open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Superionisk vann

**Superionisk vann** er en teoretisk fase av vann under ekstrem varme og trykk som har egenskapene til både faststoff og væske.

Ved høye temperaturer og trykk, for eksempel i det indre av de store planetene, hevdes det at vann eksisterer som ionisk vann hvor molekylene brytes ned til en suppe av hydrogen- og oksygenioner, og under enda høyere trykk som superionisk vann der oksygen krystalliserer men hydrogenionene flyter fritt omkring innenfor oksygengitteret.

## Referanser
Ammoniumsulfid

**Ammoniumsulfid**, også kjent som **diammoniumsulfid**, er et ustabilt salt med formelen (NH4)2S. Vanlige løsninger som foregir å inneholde dette saltet er kommersielt tilgjengelig. Med en p*K*a som overstiger 15 kan ikke hydrosulfidionet bli depronert til en merkbar mengde av ammoniakk. Derfor består slike løsninger hovedsakelig av ammoniakk og (NH<sub>4</sub>)SH.

## Referanser
European Newspaper Award

**European Newspaper Award** er en designkonkurranse for europeiske aviser i regi av den tyske Office for Newspaper Design. Prisen ble etablert Norbert Küpper i 1998. I 2011 deles det ut 20 ulike utmerkelser og vinnerne offentliggjøres i midten av november.

## Referanser


## Eksterne lenker
* European Newspaper Award
Hallstein Bjercke

**Hallstein Braaten Bjercke** (født 1977) er lokalpolitiker for Venstre i Oslo og Oslos byråd for finans. Han har også tidligere vært byråd, da han etter bystyrevalget i 2011 ble utnevnt til Kultur- og næringsbyråd i Oslo. Fra høsten 2013 var han også nestleder i byrådet i to år. 

Bjercke ble nominert på andreplass på Oslo Venstres bystyrevalgliste i 2014. Bjercke gikk ut av byrådet etter valget i 2015. Til valget i 2023 ble Bjerke nominert på førsteplass for Oslo Venstre.

## Liv og virke
Bjercke er utdannet siviløkonom fra Handelshøyskolen BI. Han har arbeidet som politisk rådgiver og informasjonsrådgiver for Venstres stortingsgruppe 2002–2006, direktør for myndighetskontakt i IKT-Norge 2006–2009 og 2010–2011 og som nestleder i den liberale tenketanken Civita 2009–2010. Fra 1997 til 1998 var han leder for Norsk Elevorganisasjon og fra 2000 til 2002 var han leder for Europeisk Ungdom 2000–2002. Han var politisk nestleder for Oslo Venstre 2010–2011.

Etter bystyrevalget i 2011 gikk Frp ut av byrådet i Oslo og Venstre og Krf dannet et nytt byråd sammen med Høyre. Bjercke ble da utnevnt som en av Venstres to byråder sammen med Ola Elvestuen. Da Elvestuen ble valgt inn på Stortinget etter valget i 2013 tok Bjercke over hans rolle som nestleder i byrådet. Som Kultur- og næringsbyråd har Bjerke ansvar for store deler av kommunens bygningsmasse, blant annet som generalforsamling for fire av de fem kommunale eiendomsselskapene. I tillegg har han ansvar for byggingen av både Deichmanske hovedbibliotek og det nye Munchmuseet i Bjørvika. Han har også ansvaret for oppfølgingen av Tøyen-avtalen inngått mellom byrådet og Oslo SV som har til formål å bedre bomiljøet på Tøyen. Bjercke var også byråd da det ble kjent at det foreslå økonomisk mislighold innad i Oslo Vei, noe som førte til at selskapet gikk konkurs.

Bjercke bor i bydel Østensjø. 

## Referanser




## Eksterne lenker
* 
* "Hallstein Bjercke" (Venstre.no)
Kufsteinlied

***Kufsteinlied*** er en av de mest kjente folkemusikkinspirerte viser i den tyskspråklige delen av Europa. 

*Kufsteinlied* ble skrevet i 1947 av den tyrolske komponisten Karl Ganzer. En grammofonplateinnspilling med den bayerske sangeren Franzl Lang i 1968 førte visen til topps på hitlistene. På grunn av *Kufsteinlied* blir byen Kufstein omtalt som «Tirols perle» og «Byen ved den grønne elva Inn», og bidrar til Kufsteins popularitet som turistby. 

Visa har tre vers, som handler om en feriereise til Kufstein og besynger landskapet, fjellene, pikene og vinen i området. Refrengene blir jodlet. 

*Kufsteinlied* blir ofte, og helt feilaktig, ansett for å være en tyrolsk folkevise eller regionalhymne.

## Kilder
* *Karl Ganzer und das Kufstein-Lied – Die Perle Tirols, eingefasst in eine weltberühmte Melodie*. In: *Oberbayrisches Volksblatt*, Rosenheim, 2. Juni 2001 (in diesem Artikel ist die Originalversion (Notensatz und Text) des Liedes mit dem ursprünglichen, feinsinnigen Jodler Karl Ganzers abgedruckt).

## Eksterne lenker

* Tekst, MLDb
* Franz-J. Oller: ''Ein Ohrwurm wird 50. Kufstein hat nur wenige Sehenswürdigkeiten, aber einen Welthit''. I: Berliner Zeitung, lesedato 29. desember 2001.
* "Ho-La-Ro – Nicht Ho!". Ein Gema-Aufsichtsrat scheitert mit Ansprüchen auf die "Jodelphonetik" eines Bierzeltschlagers (in Telepolis)
Øyvind Strømmen

**Øyvind Strømmen** (født 1980) er en norsk politiker, journalist, oversetter og forfatter. De siste år har han kartlagt de kontrajihadistiske og høyreekstreme miljøer på internett. Strømmen har i en årrekke vært landsstyremedlem og listekandidat ved valg for Miljøpartiet De Grønne.

Strømmen har studert journalistikk, Midtøstens historie, religionsvitenskap og bibelsk hebraisk. 
I flere år kartla han de ekstremistiske og antimuslimske bloggmiljøer mens han var bosatt i Belgia. Sammen med Shoaib Sultan skrev han i 2007 en artikkel i Samtiden som advarte mot høyre-ekstrem terrorisme og ble i debatt beskydt for at han *«ønskjer å maksimalisere den (usynlege) trusselen frå det dei kallar ”høyre-ekstremismen.”»* av Hallgrim Berg

Frem til 2011 hadde media viet det anti-islamske miljøet liten interesse og relativt få pressefolk gjort undersøkende journalistikk på dette feltet. Dette endret seg etter terrorangrepene i Oslo og på Utøya i 2011. I månedene etter terrorhandlingen ble Strømmen en hyppig brukt kommentator og skribent om miljøet hvor Anders Behring Breivik hadde hentet sin ideologiske inspirasjon fra. 

I 2011 ble han kåret til Årets frilanser av Frilansjournalistene i Norsk Journalistlag. I november 2011 utga han boka *Det mørke nettet – om høyreekstremisme, kontrajihadisme og terror i Europa* 

I 2016 utgav han en biografi om Fremskrittspartiets grunnlegger, Anders Lange.

Strømmen er varamedlem i sentralstyret til Europabevegelsen.

## Bibliografi
* *Giftpillen : Om konspirasjonsteorienes ødeleggende kraft* Res Publica 2021
* *Ungarn : En fortelling om Europa*. Humanist Forlag. 2018
* *Anders Lange: En norsk historie*, Cappelen Damm 2016
* *I hatets fotspor*, Cappelen Damm 2014 ISBN 9788202370299
* *Den sorte tråden: Europeisk høyreradikalisme fra 1920 til i dag*, Cappelen Damm 2013 ISBN 8202370280
* *Det mørke nettet – om høyreekstremisme, kontrajihadisme og terror i Europa* Cappelen Damm 2011 ISBN 9788202370275
* *Ein islamsk reformasjon?* 2006 ISBN 978-82-997507-0-7

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Valerij Karetnikov

**Valerij Mikhajlovitsj Karetnikov** (russisk: Валерий Михайлович Каретников; født 1963) er en russisk tidligere skihopper som konkurrerte for Sovjetunionen og senere det uavhengige Russland.

Han deltok i VM i 1982, 1984 (lag), 1987 og 1993, med 18.-plass i storbakken i Oberstdorf i 1987 som beste individuelle plassering. Han var på det sovjetiske laget som ble nummer 9 i alle de tre lagkonkurransene, av henholdsvis 16, 14 og 17 lag. Karetnikov deltok i den tysk-østerrikske hoppuka og verdenscupen i årene 1982-1987, med 22.-plass i 1986/87 som beste sammenlagtplassering i Hoppuka. I verdenscupen var 33.-plass i 1985/86 hans beste sammenlagt; hans beste plassering i enkeltrenn i verdenscupen var 3.-plass i Klingenthal 17. januar 1986.

Valerij Karetnikov vant flere nasjonale mesterskap i Sovjetunionen, SUS og Russland i årene 1980-1993.

## Referanser


## Kilder
*  Valerji Karetnikov – Profil og resultatoversikt hos FIS (ikke fullstendig, besøkt 16. november 2011)
*  Valerij Koretnikov – Profil og resultatoversikt hos FIS (ikke fullstendig, besøkt 19. november 2011)
* Jens Jahn, Egon Theiner: *Enzyklopädie des Skispringens*. AGON Sportverlag, Kassel 2004. ISBN 3-89784-099-5, flere sider
* Fakultet Fizitsjeskoj Kultury: Tramplinisty (russisk, besøkt 16. november 2011)
* Ski jumping and nordic kombination Nizhny Novgorod: Flights ski ikars of Nizhniy Novgorod on championships and international competitions  (maskinoversatt engelsk) (russisk)

## Eksterne lenker
*
Lateolabrax

* *Lateolabrax japonicus* 
* *Lateolabrax latus* 

***Lateolabrax*** er en slekt av abborfisker som lever i havet utenfor Øst-Asia.

Disse fiskene er sølvfargede og kan bli omtrent én meter lange. De lever i kystfarvann, men unge eksemplarer vandrer ofte opp i ferskvann. De er ettertraktet av sports- og yrkesfiskere. *Lateolabrax japonicus* kalles *suzuki* på japansk.

Både utseende og levevis minner mye om havabbor (*Dicentrarchus labrax*) fra Europa og stripet havabbor (*Morone saxatilis*) fra det østlige Nord-Amerika.

Den systematiske plassering av *Lateolabrax* har vært omstridt, og de er blitt plassert i både Percichthyidae og Moronidae. Molekylærgenetiske metoder viser at Howellidae og dyphavsabborer er de nærmeste slektningene, og *Lateolabrax* regnes nå som den eneste slekten i familien Lateolabracidae.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Prosopografi

**Prosopografi** er en historisk metode som går ut på å samle detaljerte oppysninger om livsforløpet til en gruppe mennesker og dens indre relasjoner. Prosografi kalles også for kollektiv biografi, hvilket forteller om fremgangsmåten. 

## Eksterne lenker
* ''Prosography: Definition'', users.ox.ac.uk
* ''Guide to the principles and practice of prosography'', prosopography.modhist.ox.ac.uk
Sølve Sundsbø

**Sølve Tomter Sundsbø** (født 14. oktober 1970) er en profilert norsk fotograf, bosatt i London siden 1994.

## Biografi
Sundsbø er utdannet ved London College of Printing.

Han fotograferer for magasinene Pop, i-D, , ,  og . Han har jobbet for Yves Saint Laurent, Hermès, Nike, Lancôme og MAC Cosmetics. Han har også portrettfotografert den norske kongefamilien.

Sundsbø designet også albumcoveret til A Rush of Blood to the Head av det britiske bandet Coldplay.

I oktober 2013 debuterte han på kunstscenen i Norge med utstillingen «Rosie and 21 Men» i Shoot Gallery. 

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Kongehuset - portrettbilder av Sundsbø
Rittersturzkonferansen

**Rittersturzkonferansen** var en konferanse som ble avholdt fra 8. til 10. juli 1948 på utsiktspunktet Rittersturz i Koblenz i Rheinland-Pfalz i Tyskland. Deltakere var ministerpresidentene fra de elleve vesttyske delstatene. Konferansens tema var Frankfurtdokumentene som de samme ministerpresidentene 1. juli samme år hadde mottatt fra okkupasjonsmaktene med anbefalinger for grunnleggelsen av en ny og demokratisk tysk stat.

Vedtakene på konferansen ble siden kalt Koblenzbeslutningene. Det ble bestemt å slå sammen de tre vestlige okkupasjonssonene til Forbundsrepublikken Tyskland. Dermed ble det også skapt et skille mot den sovjetiske sonen, men det ble foreløpig ikke ansett som mulig å oppnå en fullstendig samling av Tyskland.

Den nye staten skulle ikke opprettes ved en forfatningsforsamling slik okkupasjonsmaktene hadde foreslått, men etableres gjennom et parlamentarisk råd bestående av representanter fra landdagene. For å unngå en ytterligere utvidelse av kløften mellom øst og vest ble heller ikke ordet *forfatning* (tysk: Verfassung) brukt. Isteden brukte man ordet Grundgesetz (norsk: Grunnlov). Den nye grunnloven skulle ratifiseres av delstatsparlamentene.

Grundgesetz ble vedtatt 23. mai 1949 og ministerpresidentene kom på nytt sammen 26. og 27. august 1949 for å innkalle Forbundsdagen og Forbundsforsamlingen. Dermed var statsdannelsen formelt fullført. Ministerpresident Peter Altmeier proklamerte at grunnleggelsen av staten kun var et skritt på veien til en fullstendig gjenforening av Tyskland.

Berghotel hvor konferansen ble holdt, måtte rives i oktober 1972 som følge av rasfare. Det er oppført et minnesmerke på stedet som består av tre søyler, som tolkes som symboler for de tre vestlige sektorer. Søylene heller svakt i østlig retning hvor den manglende fjerde del av landet da befinner seg. Etter en annen oppfatning skal søylene symbolisere maktens tredeling: den lovgivende, den utøvende og den dømmende.

## Eksterne lenker
* 
* Delstatsarkivforvaltningen Rheinland-Pfalz
Edward Guinan

**Edward F. Guinan** er en professor ved Villanova Universitys avdeling for astronomi og astrofysikk Han og to kolleger oppdaget Neptuns ringsystem i 1968. 

Han fikk en Bachelor of Science i fysikk fra Villanova University i 1964. I 1970 fikk han en doktorgrad i astronomi fra University of Pennsylvania. Hans interesser innen forskning er binære stjernesystemer, pulserende stjerner, sorte hull, utviklingen av solen og sollignende stjerner, pulserende røde stjerner, ATP-programmer (*Automatic Photoelectric Telescope*), studier av apsidebevegelser og leting etter eksoplaneter

## Referanser
Lars Poulsen

**Lars Poulsen** (født 1959) er en dansk forretningsmann og tidligere politiker.

Han var formann i Konservativ Ungdom fra 1981 til 1983 og medlem av Europaparlamentet for Det Konservative Folkeparti fra 1986 til 1989.

Han er utdannet cand.jur. fra Københavns Universitet fra 1986. Han etablerte PR-byrået Waterfront i 1993.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Music (album)

***Music*** er et musikkalbum med The Young Norwegians, utgitt i 1968. Dette ble gruppas siste album.

## Sporliste
# «Dansevise»
# «Depression»
# «Jentetapet»
# «Tippie Toe»
# «Vossevalsen»
# «Kjærringa med staven»
# «Rain»
# «So Sulla ho mor»
# «For Aud»
# «Anonyme Anglais»
# «Walk of the Innocent»
# «Good News in the Morning»
# «Danse ikke gråte nå»
# «Reflections on the Birdge of Signs»
# «The Return of the Wind & Rain & Flowers»

## Eksterne lenker
*
Dinamo stadion (Moskva)

**Dinamo stadion** var et flerbruksstadion i Moskva, Russland, for bandy, fotball, friidrett og hurtigløp på skøyter. Zamoskvoretskaja-linjen går rett i nærheten med nærmeste holdeplass Dinamo. Arenaen ble åpnet i 1928 og var i stand til å ta imot 36 540 tilskuere. Banen var hjemmebane for fotballaget Dinamo Moskva. Den var også en av arenaene for fotballturneringen under Sommer-OL 1980. Arenaen bygges om til Fotball-VM 2018, og skal da hete VTB Arena. VTB Arena vil koste en milliard dollar.

Et monument av Lev Jasjin står ved stadions nordre inngang og VIP-boksene var plassert over inngangene til den nordre og søndre tribunen. I 2008 feiret arenaen sitt 80-årsjubileum med å bli stengt senere samme år. Avskjedskampen ble spilt 22. november 2008. Banens hovedleietager, Dinamo Moskva, flyttet sine kamper til Arena Khimki, så lenge ombygginga pågår.

## Arrangementer
**Musikk**
* Michael Jackson – HIStory World Tour 1996 (17. september 1996)
* Deep Purple – 1996

**Sport**
* Allround-VM 1950, kvinner
* Allround-VM 1955, menn
* Bandy-VM 1965 – arena for 2 kamper
* Bandy-VM 1973 – arena for 6 kamper
* Fotball under Sommer-OL 1980 – arena for 7 kamper (inkl. bronse-, 1 semi- og 1 kvart-finale, og 4 gruppespillkamper)
* Flere sovjetiske nasjonale mesterskap på skøyter i perioden 1934–1990
* Russiske sprintmesterskapet og russiske allroundmesterskapet sesongen 1992/93
* Flere landskamper på skøyter blant annet mot Norge og Øst-tyskland (hver for seg)

## Referanser




## Eksterne lenker
* 
* 
* 
* 
*  Historien om stadion "Dinamo" (1928-2008) på fcdinamo.ru
*  Dinamo stadion på The Stadium Guide

**Bilder**
*  Bilder  på Stadionwelt.de
Carl Locher

**Carl Locher** (født 21. november 1851 i Flensburg i hertugdømmet Slesvig, død 20. desember 1915 i Skagen) var en dansk maler. Han ble tidlig en del av Skagenmalerne; han ble invitert av Holger Drachmann som blant annet underviste han i marinemaleri.

Locher var utdannet ved Det Kongelige Danske Kunstakademi, senere var han i Paris og Berlin. I Paris var han elev av Léon Bonnat. På et senere tidspunkt opprettet han en skole i Danmark hvor flere kjente kunstnere var elever, blant annet Anna Ancher, Michael Ancher og P.S. Krøyer.

Locher mottok Eckersbergmedaljen i 1903 og 1904.

## Referanser


## Kilder
* 
* Om Locher fra Skagen museum
* Locher – Den StoreDanske
Aage Kidde

**Aage Ingebjørn Sager Kaas Kidde** (født 28. april 1888 i Vejle, død 29. desember 1918 i Hareskoven) var en dansk politiker, i 1918 valgt til medlem av Folketinget for Det Konservative Folkeparti.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Aage Kidde var sønn av amtsveiinspektør Christen Henrik Kidde og Inger Dorothea (Doris) Corneliussen. Han var yngre bror av romanforfatteren Harald Kidde. Han mistet faren som seksåring og kom til København i 1898. Han tok studentereksamen ved Frederiksborg Gymnasium i 1907 og filosofikum i 1908, og studerte økonomi ved Københavns Universitet, men fullførte aldri, ettersom han viet seg helt til politikken. Han hadde mange verv i Studenterforeningen og engasjerte seg i Akademisk Skyttekorps. 1916–1918 avtjente han verneplikten og oppnådde grad av løytnant.

### Politisk engasjement
Kidde var pådriver for reorganiseringen av Højres ungdomsforeninger etter 1910, og satt som formann i Konservative Studenter og Højres Ungdom (nå Konservativ Ungdom) 1913–1916. Han bidrog til den moderniseringen av høyrepartiet som førte til dannelsen av Det Konservative Folkeparti i 1915. Gjennom student- og ungdomspolitikken kom han til å bli en nær venn og et politisk forbilde for John Christmas Møller. Han ble tvunget til å trekke seg fra sine verv i student- og ungdomspolitikken etter ubekreftede rykter om homoseksuelle forhold, som på den tiden var både forbudt og stigmatisert.

Ved utbruddet av den første verdenskrig var Aage Kidde blant dem som håpet på å vinne tilbake hele eller deler av Slesvig fra Tyskland. Han satte seg grundig inn i de nasjonale tilhørsforholdene og pleide mange kontakter i området. Han tok initiativ til møter med likesinnede, som også ønsket en grense langs Danevirke, men døde før folkeavstemningen om Slesvig i 1920. Kidde utførte også etterretningsarbeid til fordel for Frankrike under verdenskrigen.

Kidde var kandidat til Folketinget i 1913 og 1915, men ble ikke valgt før ved valget i Bogense, Otterup og Odense i april 1918. Ettersom det måtte foretas omvalg i Bogense, fikk han ikke tiltre før juli det året. Han deltok flittig i utvalgsarbeidet, men rakk bare å holde én større tale den 22. oktober 1918, da han krevde at utlendingers rett til å erverve fast eiendom ble begrenset ved lov. Han døde i julen 1918 av spanskesyken, 30 år gammel. 

Han ble begravet på Bispebjerg kirkegård.

Et minnesmerke over ham er reist ved godset Langesø utenfor Odense.

## Referanser
Kvalifisering til EM i fotball 1996

**I kvalifiseringen til [[EM i fotball 1996]]** ble lagene delt inn i åtte grupper, hvor alle unntatt én besto av seks lag. De åtte gruppevinnerne gikk til sluttspillet. I tillegg ble det utviklet et system hvor man rangerte lagene på andreplass etter resultatene mot lag nummer 1, 3 og 4 i sin gruppe – et ganske komplisert system for uinnvidde. De seks beste gruppetoerne basert på denne rangeringen gikk også direkte til sluttspillet, mens de to dårligste gruppetoerne ( og ) møttes i en playoff-kamp på nøytral bane for å kjempe om den siste EM-billetten. Dette var også første gang i EM-sammenheng at lagene fikk tre poeng for seier, samt at innbyrdes oppgjør ble benyttet i stedet for målforskjell for å skille lag ved poenglikhet. Den siste nyvinningen var eventuelle ekstraomganger ville bli avgjort på «golden goal» – det vil si at det første laget som scoret i ekstraomgangene hadde vunnet kampen.

Med dobbelt så mange sluttspillplasser som tidligere, kom de aller fleste av Europas store fotballnasjoner til sluttspillet. , som hadde tatt bronsemedaljer i VM to år tidligere, måtte imidlertid bli hjemme. Gamle storheter som ,  og  klarte heller ikke å kvalifisere seg, mens Nederland måtte gjennom playoff mot Irland før de ble klare for EM.  så lenge ut til å klare å kvalifisere seg, men tap i de to siste kampene gjorde at de endte på tredjeplass bak henholdsvis  og Nederland, og måtte bli hjemme. En overraskelse var at  klarte å kvalifisere seg for sitt første mesterskap siden VM i fotball 1954, på tross av å være rangert på nest nederste nivå i trekningen til kvalifiseringen.

## Seeding

Gruppene ble trukket 22. januar 1994. 

### Nye lag med
47 lag var med i kvalifiseringen (UEFA hadde 48 medlemsland på denne tiden, men England var direkte kvalifisert som vertland), noe som var en økning fra 38 for kvalifiseringen til forrige VM to år tidligere. Dette skjedde først og fremst fordi Sovjetunionen hadde blitt oppløst innen forrige VM kvalifisering begynte, noe som gjorde dette til den første mulige kvalifiseringen for Ukraina, Belarus, Moldova, Georgia, Armenia og Aserbajdsjan (Russland hadde overtatt plassen til Sovjetunionen i forrige kvalifisering, mens Baltikum-statene hadde fått selvstendighet ytterligere noen år tidligere). I tillegg var dette første kvalifisering etter oppløsning av Tsjekkoslovakia, med Tsjekkia og Slovakia som nye lag, samt Slovenia, Kroatia og FYR Makedonia fra det gamle Jugoslavia ( var fremdeles blokkert fra å delta i mesterskap grunnet krigen der). Det siste nye landet var Liechtenstein.

## Grupper
### Gruppe 1

### Gruppe 2

### Gruppe 3

### Gruppe 4

### Gruppe 5

### Gruppe 6

### Gruppe 7

### Gruppe 8

## Play-off

Kampen ble spilt på nøytral bane, nærmere bestemt i på Anfield i Liverpool, England.
Rip Rig + Panic

**Rip Rig + Panic** var et britisk postpunk band som ble dannet i 1981.

Navnet tok de etter jazzmusikeren Rahsaan Roland Kirks album Rip, Rig and Panic fra 1965. Bandets hovedfigurer var Sean Oliver (bass), Mark Springer (vokal, piano og sax), Gareth Sager (vokal, gitar, keyboard og sax), Bruce Smith (perkusjon) sammen med vokalisten Neneh Cherry. 

Musikken blandet elementer av leken avantgarde med jazz og funk kronet med Neneh Cherrys soulpop-aktige sangstil. Gruppens album nr. 2 hadde også Cherrys stefar jazztrompetist Don Cherry med på flere av numrene. I 1985 gjenoppsto gruppen med tre av medlemmene under navnet Float Up CP.  

## Diskografi LP-er
*1981: *God*
*1982: *I Am Cold*
*1983: *Attitude*
*1990: *Knee Deep In Hits* (compilation)

### Singler
*1981: Go! Go! Go! This Is It / The Ultimate In Fun (Is Going To The Disco With My Baby)
*1981: Bob Hope Takes Risks" / Hey Mr E! A Gran Grin With A Shake Of Smile
*1982: You're My Kind Of Climate / She Gets So Hungry At Night She Eats Her Jewellery
*1982: Storm The Reality Asylum / Leave Your Spittle In The Pot / It's Always Tic For Tac You Foolish Brats
*1983: Beat the Beast / 1619, A Dutch Vessel Docked In The USA With 20 Humans For Sale
*1983: Do The Tightrope / Blip This Jig It's Shamanic / Do The Tightrope (instrumental)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Rip Rig + Panic, allmusic.com
Hiller

**Hiller**:
* Ferdinand Hiller
* Fredrik Andreas Hiller
* Philipp Friedrich Hiller
* Wendy Hiller
## Se også
* Hiller X-18
* Hilleren
Brekka

**Brekka** er et sted i Arendal kommune, tidligere Austre Moland kommune. 

Molandsveien går igjennom stedet som ligger en mil øst for Arendal by. Denne veien var inntil 2019 E18, tidligere riksvei 40 og Sørlandske hovedvei og før det, på 1800-tallet Vestlandske hovedvei. Den enda eldre Postveien gikk også igjennom Brekka, langs samme trasé; og her var skysstasjon. 

Stedets landemerke er først og fremst Austre Moland kirke som ligger lett synlig nær Molandsvannet. Bygda Austre Moland ligger rundt vannet, som lenge var viktig for lokal og regional kommunikasjon. Bygdefolket brukte båt på kirkeveien, og vinterstid var isen på Molandsvannet mye brukt som vintervei for hest og slede. 

Brekka idrettsplass og Brekka sandtak. I Brekka ligger ridesenteret Stall Siring, og i 2009 ble det vedtatt av Arendal bystyre at planene om en skytebane på Snøreismyr skulle forkastes grunnet hensyn til ridesenteret.
på Snøreismyr skulle forkastes grunnet hensyn til ridesenteret.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Carl Mortensen (billedhugger)

**Carl Mortensen** (født 23. februar 1861 i København, død 30. januar 1945 i Hellerup) var en dansk billedhugger. Han arbeidet særlig med motiver fra idretten. Mortensen tilhørte samme generasjon av naturalistiske billedhuggere som Ludvig Brandstrup og Carl Bonnesen.

Han arbeidet i tillegg med kunstporselen og ble i 1887 ansatt ved Den Kongelige Porcelænsfabrik.

Mortensen mottok Eckersbergmedaljen i 1903 og 1909.

## Referanser


## Kilder
*
Martin Borch

**Martin Borch** (1852–1937) var en dansk arkitekt og kongelig bygningsinspektør. Sammen med Martin Nyrop og Hack Kampmann er Borch en av de betydeligste representanter innenfor nasjonalromantikken i Danmark.

Han gikk først i tømrerlære og deretter ved Kunstakademiet.

Borch var fra 1886 til 1916 fast arkitekt for De Danske Spritfabrikker. Som kongelig bygningsinspektør fikk han mange oppgaver for Københavns Universitet og Danmarks Nationalbank.

Han mottok Eckersbergmedaljen to ganger, første gang i 1894 for Provinsarkivet i Odense, andre gang i 1901 for Skt. Andreas kirke i København.

Borch var innehaver av Dannebrogordenen, Dannebrogordenens hederstegn og Fortjenstmedaljen.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Libru

**Libru** er et sted i Arendal kommune, nordvest for Arendal by, ved grensen til Froland kommune. Æssevannet ligger på Libru. Gjennom stedet går fylkesvei 42, med avstikkerne fylkesvei 3540 (til Rise) og fylkesvei 3560 (til Assæ).

Stedet har postnummer 4848. Stedet tilhørte Øyestad kommune frem til kommunesammenslåingen 1. januar 1992. 

## Referanser
Longum

**Longum** er et tettsted i Arendal kommune, nord for Arendal by. Tettstedet har navn etter Longum-gårdene, som ligger i og nær ved tettbebyggelsen. 

Fylkesvei 421, som tidligere var Vestlandske hovedvei, har siden 1805 hatt sin trase gjennom Longum, omtrent der Europavei 18 gikk inntil sommeren 2019. 

Hovedveien og biltrafikken var lokaliseringsfaktor for en rekke funksjoner: bl.a. bensinstasjon, bilverksted og kolonialbutikk og skapte midt på 1900-tallet randbebyggelse langs veien. Det var her kommunen Austre Moland valgte å plassere bygdas sentralskole, Nesheim skole.

Et nytt byggefelt (1990-tallet) på Lonaåsen, like ved Longumvannet gjorde at stedet fikk befolkningsstørrelse som i Statistisk sentralbyrå klassifiserte til betegnelsen *tettsted*. Stedet har postnummer 4849.

Landemerker i tettstedet er Nesheim skole, bensinstasjonen og Longumvannet.

Fylkesvei 141 fører vestover fra Longum til det populære utfartsstedet Granestua og Gloseheia kvartsgruve. Veien fører videre til Froland, men er sperret med bom. 

Europavei 18 ble i 2019 flyttet slik at den ligger sør for tettstedet. Longumkrysset, et stort motorveikryss på E18, ligger like sør for tettstedet.

Tettstedet hadde 261 innbyggere pr 1. januar 2018.
 
Longum lå tidligere i Moland kommune.

## Referanser
Foreningen Brukskunst

**Foreningen Brukskunst** (1918) ble startet for å bringe kunstnere og industridesign sammen under slagordet «Vakrere hverdagsvarer».

Mottoet tok man etter den svenske Gregor Paulsson som i 1919 utga boken «Vakrare vardagsvare». Ellers lot man seg inspirere av Svenska Slöjdföreningen og Deutscher Werkbund.
Viktig i starten var  gullsmeden Jacob Tostrup Prytz (1886–1962), nylig hjemvendt fra utlandet, og også var lærer og rektor på Statens håndverks- og kunstindustriskole 1914-56. Med ham var Carl W. Schnitler og Thor Bendz Kielland også sentrale. Foreningen hadde en egen Kirkekomité og brukte Kunstindustrimuseet til utstillinger. Klubben hadde fra 1930 også utstillinger i Kunstnernes Hus.  I 1932 ble Knut Greve fra Norsk Folkemuseum sekretær. Tidsskriftet *Brukskunst* ble avviklet i 1934.

Under den andre verdenskrig jobbet foreningen med bohaver for familier som hadde mistet sine hjem. Tidsskriftet Bonytt ble først utgitt i 1941 med  Arne Remlov og  Per Tannum som redaktører, og mye brukt til publisering blant foreningens medlemmer. Første æresmedlem ble arkitekten Harald Aars, som også var med fra starten.

Nytt navn ved gjenetableringen i 1946 ble  **Landsforeningen Norsk Brukskunst**. Distriktskontorer ble åpnet i Oslo, Bergen, Trondheim, Stavanger og Kristiansand.

Oslo-avdelingen, som nå antok det gamle navnet **Foreningen Brukskunst**, fikk  Arne Remlov som formann, de avholdt sin første høstutstilling  i 1947 og hadde salgsutstillinger til jul i Kunstnernes Hus.  Fra 1948-50 var Knut Greve formann.
I 1952 ble navnet **Landsforbundet Norsk Brukskunst**. President 1956-61 var Bernt Heiberg og fra 1957 delte foreningen ut Jacobprisen.

Foreningen drev Galleri Vognremissen i Basarhallene ved Oslo domkirke. 
## Splittelse og opphør
Flere gikk på 1950- og 60-tallet over til begrepet kunsthåndverk, så faggruppen *Norske Brukskunstnere* (NB) endret sitt navn til Norske kunsthåndverkere i 1974 da Kulturmeldingen kom. Dette var et av resultatene av Kunstneraksjonen 1974. Gruppen meldte seg ut av landsforeningen i 1978, og like etter fulgte også interiørarkitektene.

De som fremdeles ville tilhøre landsforeningen, kalte seg i 1978 **Foreningen Brukskunst**. Dette gjald blant annet designere  fra Porsgrund Porselænsfabrikk og Hadeland Glassverk, men også Grete Prytz Kittelsen som var president 1975-78. Disse skiftet navn til Norske Brukskunstnere i 1997.

Landsforeningen endret i 1986 til navn til **Landsforbundet Norsk Form**. Dette forbundet ble nedlagt i 1993, da Norsk Form ble etablert.

## Referanser
Hilleren

**Hilleren** (av norrønt *hellir* = en heller) er et industri- og boligområde i Bergen (Loddefjord), oppkalt etter et gårdsbruk som første gang er omtalt i 1611 (med mindre det er snakk om gården som står som Hellnar i Munkeliv klosters jordebok fra 1427).

## Steinbruddet
Steinbruddet i Hilleren hadde fra 1910 til slutten av 1930-tallet opp mot 40 mann i arbeid, deriblant svensker og finner. De leverte stein til Bergen hovedbibliotek i 1917, Sydneshaugen skole i 1921 og Nygård skole i 1923. De innvendige trappene på Sydneshaugen fremstår som fantastisk presisjonsarbeid. Bruddet leverte også brostein, og i Gutenbergsveien i Mulen er det 300 meter med kantstein i øye-gneis fra Hilleren. I Gutenbergsveien er det også stein fra Årdal, en granitt av typen trondhjemitt.

## Personer med Hilleren som etternavn
* Glenn Hilleren, fotballspiller
* Gunn Hilleren, syklist
* Per Hilleren, forfatter og predikant
* Roger Hilleren, skuespiller

## Referanser
Fristet

***Fristet*** er et norsk realityserie som gikk på TV3 i 2011. To lag med deltakere ble plassert i et luksuspreget miljø. Der ble de jevnlig utsatt for fristelser som skulle teste deres moralske grenser. Programmet ble ledet av Alexander Endsjø. Programmet hadde en del likheter med *[[Paradise Hotel]]*.

Programmet ble en seermessig flopp.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Oslo Harmonikvartett

**Oslo Harmonikvartett** var en kortlivet norsk sanggruppe som besto av Wenche Myhre, Kari Diesen og Sølvi Wang. Gruppen dukket opp midt i 1960-årene, og fikk kun gitt ut to singler. Gruppen er videre antagelig den eneste kvartetten som bare har bestått av tre medlemmer. Innspillingene ble gjort med Egil Monn-Iversen som orkesterleder.

Deres første singel lå på VGs topp 20-liste i ti uker i 1967.

## Diskografi
### Singler
* *[[Sussebass]]*/*[[Klara og Sara og Trine]]* (1967)
* *[[Fy, fy, nei, nei, huff, huff, så synd]]* (1968)

### Som medvirkende/samlealbum
* *[[Norske toppartister]]* (1972)
* ''Slagerparaden 4'' (2017)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Bamsefjell

**Bamsefjell** er et fjell i den vestlige delen av fjellmassivet Sør-Rondane i Dronning Maud Land. Fjellet ligger 18 kilometer vest for Nils Larsenfjellet mellom Kreitzerisen og H.E. Hansenbreen. Høyeste punkt måler 2188 moh.

Området ble fotografert fra fly under Operasjon Highjump i 1946–47. Kart over området, basert på de amerikanske flyfotografiene, ble utarbeidet av H.E. Hansen ved Norsk Polarinstitutt i 1957.

## Referanser
Sliven eparki

**Sliven eparki** (bulgarsk Сливенска епархия) er et bispedømme i Bulgaria under Den bulgarske ortodokse kirke.

Eparkiet er beliggende i det sydøstlige hjørnet av Bulgaria, og omfatter helt eller delvis oblastene Sliven, Jambol, Burgas og den østligste delen av Haskovo.

Største by er Burgas, men metropolitten har sete i Sliven. Siden 1980 et det Joanikij av Sliven som har sittet som metropolitt.

## Kirker og klostre
Eparkiet har til sammen 325 kirker og 35 kapeller. Sentralt blant disse er St. Dimităr-katedralen i Sliven og Kiril og Metodij-katedralen i Burgas.

Det finnes flere klostre i eparkiet, særlig kjent er Pomorie kloster ved Pomorie på svartehavskysten.

## Kirkelig inndeling
Eparkier i Den bulgarske ortodokse kirke er delt inn i såkalte *okolii* (bulgarsk околии, entall Околия/okolija).

Sliven eparki er delt inn i syv slike kirkelige distrikter. Dette er:
* Sliven
* Burgas 
* Jambol
* Karnobat
* Topolovgrad
* Malko Tarnovo
* Kotel

## Metropolitter
Joanikij har siden 1980 vært metropolitt av Sliven.

Tidligere metropolitter:
* Serafim (Kinov) (1873–1896)
* Gervasij (Georgiev) (1897–1919)
* Ilarion (Arabadzjiev) (1922–1939)
* Evlogij (Georgiev) (1939–1947)
* Nikodim (Piperov) (1947–1980)
* Joanikij (Nedeltsjev) (1980–)

## Galleri

Fil:Pomorie-monastery-belfry.jpg|Pomorie kloster.  
Fil:Tsarevo-church-Boris-Mihail.jpg|Kirke - Tsarevo.  
Fil:Kosti-church-St-Cyril-and-Methodius.jpg|Kirke - Kosti.  
Fil:Yambol-church-Saint-Nikola.jpg|Kirke - Jambol.  


## Referanser


## Eksterne lenker
*   
* Sliven eparki  hos *bg-patriarshia.bg*
Amflora

**Amflora** er en genmodifisert potetsort. Den er genmodisert slik at stivelsen bare består av amylopektin og ikke amylose i motsetning til fra naturens side der amylose utgjør 20% av stivelsen. Potetsorten er til industriell bruk, primært i papirindustrien. Potetsorten er utviklet av Sveriges lantbruksuniversitet i Alnarp i Lomma kommun og eies av det tyske kjemikonsernet BASF. Potetsorten inneholder også et antibiotikaresistent gen, noe som er kritisert av miljøbevegelsen. 

Amflora ble godkjent av EU 2. mars 2010 og dyrking ble deretter startet i Sverige, Vorpommern i Tyskland og i Tsjekkia.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* https://www.webcitation.org/6EEnKYBd7?url=http://www.basf.com/group/corporate/en/products-and-industries/biotechnology/plant-biotechnology/amflora
* https://web.archive.org/web/20110726043234/http://www.europabio.org/PressReleases/green/PR_061202_GM_potato.pdf
* https://web.archive.org/web/20170422165536/http://amflora.de/
Per Tannum

**Per Christian Anton Tannum** (født 17. mars 1912, død 25. april 1994) var en norsk forretningsmann som ble kjent for sin iver for norsk brukskunst.

Etter middelskole i 1928 og handelsskole i 1932 startet han *Tannum Møbler* i 1933 og solgte trehvite møbler han tegnet selv. Denne butikken, sammen med *Tannum Tekstil* som han etablerte i 1938, eksisterer fremdeles (2022). Han startet også firmaet Bruksbo A/S, et design- og tegnekontor som ble samlokalisert med butikkene. Med Arne Remlov startet han i 1941 Bonytt, utgitt av Foreningen Brukskunst, også fremdeles (2011).

Med 85 kolleger i handelsbransjen startet han i 1942 *Bokreditt Kjøpekort A/S*, et kredittfirma likeens som i USA. 

Bokreditts landsforbund, Drammensveien 16, 28. november 1949: «*En plan (BO-kreditt-systemet) som fylte kravet til sunne forhold ble fremlagt i slutten av 1941, utarbeidet av møbelhandler Per Tannum. Det gikk bl.a. ut på at avbetalingskreditten skulle ydes av et nøytralt kjøpmannsinstitutt...En særlig fordel by systemet på ved at <u>en kan kjøpe i flere forretninger</u>. Kundene kan fritt velge blant de tilsluttede forretninger...Systemet er utarbeidet i samråd med såvel juridiske som banktekniske eksperter og supplert med erfaringer fra BO-kreditt-selskapene etter flere års drift...I forretningen skal det bare være én pris på varen, <u>kontantprisen</u>. Forretningen har ikke anledning til å ta en kontantpris og en avbetalingspris, slik det ofte var tidligere. De kreditt-tillegg som er å betale, skal betales til BO-kreditt* [som] *forlanger minimum 1/3 av kjøpesummen og omkostninger kontant ved  kontraktens opprettelse...For å oppmuntre kundene - kanskje særlig [[forlovelse|forlovede]] - til å spare opp så meget som mulig, har BO-kreditt opprettet en særlig spareordning. Kredittomkostningene for sparerne er bare 4,5 %  av restbeløpet ved kontraktens opprettelse.*»

I 1966 hadde systemet over 7.000 tilsluttede forretninger. Det ble i 1991 solgt til Gjensidige, der det inngikk i Elcon Securities.

Sammen med Torolf Prytz arrangerte han den første salgsutstillingen av norske interiørartikler «Norway Designs for Living» i USA på 50-tallet, støttet av Landsforeningen Norsk Brukskunst, Norges Eksportråd, Norges Håndverkerforbund og datidens kulturkontor i Utenriksdepartementet. Det ble spiren til butikken *Norway Designs* som han startet i 1957, og som også finnes i dag (2011) som søsterbedrift til nevnte Tannum Møbler og Tekstil. Året etter startet han PLUS, et håndverkersamfunn i Fredrikstad, som fikk selge sine ting i butikken hans (*Norway Designs*). Senere ivret han for restaurering av sjøbodkvartalet i Tønsberg, der Tannum-filialer ble opprettet.

## Premier
* St. Olavs Orden, ridder i 1. klasse 1966 for fremme av norsk brukskunst

## Referanser
Katolsk-ortodoks akademi

**Katolsk-ortodoks akademi** er et selvstendig, økumenisk møtested for medlemmer av den katolske kirke og de ortodokse kirkene i Norge. Forumet har vært i virksomhet siden 2004. De første årene gikk det under navnet Katolsk-ortodoks Idéforum, men i 2010 ble navnet endret til Katolsk-ortodoks forum og i 2017 til Katolsk-ortodoks akademi.

Forumet konstituerer seg selv, og nye medlemmer tas opp etter forslag i forumet. Det er et mål for forumet å ha en bred sammensetning. Antall medlemmer begrenses oppad til ni.

Medlemmene i katolsk-ortodoks akademi er ikke offisielle representanter for sine kirker, men det er naturlig at medlemmene informerer sine respektive lokale kirkeledere (som biskop og sogneprest) om forumets utadrettede virksomhet.

Forumets målsetning er 
* å fremme internt fellesskap basert på vennskap og på interesse for kirkeliv, liturgi og spiritualitet i den katolske kirke og de ortodokse kirkene; og 
* å arrangere, fortrinnsvis minst én gang i året, et åpent seminar av faglig høy kvalitet.

Seminaret skal belyse et tema av sentral betydning for begge kirker innenfor kirkekunst, liturgi, historie, klosterliv, spiritualitet eller teologi, med tanke på å nå ut til et bredt publikum uavhengig av tro eller livssyn. Blant de emner eller seminarer som har vært belyst er «Den hellige Maria, Guds Moder i katolsk og ortodoks tradisjon», spiritualitet og klosterliv i Øst og Vest, Hellige Olav i Russland, den ortodokse læren om guddommeliggjørelsen, ikoner, ord og bilde.

## Eksterne lenker
*
Musselin

**Musselin** (fra arabisk *mausili*, «fra Mosul») er et svært tynt vevet bomullstekstil som på 1600-tallet ble brakt til Europa fra byen Mosul i dagens Irak. Stoffet ble særlig populært som kjolestoff i Frankrike på 1700-tallet og begynnelsen av 1800-tallet. 

Langt tidligere er stoffet kjent fra Bengal, der det kanskje først ble vevet. I Periplus Maris Erythraei fra det første århundre e.Kr. er musselin nevnt som en eksportvare fra Bengal, og i det åttende århundre skryter den arabiske handelsmannen Sulaiman i *Salsilatu-t Tawarikh* av et svært tynt bomullstoff fra Bengal han ikke har sett maken til andre steder.

## Referanser
Otto Borchgrevinkfjellet

**Otto Borchgrevinkfjellet** er et fjell i den vestlige delen av fjellmassivet Sør-Rondane i Dronning Maud Land. Det ligger mellom Widerøefjellet og H.E. Hansenbreen, fem kilometer sør for Tanngarden. Fjellet har en utstrekning på ti kilometer og høyeste punkt måler 2390 moh.

Området ble fotografert fra fly under Operasjon Highjump i 1946–47. Kart over området, basert på de amerikanske flyfotografiene, ble utarbeidet av Norsk Polarinstitutt i 1957. Fjellet er oppkalt etter kaptein Otto Borchgrevink som i 1930-31 ledet en hvalfangstekspedisjon til Sørishavet med det flytende kokeriet «Antarctic». Ekspedisjonen kartla kysten av det antarktiske kontinentet fra 51°30' til 59° østlig lengde.

## Referanser
Solheim sekundærstasjon

**Solheim sekundærstasjon**, beliggende i Fjøsangerveien 65 i Årstad bydel i Bergen, er et bygg tegnet av arkitekt Sigurd Lunde i 1915 og tatt i bruk i 1924. Den katedralaktige bygningen, oppført i pusset mur, har jugendpregede detaljer utført i hugget stein. 

Sekundærstasjonen ble i 1924 påbygget med en fløy mot syd. I etterkrigstiden ble det oppført et nytt tilbygg mot Fjøsangerveien. Etter at arealbehovet for transformatorer er blitt mindre brukes bygget nå til andre formål, blant annet som kantine for BKK.

Sommeren 2021 ble det satt ut fire bikuber på sekundærstasjonens grøntområde. Disse produserte nok honning til rundt 1.500 glass merket «Bergensk byhonning fra Solheim sekundærstasjon».

## Kraftoverføring fra Samnanger
Sekundærstasjonen ble oppført i forbindelse med utbyggingen av Samnangervassdraget. Rettighetene til vassdraget ble kjøpt opp i 1889. 28. juni 1909 vedtok et enstemmig Bergen bystyre utbyggingen av vassdraget. Sekundærstasjonen fikk strøm fra en ca 35 kilometer fjernledning via Minde stasjon, Trengereidfjorden, Hisdal, Ådland og Aldal til Frøland kraftverk, Bergens Elektricitetsverks første vannkraftverk. Den første ledningen fra 1912 ble satt opp med en masterekke og utbygget med en ny i 1917. Masterekken fra 1912 var Norges første kraftledning med bæremaster med hengeisolatorer. Hver mast hadde seks hengeisolatorer som besto av tre isolatorskåler i porselen.

## Fra høyspent til lavspent
Sekundærstasjonen fungerte som innmatingssentral for elektrisk kraft hvor nettspenningen nedtransformerte fra 40 kV til 7,5 kV. Fra sekundærstasjonen gikk strømmen til det lokale fordelingsnettet via transformatorkiosker som omformet vekselstrømmen til likestrøm. De første transformatorkioskene i Bergen lå på Sandvikstorget og Ludebryggen (Sandviksboder 66 ligger her), og ble satt i drift i juni 1912. Transformatorkioskene ble tegnet av arkitekt Einar Oscar Schou, og i løpet av 1912 var ti vekselstrøm-transformatorer satt i drift i Bergen.

## Andre sekundærstasjoner i Bergen
Utover 1920-tallet ble nye sekundærstasjoner oppført. Ravneberget sekundærstasjon åpnet i 1927, og Sandviken sekundærstasjon, tegnet av arkitekt Ole Landmark, åpnet året etter.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Transformatorkiosk for Bergen Elektrisitetsverk
Harald Conradsen

**Harald Conradsen** (1817–1905) var en dansk medaljør og billedhugger som satte et sterkt preg på utformingen av danske medaljer og mynter i nærmere 60 år. Han ble ansatt ved Den Kongelige Mønt i 1841 og var medaljør der i årene 1873–1901.

Conradsen sto blant annet bak medaljen som utdeles til mottakere av Eckersbergmedaljen. Det var også han som utarbeidet platen til den doktorringen som Københavns Universitet begynte å bruke i 1866.

Han mottok Neuhausens premie for modellen til en specie i . Han var ridder av Dannebrog.

## Referanser


## Kilder
* 
* Harald Conradsen hos Danske mønt
Didi Heiberg

**Didrikke «Didi» Heiberg** (født 26. juli 1863 i Bergen, død 5. februar 1915) var en norsk skuespiller, primadonna ved Den Nationale Scene.

## Familie
Didi Heiberg het opprinnelig **Hansine Didrike Tollefsen** og het ved fremførelsen av sine første roller Didrike Tollefsen. Hennes far var maskinist Hans Tollefsen fra Jølster, og moren het Jacobine Gjertine Nygaard. Også to av hennes søstre hadde mindre roller ved Den Nationale Scene – Karen Dorothea (1859-94) og Jacobine Augusta Tollefsen (1870-90).  Hun ble 1. april 1885 gift med forfatter, teatersjef og dramatiker Gunnar Heiberg (1857–1929).

## Liv og virke
Didi Heiberg debuterte ved Den Nationale Scene den 24. september 1882 i rollen som *Agnes* i *[[Brand]]*. Hun var *Svanhild* i *[[Kjærlighedens Komedie]]* (1883), *Thora* i *[[De unges forbund]]* (1883), *Dagny* i *[[Hærmændene paa Helgeland]]* (1884), *Hedvig* i *[[Vildanden]]* (urpremieren den 9. januar 1885). *Regine* i *[[Gengangere]]* (1985) og *Rebekka West* i *[[Rosmersholm]]*. Etter at Gunnar Heiberg kom til teatret som ny teatersjef i 1884, giftet hun seg med ham i 1885, og ble med ham tre år etter, da han vendte tilbake til Kristiania. 

I Kristiania hadde Didi Heiberg blant annet hovedrollen som *Anna Hielm* i ektemannens (altså Gunnar Heibergs) stykke *Kong Midas*, også i urpremieren Det Kongelige Teater i København den 17. januar 1890, og i den etterfølgende turneen på nordiske scener. Stykket ble ikke antatt på Christiania Theater, men hadde sin norske debut 17. april 1890 på Tivoliteatret. Ekteskapet med Heiberg – som hadde interessert seg for Oda Krohg i 1893 –  varte til 1896. Hun var igjen *Agnes* i november 1896, ved Dagmarteatret i København. I 1901 var hun engasjert ved Arbeidernes Teater i København.

## Roller i utvalg
**Agnes* i *[[Brand]]*
**Svanhild* i *[[Kjærlighedens Komedie]]* (1883)
**Thora* i *[[De unges forbund]]* (1883)
**Dagny* i *[[Hærmændene paa Helgeland]]* (1884)
**Hedvig* i *[[Vildanden]]* (urpremieren den 9. januar 1885)
**Regine* i *[[Gengangere]]* (1985)
**Rebekka West* i *[[Rosmersholm]]*
**Anna Hielm* i *Kong Midas*

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Erik Ninn-Hansen

**Erik Ninn-Hansen** (1922–2014) var en dansk politiker. Han var medlem av Folketinget fra 1953 til 1994, formann i Det Konservative Folkepartis folketingsgruppe fra 1971 til 1974 og medlem av flere borgerlige regjeringer.

## Liv og virke
### Familie, utdannelse, advokat
Erik Ninn-Hansen var sønn av gårdbruker Christian Hansen og lærer Marie Ninn i Skørpinge ved Slagelse. Han ønsket seg et yrkesliv utenfor jordbruket, og han distanserte seg fra hjemstedets orientering mot partiet Venstre. 

Han tok juridisk embedseksamen ved Københavns Universitet i 1948. Han fikk advokatbevilling i 1952 og senere også møterett for Højesteret. Han drev i mange år sin egen advokatvirksomhet.

Han giftet seg i 1947 med Astrid Pedersen, som også var jurist. De bodde det meste av livet i Charlottenlund.

### Politiker, motstandsmann
I 1930-årene ble han med i Konservativ Ungdom og ble en nær alliert av Aksel Møller, som opponent til antidemokratiske og dels fascistiske strømninger på partiets høyreside.

Under den tyske okkupasjonen av Danmark gikk Ninn-Hansen inn i motstandsbevegelsen, og han dannet Studenternes Efterretningstjeneste sammen med blant andre Arne Sejr. Ninn-Hansen var formann i den konservative studenterforeningen i København fra 1942 til 1945, formann i Konservative Studerende på landsplan fra 1944 til 1948 og formann i Konservativ Ungdom fra 1948 til 1950.

I 1953 ble han innvalgt i Folketinget fra Sorø amtskrets, senere fra Vestsjællands amtskrets. Han satt frem til valget i 1994.

Han satt i Hilmar Baunsgaards regjering som forsvarsminister fra 1968 til 1971 og finansminister fra mars 1971 til regjeringen gikk av i oktober samme år. Han ble så valgt til formann i den konservative folketingsgruppen. Det Konservative Folkeparti gikk sterkt tilbake ved folketingsvalgene i 1973, og Ninn-Hansen lå i en åpen strid med formannen i partiets hovedstyre, Erik Haunstrup Clemmensen. I 1974 trådte både Ninn-Hansen og Clemmensen til side for å kunne samle partiet bak Poul Schlüter som ny partileder.

Ninn-Hansen var justisminister i Poul Schlüters regjeringer fra 1982 til 1989 og formann i Folketingets presidium i noen måneder i 1989. Han gikk av som justisminister på grunn av den såkalte tamilsaken, og i 1993 ble han skarpt kritisert av en offentlig granskningsrapport. Schlüter-regjeringen gikk av som følge av rapporten. I 1995 ble Ninn-Hansen stilt for riksrett og dømt til fire måneders fengsel for brudd på ministeransvarlighetsloven.

## Bibliografi
*  – *Syv aar for VKR*.
*  – *Fra Christmas til Baunsgaard. Dansk politik 1948-1973*.
*  – *Ret færd mellem jura og politik*.
*  – *Christmas Møller*.
*  – *Værelse 28. Dansk politik 1974-1994*.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Elizabeth Reaser

**Elizabeth Reaser** (født 15. juni 1975) er en amerikansk skuespiller. 

Reaser er blant annet kjent for sin rolle som vampyrmammaen Esme Cullen i filmene i *[[Twilight-serien]]*, og for rollen som Jane Doe/Ava/Rebecca Pope i *[[Grey's Anatomy]]*. Hun hadde også hovedrollen i TV-serien *[[The Ex List]]* som blant annet ble sendt på TV 2.

## Filmografi, utvalgte roller

## Referanser


## Eksterne lenker
*