open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Københavns Tekniske Skole

**Københavns Tekniske Skole** ble grunnlagt i 1843 og er Danmarks største tekniske skole. Det er innskrevet omkring  elever, kursister og studenter på Københavns Tekniske Skole, som har 750 medarbeidere og omsetter for 599 millioner i året (2006).

## Historie
Skolen ble grunnlagt av snekkermester Lasenius Kramp i 1843 som «Det tekniske Institut» og tilbød utdannelser innenfor samtlige håndverk. Instituttet ble drevet av Det tekniske Selskab som ble finansiert av statlige bidrag, fond, Haandværkerforeningen i København samt enkelte håndverkslaug. De første lokaler var i Læderstræde 26 i det indre København, og i de første årene hadde skolen hele 400 elever. I 1868 ble «Ny Haandværkerskole» grunnlagt, og allerede i 1876 ble skolen lagt sammen med Det tekniske Institut.

Den nye institusjonen ble kalt «Det tekniske Selskabs Skole» og kunne den 1. oktober 1881 flytte inn i en for  kroner oppført ny statelig bygning i Ahlefeldtsgade, tegnet av Ludvig Fenger. Skolen ble støttet av staten (i 1924/1925 med  kroner), av Københavns Kommune (med  kroner), av Frederiksberg Kommune (med  kr.) samt bidrag fra fagorganisasjoner, legater, personlige bidrag, så  den samlede årsinntek i 1925 var rundt  kr.

Elevantallet var i 1924/1925 totalt  som ble undervist, fire større og to mindre filialer. Siden 1910 var skolens forstander kaptein Paulli. I byer og landdistrikter utenfor København fantes til sammenligning i 1924 i alt 253 skoler med  elever. Undervisningen foregikk enten på dagtid, kveldstid eller kombinert, og var både av almendannende og faglig innhold. Driften av disse skolene kostet over 3 millioner kroner, hvorav staten ydet  kroner, mens mestre og elever i skolepenger betalte  kroner. Den tekniske undervisning ble ledet av professor Alfred Lütken.

I løpet av de neste 100 år ble flere skoler en del av instituttet, men enkelte ble også skilt ut, blant annet teknikumingeniøruddannelsene, som i 1963 ble overflyttet til Københavns Teknikum, liksom Skolen for Brugskunst ble opprettet i 1973. Skolens navn ble endret til Københavns Tekniske Skole i 1978, hvor Det tekniske Selskab ble nedlagt. I 2004 fusjonerte Københavns Tekniske Skole med AMU-Center København. Skolens gymnas heter Københavns Tekniske Gymnasium, mens de videregående utdannelser tilbys under navnet Københavns Erhvervsakademi.

Københavns Tekniske Skole er i dag plassert på ni adresser i Storkøbenhavn, og tilbyr over 40 erhvervsfaglige utdannelser samt en rekke korte og én mellemlang videregående utdannelse (bygningskonstruktør), skolen tilbyr også etterutdannelse innenfor 26 bransjeområder.

## Eksterne lenker
*  Københavns Tekniske Skoles nettsted
Mikael V

**Mikael V Kalafates** (Greek: Μιχαήλ Ε΄ Καλαφάτης, *Mikhaēl V Kalaphatēs*, født 1015, død 24. august 1042) var bysantinsk keiser i fire måneder i 1041 og 1042. Han var nevø av Mikael IV og ble adoptert av keiserinne Zoë Porfyrogenita. Han ble populært kalt "kalfatreren" (Καλαφάτης, *Kalaphates*) i samsvar med farens opprinnelige yrke.

Mikael V var sønn av Stefan, opprinnelig en kalfatrer som jobbet innen skipsbygging, senere admiral og gift med Maria, søster av keiser Mikael IV. Stefan hadde deltatt i et felttog mot Sicilia i 1040, men uten særlig suksess. Han kom i krangel med George Maniakes, en annen av de militære lederne og døde kort tid etter. Keiser Mikael IV, som nå var alvorlig syk, hadde ikke Mikael V som sitt førstevalg som keiser og etterfølger, men han ble likevel foretrukket av sin onkel Johannes Orfanotrofos og keiserinne Zoë. Kort tid før han døde ble Mikael V adoptert som keiserparets sønn og fikk tittelen caesar. Den 10. desember 1041 ble han utropt til keiser.

Den unge Mikael var fast bestemt på å styre på egen hånd, og kom snart i konflikt med sin onkel Orfanotrofos, som han ganske umiddelbart sendte i kloster. Han gjeninnsatte også flere høyere embedsmenn som var blitt forvist under det forrige regimet, inkludert den fremtidige patriark Mikael Keroularios og general George Maniakes som ble sendt til Sør-Italia for å støtte normannerne i kampen mot sarasenerne.

Natten mellom 18. og 19. april 1042 ble Mikaels adoptivmor og medkeiser Zoë forvist, og Mikael ble enekeiser. Da dette ble kunngjort på morgenen gjorde folket opprør, og keiserpalasset ble omringet av folk som krevde Zoë tilbake på tronen. Dette kravet ble oppfylt, og Zoë ble gjeninnsatt sammen med sin søster Theodora etter at de to hadde bilagt sine interne stridigheter. Den 20. april erklærte Theodora keiseren for avsatt, og han flyktet til Stoudion-klosteret sammen med sin onkel. På tross av at han hadde avgitt munkeløftet ble han arrestert, blindet og kastrert. Han døde som munk 24. august 1042.

## Referanser


## Kilder
* John Julius Norwich, *Bysants’ historie*, Pax Forlag A/S, 1997
* Michael Psellos, *Bysantinska porträtt*, ovs. av Sture Linnèr, Forum, 1984. ISBN 91-37-08581-6
* Michael Angold, *The Byzantine empire 1025–1204*, Longman, 2nd edition, 1997. ISBN 0-582-29468-1
* Jonathan Harris, *Constantinople: Capital of Byzantium*, Hambledon/Continuum, 2007. ISBN 978-1-84725-179-4
**The Oxford Dictionary of Byzantium*, Oxford University Press, 1991. ISBN 0-19-504652-8
* Warren Treadgold, *A History of the Byzantine State and Society*, Stanford University Press, 1997. ISBN 0-8047-2630-2
Phongsali (provins)

**Phongsali**, (laotisk:  ຜົ້ງສາລີ) er den nordligste provinsen i Laos. Provinsen hadde i 2015  innbyggere fordelt på et areal på  km². Provinshovedstaden heter også Phongsali.

Provinsen grenser mot Vietnam i øst og Kina i vest. Plasseringen har gjort Phongsali til hovedhandelsåren mellom Laos og Kina, noe som har påvirket kulturen her i stor grad. Eksporten av tømmer til Kina har også medvirket til at området er kraftig avskoget.

## Administrativ inndeling
Provinsen er inndelt i følgende distrikter:

# Boun Nua (2-05) 
# Boun Tai (2-07) 
# Khoa (2-03) 
# Mai (2-02) 
# Gnot-Ou (2-06) 
# Phongsali (2-01) 
# Samphan (2-04)
Mikael IV Paflagonieren

**Mikael IV Paflagonieren** (gresk: Μιχαήλ Δ΄ Παφλαγών, født 1010 i Paflagonia i Det bysantinske rike, død 10. desember 1041 i Konstantinopel) var bysantinsk keiser fra 1034 til sin død i 1041. 

## Liv og virke
### Bakgrunn
Mikael kom fra enkle kår, men hans bror, Johannes Orphanotrophos var ved keiserhoffet og fikk stadig viktigere stillinger der. Mikael ble i regjeringstiden til Romanos III kalt til Konstantinopel av sin bror, evnukken Johannes, som var regjeringssjef, og lyktes i å vinne gunst hos den beryktede keiserinne Zoë Porfyrogenita.

Keiserinne Zoë hadde forgjeves forsøkt å få barn med sin ektemann. Paret hadde også engasjert magikere for å bevirke at hun skulle kunne bli gravid, men alle forsøk var forgjeves. I denne situasjonen fikk Zoë en plan som involverte Mikael, som var blitt hennes kammertjener.

### Keiser
Keiserinne Zoë lot så sin ektemann Romanos III forgifte og giftet seg med Mikael allerede samme dag som keiser Romanos døde. Han kunne dermed bestige tronen. Imidlertid var det broren som stod for styringen. Det ble utkjempet kriger mot flere fremmede folk.

Mikael overlot i det alt vesentlige regjeringsbeslutningene til sin bror, evnukken Johannes Orphanotrophos, som allerede hadde erfaring som minister under Konstantin og Romanos. Mikael hadde beholdt ham som administrativ leder for at ikke kontrollen skulle komme på for ham ugunstige hender. 

I denne regjeringsperioden ble freds- og allianseavtalen med fatimidenes egyptiske kalifat (1037) inngått. Denne traktaten ga keiser Mikael tillatelse til å renovere Gravkirken i Jerusalem på egen bekostning. Til gjengjeld løslot Mikael rundt 5&nbsp;000 muslimske fanger. 

I hans regjeringstid kunne de bysantinske styrkene erobre byene Messina (1037) og Syrakus (1040) på Sicilia. Etter en kortere tid gikk de imidlertid tapt igjen.  

Mikael var syk og led av epilepsi. Helsetilstanden bare forverret seg etter at han besteg tronen. Han ledet et felttog mot bulgarere og slavere like før han døde. Etter tilbakekomsten fra Bulgaria var han alvorlig svekket - han bega seg til klosteret til de hellige brødre Kosmas og Damian i Konstantinopel.

## Referanser


## Litteratur
* John Julius Michell, *Bysants’ historie*, Pax Forlag A/S, 1997. ISBN 82-530-1912-2
* Michael Psellos, *Bysantinska porträtt*, ovs. av Sture Linnèr, Forum, 1984. ISBN 91-37-08581-6
* Alexander Kazhdan (utg.): *[[Oxford Dictionary of Byzantium|The Oxford Dictionary of Byzantium]].* Oxford University Press, New York NY 1991, ISBN 0-19-504652-8, S. 1365.
* John Lascaratos, Panaghiotis Vassilios Zis: *The Epilepsy of Emperor Michael IV, Paphlagon (1034–1041 A.D.): Accounts of Byzantine Historians and Physicians.* In: *Epilepsia.* Band 41(7), 2000, , S. 913–917,  (Digitalisat)
Jelena Porsanger

**Jelena Porsanger** (fødenavn Jelena Sergejevna Semjasjkina; født 1967) er en forsker innenfor samisk kultur og historie. Hun var rektor 2011 til 2015 ved Samisk høgskole i Kautokeino.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Jelena Porsanger vokste opp i landsbyen Loparskaja i innlandet på Kolahalvøya, sentralt i det kildinsamiske området. Hennes familiebakgrunn er imidlertid fra det skoltesamiske området nær grensen mellom Russland og Finland, og faren skal ha snakket skoltesamisk. Foreldrene forsket på nordlys ved Polar-geofysisk institutt, Kola vitenskapelige senter under Det russiske vitenskapsakademiet, og Jelena ble derfor tidlig stimulert til en akademisk karriere.

I Sovjetunionen sto likhetsidealet så sterkt at kulturell bakgrunn ble fortiet, og undervisning på samisk hadde vært forbudt siden 1930-tallet. Utover 1970-tallet begynte det imidlertid å bli økende interesse for det samiske, og da det kom en samisk-russisk ordbok, lærte Porsanger seg samisk på egen hånd. Av farmoren lærte hun i tillegg finsk, og hun dro senere til Helsingfors for å studere, der hun også måtte lære seg nordsamisk.

### Karriere
I 1998 begynte Porsanger som førsteamanuensis ved Senter for samiske studier ved Universitetet i Tromsø, i 2000 ble hun ansatt som forsker og foreleser og i 2005 som seniorforsker. Forskningen hennes på muntlige og skriftlige kilder til den østsamiske urfolksreligionen fra det 16. til det 20. århundre førte til doktoravhandlingen ** (*«Vannet i den hellige elva»: Kildene til den østsamiske religionen sett i lys av urfolksmetodologi*), som hun forsvarte ved Universitetet i Tromsø i januar 2006. Det er den første disputasen som har foregått på samisk i Norge. Porsanger har sagt at inspirasjonen til oppgaven kom fra frustrasjon over hvor lite som var skrevet om østsamisk kultur og religion, og at det som var skrevet var «urettmessig generalisert».

Porsangers forskningsinteresser inkluderer dekolonisering av forskning, utforming av urfolksmetodologi, forskningsetikk, samisk forskningshistorie, og østsamers historie og spirituelle kultur.

Hun ble siden ansatt ved Samisk høgskole i Kautokeino, der hun siden 2010 har ledet et forskningsprosjekt for utvikling av metodologi, dokumentasjon, bevaring, beskyttelse og lagring av árbediehtu – tradisjonell samisk kunnskap. 1. august 2011 ble hun rektor ved høgskolen.

Porsanger har også vært med i ekspertpanelet til FNs forum for urfolkssaker.

## Referanser


 



## Eksterne lenker
* 
* 
* Siw Ellen Jakobsen. Med himmelen som tak (Portrett i Bladet forskning nr 2/2007)
Urban VI

**Urban VI**, døpt *Bartolomeo Prignano* (født 1318 i Napoli, død 15. oktober 1389 i Roma) var pave fra 8. april 1378 og frem til sin død.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Bartolomeo Prignano var fra Napoli. Prignano promoverte til doktor i kirkerett og ble deretter professor og ansett kanonist ved universitetet i Napoli.

Han bega seg så til Avignon der han skaffet seg innflytelserike venner. Den 21. mars 1364 ble han ordinert til erkebiskop av Acerenza i kongedømmet Napoli, og den 14. april 1377 flyttet pave Gregor XI ham til erkebiskopsetet i Bari. Pave Gregor XI hadde flyttet pavens sete fra Avignon tilbake til Roma. 

### Pave
For å hindre at en tilbakeflytting til Avignon skulle komme på tale, krevde det romerske folk og presteskapet ved hans død at en italiener skulle velges til hans etterfølger. 

Slik ble Urban VI pave, men dette valget ble årsaken til det såkalte vestlige skisma i pavedømmets historie. 

Urban ble etter kort tid upopulær blant flertallet av sine egne kardinaler, grunnet stahet, hardhet og mangel på klokskap. I 1381 hjalp Urban hertug Karl av Durrazzo med å sette seg i spissen for et «korstog» mot Napolis regjerende dronning, Johanna I av Napoli. Hun ble beseiret, tatt til fange og myrdet. Karl ble deretter Napolis konge under navnet Karl III av Napoli. Vennskapet mellom ham og paven tok imidlertid snart slutt. 

Grunnet mistanke om en sammensvergelse blant kardinalene, og om at den nye kongen støttet opprørerne, bannlyste Urban kongen, og beleiret Napoli med interdikt. I 1386 forhørte og myrdet Urban fem kardinaler, en blodsdåd som førte til et betydelig frafall av tilhengere, og uviljen mot ham vokste. 

I 1389 bestemte Urban at Maria besøkelsesdag skulle feires som allmenn kirkefestdag hvert år 2. juli, og at det hvert 33. år skulle feires som jubelår. Neste jubelår ville inntreffe året etter, men Urban rakk ikke å oppleve det før han døde den 15. oktober 1389, ifølge mange kilder forgiftet av romerne.

Urban VI var den siste paven som ved valget ikke tilhørte kardinalkollegiet.

## Eksterne lenker
*
Loparskaja

**Loparskaja** (russisk: ) er en russisk landsby () i Kola rajon i Murmansk oblast. Landsbyen ligger på Kolahalvøya, 106 meter over havet. Innbyggertallet ved folketellingen i 2010 var 173.

Etnografen og forskeren Jelena Porsanger er født i Loparskaja.

## Referanser
Liste over statsledere i 1821

## Amerika

* **[[Nagorno-Karabakh|Karabakh]]** – Mahdi Quli Khan Muzaffar, khan av Karabakh (1806&ndash;1822)

## Europa

## Oseania

## Eksterne lenker
* rulers.org
* worldstatesmen.org
Krigsmaling

**Krigsmaling** er kroppsmaling som krigere dekorer kroppen med før de skal i krig eller på jakt, for å styrke kampmoralen og skremme fienden. Bruk av krigsmaling er kjent fra flere steder i verden, særlig hos naturfolk som amerikanske indianere og afrikanske stammefolk, og i historiske kulturer. Også kamuflasjemaling på stridende soldater og kroppsmaling på entusiastiske sportstilhengere kan kalles krigsmaling.

## Tradisjonell bruk og funksjon
Krigsmaling kan være et synlig uttrykk for kraft, makt, villskap, mot og lagtilhørighet på samme måte som annen dekorativ, fargerik eller visuelt slående krigerutrustning og uniformering. Krigsmaling kan dermed forsterke krigerrollen hos den som bærer den, hisse krigerne til større innsats og ikke minst advare og skremme motstanderne. Tradisjonell kroppsmaling kan påføres som en rituell handling, for eksempel i forbindelse med krigsdans og annen seremoniell forberedelse til kamp. Den kan også antas å ha magisk virkning, for eksempel beskytte den som er malt, eller bringe lykke i striden og seier over fienden eller byttet.

Farger og mønstre har variert fra kultur til kultur. Designen har vært både regelstyrt og individuelt utformet. Selve kroppsmalingen har tradisjonelt blitt laget av naturlig farget jord og leire, av sot og aske, blod, dyrefett og annet. Seinere har moderne maling i flere farger blitt tatt i bruk.

## Liknende kroppsutsmykning

## Se også
* Kroppsmaling
* Tā moko, dekorative ansikts- og kroppsarr hos maoriene
* Ansiktsmaling, Sminke
* Tatovering
* Kamuflasje
* Uniform, rustning

## Referanser

## Eksterne lenker
* 
* Om krigsmaling hos amerikanske indianere og andre (på engelsk)
* Om ansikts- og kroppsmaling i tradisjonelle kulturer (på engelsk) 
* Hvordan lage tradisjonell svart krigsmaling (på engelsk)
Olivier Krumbholz

**Olivier Krumbholz** (født 12. september 1958 i Longeville-lès-Metz) er en fransk håndballtrener, som er landslagssjef for det franske kvinnelandslaget.

## Karriere
### Spiller
Som spiller spilte Krumbholz ti år for klubben Stade Messin Étudiants Club (SMEC), fra 1976 til 1986, hvor han var med på å vinne fem franske seriemesterskap. Han har også ni landskamper for Frankrikes herrelandslag.

### Trener
På slutten av sin spillerkarriere, tok han i 1986 over trenerjobben i Metz Handball, hvor han blant annet vant fire seriemesterskap. I perioden 1992–95 var han både hovedtrener i Metz og trener for det franske juniorlandslaget, før han i 1998 tok over det franske kvinnelandslaget etter Carole Martin. Han var trener for Frankrike fram til og med EM 2012 og igjen fra januar 2016.

Med A-landslaget har Krumbholz vunnet gullmedalje i Håndball-VM 2003 i Kroatia, VM 2017 i Tyskland og EM 2018 på hjemmebane, samt sølvmedalje i 1999-VM og 2009-VM, og tre bronsemedaljer i 2002-EM, 2006-EM og 2016-EM. Krumbholz har også ledet laget i olympiske leker, i OL 2000, OL 2004, OL 2008, OL 2016 og OL 2020 arrangert i 2021, med gull i 2021 som beste prestasjon.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Royal Ulster Rifles

**Royal Ulster Rifles** (tidligere **Royal Irish Rifles**) var et infanteriregiment i den britiske hæren. Det var i kamp under boerkrigen, første verdenskrig, andre verdenskrig og Koreakrigen, før det i 1968 ble slått sammen med andre regimenter til Royal Irish Rangers.

## Historie
Regimentets historie går tilbake til 1793, da den britiske hæren ble utvidet på grunn av krigen mot den første franske republikk. Som del av utvidelsen ble det opprettet to regimenter (83rd og 86th).

Under Childers-reformene i 1881 ble disse to regimentene slått sammen til ett enkelt regiment, som fikk navnet Royal Irish Rifles. Det var ett av i alt åtte regimenter som ble rekruttert og forlagt i Irland, og var regimentet for grevskapene Antrim, Down og Louth, med hovedkvarter i Belfast.

### Første verdenskrig

Under første verdenskrig var regimentet delt etter politiske linjer og underlagt to forskjellige divisjoner, 36th (Ulster) Division og 16th (Irish) Division. Unionistene var en del av 36. regiment, mens nasjonalistene var en del av 16. regiment.

I 1921 ble Irland delt i to. De to delene ble kalt henholdsvis Nord-Irland og Den irske fristaten. Todelingen fikk også følger for hærstrukturen i Irland. Royal Irish Rifles hadde en sterk tilknytning til Nord-Irland, og var et av få regimenter som ble videreført noenlunde intakt. Riktignok ble navnet forandret til *Royal Ulster Rifles*.

På tross av navneforandringen etter første verdenskrig, fortsatte regimentet å akseptere rekrutter fra resten av Irland. Da 1. bataljon ble sendt til Koreakrigenhadde nesten 50 % av mannskapene irsk statsborgerskap.

### Andre verdenskrig

1. bataljon var utstasjonert i India ved krigsutbruddet i 1939, og da de senere returnerte til Storbritannia ble de satt opp som luftbårne tropper med glidefly. Bataljonen tok senere del i landgangen i Normandie i 1944, og i Operasjon Varsity i 1945.

2. bataljon kjempet som del av British Expeditionary Force i Nord-Frankrike, frem til de ble evakuert fra Dunkerque i 1940. Også denne bataljonen deltok senere i landgangen i Normandie i 1944. Royal Ulster Regiment var den eneste allierte enheten som inntok Normandie både fra sjøen og fra luften.

1. bataljon tok del i slaget ved Imjinelva under Koreakrigen.

I 1968 ble regimentet slått sammen med Royal Inniskilling Fusiliers og Royal Irish Fusiliers til Royal Irish Rangers.

## Museum
**Royal Ulster Rifles Museum** ligger ved Cathedral Quarter i Belfast.

## Victoriakors
Totalt har regimentet mottatt tre Victoriakors, alle fra første verdenskrig.

*Rifleman William Frederick McFadzean. 1st Bn Royal Irish Rifles. 1916. Thiepval.
*Rifleman Robert Quigg. 12th Bn Royal Irish Rifles. 1916. Hamel, Somme.
*Second Lieutenant Edmund De Wind. 15th Bn Royal Irish Rifles. 1918. Grugies i Frankrike.

## Referanser
Attapeu (provins)

**Attapeu**, (laotisk:  ອັດຕະປື) er en provins sørøst i Laos. Provinshovedstaden deler navn med provinsen. Attapeu grenser mot provinsene Champasack i vest og Sekong i nord. I øst utgjør Den annamitiske fjellkjeden en grense mot Vietnam og i sør deles grensen med Ratanakiriprovinsen i Kambodsja. 

Under Vietnamkrigen gikk en stykke av Ho Chi Minh-stien gjennom denne provinsen.

## Økonomi
Attapeu økonomi er i stor grad landbruksbasert.

Nærheten til Vietnam har provinsen lenge vært en kilde for råvarer og tømmer for tilstøtende regioner i Vietnam. Luksusprodukter av tre eksportett fra Champas havner ble hentet fra steder så langt borte som Attapeu.

I nyere tid har noen vietnamesiske selskaper utvidet inn i Attapeuprovinsen. En av Vietnams største eiendomsutviklere, Hoang Anh Gia Lai-gruppen, har blant annet kjøpt rettighetene til å dyrke gummitrær i provinsen. Selskapet planlegger også å investere i kraftproduksjon, raffinering av sukker og organisk gjødsel. 
Et sukkerprosjekt verdt 100 millioner dollar som innebærer større industrielle anlegg startet i november 2011.

## Administrativ inndeling
Provinsen er delt inn i følgende distrikter:

# Phouvong (17-05) 
# Samakkhixay (17-02) 
# Sanamxay (17-03) 
# Sanxay (17-04) 
# Xaysetha (17-01)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Frederick Varley

**Frederick Horsman Varley** (født 2. januar 1881 i Sheffield i Storbritannia, død 8. september 1969 i Toronto i Canada) var en canadisk kunster. Han er kjent for bildene han malte da han var utnevnt til «krigskunstner» («War Artist») under første verdenskrig, og som medlem av den canadiske kunstnergruppen Group of Seven fra 1920 til 1931.

## Tidlig liv
Varley ble født i Sheffield, England. i 1881. Han studerte kunst først i Sheffield, og siden ved Académie Royale des Beaux-Arts i Antwerpen, Belgia. Etter råd fra Arthur Lismer (også fra Sheffield), emigrerte han til Canada i 1912 og fikk ansettelse hos Grip Ltd, Toronto, i likhet med flere av de øvrige group of Seven- medlemmene.

## Offisiell «krigskunstner»
I januar 1918 tjenestegjorde han i den første verdenskrig. Lord Beaverbrook ble raskt oppmerksom på ham, og sørget for at han ble oppnevnt til «War Artist».

Han ble med på den canadiske kontingentens hundredagersoffensiv fra Amiens i Frankrike til Mons i Belgia. Maleriene han laget som «krigskunstner» er fra egne erfaringer ved fronten. Han var opprinnelig entusiastisk for prosjektet, men ble desillusjonert ganske raskt av det han fikk se. Han uttalte senere:We’d be healthier to forget [the war], and that we never can. We are forever tainted with its abortiveness and its cruel drama. (Norsk: Det ville vært sunnere for oss å glemme (krigen), og det kan vi aldri. Vi er for alltid besudlet av dens grufulle drama).Hans verk «Some Day the People will Return» skildrer en kirkegård herjet av krigshendelser som antydning om at ikke en gang de døde kan unnslippe ødeleggelser.

## Senere karriere

Etter hjemkomsten etablerte han seg som portrettmaler. I 1920 var han med på å danne kunstnerkollektivet Group of Seven. Han var den eneste i gruppen som spesialiserte seg på portretter, og blant medlemmene av Group of Seven er det han som har flest mennesker med på landskapsbildene sine.

Han var gift, med forsørgeransvar, og dro til Vancouver i 1926 for å undervise på en nyåpnet kunstskole. Landskapet i Britisk Columbia tiltalte ham, han sammenlignet det med kinesisk landskapskunst. Etter et mislykket forsøk på å drive en privat kunstskole (1933-35), flyttet han østover og kom tilbake til Toronto i 1946.

## Hedersbevisninger
* I Markham (Ontario), er Varley Art Gallery oppkalt etter ham, tillike med *Fred Varley* Drive, en boliggate i Unionville.
* Det kanadiske postverket har gitt ut to frimerker med motiver hentet fra Fred Varleys kunst:
**Den 6. mai 1964: et frimerke med motiv fra et maleri fra 1931 som forestiller Vera (utsnitt). Originalverket tilhører samlingen til det canadiske nasjonalgalleriet, og inngår i serien «the Masterpieces of Canadian art»
**Den 22. mai 1981: Et 17 cent portrettfrimerke basert på et selvportrett fra ca. 1945. Originalen befinner seg i kunstsamlingen til University of Toronto

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Robin Beck

**Robin Beck** (født 7. november 1954 i Brooklyn i New York) er en amerikansk sangerinne. Hun toppet salgslistene i Storbritannia i 1988 med singelen «First Time».

## Referanser




## Eksterne lenker
* 
* 
* 
* 
* Intervju med Robin Beck
Crying Time

«**Crying Time**» er en amerikansk sang fra 1964, skrevet av countryartisten Buck Owens.

Owens selv spilte inn en versjon på plate, men den mislyktes i å komme på platelistene. En coverversjon av «Crying Time» ble så innspilt av Ray Charles med The Ray Charles Orchestra, the Jack Halloran Singers og the Raelettes. Den ble utgitt på singlen ABC-Paramount 45-10736 i 1966. Produsent var Sid Feller. Denne versjonen viste seg å bli en hit.

Charles' versjon av «Crying Time» vant to Grammy Awards i 1967 i kategoriene *Best R&B Recording* samt *Best R&B Solo Performance*.

Charles hadde til hensikt at hans versjon av Owens' sang skulle være en tributt til den countrymusikkstilen han verdsatte (Charles hadde suksessfullt gjort coverversjoner av countrysanger i fortiden, slik som *«[[I Can't Stop Loving You (Don Gibsons sang)|I Can't Stop Loving You]]»*. Han er sitert for å ha sagt at han ikke spilte inn «Crying Time» og andre countrysanger, skrevet av Owens, av *«manglende respekt [sic] for Buck. Jeg er gal etter Buck. Men jeg hørte noe som passet min stil. Nøkkelen var å beholde min stil, mens jeg så min stil virke på forskjellige måter».

Ray Charles og [[Barbra Streisand]] fremførte sangen som en [[duett]] på hennes album *Barbra Streisand…and Other Musical Instruments* (1973). Denne coverversjonen var også med i episoden *The Glass is Always Cleaner* i [[NBC]]s dramaserie *Las Vegas*. Streisand hadde med en soloversjon av sangen på sitt album *ButterFly* (1974).

[[Commander Cody and His Lost Planet Airmen]] hadde en liveversjon på deres album *Live from the Deep in the Heart of Texas* (1974).

Den [[Nederland|nederlandske]] sangeren [[André Hazes]] har også spilt den inn. Sangen ble utgitt på hans [[blues]]album *Dit Is Wat Ik Will* som «Jammer (It's a Pity)», en [[Jan Akkerman]]-assisert advarsel mot [[forurensning]] av jorden. Den ble også utgitt på single, med en ikke-oversatt versjon av «[[Working in a Coal Mine]]» på den andre siden.

[[Wanda Jackson]] og [[Elvis Costello]] spilte inn en versjon. Den finnes på Jacksons album *Heart Trouble* (2003).

== Svensk versjon ==
[[Kjell Samuelson]] har skrevet en svensk tekst. Den svenske tittelen er «Hela livet leker».

=== Innspillinger ===
* Else-Beth. Utgitt på singelen Philips PF&nbsp;300&nbsp;299 i 1967.
* [[Tom Harry Halvorsen]] har skrevet en norsk tekst. Hans norske tittel er «Nå er det over».
* [[Dag H. Nestegard]] har også skrevet en norsk tekst.Teksten til Nestegard er en hyllest til anleggsarbeiderne som bygde industristedet [[Svelgen]] i [[Bremanger|Bremanger.]]
*[[Lillian Askeland]] & [[Ottar Johansen]]. Utgitt på LP-platen *Countryfest 1'' (Talent TLS&nbsp;3016) i 1976.
Det finnes også en norsk versjon med tittelen «Det var sent en kveld».

## Listeplasseringer

## Referanser


https://m.youtube.com/watch?v=2noA5hMsDio
Pistolstjernen

**Pistolstjernen** er en lyssterk hyperkjempe i Melkeveien, kanskje den mest lyssterke i hele galaksen (dersom det viser seg at objektet LBV 1806-20 er en kompakt gruppe stjerner snarere enn en enkeltstjerne). Pistolstjernen lyser ti millioner ganger sterkere enn solen og er over hundre ganger mer massiv. Stjernen stråler ut like mye energi på seks sekunder som det solen gjør på et helt år. Stjernen ligger rundt &nbsp;lysår fra jorden i stjernebildet Skytten, nær Melkeveiens sentrum. Pistolstjernen ville til tross for den store avstanden vært synlig for det blotte øyet om det ikke hadde vært for de mellomliggende interstellare støvskyene som skjuler den. I stedet ble den oppdaget av Hubble Space Telescope på 1990-tallet i det infrarøde spektret &ndash; infrarød stråling kan trenge gjennom støvskyer bedre enn synlig lys.

Stjernen er så massiv at den framtidige skjebne ikke kan fastslås med sikkerhet, men det forventes at stjernen vil dø i en strålende supernova eller hypernova innen 1&ndash;3&nbsp;millioner år.

Astronomer antar at stjernen ble dannet for 1&ndash;3&nbsp;millioner år siden og at den i utgangspunktet var hele 200 ganger så massiv fra solen, men at den støtte ut store deler av sin masse i voldsomme utbrudd. Pistolstjernens utbrudd kan være opphavet til Pistoltåken, som den lyser opp, gjennom utkastelse av masse med strålingstrykket fra sitt eget lys. Den antas å ha kastet ut materie tilsvarende ti solmasser fra de ytre lagene i enorme utbrudd for rundt &ndash;&nbsp;år siden. Stjernevinden til Pistolstjernen er 10&nbsp;milliarder ganger sterkere enn solens.

Pistolstjernens størrelse utfordrer nåværende modeller for hvordan stjerner dannes; den kan være mer massiv enn det den nåværende teoretiske maksimalmassen tillater. Det er mulig at beliggenheten nære Melkeveiens sentrum delvis er årsaken til den store massen, siden nye funn antyder at stjernedannelsesprosessen der tillater dannelsen av massive stjerner.

## Eksterne lenker
* Faktablad för Pistolstjärnan
* Fler detaljer om Pistolstjärnan från hubblesite.org
Sekong (provins)

**Sekong**, (laotisk:  ເຊກອງ) er en provins sørøst i Laos. Provinsen ble opprettet i 1984, da den ble utskilt fra Saravaneprovinsen. Den grenser til Vietnam i øst, Attapeuprovinsen i sør, Saravaneprovinsen i nord, og Champasakprovinsen i vest. Sekong er den nest minste provinsen i Laos (7665 km ²), den har også den laveste befolkningen (ca. 83 000) og den laveste befolkningstettheten av alle provinsene. Sekong er delt administrativt inn i fire distrikter: Thateng på Bolavenplatået, Lamam i lavlandet, og Dakchung og Kaleum i fjellområdene på grensen mot Vietnam.

Sekong er blant de mest avsidesliggende områdene i Laos, selv noen av de største landsbyene er nesten utilgjengelig med bil minst halvparten av året. De østlige distriktene Dakchung og Kaleum i særdeleshet er preget av et fjellrikt terreng som er kupert og vanskelig tilgjengelig. Denne isolasjonen har ført til at skogdekket, det biologiske mangfoldet og de etniske tradisjonene har endret seg mindre her de siste årene enn i andre områder av Laos. Imidlertid har provinsen blitt mye mindre isolert i de senere årene på grunn av en oppgradering av en større vei opp fra byen Pakse i Mekongdalen, pluss to store veiprosjekter som forbinder Sekong til Vietnam i øst. Utvikling av veinettet er støttet av vietnameserne som en del av en regional utviklingsstrategi ledet av Hanoi kalt *Development Triangle Initiative*, hvor formålet er å utvikle koblinger mellom Vietnam og nabolandene Kambodsja og Laos' underutviklede provinser.
Blue Side of Lonesome

**«Blue Side of Lonesome»** er en amerikansk sang, skrevet av Leon Payne. Jim Reeves spilte den inn og den ble utgitt på singlen RCA Victor 47-5902 i 1966. Produsent var Chet Atkins. *Blue Side of Lonesome* var den femte posthumt utgitte singlen med Jim Reeves som nådde førsteplassen på den amerikanske countrylisten.

## Norsk versjon
Bjøro Håland har skrevet en norsk tekst. Hans norske tittel er «De ensommes gate».

### Innspillinger
*Bjøro Håland. Utgitt på LP-platen *[[Countryfest 3]]* (Talent TLS&nbsp;3046) i 1978

## Listeplasseringer

## Referanser
Blå kjempe

**Blå kjempe** refererer innen astronomien til en stjerne av spektralklasse 0 eller B (altså synlig blå), og med en luminositet av grad III (kjempe). I et Hertzsprung-Russell-diagram finnes blå kjemper i det øvre venstre hjørnet. Blå kjemper er ekstremt lyssterke, og når størrelsesklasser på -5, -6 og større. Overflatetemperaturene er så høye (&nbsp;K eller høyere) at en stor del av energien de sender ut ligger i den ultrafiolette delen av spektret, og er usynlig for det menneskelige øyet.
Liste over statsledere i 1822

## Amerika

* **[[Nagorno-Karabakh|Karabakh]]** – Mahdi Quli Khan Muzaffar, khan av Karabakh (1806&ndash;**1822**)

## Europa

## Oseania

## Eksterne lenker
* rulers.org
T’Pau

**T'Pau** er en britisk musikkgruppe etablert i 1986 og ledet av sangerinnen Carol Decker. Singelen *China in Your Hand* fra 1987 er gruppens største hit i hjemlandet, hvor den befant seg på toppen av salgslistene i fem uker.

## Diskografi
### Album
* *[[Bridge of Spies (album)|Bridge of Spies]]* (1987, UK #1)
* *[[Rage (T'Pau album)|Rage]]* (1988, UK #4)
* *[[The Promise (T'Pau album)|The Promise]]* (1991, UK #10)
* *[[Heart and Soul - The Very Best of T'Pau]]* (1993, UK #35)
* *The Greatest Hits* (1997)
* *[[Red (T'Pau album)|Red]]* (1998)
* *Greatest Hits Live* (2003)

### Singler
* "Heart and Soul" (1987, UK #4, US #4)
* "Intimate Strangers" (1987)
* "China in Your Hand" (1987, UK #1)
* "Bridge of Spies" (1988, U.S./German release only)
* "Valentine" (1988, UK #9)
* "Sex Talk (Live)" (1988, UK #23)
* "I Will Be With You" (1988, UK #14)
* "Secret Garden" (1988, UK #18)
* "Road to Our Dream" (1988, UK #42)
* "Only the Lonely" (1989, UK #28)
* "Whenever You Need Me" (1991, UK #16)
* "Walk on Air" (1991, UK #62)
* "Soul Destruction" (1991)
* "Only A Heartbeat" (1991, U.S./Japan release only)
* "Valentine" (re-issue) (1993, UK #53)
* "Heart and Soul '97" (1997)
* "With a Little Luck" (1998, Promo release only)
* "Giving Up the Ghost" (1999)

## Referanser




## Eksterne lenker
* 
*
Gliese 229 b

**Gliese 229 b** er en brun dverg som kretser rundt den røde dvergstjernen Gliese 229. Gliese 229 b har en masse som er 20&ndash;50 ganger så stor som Jupiters. Den ble oppdaget i 1995 og var den aller første brune dvergen som ble oppdaget og som ble direkte observert.

## Referanser
Van Maanens stjerne

**Van Maanens stjerne** er en hvit dverg i stjernebildet Fiskene. Van Maanens stjerne var den andre hvite dvergen man oppdaget og etter Sirius B og Procyon B den nærmeste hvite dvergen. Den har en relativt stor egenbevegelse, hele 2,98" i året. 

Den har 7/10 av solens masse, men dens diameter og lysstyrke er mye mindre. Van Maanens stjerne ble oppdaget av Adriaan Van Maanen i 1917.

## Mulig kompanjong
Muligheten for at det finnes en brun dverg rundt Van Maanens stjerne har vært kontroversielt i mer enn 30 år, med flere ulike fremskritt. Så sent som i 2004 bekreftet en rapport at dvergen eksisterte samtidig som en annen fornektet dette.

## Referanser
Gliese 229

**Gliese 229** (har også betegnelsen **Gl 229** eller **GJ. 229**) er en rød dvergstjerne på rundt 19 lysårs avstand i stjernebildet Haren. Stjernen er kjent for år være en flarestjerne.

I 1995 ble det også oppdaget en brun dverg som kretset rundt stjernen, og den har fått betegnelsen Gliese 229 b

## Referanser
Musikkåret 2009

## Hendelser
### Første kvartal
*Den sørkoreanske jentegruppa 2NE1 blir dannet.

### Andre kvartal
*11. april: Sámi Grand Prix arrangeres for 20. gang i Kautokeino.
: Vinner i klassen sang: SomBy.
: Vinnere i klassen tradisjonell joik: Inga Biret Márjá Triumf og Ann Caroline Eira.
: Áillohaš musikkpris tildeles Liv Mæsel Rundberg.

### Tredje kvartal

### Fjerde kvartal

## Dødsfall

|-
|rowspan=1|Januar ||1. || Ron Asheton ||  || rock-gitarist og låtskriver (The Stooges) ||align=center|60  ||align=center| || 

|Juni ||25. || Michael Jackson ||  || artist, danser, låtskriver og filantrop ||align=center|50 ||align=center| || 
|-
|August
|30. ||  Åse Wentzel ||  || sangerinne ||align=center|85 ||align=center| || 
|}

* 23. januar – George Perle, amerikansk komponist (93)
* 28. januar – Billy Powell, amerikansk keyboardspiller (Lynyrd Skynyrd) (56)
* 29. januar – John Martyn, britisk musiker (60)
* 31. januar – Dewey Martin, canadisk trommeslager (Buffalo Springfield) (68)

* 7. februar – Blossom Dearie, amerikansk jazz-sangerinne (82)

* 11. mars – Lars Erstrand, svensk jazzmusiker (72)
* 13. mars – Anne Brown, amerikansk-norsk operasanger, sangpedagog og iscenesetter (96)

* 26. mars – Arne Bendiksen, musiker (82)

* 3. april – Alf Blyverket, musiker (81)

* 1. mai – Torstein Grythe, dirigent og stifter av Sølvguttene (90)
* 6. mai – Ean Evans, bassist i Lynyrd Skynyrd (48)

* 4. juli – Allen Klein, Beatles- og Rolling Stones-manager (77)
* 16. juli – Gordon Waller, britisk popmusiker (64)

* 27. juli – George Russell, amerikansk jazzmusiker (86)
* 1. august – Ole A. Sørli, musiker og manager (64)
 
* 6. august – Willy DeVille, amerikansk rockemusiker (58)
 
* 13. august – Les Paul, amerikansk jazz- og rock-gitarist (94)
* 18. august – Hildegard Behrens, tysk sopran-sangerinne (72)

* 11. september – Jim Carroll, amerikansk punk-musiker (59)
* 16. september – Mary Travers, amerikansk musiker (Peter, Paul and Mary) (72)
* 25. september – Alicia de Larrocha, spansk pianist (86)
* 4. oktober – Mercedes Sosa, argentinsk sangerinne (74)
* 10. oktober – Stephen Gately, irsk skuespiller og sanger (Boyzone) (33)
* 10. oktober – Torbjørn Pluggen Johansen, norsk rockemusiker (59)

* 28. oktober – Taylor Mitchell, kanadisk folkesanger (19)

* 2. desember – Eric Woolfson, britisk (skotsk) rockemusiker (The Alan Parsons Project) (64)

## Bildegalleri

Åse_og_Magni_Wentzel_-_1959.jpg|Åse Wentzel(1924–2009)
Ron_Asheton_and_Iggy_Pop.jpg|Ron Asheton(1948–2009)


## Årets album

* Ane Brun – *[[Daytrotter Session]]*
* Eva & the Heartmaker – *[[Let's Keep This Up Forever]]*
* Jonas Fjeld og Henning Kvitnes – ''Den gamle veien''
* Hilde Heltberg – *[[Elske fritt]]*

* Whitney Houston - *[[I Look To You]]*

* Henning Kvitnes – ''Tid for latskap''
* John Mayall – *Tough*
* Muse – ''The Resistance''
* ORBO & The Longshots – *Masquerade*
* Röyksopp – *[[Junior (musikkalbum)|Junior]]*

* Bruce Springsteen – *[[Working on a Dream]]*
* The Stone Coyotes –  *A Rude Awakening*

## Årets hits & singler

## Priser/konkurranser
* Eurovision Song Contest 2009
* Spellemannprisen 2009 (*utdelt i 2010*)

## Referanser
Kristina Bille

**Kristina Bille Hansen** (født 3. april 1986 i Hvalpsund) er en dansk håndballspiller, som spiller for den slovenske klubben RK Krim. Hun har tidligere spilt for Viborg HK og Aalborg DH.

Bille debuterte for det danske landslaget i 2005 og spilte i EM 2006. Til VM 2011 ble hun tatt ut til den danske bruttotroppen, men var i utgangspunktet ikke med i 16-mannstroppen som reiste til Brasil. Da Maibritt Kviesgaard pådro seg en korsbåndsskade i kampen mot Argentina, ble Bille innkalt som erstatter og dro til Brasil. Hun spilte sin første kamp mot Elfenbenskysten, hvor hun ble dansk toppscorer med 8 mål.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Profil på EHFs hjemmeside
PTS

**PTS** er en forkortelse for blant annet: 

* Pensjonstrygden for sjømenn, en offentlig pliktig pensjonsordning etablert ved lov av 3. desember 1948. 
* Post- och telestyrelsen, et svensk forvaltningsorgan underlagt Näringsdepartementet.
Plästerlegge

**Plästerlegge** er det høyeste naturlige vassdraget i Nordrhein-Westfalen. Det befinner seg i Sauerland, i den nordlige delen av Rothaargebirge, som regnes til Rheinisches Schiefergebirge. Øst for vassdraget ligger kommunen Bestwig, som er en del av naturvernområdet *Plästerlegge – Auf’m Kipp*. Navnet Plästerlegge er et dialektuttrykk i den sauerlandske dialekten. Ordet kan oversettes med «regn på skiferlignende stein», og er sammensatt av ordene «plästern» (regn) og «Leggen» (skiferlignende stein).

Etter lange perioder med tørke, kan vassdraget være tørt. Det har sitt utspring omkring 700 meter opp i terrenget, og faller nesten loddrett ned i et 20 meter høyt stup av skifer, inn i et ravine-lignende basseng, før det renner ut som en 500 meter lang styrtende bekk. Vannet flyter inn i elven Elpe, som blir regnet til elvesystemet Ruhr. Den lenge urørte skogen Rotbuchenwald er kjennetegnet av edel løvskog som platanlønn og alm. Nede i ravinene i skogen gis det en stor forekomst av *[[Lunaria]]*.

Ved den sørlige randen av vassdraget finnes det en tårnlignende struktur. Bak dette brystvernet ble det nedsmeltet malm fra nærliggende gruver. 


  Fil:Plästerlegge winter 20091.jpg|Vannfallet om vinteren
  Fil:Plästerlegge winter 20092.jpg|Vannfallet om vinteren
  Fil:Plästerlegge tauwetter 2010.jpg|Plästerlegge under tiningen om våren
  Fil:Plästerlegge-April2011.jpg|Plästerlegge i april 2011
  Fil:Pästerlegge trocken.jpg|Plästerlegge tørkesommeren 2010
Seattle Tower

**Seattle Tower** er en skyskraper som står i Seattle. Den er lagd for å tåle kraftig vind og jordskjelv. Den støtes av tre bein som har inn på midten og ut igjen på toppen for å støtte utkikksplatformen.
Lenne (Ruhr)

**Lenne** er en elv i Sauerland i den tyske delstaten Nordrhein-Westfalen. Lenne er 128 km lang, og er en av sideelvene til Ruhr som renner mot dennes vestlige side.

Lenne har sitt utspring på toppen av Kahler Asten nær Winterberg. Elven munner ut u Ruhr ved byen Hagen. Tett ved munningen har Lenne en middelvannføring på 25 kubikkmeter pr sekund, og er dermed Ruhrs største sideelv.

Elvene Lenne og Ruhr har sine utspring like ved hverandre, men de går vidt forskjellige veier, før de møtes igjen i Hagen. Andre byer langs Lenne er Schmallenberg, Lennestadt, Finnentrop, Werdohl og Altena.
Bagalkot (distrikt)

**Bagalkot** (kannada: ಬಾಗಲಕೋಟೆ) er et distrikt i den indiske delstaten Karnataka. Distriktets hovedstad er Bagalkot. 

## Demografi
Ved folketellingen i 2011 var det  innbyggere i distriktet, mot  i 2001. Den urbane befolkningen utgjør 31,67 % av befolkningen.

Barn i alderen 0 til 6 år utgjorde 13,95 % i 2011 mot 16,03 % i 2001. Antallet jenter i den alderen per tusen gutter er 929 i 2011 mot 940 i 2001. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Amund Tande

**Amund Østensen Tande** (født 12. juli 1810 på Tande i Øyer, død 13. april 1885 samme sted) var en norsk bonde, lokalpolitiker og forfatter.

Amund Tande var sønn av Østen Olsen (død 1827) og Ingeborg Amundsdatter. Han ble oppdratt hos besteforeldrene sine, som ga ham den første undervisningen før han kom i omgangsskolen. Etter farens død giftet moren seg på ny, men sønnen arvet gården Tande og drev den siden i 40 år, før han overlot den til sin egen sønn i 1872.

Tande ble innvalgt i kommunestyret i Øyer ved det første valget etter at formannskapsloven var trådt i kraft, og ble siden ordfører. Dette vervet beholdt han i 16 år. I alt satt han 34 år i kommunestyret, og var dessuten forlikskommissær i 27 år. Han var også medlem av flere kommunale og amtlige kommisjoner.

I 1877 utga Tande *Amund Tandes Levnetsbeskrivelse*, som foruten å være en selvbiografi også inneholder opplysninger om skolevesenet, husstell, overtro og annet i Gudbrandsdalen i eldre tid. I årenes løp skrev han også en rekke artikler om lokalpolitikk i *[[Kristians Amtstidende]]*, *[[Lillehammer Tilskuer]]* og andre aviser.

## Litteratur
* J. B. Halvorsen: *[[Norsk Forfatter-Leksikon 1814–1884]]* V. Kristiania: Den norske forlagsforening, 1901.
Rappellbrev

**Rappellbrev** eller **rapellbrev** er et diplomatisk dokument der en stat kaller hjem sin utsending i en annen stat. Tilbakekallelsesbrevet er utferdiget av senderlandets statsoverhode og er stilet til overhodet i mottagerlandet. Rappellbrevet overleveres av en ny ambassadør samtidig med at denne overleverer sine akkreditiver til statsoverhodet i landet vedkommende er utsendt til.

## Referanser
Möhne

**Möhne** er en elv i den tyske delstaten Nordrhein-Westfalen. Möhne er en av elven Ruhrs østlige sideelver. Den har sitt utspring i Sauerland i en høyde av 565 meter over havet og er 65,1 km lang. Elven løper gjennom byene Brilon, Rüthen og Warstein.

Det ble besluttet å demme opp Möhne og i 1910 sto demningen klar og ved munningen av elven oppsto den store kunstige dammen Möhnesee. Demningen var mål for Operasjon Chastice og ble bombet av britiske Royal Air Force natt til 17. mai 1943, det førte til en enorm flodbølge som etterlot seg store ødeleggelser i Möhndalen og tok over 1200 liv. Demningen ble gjenreist og sto ferdig den 3. oktober 1943. Dammen sikrer i dag drikkevannsforsyningen til 5 millioner mennesker, gir flombeskyttelse til de nedre deler av Möhne og brukes til vannkraftproduksjon. Det nærliggende området benyttes til rekreasjon.

## Referanser
De syv staters opprør

**De syv staters opprør** (tradisjonell kinesisk: 七國之亂; forenklet kinesisk: 七国之乱; hanyu pinyin: *Qīguó Zhīluàn*; alternativ oversettelse *De syv kongedømmers opprør*), også kalt **de syv kongenes opprør** (七王之亂; *Qīwáng Zhīluàn*; alt. *De syv prinsers opprør*) fant sted i 154 f.Kr. under det vestlige Han-dynastiet i Kinas historie. Syv føydalkonger, som alle var etterkommere av Hàn-grunnleggeren Han Gaozus far Liu Taigong, som styrte hvert sitt len for keiser Han Jingdi gjorde opprør ledet av Liu Pi for å motsette seg keiserens sentralisering av riket.

Med hjelp av generaler som Zhou Yafu og Dou Ying klarte de keiserlige styrkene å slå ned opprøret. Sentraliseringen av Kina fortsatte under keiser Jing og hans sønn, keiser Wu av Han, og kongelenene ble stadig mindre og mer maktesløse. Dette kan ses på som fortsettelsen av en prosess som begynte med det sentraliserte Qin-dynastiet, som etterfulgte det føydale Zhou-dynastiet. Hàn-dynastiet hadde først både sentraliserte og desentraliserte områder, men ble stadig mer sentralisert, og dynastiene som etterfulgte Hàn satset på å ha et sentralstyrt rike. 

## De syv kongene
* Liu Pi 劉濞, konge av Wu 吳王, satte i gang opprøret
* Liu Wu 劉戊, konge av Chu 楚王
* Liu Ang 劉卬, konge av Jiaoxi 膠西王.
* Liu Sui 劉遂, konge av Zhao 趙王.
* Liu Xiongqu 劉雄渠, konge av Jiaodong 膠東王 (i dag Qingdao, Shandong).
* Liu Xian 劉賢, konge av Zaichuan 菑川王 (i dag Weifang, Shandong).
* Liu Piguang 劉辟光, konge av Jinan 濟南王 (i dag Jinan, Shandong).

## Litteratur
* Ebrey, Patricia (1999). *The Cambridge Illustrated History of China*. Cambridge: Cambridge University Press. .
* Loewe, Michael. (1986). «The Former Han Dynasty», i *The Cambridge History of China: Volume I: the Ch'in and Han Empires, 221 B.C. – A.D. 220*, 103–222. Redigert av Denis Twitchett og Michael Loewe. Cambridge: Cambridge University Press. .

## Eksterne lenker
*
Eksekvatur

**Eksekvatur** er en diplomatisk praksis der en stat godkjenner en annen stats konsul. Henvendelse om godkjenning rettes fra et lands utenriksdepartement til en annen stat, enten direkte eller via ambassade. Godkjenning innebærer at konsulen på lovlig måte kan utføre sine gjøremål i et nærmere bestemt område. I snever forstand er eksekvatur godkjennelsesdokumentet utstedt til en konsul.

## Referanser
Han Jingdi

**Keiser Jǐng av Hàn** (hanzi: 漢景帝; forenklet kinesisk; *Hàn Jǐngdì*; født 188 f.Kr., død 141 f.Kr., født **Liú Qĭ** (劉啟), posthumt navn **Xiàojĭng** (孝景, var den sjette keiseren av det tidlige kinesiske Han-dynastiet, kjent som det Det vestlige Han-dynasti. Han var en av sønnene til den tidligere keiseren Han Wendi.

## Æranavn
Disse er egentlig ikke "ordentlige" æranavn, siden æranavnsystemet ikke ble innført Jǐngdìs sønn keiser Wu, men de var periodene historikere måtte bruke for å referere til hans regjeringstid.

**Qíanyuán* (前元) 156 – 150 
**Zhōngyúan* (中元) 149 – 144 
**Hòuyúan* (後元) 143 – 141

## Referanser


## Litteratur
* Josef Guter: *Lexikon zur Geschichte Chinas. Sieben Jahrtausende im Überblick.* Marix-Verlag, Wiesbaden 2004, ISBN 3-937715-40-1.
Corps consulaire

**Corps consulaire** eller **det konsulære korps** er fellesskapet av alle generalkonsuler, konsuler og visekonsuler i en by eller et område. Tilsvarende betegnelse for diplomater akkreditert i en hovedstad er *[[Det diplomatiske korps|corps diplomatique]]*.

## Referanser