*"Det kan være grunn til å gi tillatelse til spredning av aske i fjorder og havområder som har umiddelbar forbindelse med åpen sjø, f.eks. ved enkelte fjorder. (…) Tillatelse til spredning bør allikevel ikke gis dersom det er svært mye fritidstrafikk i området, eller det er strender eller mye bebyggelse i området."*

For å sikre at askespredningen foregår på angitt sted og i sømmelige former, kan fylkesmannen sette vilkår for tillatelsen. 

## Eksterne lenker
* Gravferdsloven § 20
Arnhild Lauveng

**Arnhild Lauveng** (født 1972) er en norsk psykolog som er utdannet ved Universitetet i Oslo og hadde tidligere diagnosen schizofreni. Hun tok doktorgraden i 2017.

Hun arbeider som seniorrådgiver/forsker ved Nasjonalt senter for Erfaringskompetanse i Skien. Hun er foredragsholder, og mottok i 2004 «Prisen til fremme av ytringsfriheten innen psykisk helsevern». Hun har skrevet to selvbiografier om veien inn og ut av psykoser med faglig resonnement omkring ulike tilstander og mulige årsaker til personlighetsutviklingen. Hun har vært medlem av tvangslovutvalget.

Bokrettighetene til *I morgen var jeg alltid en løve* er solgt til Nederland, Danmark (Akademisk Forlag), Sverige (Sivart Forlag), Tyskland (Random House), Polen, Island, Russland, Litauen, Finland, Sør Korea og Spania.

I 2008 tildelte Stiftelsen Fritt Ord Arnhild Lauveng Fritt Ords Honnør, en påskjønnelse som deles ut for verdifullt virke i det frie ords tjeneste. I 2010 fikk hun Åpenhetsprisen.

Arnhild Lauveng har undersøkt om livskvaliteten til de med alvorlige og langvarige psykiske helseutfordringer blir stimulert av et skolemiljø sammenlignet med et tradisjonelt behandlingsmiljø. 21. august 2017 disputerte hun for doktorgraden. 

## Bøker
;Selvbiografier
* *I morgen var jeg alltid en løve*. Cappelen, Oslo, 2005. 200 s. ISBN 82-02-24977-5
* *Unyttig som en rose*. Cappelen, Oslo, 2006. 195 s. ISBN 82-02-26403-0

;Faglitteratur
* *Arbeidsmaur med gipset hjerte*. Universitetsforlaget, Oslo, 2008. ISBN 82-15-01224-8
* *Noe mye mer annet*. Universitetsforlaget, Oslo, 2011. ISBN 978-82-15-01954-3

## Referanser


## Eksterne lenker
* «''De Schizofrene''» av Arnhild Lauveng; i Tidsskrift for Den norske legeforening 2006; 126: 1176 
*
Helge Østbye

**Helge Østbye** (1946–2025) var en norsk professor i medievitenskap ved Universitetet i Bergen (UiB).

Østbye ble i 1972 cand.polit. med hovedfag i sammenliknende politikk på en oppgave med tittelen *Om innføring av fjernsyn i Norge*. Han ble ansatt som universitetslektor i sosiologi i 1973 og ble professor medievitenskap i 1991. Østby var sentral i oppbygning av medievitenskap som fag ved UiB og var leder for Institutt for medievitenskap, som senere ble Institutt for informasjons- og medievitenskap i 2004.

Han konsentrerte seg i sin forskning særlig om norsk og europeisk mediepolitikk, mediehistorie og mediestruktur. Østby var forfatter, sammen med Ture Schwebs, av læreboken *Media i samfunnet*, som ble utgitt første gang i 1988. Boken kom i 2020 i sin åttende utgave, med Brita Ytre-Arne som medforfatter. Boken har vært mange norske mediestudenters første møte med faget. Østbye var også forfatter av *Metodebok for mediefag*.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*  presentasjon ved Institutt for informasjons- og medievitenskap
Kampen om Rai

**Kampen om Rai** er et spill utviklet av Matthijs Holter etter avtale med N.W. Damm & Søn AS i 2005. Redaktør Steffen Sørum ville ha et brettspill til bokserien *[[Drageherren]]*. I første bok ble det utgitt et grunnsett av spillet. De resterende 10 titlene hadde da tilleggsett i forskjellige varianter. Grunnsettet er utsolgt fra forlaget, men dukker opp på auksjoner av og til.

## Eksterne lenker
*
Jan Otto Risebrobakken

**Jan Otto Risebrobakken** (født 1970) er en norsk næringslivsmann og tidligere politiker (H) fra Bergen.

Han var informasjonssjef i Storebrand fra 2006 til 2007 og har siden 2008 vært direktør for næringspolitikk samme sted.

Han var politisk rådgiver i Høyres stortingssekretariat fra 1998 til 2001, politisk rådgiver og senere statssekretær for sosialminister Ingjerd Schou under Bondevik-regjeringen fra 2001 til 2004, deretter statssekretær for helse- og omsorgsminister Ansgar Gabrielsen fra 2004 til 2005.

Han vokste opp på Mjølkeråen i Åsane i Bergen. Han er cand.polit. med hovedfag i sammenlignende politikk fra Universitetet i Bergen fra 1997.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Zarja

**Zarja** (russisk: Заря́ &ndash; «morgengry») var den første modulen av Den internasjonale romstasjonen (ISS) som ble skutt opp. Modulen sørget for elektrisk kraft, lagerplass, fremdrift og styring av ISS i den tidlige fasen. Etterhvert som andre moduler med mere spesialisert funksjonalitet blir konstruert og montert, vil Zarjas rolle primært bli lagerplass, både inne i den trykksatte delen og på de utvendige monterte drivstoffstankene. Zarja er en «avlegger» av det russiske TKS-romfartøyet designet for Saljut-programmet. 

Modulen ble skutt opp med en russisk Proton-rakett fra Bajkonur kosmodrom, Kasakhstan den 20. november 1998.

## Konstruksjon
Modulen er eid og betalt av USA, og ble bygd fra desember 1994 til januar 1998 i Russland, av «Khrunichev State Research and Production Space Center» (KhSC) i Moskva.

## Spesifikasjoner

Se NASA – THE ZARYA CONTROL MODULE (pdf-fil)  for ytterligere spesifikasjoner.

Zarja har tre porter for tilkobling, en i hver ende og en på side. Modulen Zvezda er koblet til den bakerste, Pressurized Mating Adapter er koblet til den fremre, og forbinder modulen til Unity-modulen. Side-porten er brukt for å koble til enten en russisk Sojuz- eller Progress-romskip. Docking Cargo Module skal kobles til denne porten permanent.

Zarja har to solcelle-vinger, med målene 10.67 x 3.35 m hver, samt seks nikkel-kadmium batterier som kan sørge for ca. 3 kW med effekt. Zarja har 16 utvendig drivstoffstanker, 24 store rakett-dyser, 12 små rakett-dyser og 2 store motorer for større bane-endringer.

## Oppskyting og drift
Modulen ble skutt opp med en russisk Proton-rakett fra Bajkonur kosmodrom, Kasakhstan den 20. november 1998. Zarja gikk i en 400 km høy bane, med en designet levetid på 15 år. Etter at Zarja var i bane, ble romfergen Endeavour skutt på romferden STS-88 for å koble til modulen Unity.

Selv om modulen var designet for å operere automatisk i 6 til 6 måneder, ble Zarja nødt til å operere automatisk for nesten to år på grunn av forsinkelser på den russiske Zvezda-modulen. Tilslutt, 12. juli 2000, ble Zvezda skutt opp og koblet seg til 26. juli.

Zarja hadde innledningsvis problemer med batteriladende kretser, men dette problemet ble løst. Det vil etterhvert være nødvendig å monterte ekstra skjold mot mikro-meteoritter, da det ble gjort et unntak fra reglene for ISS når Zarja ble skutt opp.

## Se også
*Den internasjonale romstasjonen
*Liste over byggingen av ISS

## Eksterne lenker
* Khrunichev State Research and Production Space Center - Zarya Module
* NASA – ISS Assembly Mission 1 A/R
* NASA – Zarya Module
Norgeshus Arena

**Norgeshus Arena** er et idrettsanlegg på Gimse i Melhus kommune og er hjemmebanen til Gimse Idrettslag. 

Anlegget eies av idrettslaget og består av en 11er- og 9er-kunstgressbane. Nytt klubbhus med tribuneanlegg, forsamlingslokale og garderober ble åpnet juni 2022.

## Historie
Anlegget åpnet som grusbane i 1984. Dette ble idrettslagets første egne hjemmebane, etter at klubben siden oppstarten blant annet hadde spilt sine hjemmekamper på Leikmoen på Gåsbakken. I 1990 ble anlegget  utvidet med en gressbane i full størrelse. Samtidig ble grusbanen snudd for å få plass til parkering og femmerbane. Det neste som ble utført på anlegget var byggingen av klubbhuset i 2002.

Etter stor utbygging av boligfelt og barneskole tett inntil anlegget i 2000-årene, ble det behov for å oppjustere anlegget etter nye krav som denne befolkningsveksten stilte. Etter flere års planlegging ble *Gimse Kunstgress* åpnet høstsesongen 2010 og ble Melhus kommunes første kunstgressbane i full størrelse. Dette ble starten på en etterlengtende satsing på idrettsanlegg innad i kommunen.

Brekkåsen Idrettsbarnehage åpnet høsten 2012 som den første av sitt slag nord for Dovre. Barnehagen er bygd på idrettslagets eiendom og sammen med 9-er-banen (åpnet høsten 2013) er dette med på å komplettere anlegget. I tilknytning til 9-er-banen er det 60 meter løpebane i tartan med tilhørende lengdegrop.

I 2016 påbegynte idrettslaget jobben med å etablere et nytt klubbhus, da det eksisterende klubbhuset ikke tilfredsstilte dagens krav for idretten. Byggingen ble påstartet høsten 2021 og klubbhuset åpnet i juni året etter. Klubbhuset består av forsamlingslokale med plass til 100 personer, 4 garderober og et tribuneanlegg med plass til 350 tilskuere.

## Galleri

Fil:Gimse ILs grusbaner.JPG|Grusbanene (2008) 
Fil:Gimse IL klubbhus, Norway.JPG|Klubbhuset (2008) 
Fil:Gimse ILs gressbane.JPG|Gressbanen (2008) 


## Eksterne lenker

* Gimse IL &ndash; Klubbens hjemmeside
* Norgeshus Arena &ndash; Anlegges side på fotball.no
Kjell A. Eliassen

:*For diplomaten og juristen se [[Kjell Eliassen]]*

**Kjell Arnold Eliassen** (født 18. mai 1946) er en norsk statsviter, professor ved Handelshøyskolen BI i Oslo og leder for Senter for europeiske og asiatiske studier der.

Eliassen ble i 1971 den første hovedfagskandidat fra Institutt for sammenliknende politikk med en oppgave under tittelen *Fagbevegelsen og de sosialdemokratiske partier : en studie av årsakene til ulikheter i fagbevegelsens muligheter til å påvirke de sosialdemokratiske partier i Norge og Storbritannia*. 

Eliassen har i sin forskning særlig vært opptatt av telekommunikasjons- og IT-politikk, globalisering og regional integrasjon, offentlig ledelse og privatisering, samt regulering og industriutvikling i 
Europa og Asia. 

Eliassen er professor ved Institutt for offentlige styringsformer, Handelshøyskolen BI i Oslo. Han er videre leder for Senter for europeiske og asiatiske studier ved BI. Eliassen har tidligere vært tilknyttet Aarhus Universitet. Han innehar æresprofessorater ved Fudanuniversitetet i Shanghai og Jiaotong-universitetet i Xian.

## Referanser


## Eksterne lenker

* Presentasjon ved Handelshøyskolen BI
Michael Barry

**Michael Barry** (født 18. desember 1975 i Toronto, Canada) er tidligere profesjonell syklist. 
Barry har syklet profesjonelt siden 1998, og har tidligere syklet for Saturn og Discovery Channel (tidl. U.S. Postal) før han byttet lag til T-Mobile Team før 2007-sesongen. 

I forbindelse med dopingavsløringene rundt Lance Armstrong ble han i 2012 utestengt i seks måneder (fra 10. september) og fratatt alle resultater fra 13. mai 2003 til 31. juli 2006.

Barry har gitt ut fire bøker.

## Meritter
* Etappeseier i Tour of Missouri 2008
* Etappeseier i Østerrike rundt i 2005
* Etappeseier i lagtempo i Vuelta a España 2004
* Etappeseier i lagtempo i Katalonia rundt i 2002

## Bibliografi
* *Inside the Postal Bus: My Ride with Lance Armstrong and the U.S. Postal Cycling Team* (2005) VeloPress, ISBN 9781931382618
* *Fitness Cycling* m/Dede Demet Barry og Shannon Sovndal (2006)  Human Kinetics, ISBN 9780736063647
* *Le Metier: The Seasons of a Professional Cyclist* m/Camille McMillan (2010), Rouleur Limited, ISBN 9780956423320 
* *Shadows on the Road: Life at the Heart of the Peloton, from US Postal to Team Sky* (2014) Faber & Faber ISBN 9780571297719

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Bloomfield Road

**Bloomfield Road** er et fotballstadion i Blackpool, i det nordvestlige England og er hjemmebanen til den engelske fotballklubben Blackpool Football Club. Stadionet ble brukt under Europamesterskapet for kvinner i 2005 etter at to tribuneseksjoner var blitt rehabilitert mellom 2001 og 2002. 

I 2003 ble den sørlige seksjonen *South Stand* revet i forbindelse med byggingen av en ny tribueseksjon, som skal gi Bloomfield Road en total tilskuerkapasitet på 16&nbsp;000. Bloomfield kan ta 12&nbsp;55 tilskuere på kun sitteplasser, men tilskuerrekorden er på 38&nbsp;098 og ble satt i en seriekamp mellom Blackpool og Wolverhampton Wanderers FC den 17. september 1955. 

## Eksterne lenker
* 
* Informasjon om stadionet hos Football Ground Guide
* Informasjon om stadionet hos The Stadium Guide
* Bloomfield Road's offisielle side hos FA.com
Eidsvoll okkupasjonsmuseum

**Eidsvoll okkupasjonsmuseum** ligger på området til Eidsvoll bygdetun på Hammerstad i Eidsvoll kommune, men er en egen avdeling.

Museet er etablert på dugnad av medlemmene i Eidsvoll Forsvarsforening, og mange av dem hadde vært aktive deltakere i motstandskampen. Museet skal formidle hvordan okkupasjonen og motstandskampen under den andre verdenskrigen artet seg for sivilbefolkning og samfunnet på Eidsvoll. Eidsvoll okkupasjonsmuseum ble gitt som gave til Eidsvoll kommune i samband med 50-års-jubileet for frigjøringen som ble feiret i 1995.

I tilknytning til museet er Eidsvoll bygdetun. Sammen med Feiring jernverk utgjør disse tre Eidsvoll museum.

## Eksterne lenker
* Eidsvoll Museum hos Kulturnett, ingen egen side om okkupasjonsmuseet
* Eidsvoll okkupasjonsmuseum hos Museumsnett, kan være uvirksom
* Eidsvoll bygdetun
Unity (ISS-modul)

**Unity** var den andre modulen av Den internasjonale romstasjonen (ISS) som ble skutt opp. Det var den første amerikansk-bygde delen av ISS. Modulen blir noen ganger referert til som «Node 1», Unity var den første av i alt tre slike forbindelses-moduler som blir del av den ferdige romstasjonen. 

## Konstruksjon
Den sylindriske modulen ble bygget av The Boeing Company på romfartssenteret George C. Marshall Space Flight Center i Huntsville, Alabama, USA. 

## Spesifikasjoner

Viktige forbindelser for romstasjonen, slike som ulike væsker, miljøkontroll og livsstøtte-systemer, elektriske og datasystemer går igjennom Unity for å forsyne arbeids- og boligområdene på romstasjonen. Mer enn 50&nbsp;000 mekaniske deler, 216 ledninger for å frakte væsker og gass og 121 interne og eksterne elektriske kabler, er installert i modulen. Unity er laget av aluminium.

Før oppskyting ombord i Endeavour ble «Pressurized Mating Adapters» (PMA-1 og PMA-2) montert på koblingsmekanismene foran og bak på Unity. Disse adapterne tillater bruk av både de amerikanske romfergene og russiske moduler. PMA-1 forbinder nå permanent Unity med modulen Zarja. PMA-2 brukes for tilkobling av romfergen. Koblet til utsiden av PMA-1 er datamaskiner, eller «multiplexer-demultiplexers» (MDMs), som sørget for den tidlige kontrollen over Unity.

Unity er også utstyrt med et kommunikasjonssystem som tillater data, lyd og lavhastighets data video-overføringer til Houston. Dette var ment som et supplement til de russiske kommuninaskjons-systemene i den tidlige fasen av romstasjonen. PMA-3 ble montert på Unity av mannskapet ombord på STS-102. 

## Sammenkobling til ISS

Unity ble transportert med den amerikanske romfergen *[[Endeavour (romferge)|Endeavour]]* under romferden STS-88, som var den første romfergeferden dedikert til konstruksjon av Den internasjonale romstasjonen. Den 6. desember 1998 ble modulen koblet til den eksisterende modulen Zarja, skutt opp som første del av romstasjonen den 20. november samme år.

Senere ble modulen koblet til den amerikanske laboratoriemodulen Destiny (under romferden STS-98), segmentet Z1 (et tidlig rammeverk for stasjonen som ble montert under romferden STS-92), PMA-3 (også montert under STS-92) og luftslusen Quest (montert under romferden STS-104). I tillegg blir de mobile MPLM-modulene koblet til Unity på flere ferder med romfergene. Node 3 med sin Cupola med utsiktvinduer på, vil bli koblet til Unity på STS-132 ferden.

## Se også
*Den internasjonale romstasjonen
*Liste over byggingen av ISS

## Referanser


## Eksterne lenker
NASA – faktark (pdf-fil)
Tore Nedrebø

**Tore Nedrebø** (født 25. august 1957 på Voss) er en norsk diplomat og tidligere ambassadør.  

## Utdannelse
Etter artium fra engelsklinjen ved Tvedestrand Gymnas i 1976 tok Nedrebø en ettårs utdanning ved Sjøkrigsskolen og tjenestegjorde deretter som utskrevet fenrik. Nedrebø engasjerte seg i Europeisk Ungdom Norge i 1978 og arbeidet i årene 1982–1984 som europeisk generalsekretær i organisasjonen Unge europeiske føderalister, i Brussel.

Nedrebø er cand.polit. med hovedfag i sammenliknende politikk fra Universitetet i Bergen (1986) med historie grunnfag og russisk mellomfag. Hovedoppgaven hans hadde tittelen *Whence Europe? The Political Culture of European Unification*. I 2010 disputerte han for dr.philos.-graden ved Universitetet i Bergen med avhandlingen *Past and Present Sources of European Union. A Comparative, Historical-Institutionalist Analysis*. 

## Utenrikstjeneste
Nedrebø startet sin diplomatiske karriere i 1986 og tjenestegjorde ved ambassadene i Praha (1988–1990) og Bonn (1990–1994). Deretter ledet han Vest-Europa-kontoret i Utenriksdepartementets politiske avdeling (1994–1997). Fra 1999 arbeidet han i UDs planleggingsavdeling og deretter i administrativ avdeling. Fra 2001 var han  avdelingsdirektør for UDs europapolitisk seksjon.

I 2005 ble han Norges ambassadør i Abuja, Nigeria, med sideakkreditering til Ghana, Benin, Togo og den vestafrikanske samarbeidsorganisasjonen ECOWAS. I 2013 ble han tilsatt i en nyopprettet stilling som forskningsdirektør i UD. I 2015 ble han utnevnt til ambassadør i Islamabad, Pakistan. Han returnerte til UD i 2018 og overtok da ansvaret for Tyskland i Europaavdelingen.

Han gikk av fra utenrikstjenesten i 2021.

## Forfatterskap
Nedrebø har også utgitt boken *Den tyske utfordringa. Tyskland, Noreg og det nye Europa* (1995).

## Ordener og utmerkelser
Nedrebø ble i 2006 utnevnt til ridder av 1. klasse av Den Kongelige Norske Fortjenstorden. I 2016 ble han forfremmet til kommandør av samme orden.

## Referanser
Eidsvoll bygdetun

**Eidsvoll bygdetun** er et museum på Hammerstad i Eidsvoll, og (per 2024) en del Eidsvoll museum, som igjen er en del av Museene i Akershus (MiA). 

Tunet består av 29 bygninger som viser et bygdesamfunn fra 1700- og 1800-tallet.

## Historikk
Eidsvoll bygdetun ble etablert av Eidsvoll museumslag i 1950 og overdratt til Eidsvoll kommune i 1970.

Da museet ble opprettet var det med utgangspunkt i småbruket Klokkerenga. Gården står fortsatt på sin opprinnelige plass, men ble tilbakeført til slik en mener den kan ha vært innredet rundt 1800. Noen av uthusene er nyere.

Museet fikk etter hvert utvidet sitt areal med noe jord fra en naboeiendom, og flere gårder ble flyttet dit. Nå består friluftsmuseet av storgården Oppsal, Tømte gård, en husmannsplass og en seter i tillegg til Klokkerenga, kafé og landhandleri. Bygdetunets venner er aktivt med i driften av museet.

På friluftsmuseets område ligger også Okkupasjonsmuseet, som åpnet i 1995. Det ble etablert av og drives delvis av Eidsvoll forsvarsforening. Sammen med Okkupasjonsmuseet, Feiring jernverk, Carsten Ankers lysthus, St. Pauls gruve og Bodinsmia er Eidsvoll bygdetun en del av Eidsvoll museum, som igjen er en avdeling av Museene i Akershus.

## Referanser
Ståle Ulriksen

**Ståle Ulriksen** (født 1962 i Odda) er en norsk statsviter. Han ble i 1990 cand.polit. med hovedfag i sammenliknende politikk fra Universitetet i Bergen der han leverte hovedoppgaven *Forsvarspolitikk og europeisk integrasjon*. I årene 1991-1992 var Ulriksen forsker ved Institutt for sammenlignende politikk. Etter dette har han vært tilknyttet Norsk utenrikspolitisk institutt (NUPI) og har arbeidet der som forsker, assisterende direktør og avdelingsleder. I sitt virke ved NUPI har han særlig beskjeftiget seg med sikkerhets- og forsvarspolitikk.

Ulriksen var fra 2006 til 2007 medlem av Forsvarspolitisk utvalg. Fra 2012 har han vært tilknyttet Sjøkrigsskolen som hovedlærer i Sjømakt.

I januar 2024 mottok han Sjøforsvarets fortjenstmedalje for «lang og tro tjeneste» og «særlig innsats langt utover det forventede».

## Bøker
* «The EU, crisis management and peace support operations», medredaktør Giovanna Bono, 2004
* «En Annerledes supermakt? Sikkerhets- og forsvarspolitikken i EU», medredaktør Pernille Rieker, 2003
* «Den norske forsvarstradisjonen: Militærmakt eller folkeforsvar?», 2002

## Referanser


## Eksterne lenker
* Presentasjon ved NUPI
* Oversikt over publikasjoner
Paul Hansen Birch

**Paul Hansen Birch** (født 20. juli 1788, død 25. april 1863) var norsk generalmajor, generalkrigskommissær og sjef for 3. Trondhjemske infanteribrigade 1823–1831.

Birch var født i Fåberg, dagens Lillehammer kommune, som sønn av handelsmannen Johan G.H. Reichenwald og ektefellen Marie Elisabeth f. Birch.  Som barn ble han og broren adoptert av onkelen generalkrigskommissær Hans Jørgen Birch.

I 1800 begynte Birch på krigsskolen i Christiania og i 1805 ble han fenrik ved Søndenfjeldske regiment og repetent ved Landkadettkorpset. Birch ble i 1806 sekondløytnant og lærer ved regimentets underofficersskole i Fredrikshald. På denne tiden var prins Christian August leder av det søndenfjeldske regiment og kommandant på Fredriksten festning.  I 1809 ble Birch utnevnt til adjutant hos prinsen og medlem av generalstaben.

Ved riksforsamlingen på Eidsvoll i 1814 fungerte Birch som vaktkommandør. Han ble kort etter kaptein og  divisjonsadjutant i generalstaben.

Birch ledsaget Karl III Johan til kroningen i Trondheim i 1818, ble i 1820 
oberst og i 1821 generaladjutant. Han var en drivende kraft når det veldedighetsarbeid i Christiania. 
I Trondheim foreslo han i 1826 opprettelsen av selskapet 'De nødlidenes Venner'.

General Birchs gate i Oslo er oppkalt etter ham.

Birch var gift med Anna Cathrine Stenersen (f. 1791, d. 1840), datter av byfogd Stenersen på St. Thomas. De ble foreldre til to sønner, statsråd, amtmann og ordfører Christian Birch-Reichenwald samt landhandler og brukseier Fredrik Reichenwald Birch.

## Utmerkelser
Birch ble tildelt Dannebrogordenen i 1809 som en påskjønnelse etter innsatsen ved trefningen ved Prestebakke 10. juni 1808.

## Referanser


## Litteratur
* Anker, Carl Johan (1885) *Biografiske data om 330 norske, norskfødte eller for nogen tid i den norske armé ansatte generalspersoner : 1628-1885* side 46 og 47 Digital utgave

## Eksterne lenker
* 
* 
*  Paul Hansen Birch i Dansk biografisk leksikon
Sigmundur Ísfeld

**Sigmundur Ísfeld** (født 1966) er en færøysk utenrikstjenestemann.

Han ble ansatt i utenrikstjenesten under Færøyenes landsstyre i 1998. Han har vært blant annet administrativ leder i Færøyenes utenriksdepartement og leder ved Færøyenes representasjonskontorer i London, København og Beijing.

Han er cand.polit. med hovedfag i sammenlignende politikk fra Universitetet i Bergen fra 1995.

## Referanser
Svein Skarheim

**Svein Skarheim** (født 17. desember 1966) er en norsk forlagsmann og statsviter.

Skarheim ble i 1996 cand.polit. med hovedfag i sammenliknende politikk fra Universitetet i Bergen på hovedoppgaven *Befolkningspolitiske endringer i Bangladesh 1976-1988*. I 2005 ble han forlagssjef i Universitetsforlaget, etter i flere år å ha arbeidet som forlagsredaktør innen historie og samfunnsfag i samme forlag. Fra september 2014 er han direktør for Aschehoug Utdanning. Fra 2010 til 2012 var Skarheim  styreleder i MIC.
Fylkesvei 314 (Oppland)

**Fylkesvei 314 i Oppland** gikk mellom Håvardlia og Vingnes i Lillehammer kommune. Veiens lengde var 13,6&nbsp;km.

2019 ble veien erstattet av fylkesvei 2524 og fylkesvei 2526.

## Kommuner og knutepunkter

* Endepunkt Håvardlia

## Referanser


## Eksterne lenker
* Vegvesenets vegkart
Fylkesvei 2528

**Fylkesvei 2528** går mellom Svingvoll i Gausdal og Halberg i Lillehammer kommune.

Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 315 (Oppland).

## Kommuner og knutepunkter

## Referanser




## Eksterne lenker
* Vegvesenets vegkart 
*
Lacey Chabert

**Lacey Nicole Chabert** (født 30. september 1982) er en amerikansk skuespiller, kjent fra tv-serien Party of Five.

## Utvalgt filmografi
* 1993 *[[Gypsy (film)|Gupsy]]*
* 1997 *[[Anastasia (film)|Anastasia]]*
* 1998 *[[The Lion King II, Simba's Pride]]*
* 1998 *[[Lost in Space]]*
* 1999 *[[An American Tail: The Mystery of the Night Monster]]*
* 1999 *[[We Wish You a Merry Christmas]]*
* 2000 *[[An American Tail: The Treasure of Manhattan Island]]*
* 2001 *[[Not Another Teen Movie]]*
* 2001 *[[Tart]]*
* 2002 *[[Balto II: Wolf Quest]]*
* 2002 *[[The Wild Thornberrys Movie]]*
* 2003 *[[Rugrats Go Wild!]]*
* 2003 *[[Daddy Day Care]]*
* 2004 *[[The Brooke Ellison Story]]*
* 2004 *[[Mean Girls]]*
* 2005 *[[The Pleasure Drivers]]*
* 2005 *[[Bratz Rock Angelz]] *
* 2005 *[[Dirty Deeds]]*
* 2005 *[[Fatwa (film)|Fatwa]]*
* 2006 *[[She Said/He Said]] *
* 2006 *[[Sonic the Hedgehog]]*
* 2006 *[[Be My Baby]]*
* 2006 *[[Accidental Murder]]*
* 2006 *[[Black Christmas (2006)|Black Christmas]]*
* 2006 *[[Bratz Genie Magic]]*
* 2007 *[[What If God Were the Sun?]]*
* 2007 *[[Being Michael Madsen]]*
* 2007 *[[Sherman's Way]]*
* 2007 *[[In My Sleep]]*

## Utvalgte TV-opptredener
* 2006 *[[Hello Sister, Goodbye Life]]*
* 2005 *[[Bratz]]*
* 2003 *[[The Drew Carey Show]]*
* 1999 *[[Family Guy]]*
* 1998 *[[The Wild Thornberrys]]*
* 1996 *[[Hey Arnold!]]*
* 1994 *[[Party of Five]]* 
* 1990&ndash;1993 *[[All My Children]]*

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Henry Thomas

**Henry Jackson Thomas, Jr.** (født 9. september 1971 i San Antonio i Texas) er en amerikansk skuespiller. Han har spilt i mer enn 40 filmer, og er mest kjent for sin rolle som «Elliott» i Steven Spielbergs film E.T. fra 1982.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Fylkesvei 2554

**Fylkesvei 2554 i Oppland (Fv2554)** går mellom Vedem og Tretten i Øyer kommune.

Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 357 (Oppland).

## Kommuner og knutepunkter

## Referanser




## Eksterne lenker
* Vegvesenets vegkart 
*
Abraham Spenning

**Abraham Sørensen Spenning** (1796–1847) var kongelig fullmektig i Finansdepartementet, tilknyttet Riksarkivet på Akershus. Han stod sentralt i arbeidet med å organisere Riksarkivets dokumentsamling. Utdannet Examinatus juris. Foretok arkeologiske undersøkelser i bispegårdsområdet i Kristiania og skrev om dette. Virket som tolk for kong Karl Johan ved hans norgesbesøk.

Spennings gate i Kongsberg er oppkalt etter hans kone Anne Randine Spenning, f. Lindboe.

## Litteratur
* Meberg, Harald D.: *Slekten Spenning* (Holmestrand 1974, priv. utg.)
* Herstad, John: "Archivaren – Gud bevaren! Om Henrik Wergeland som riksarkivar" (Messel forlag 2008)
Halvor Heyerdahl

**Halvor Heyerdahl** (født  11. juni 1825 i Tinn, død 1900) var en norsk ingeniør, som ble Drammens første stadsingeniør og brannsjef.

## Familie og bakgrunn
Halvor Heyerdahl var sønn av prost i Stange Hans Olai Fremming Heyerdahl (1789–1866) og Margrethe Marie Schwabe, og bror til blant andre oberstløytnant Christian Eilert Heyerdahl. Han ble gift 12. oktober 1855 i Kopparberg i Sverige med Hilda Margreta Haak. De var foreldre til maleren Hans Heyerdahl.
:*Se [[Heyerdahl]] for mer om farsslekten
== Liv og virke ==
Etter å ha arbeidet i [[Kristiania]] hos børsemaker Pettersen og instrumentmaker Lundh, studerte Halvor ved Chalmerska Slöjdskolan i [[Göteborg]] (etablert 1832, i dag [[Chalmers tekniska högskola]]) og ble derpå *ekstraelev* ved Teknologiska Institutet i [[Stockholm]] (etablert 1827, i dag [[Kungliga Tekniska högskolan]]). Etter å ha fullendt sine studier der ble han bestyrer av [[Hällefors]] mekaniske verkstad i [[Södermanland]] og senere sentral i bygging av jernbane i [[Dalarna]].

I [[1859]] fikk han stillingen som stadsingeniør i [[Drammen]]. Han var byens første stadsingeniør og brannsjef, en stilling han besatte til [[1896]], foruten å være tegnelærer. Han var dessuten arkitekten bak flere viktige bygg i Drammen: 
* Drammens brannstasjon (1865, overlevde bybrannen i 1866), 
* Bragernes allmueskole (1865, brent 1866).
* Landfaldøbroen (1867). Erstattet på 1960-tallet, deler av originale bevart.
* Distriktsfengselet i Hokksund (1867)
* Drammen sykehus, første byggetrinn (1884–87, ombygget 1900). 
Heyerdahl laget også den nye reguleringen av Drammen etter bybrannen i [[1866]].

== Lyrikeren ==
Halvor Heyerdahl var en meget populær dikter i sin samtid. I *«Haakon Haakonssøn»* finnes hans mest berømte vers:

*«Aldrig saa man slig en Sommer:*<br />
*To Gang’ lagde Svanen Æg*<br />
*To Gang’ knopped Markens Blommer*<br />
*To Gang’ blomstred Rogn og Heg.*»

Dette finnes i hans *«Historiske Sange fra Norges fortid»*, som ble tonesatt av komponisten [[Ludvig Mathias Lindeman]].

Flere av de historiske sangene hans ble tatt med i [[Ole Vig]]s «Sange og Rim for det Norske Folk» (1864) og ble derfra tatt opp i skolesangbøkene, der de overlevde til langt opp på 1900-tallet.

== Bibliografi ==
:*Se også hans digitaliserte utgivelser hos Nasjonalbiblioteket
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Referanser
Nardo skole

**Nardo skole** er en offentlig barneskole som ligger på Nardo i Trondheim. Rektoren er Bjørn Jacobsen.

## Historie
 
Skolen ble bygd i 1969, den gang som en av tre like like skolebygninger. De andre to var Hallset skole og Kolstad skole, og arkitektene bak disse skolene var Johan Arnstad og Ottar Heggenhougen. Dette var samme år som skolekretsen ble opprettet. Inntil da sognet elevene i dette området til Nidarvoll skole. 

Skolen er bygd på 2 ganger. Første gang var i 1997, da kom et to- og énetasjes påbygg for SFO, i sørenden av skolen. Senere, i 1999, kom et midlertidig påbygg på 300 m². Pr 2006 hadde den et samlet arealt på 4.500 m². Samme år var det 354 elever ved skolen. Den opprinnelige bygningen var kvadratisk, med to etasjer pluss sokkel, og taket var flatt. 

Miljørettet helsevern underkjente i 2001 skolen grunnet for dårlig støyisolering fra Omkjøringsveien, for dårlig ventilasjon, garderober og toaletter, gymnastikksalen for liten, og tilretteleggingen for funksjonshemmede ikke tilfredsstillende. Skolen er etter dette drevet på dispensasjon, men i 2006 ble det besluttet å kondemnere bygget. 

### Ny skole 2008
I 2007 ble den gamle skolen revet, og den nye skolen ble tatt i bruk etter høstferien 2008. I mellomtiden ble elevene flyttet til Sverresborg skole. Det nye skolebygget er på 5&nbsp;000 m², og er prosjektert for et gjennomsnittlig elevantall på 385. Det ble også satt krav om at det bygges barnehage i tilknytning til skolen, slik det også var før rivingen.

## Grønt flagg
Foundation for Environmental Education (FEE) er en miljøstiftelse som arbeider med informasjon og opplæring i bl.a. skoler og barnehager. I 2005 fikk Nardo skole tildelt FEEs miljøsertifisering «Grønt flagg» for sitt prosjekt *Ressursfordeling fattig-rik – Hvordan kan vi på Nardo skole hjelpe andre barn som er fattige?*, der elever ved skolen over en 3-årsperiode samlet inn penger til fattige barn i Manila. 

## Tidligere elever
* Trond Giske, arbeiderpartipolitiker og tidligere minister for utdanning  
* Børge Brende, tidligere høyrepolitiker og bl.a. utenriksminister, nå president i Verdens økonomiske forum

## Referanser
Det lærde Holland

**«Det lærde Holland»** er navnet på den krets av Christianias intellektuelle som ukentlig samlet seg i Paul Botten-Hansens stuer i Rådhusgaten 15 i 1850-årene. Under sitt andre Christiania-opphold, 1857-1864, var Henrik Ibsen fast medlem av hollenderkretsen.

Ludvig Daae regnes for opphavnsmannen til selve navnet. Han skal ha utbrutt som en reaksjon på Botten-Hansens imponerende boksamling:
«*Pokker ta hollænderen! Han har sine [[spion]]er ute allevegne.*» Uttrykket er et sitat fra Holbergs stykke *[[Jacob von Tyboe eller den stortalende Soldat|Jacob von Tyboe]]*.

Hollenderkretsens faste medlemmer var:
*Paul Botten-Hansen = Stamhollenderen
*Henrik Ibsen = Gert Westphaler 
*Michael Birkeland
*Jakob Løkke
*Ludvig Daae = Jacob von Tyboe

Rundt denne Ludvig Holberg-dyrkende kretsen flokket det seg en rekke assosierte medlemmer. Disse litteraturinteresserte menneskene ble kalt «batavofilene» (av *[[Batavere]]* en germansk folkestamme bosatt i områdene ved Rhinen og Maas i Holland). Blant disse var:
*Peter Christen Asbjørnsen
*Johan Herman Thoresen, Ibsens svoger = Kronjuristen
*Ole Andreas Bachke
*Ernst Sars
*Oluf Rygh
*Henrik Jørgen Huitfeldt-Kaas
*Aasmund Olavsson Vinje
*Johan Sebastian Welhaven
*Peter Andreas Munch
*Jonas Lie

## Referanser


## Litteratur
* Ludvig Daae: *Paul Botten Hansen*. Norsk Forening for Bokkunst. Kristiania 1917. [Opptrykk av *Vidar. Tidsskrift for Videnskab, Literatur og Politik* (1888).
* Erik Henning Edvardsen: «Doktorgården og Det lærde Holland» (s. 34-39). *Ibsens Christiania*. N.W. Damm & Søn. Oslo 2003. ISBN 82-496-0657-4.
* Erik Henning Edvardsen: «Kjærlighedens Komedie, Illustreret Nyhedsblad og Hollenderkretsen» (s. 103-133). I: Eivind Tjønneland (red): *Gloria Amoris: [[Henrik Ibsen]], Kjærlighedens Komedie. 150 år*. Bergen 2012: Alvheim & Eide akademisk forlag. ISBN 978-82-90359-87-9
* Fredrik Ording: *Henrik Ibsens Vennekreds Det lærde Holland : Et kapitel av norsk kulturliv*. Den norske Historiske Forening. Grøndahl & Søns Boktrykkeri. Oslo 1927.
Saab 105

**Saab 105** er et svensk treningsfly. Saab 105 ble utviklet på initiativ fra SAAB selv, som et treningsfly som også kunne brukes i sekundære roller som lett angrepsfly, rekognoseringsfly og annet. Prototypen fløy første gang 29. juni 1963 og den første av 150 fly produsert for det svenske flyvåpenet fløy 27. august 1965.

De første Saab 105 ble operative i det svenske flyvåpenet våren 1966 under betegnelsen **Sk 60**. Andre varianter inkluderer **Sk 60B**, som var utstyrt som lett angrepsfly, og **Sk 60C**, som ble utstyrt som rekognoseringsfly med kamera montert i nesen. **Sk 60D** var et treningsfly for spesialiserte mannskaper, og **Sk 60E** et fire-seters forbindelsesfly.

40 Saab 105 ble produsert for eksport til Østerrikes flyvåpen under betegnelsen **Saab 105Ö**.

## Eksterne lenker
* Saab 105
Houses of the Holy

***Houses of the Holy*** er det femte studioalbumet til den engelske rockegruppa Led Zeppelin og ble utgitt 28. mars 1973. Albumet skiller seg fra deres tidligere utgivelser med å fjerne seg mer fra det bluesinspirerte, til større bruk av riff, samt eksprimentering av andre sjangre, blant annet funk med låta «The Crunge» og reggae med «D'yer Mak'er» (uttales som Jamaica på britisk engelsk).

## Sporliste
#«The Song Remains the Same» (Page/Plant) – 5:30 
#«The Rain Song» (Page/Plant) – 7:39
#«Over the Hills and Far Away» (Page/Plant) – 4:50
#«The Crunge» (Bonham/Jones/Page/Plant) – 3:17
#«Dancing Days» (Page/Plant) – 3:43
#«D'yer Mak'er» (Bonham/Jones/Page/Plant) – 4:23
#«No Quarter» (Jones/Page/Plant) – 7:00
#«The Ocean» (Bonham/Jones/Page/Plant) – 5:39

## Personell
*Robert Plant&nbsp;– vokal
*Jimmy Page&nbsp;– akustisk gitar, elektrisk gitar og pedal steelgitar
*John Paul Jones&nbsp;– orgel, Mellotron, bass, piano, synthesizere, cembalo, bakgrunnsvokal
*John Bonham&nbsp;– trommer, perkusjon, bakgrunnsvokal

## Eksterne lenker
*
Matthew Taylor

**Matthew Simon Taylor** (født 1981) er en engelsk fotballtrener og tidligere fotballspiller.

Taylor har tidligere spilt for , ,  og .

Han fikk sin debut i Luton i 1999 og var i klubben til 2002. Da hadde han spilt 129 kamper og scora 16 mål. Han kom til Portsmouth i 2002 og har 178 kamper og scoret 23 mål. Han spiller venstre back/venstre midtbane. I 2008 skrev han under for Bolton.

Den 4. juli 2014 meldte han og Marvin Sordell overgang til , hvor Taylor skrev under på en toårskontrakt.

2016-17 sesongen spilte han for Northampton Town og spilte 48 kamper for klubben.  Han signerte en forlengelse av kontrakten, men 22. august 2017 skrev han under en ett-års kontrakt med .

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Andorsengården (Mandal)

**Andorsengården** er en bygård i Store Elvegate 5/6 i Mandal sentrum i Agder.

Gården ble påbegynt i 1801 og ferdigstilt i 1805 av Mathias Knutzen. Den er oppført i utmurt bindingsverk som er panelt utvendig. Arkitektonisk passer den godt inn i Mandals øvrige gamle trehusbebyggelse, selv om det kun er Mandal kirke som er bygd på liknende måte i Mandal by.

Bygningen ble oppført i høykonjunkturen under Napoleonskrigene. Som følge av økonomiske nedgangstider, måtte Mathias Knutzen i 1822 selge bygningen til konsul Gulow Andorsen for 1 500 speciedaler. Dette var en liten sum sammenlignet med at Knutzen selv hadde brukt 44&nbsp;000 speciedaler på oppføringen. Bygningen fikk nå sitt nåværende navn etter Gulow Andorsen.

I 1909 kjøpte de to døtrene av skipsreder Christian Salvesen, Maria og Magda Salvesen, bygningen. De var barnebarn av Gulow Andorsen. Bygningen ble i 1954 gitt til Mandal kommune.

Andorsengården består av to sammenhengende bygninger – hovedhuset og økonomibygningen. Hovedbygningen har 20 værelser, hvorav noen er store saler. I Knutzens, Andorsenfamiliens og Salvesensfamiliens tid ble det i disse salene holdt større sosiale sammenkomster og fester for byens sosietet. Idag huser hovedbygningen Mandal museum. Mandal bibliotek flyttet over elven og inn i Buen kulturhus 6. februar 2012, etter å ha holdt til i hovedhusets 1. etasje siden 1956.

Hovedbygningen er knyttet sammen med økonomibygningen med en svalgang. Denne sidebygningen ble opprinnelig brukt til lagerboder, men rommer i dag deler av Mandal museum. Museet har også en kunstsamling i hovedbygningens annen etasje som inneholder arbeider av kunstnere med nær tilknytning til  byen, for eksempel Adolph Tidemand, Olaf Isaachsen, Amaldus Nielsen og Gustav Vigeland.

Utenfor Andorsengården, mot Mandalselva, ligger Andorsenhagen som blant annet inneholder en skjermet blomsterhage etter gammelt mønster. Før opparbeidingen av Bryggegata (på 60-tallet) gikk eiendommen helt ned til Mandalselva.

## Eksterne lenker
* 
* Mandal folkebibliotek
*
Kværner Brug

**Kværner Brug** (seinere **Kværner Bruk**) blei grunnlagt i Christiania (Oslo) i 1853 av Oluf Onsum. Onsum hadde kjøpt Kværner gård året før, og grunnla Kværner Brug i tilknytning til gårdens fossefall mellom Svartdalen og Kværnerdumpa i Lodalen, de såkalte Kværnerfossene. Onsum gikk konkurs i 1887, og et aksjeselskap ble dannet i 1892.  

Bedriften begynte på 1860-tallet produksjon av støpejernsovner. Denne virksomheten ble skilt ut i 1916, og ble i 1920 Jøtul. Fra 1880 og særlig fra 1900 stor produksjon av turbiner og annet utstyr for kraftutbygging. 

Selskapets aksjer ble tatt opp til notering på Oslo Børs i 1967. I 1999 ble den tradisjonsrike industrivirksomheten i Lodalen nedlagt. På Kværners gamle tomt har OBOS utviklet og bygd  boligområdet Kværnerbyen som nå har rundt 3&nbsp;000 innbyggere fordelt på 10 borettslag og sameier.

Lokalisert til andre områder holdt Kværner det gående under etiketten Kværner ASA. I 2005 ble Kværner ASA fusjonert med Aker ASA. Fusjonen bærer navnet Aker Kværner ASA.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Eric Baumann

**Eric Baumann** (født 21. mars 1980 i Rostock, Tyskland) er en tysk tidligere proffsyklist. Baumann ble profesjonell i 2003.

En av Baumanns styrker er spurter, men det har hittil resultert i få seire.

## Meritter
* Seier på 3. etappe i Sachsen rundt 2007
* Etappeseier i Luxemburg rundt 2005  
* Etappeseier i Solidarnosc rundt 2003
* Tysk mester (U23) 2002
* 1.-plass i Paris-Roubaix (U23) 2000

## Lag
* Team Wiesenhof (2003)
* T-Mobile Team (2004–2007)
* Team Nutrixxion Sparkasse (2008–2009)
* Team NetApp (2010–2011)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Aust-Agder-Arv

***Aust-Agder-Arv*** er en regionalhistorisk årbok for Aust-Agder, eller østre del av nåværende Agder fylke. Årboken utgis nå av Aust-Agder museum og arkiv i Arendal. 

Boka har kommet ut tilnærmet hvert år siden ca. 1957, og var fra begynnelsen utgitt av Fylkeskonservatoren i Aust-Agder, i en periode Aust-Agder-Museet og Aust-Agder-Arkivet i fellesskap, deretter av Aust-Agder kulturhistoriske senter.    

## Referanser


## Eksterne lenker
* Aust-Agder-Arv i Bibsys
Latrine

**Latrine** (fra latin: *latrina, latrinum*, avledet av *lavare*, «å vaske») er en grop eller grøft gravd for å fungere som primitivt avtrede.

I motsetning til utedo er en latrine et midlertidig avtrede, et hull eller en grøft i jorda. Over plasseres et sitte- eller ståarrangement, vanligvis av trestokker. Det kan være skjerming mot innsyn og nedbør etter behov. En latrine brukes først og fremst under feltforhold eller i leirer, f.eks. speider- eller militærleir. Når leiren forlates, graves latrinen igjen.

Omfattende utgravninger i Købmagergade 44, 46 og 50 ved Rundetårn i København avdekket spor tilbake til 1000-tallet – grøfter til grensemarkering, brønner, vannrør av tre og grunnmurer fra Den kongelige Porcelainsfabrik. Det kom for dagen 34 latriner fra renessansen, da dette var et strøk for rikfolk, bekreftet av rester av pepper i lagene, et krydder som den gang var svært dyrt, og i Danmark ikke tilgjengelig for andre enn kongen og eliten. Enda dette var avtreder for overklassen, var de fleste latrinene bare 1x1 meter. Noen hadde vært overdekket, og i Københavns bylov fra 1443 står at latriner ikke skal være synlige fra gater eller nabohus. Det ble funnet mye frø fra svarthyll, og trolig var hyll ønsket ved latrinene, siden den blomstrer og dufter som sterkest i juni/juli, da varmen gjorde lukten fra latrinene plagsom.

## Referanser


## Se også
* Utedass
* Latrinekatastrofen i Erfurt
Harold Holt

**Harold Edward Holt** (1908–1967) var en australsk politiker for Liberal Party of Australia. Han var Australias statsminister fra januar 1966.

Han forsvant under en svømmetur ved Mornington Peninsula i Victoria i desember 1967 og ble aldri funnet. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*