open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Cerautola

***Cerautola*** er en slekt av dagsommerfugler som hører til underfamilien Poritiinae i den artsrike familien glansvinger (Lycaenidae).  

## Utseende
Middelsstore dagsommerfugler, store til Lycaenidae å være. Forvingene er litt sigdformede. Hannene er mer eller mindre metallisk blå på oversiden, hunnene brune. Undersiden er lys med brune streker.
Larvene er lyst gråbrune, med lange, stive hår. De kan minne om børstespinnere (Lymantriinae).

## Levevis
Larvene lever av blågrønnbakterier, alger, lav og annet organisk materiale som de skraper av trestammer. De ser ut til alltid å leve i nærheten av kolonier av maur i slekten *Crematogaster*. Maurene holder larvenes fiender borte, men det ser ikke ut til at larvene gir noe til maurene, og maurene vil ikke aktivt forsvare dem, i motsetning til bladlus og larver som skiller ut søte stoffer som maurene liker. Det er sannsynlig at de stive hårene gir larvene et vern mot å bli angrepet av maurene – puppen har også stive hår. De voksne sommerfuglene holder seg mest oppe i trekronene, der hannene utfører et slags fluktspill om morgenen. De metalliske fargene kommer da til sin rett.
Disse sommerfuglene lever i skog.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Vest- og Sentral-Afrika.

## Systematisk inndeling
Artene ble tidligere regnet til slekten *[[Epitola]]*.

* sommerfugler (Lepidoptera)
** gruppe / overfamilie **[[dagsommerfugler]]** (Papilionoidea) 
*** familie **[[glansvinger]]** (Lycaenidae) 
**** delgruppe **[[Poritiinae]]**
***** delgruppe / stamme **[[Liptenini]]**
****** delgruppe Epitolina
******* slekt *Cerautola* Libert, 1999
******** underslekt *Cerautola* (i snever forstand)
********* *[[Cerautola adolphifrederici]]* (Schultze, 1911)
********* *[[Cerautola ceraunia]]* (Hewitson, 1873)
********* *[[Cerautola crippsi]]* (Stoneham, 1934)
********* *[[Cerautola crowleyi]]* (Sharpe, 1890)
********* *[[Cerautola fisheri]]* Libert & Collins, 1999
********* *[[Cerautola legeri]]* Libert, 1999
********* *[[Cerautola miranda]]* (Staudinger, 1889)
********* *[[Cerautola semibrunnea]]* (Bethune-Baker, 1916)
******** underslekt *[[Hewitola]]* Libert, 1999
********* *[[Cerautola decellei]]* (Stempffer, 1956)
********* *[[Cerautola hewitsoni]]* (Mabille, 1877)
********* *[[Cerautola hewitsonoides]]* (Hawker-Smith, 1933)
********* *[[Cerautola stempfferi]]* (Jackson, 1962)

## Kilder
* ''Cerautola'' på Tree of life
* Sáfián, S. og T.B. Larsen (2009) On the ecology and behavior of *Cerautola crowleyi* (Sharpe, 1890), *Cerautola ceraunia* (Hewitson, 1873) and *Cerautola miranda* (Staudinger, 1889) with descriptions of early stages (Lepidoptera: Lycaenidae, Epitolini). Tropical Lepidoptera Research 19: 22-28.

## Eksterne lenker
* 
* Finnish lepidoptera – http://www.nic.funet.fi/
* www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/ Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
Liste over Norges største grunneiere

**Norges største grunneiere** er gjengitt her med en oversikt over de grunneierne som eier 100&nbsp;000 dekar (100&nbsp;km²) eller mer. Opplysningene kommer fra Brønnøysundregistrene og Proff, samt fra virksomhetenes egne nettsider. Den klart største eiendomsbesitteren i Norge er Den norske stat. I Finnmark har staten med vedtak av Finnmarksloven den 17.juni 2005 overlatt all sin eiendom til innbyggerne i fylket gjennom grunneierorganet Finnmarkseiendommen - Finnmarkkuopmodat (FeFo).  Den selvstendige grunneieren FeFo styres av totalt seks utnevnte styremedlemmer fra  Sametinget og Finnmark fylkeskommune. Opplysningsvesenets fond eier 14 150 eiendommer, fordelt på 671 forvaltningsenheter, hvor skog kun er en del av arealene. Andre store eiere er de ulike private skogeiere og almenninger og en del kommuner.

De ulike skogeierforeningene som organiserer store eiendommer og bl.a leverer virke til Norske Skog, er sammenslutninger av skogeiere og det er disse skogeierne som eventuelt inngår i listen her.

## Listen

## Se også
*Liste over Svalbards grunneiere

## Referanser


## Litteratur
* Irene Runningen, *Almenningsretten i et dynamisk samfunn* (mastergradsoppgave), Ås 2005

## Eksterne lenker
* Brønnøysundregistrene – www.brreg.no
* Norsk institutt for skog og landskap - Gårdskart på Internett 
* Proff™ – www.proff.no
Nubisk sjiraff

**Nubisk sjiraff** (*Giraffa camelopardalis camelopardalis*) er en genetisk variant av sjiraff som finnes i det sørlige Øst-Sudan, Eritrea og det nordvestlige Etiopia. Ifølge Giraffe Conservation Foundation overlever færre enn 250 individer i dag.

Varianten særpreges av relativt store kastanjebrune flekker med fire irregulære sider mot off-white en bakgrunn. Innsiden av lemmene og lemmene nedenfor hasene er off-white og mangler flekkmønster. Lite er ellers kjent omkring denne underarten.

Nubisk sjiraff er sjelden å finne i dyrehager, men en liten gruppe finnes ved Al Ain Zoo i De forente arabiske emirater.

Noen forskere har antydet at rothschildsjiraff (*G. c. rothschildi*) og Nubisk sjiraff (*G. c. camelopardalis*) kan være synonyme, men verken morfologiske eller genetiske data støtter denne teorien per dags dato (2012). De blir derfor regnet som separate underarter inntil videre.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Olbernhau

**Olbernhau** er en by i Erzgebirgskreis i Direktionsbezirk Chemnitz i den sørlige delen av Fristaten Sachsen. Kommunen hadde 9&nbsp;936 innbyggere den 31. desember 2010.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Skjåk Almenning

**Skjåk Almenning** er en bygdeallmenning på 2 millioner dekar, og er den største private eiendommen i Norge. Skjåk almenning utgjør 95 % av arealet i Skjåk kommune. 6% er skogkledt, mens vann, elver og breer utgjør 11%. Resten er fjell og vidde. Høyeste topp er Nordre Hestbrepiggen på 2&nbsp;172 moh.

Geografisk sogner området til Østlandet, men store deler av arealet kiler seg inn i vestlandsfjellene både i Sogn og Fjordane og Møre og Romdsdal, noe både landskapet og klimaet bærer preg av. Spennvidda i naturtyper er et viktig kriterium for verneverdiene i området. Reinheimen nasjonalpark har 21 % av sitt område innenfor Skjåk almenning. Breheimen har også store deler av sitt område innenfor Skjåk almenning.

## Se også
* Liste over Norges største grunneiere

## Eksterne lenker
*
Polaråret 1918

## Ekspedisjoner

### Arktis
*Den andre Thule-ekspedisjonen 1916–18 der Knud Rasmussen og Peter Freuchen utforsker Nord-Grønland og fastslår at Peary Land ikke er en øy.
*Maud-ekspedisjonen 1918–25 der Roald Amundsen førte «Maud» gjennom Nordøstpassasjen.

### Antarktis
*I den antarktiske hvalfangstsesongen 1917–18 opererer sju landstasjoner, 6 hvalkokerier og 48 hvalbåter. Fangsten var 4&nbsp;304 hval.
*I den antarktiske hvalfangstsesongen 1918–19 opererer sju landstasjoner, 6 hvalkokerier og 50 hvalbåter. Fangsten var 4&nbsp;787 hval.

## Begivenheter og etableringer
*

## Oppdagelser og vitenskapelige resultater
*

## Fødsler
*6. oktober – Torstein Raaby, norsk motstandsmann og polarforsker.
* Evgenij Korotkevitsj, sovjetisk vitenskapsmann og polarforsker.

## Dødsfall
*10. mars – Ernest Wild, britisk sjømann og Antarktis-utforsker.
*28. oktober – Albert Hastings Markham, britisk sjøoffiser og Arktis-utforsker.

## Referanser


## Litteratur
*
*
Chris Dobson

**Christopher Martin «Chris» Dobson** (født 8. oktober 1949, død 8. september 2019) var en britisk kjemiker og professor ved University of Cambridge.

Dobson mottok både bachelorgraden og doktorgraden ved University of Oxford. Han vendte tilbake til Oxford University i 1980 som universitetslektor i kjemi, og han har vært ansatt ved University of Cambridge siden 2001. Han har i løpet av sin karriere publisert hundrevis av vitenskapelige artikler. Han har mottatt både Davymedaljen og Royal Medal, henholdsvis i 2005 og 2009.

Dobson var Fellow of the Royal Society. I 2018 ble han utnevnt til *[[Knight Bachelor]]*. Han ble dermed opphøyet i ridderstanden og fikk rett til å føre tiltaleformen sir foran sitt navn.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Dobson group at the University of Cambridge
Thornicroftsjiraff

**Thornicroftsjiraff** eller **rhodesisk sjiraff** (*Giraffa camelopardalis thornicrofti*) er en genetisk variant av sjiraff som er endemisk for Luangwadalen i provinsen Eastern i det nordøstlige Zambia, blant annet i den 9&nbsp;050&nbsp;Km² store nasjonalparken South Luangwa National Park.

Varianten særpreges av løvlignende flekker mot en beige eller kremgul bakgrunn. Både innsiden av lemmene og lemmene nedenfor hasene har flekkmønster. Dominante hanner blir gjerne mørkere i utfargingen. Ifølge Giraffe Conservation Foundation overlever færre enn 1&nbsp;500 individer i dag, hvorav cirka 800 (GCF 2010) i en enkelt populasjon.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Diabulus in Musica

**Diabulus in Musica** er et symfonisk metal-band fra Navarra i Spania som ble grunnlagt i 2006 og ga ut sitt første album *Secrets* i 2010, via Metal Blade Records.

## Medlemmer
* Zuberoa Aznárez – Vokal
* Gorka Elso – Keyboard/Grunts
* Odei Ochoa - Bass 
* David Carrica - Trommer
* Alexey Kolygin - Gitar 

### Tidligere medlemmer
* Jorge Arca – Bass
* Adrián M. Vallejo – Gitar/Screams
* Xabier Jareño – Trommer 
* Alejandro "Alex" Sanz – Bass

## Diskografi
* *Secrets* (EP) – 2009
* *Secrets* – 2010 (Metal Blade Records)
* *The Wanderer* – 2012 (Napalm Records)

## Eksterne lenker
* 
* 
* Sceneries Of Hope (YouTube)
Masaisjiraff

**Masaisjiraff** eller **kilimanjarosjiraff** (*Giraffa camelopardalis tippelskirchi*) er en genetisk variant av sjiraff som finnes i sentrale og sørlige deler av Kenya og i Tanzania. Den regnes som den fysisk største av de ni underartene. Hanner kan nå en høyde på mer en 6 meter.

Varianten særpreges av irregulære flekker med taggete kanter mot en off-white bakgrunn. Både innsiden av lemmene og lemmene nedenfor hasene er har flekkmønster. Hannen kan utvikle fem hornlignende utvekster. Dominante hanner blir gjerne noe mørkere i pigmenteringen. Masaisjiraffen er den mest vanlige av de ni underartene, og regnes ikke som truet. Ifølge Giraffe Conservation Foundation finnes det færre enn 40&nbsp;000 individer i dag.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Vasaloppet 2009

**Vasaloppet 2009** ble arrangert den 1. mars 2009, og var den 85. utgaven av Vasaloppet.

## Resultat, herrer
*Not: Pl = Plassering, Nr = Startnummer, Tid = Sluttid*

## Resultat, damer
*Not: Pl = Plassering, Nr = Startnummer, Tid = Sluttid*

## Referanser


## Eksterne lenker
* Vasaloppets hjemmeside
Indo-sarasensk stil

**Indo-sarasensk stil** eller **hindu-sarasensk stil** er en arkitekturstil som utviklet seg fra 1870-tallet i kolonitidens India og som benytter stilelementer fra hinduistisk og muslimsk arkitektur til en kombinasjon preget av rik ornamentering, buer og løkkupler. Denne historisistiske stilen ble utviklet av britiske ingeniører og arkitekter og ble benyttet for monumentalbygg og offentlige bygninger. Arkitekten Samuel Swinton Jacob var den ledende forkjemper for den indo-sarasenske stil.

Triumfbuen Gateway of India og hotellet Taj Mahal Palace i Mumbai er eksempler på indo-sarasensk arkitektur, maharajapalasset i Mysore likeså.

## Referanser


## Litteratur
* Thomas R. Metcalf: «Architecture and the Representation of Empire: India, 1860−1910», *Representations*, nr. 6, 1984, s. 37−65

## Eksterne lenker
*
Wrecking Ball

***Wrecking Ball*** er et musikkalbum med Bruce Springsteen, utgitt den 2. mars 2012. Albumet er produsert av Springsteen og Ron Aniello.

## Sporliste
# «We Take Care of Our Own»
# «Easy Money»
# «Shackled and Drawn»
# «Jack of All Trades»
# «Death to My Hometown»
# «This Depression»
# «Wrecking Ball»
# «You've Got It»
# «Rocky Ground»
# «Land of Hope and Dreams»
# «We Are Alive»
# «Swallowed Up (In the Belly of the Whale)» (Bonus)
# «American Land» (Bonus)

## Eksterne lenker
*
Sørafrikansk sjiraff

**Sørafrikansk sjiraff** eller **kappsjiraff** (*Giraffa camelopardalis giraffa*) er en genetisk variant av sjiraff som finnes i Sør-Afrika, Namibia, det sørlige Botswana og Zimbabwe. Den har også blitt reintrodusert til det sørvestre Mosambik.

Varianten særpreges av tette, svakt avrunda flekker, noen med stjernelignende forlengelser, mot en off-white bakgrunn. Både innsiden av lemmene og lemmene nedenfor hasene er har flekkmønster. Den er en av de mest vanlige av de ni underartene, og regnes ikke som truet. Ifølge Giraffe Conservation Foundation overlever færre enn 12&nbsp;000 ville individer i dag.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Sørlig savannesjiraff

**Sørlig savannesjiraff**, **angolasjiraff** eller **namibiasjiraff** (*Giraffa camelopardalis angolensis*) er en genetisk variant av sjiraff som finnes i Namibia, Sørvest-Zambia og trolig Vest-Zimbabwe, og Botswana. Paradoksalt nok kan den være utryddet i Angola. Forskere har nemlig indikert at sjiraffene som lever i den nordlige delen av Namibiaørkenen og i Etosha nasjonalpark kan være en distinkt art.

Varianten særpreges store flekker med litt hakkete kanter mot en off-white bakgrunn. Både innsiden av lemmene og lemmene nedenfor hasene er har flekkmønster. Dominante hanner blir gjerne litt mørkere i pigmenteringen. Den er den nest mest vanlige av de ni underartene, og regnes ikke som truet. Ifølge Giraffe Conservation Foundation overlever færre enn 20&nbsp;000 ville individer i dag.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
PJAK

**Kurdistans parti for det frie liv** (Kurdisk: پارتی ژیانی ئازادی کوردستان eller *Partiya Jiyana Azad a Kurdistanê*, forkortet til **PJAK** eller **PEJAK**) er en militant nasjonalistisk kurdisk gruppe som besitter baser i Nord-Irak og som har gjennomført flere angrep i Iran, Tyrkia og Syria.

Eksperter anslår at PJAK har nære bånd til Kurdistans arbeiderparti (PKK). PJAK er imidlertid mest fokusert mot Iran, mens PKK retter sin oppmerksomhet mot Tyrkia. I 2011 ble begge gruppene utsatt for et felles angrep fra Tyrkia og Iran, som endte med at PJAK ble nedkjempet i grenseområdet mellom Irak og Iran. Både PKK og PJAK regnes som terrororganisasjoner av USA.

Det anslås at gruppen har rundt  medlemmer fra Iran, Tyrkia, Irak, Syria og den kurdiske diasporaen.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Epitolina

***Epitolina*** er en slekt av dagsommerfugler som hører til underfamilien Poritiinae i den artsrike familien glansvinger (Lycaenidae).  

## Utseende
Små (vingespenn ca. 25 millimeter) dagsommerfugler. Oversiden er ensfarget mørk med et litt matt, blått eller blåfiolett skinn, undersiden brunlig.

## Levevis
Larvene lever av blågrønnbakterier, alger, lav og annet organisk materiale som de skraper av trestammer. De ser ut til alltid å leve i nærheten av kolonier av maur i slekten *Crematogaster*.
Disse sommerfuglene lever i skog.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i det vestlige Afrika.

## Systematisk inndeling

* sommerfugler (Lepidoptera)
** gruppe / overfamilie dagsommerfugler (Papilionoidea) 
*** familie glansvinger (Lycaenidae) 
**** delgruppe Poritiinae
***** delgruppe / stamme Liptenini
****** delgruppe Epitolina
******* slekt ***Epitolina*** Aurivillius, 1895
******** *[[Epitolina catori]]* Bethune-Baker, 1904
******** *[[Epitolina collinsi]]* Libert, 2000
******** *[[Epitolina dispar]]* (Kirby, 1887)
******** *[[Epitolina larseni]]* Libert, 2000
******** *[[Epitolina melissa]]* (Druce, 1888)

## Kilder
* ''Epitolina'' på Tree of life

## Eksterne lenker
* 
* Finnish lepidoptera – http://www.nic.funet.fi/
*  www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/  Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om  norske sommerfugler.
* Butterflies of Ghana - *Epitolina catori* http://ghanabutterflies.uw.hu/info.php?nem=Epitolina&faj=catori 
* Bilde av ''Epitolina dispar''
Thomas Angells Stiftelser

**Thomas Angells Stiftelser** ble opprettet den 1. januar 1767. Arven etter Thomas Angell var på om lag 300 000 riksdaler. Dette svarer til kr 1,2 milliarder i dagens verdi. Hans testamente inneholdt nøyaktige regler for hvordan avkastningen av formuen skulle fordeles.

## Historie

Den første bygningen som ble reist av Thomas Angells stiftelse var en bolig for *«fattige, men aktverdige kvinner utenfor borgerstanden»*. Huset ble ferdigstilt i 1770 og fikk navnet Thomas Angells stuer. Den hadde opprinnelig plass til 16 personer. Bygningen er fortsatt i bruk, som kontor- og forsamlingslokale. Inngangspartiet til Thomas Angells stuer prydes av familiens våpen, som bl.a. viser to fiskekroker.
 
Ifølge testamentet skulle to tredeler av avkastningen gå til bygging og drift av en eldrebolig, som fikk navnet Thomas Angells hus. Bygningen i Bispegata 2-4 stod ferdig i 1772 og gav opprinnelig husrom til 16 eldre damer *«av stand»*. Den ble utvidet betydelig i 1904. Kontorene til Thomas Angells stiftelse befinner seg i bygningen, der kan vi se portretter av Thomas Angell og hans slektninger.

Thomas Angells testamente bestemte at en sjettedel av avkastningen fra formuen skulle deles ut til direkte til de fattige. Denne *Thomas Angells gave* ble delt ut årlig på hans dødsdag 19. september i Nidarosdomen. Tradisjonen er videreført til idag ved en minneseremoni som holdes årlig ved Thomas Angells sarkofag i krypten i Nidarosdomen.

En betydelig del av avkastningen gikk til driften av Waisenhuset. Trondheim katedralskoles nye bygning fra 1770-årene ble finansiert av midler fra Thomas Angells stiftelse.

Hans stiftelser består i dag av Thomas Angells hus i Trondheim sentrum med totalt 73 utleieleiligheter til eldre. I tillegg kommer en skog- og utmakseiendom på ca. 400.000 da i kommunene Selbu og Tydal, før 2018 Sør-Trøndelags største eiendom.

## Forstandere
*1767–1773 Morten Simonsen Hoff (1731–1773)
*1773–1790 Andreas Peter Klingenberg (1723–90)
*1790–? Carsten Volquartz Klingenberg (1767–1830)
*1830–1865 Lorentz Angell (1794–1879)
*1865–? Henrik Hornemann (1816–1891)
*1889–1908 Johannes Midelfart (1833–1910)
*1908–? Hans Peter Werner Hall (1857–1933)
*1934–? Ørnulf Lindboe (1882–1972)
*1980–1996 Asbjørn Austvik (1926–2009)
*1996–2008 Jarle Malvik (1938)
*2008– Inge Noreide (1946)
## Se også
*Liste over Norges største grunneiere

## Referanser




## Litteratur
* Trondheim byleksikon, Oslo 2008
* Artikler på nettsiden til Thomas Angells Stiftelser
* Arkitektur i 1000 år – arkitekturguide for Trondheim

## Eksterne lenker
* Thomas Angells Stiftelser – www.thomasangell.no
Teratoneura

***Teratoneura*** er en slekt av dagsommerfugler som hører til underfamilien Poritiinae i den artsrike familien glansvinger (Lycaenidae).  

## Utseende
Små til middelsstore (vingespenn ca. 35 millimeter) sommerfugler med litt kantete vinger. Oversiden er oransje med bredt brune ytterkanter. Undersiden av bakvingen er oransje med brune kanter, undersiden av bakvingen mørkbrun med lysere brune tegninger.

## Levevis
Larvene lever av blågrønnbakterier, alger, lav og annet organisk materiale som de skraper av trestammer. De ser ut til alltid å leve i nærheten av kolonier av maur i slekten *Crematogaster*.
Disse sommerfuglene lever i skog.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Vest- og Sentral-Afrika.

## Systematisk inndeling

* sommerfugler (Lepidoptera)
** gruppe / overfamilie **[[dagsommerfugler]]** (Papilionoidea) 
*** familie **[[glansvinger]]** (Lycaenidae) 
**** delgruppe **[[Poritiinae]]**
***** delgruppe / stamme **[[Liptenini]]**
****** delgruppe Epitolina
******* slekt *Teratoneura* Dudgeon, 1909
******** *[[Teratoneura congoensis]]* Stempffer, 1954
******** *[[Teratoneura isabellae]]* Dudgeon, 1909

## Kilder
* ''Teratoneura'' på Tree of life

## Eksterne lenker
* 
* Finnish lepidoptera – http://www.nic.funet.fi/
* www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/ Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
* Bilder av typeeksemplarer av ''Teratoneura congoensis''
Kishen Pershad

**Kishen Pershad** (født 1865, død 1940) var en hyderabadsk adels- og embetsmann. Han var diwan (statsminister) i fyrstestaten Hyderabad i to perioder (1901–1912 og 1926–1937). 

## Liv og virke
Kishen Pershad tilhørte en framstående hinduistisk adelsfamilie og hadde *[[jagir]]* på  km², som ga en inntekt på  rupi om året. Han ble minister for militære saker i 1893 og ble i 1901 første gang statsminister. Hans andre statsministerperiode startet i 1926 og endte i 1937, da han ble etterfulgt av Akbar Hydari.

Kishen Pershad hadde titlene *[[maharaja]]*, som ble benyttet foran navnet, og *[[bahadur]]*, som ble plassert etter navnet, sammen med tittelen *Yamin-us-Saltanat*. Pershad ble i 1910 forfremmet til storkommandørridder av Den indiske imperieordenen og hadde også rett til å føre tiltaleformen *[[sir]]* foran sitt navn. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
South Luangwa National Park

**South Luangwa National Park** er en 9&nbsp;050&nbsp;km² stor nasjonalpark som ligger langs vestbredden av Luangwafloden, i provinsen Eastern i det nordøstlige Zambia, det mest intakte elvesystemet som finnes i hele Afrika. Parken ble grunnlagt som viltreservat i 1938 og fikk status som nasjonalpark i 1972. Området regnes som et av de mest attraktive i verden hva dyreliv gjelder.

Innenfor nasjonalparkens grenser lever det mer enn 60 ulike dyrearter og over 400 fuglearter. Parken er blant annet kjent for sin populasjon av thornicroftsjiraffer, flodhester, savanneelefanter og kafferbøffler og mye mer.

Cirka 30 km nord for South Luangwa National Park, separet av den såkalte Munyamadzikorridoren, ligger også North Luangwa National Park.

## Andre nasjonalparker i Zambia
Zambia har en rekke nasjonalparker, samt 35 forvaltningsområder for vilt som fungerer som buffersoner rundt parkene. I disse buffersonene finner man også flere viltreservater, innkvartering for turister, forskningsstasjoner og mye mer. Her er noen av de mest betydningsfulle:

* Bandweulu Wetlands (ca. 400 Km²)
* Kafue National Park (ca. 22&nbsp;500 Km²)
* Kasanka National Park (ca. 390 Km²)
* Liuwa Plains National Park (ca. 3&nbsp;660 Km²)
* Lochinvar National Park (ca. 428 Km²)
* Lower Zambezi National Park (ca. 4&nbsp;092 Km²)
* Lusenga Plains National Park (ca. 880 Km²)
* Mosi oa Tunya National Park (ca. 66 Km²) inkludert halvparten Victoriafallene
* North Luangwa National Park (ca. 4&nbsp;636 Km²)
* Nsumbu National Park (ca. 2&nbsp;000 Km²)
* South Luangwa National Park (ca. 9&nbsp;050 Km²)
* West Lunga National Park (ca. 1&nbsp;684 Km²)

## Eksterne lenker
* 
* South Luangwa National Park
Norge (Virginia)

**Norge** er et kommunefritt område i James City County, i delstaten Virginia i USA (). Norge var tidligere lokalisert langs den gamle *Richmond-Williamsburg Stage Road*, som i moderne tid ble til U.S. Route 60 i Virginia. Interstate 64 i Virginia ble bygd gjennom området på 1970-tallet og passerer like i nærheten. Exit 231 er merket «Croaker-Norge», som er navnene på to mindre samfunn i nærheten.

Samfunnet Norge ble formelt etablert i 1904, oppkalt etter gamlelandet Norge, i den vestlige delen av James City County av norskamerikanere og andre fra Skandinavia, av personer som ankom stedet fra andre deler av Nord-Amerika og av nye innvandrere. Landområdene hadde en overkommelig pris og kunne tilby rike jordbruksområder i et mindre tøft klima enn i de nordlige statene og midtvesten, hvor noen av immigrantene opprinnelig hadde slått seg ned da de ankom Amerika.

## Referanser


## Litteratur
* Bradshaw, Nancy Smith & Hamilton, Frances Huckstep (1989): *Velkommen til Norge: A Pictorial History of Norge, Virginia*, Taylor Publishing Company
* McCartney, Martha W. (1977): *James City County: Keystone of the Commonwealth*; James City County, Virginia; Donning and Company; ISBN 0-89865-999-X
* Traser, Donald R. (1998): *Virginia Railway Depots*. Old Dominion Chapter, National Railway Historical Society. ISBN 0-9669906-0-9

## Eksterne lenker
* James City County, offisielt nettsted
* Williamsburg-James City County Public Schools , offentlige skoler
* Williamsburg Regional Library system, regionalt biblioteksystem
* Værmelding for Norge, Virginia, Weather Underground
Iran-krisen

**Iran-krisen**, også kjent som *Iran-Aserbajdsjan-krisen*, var en krig som forekom ved andre verdenskrigs avslutning og hadde sitt opphav i Sovjetunionens motvilje til å trekke seg ut av det okkuperte Iran til tross for tidligere garantier for dette. I 1941 ble Iran invadert av en felles sovjetisk-britisk invasjonsstyrke (se Den anglo-sovjetiske invasjonen av Iran) grunnet landets strategiske beliggenhet, dets rike oljeforekomster og Den persiske korridor, og de allierte hadde senere lovet å trekke seg ut av landet senest seks måneder etter krigens avslutning. Når den planlagte datoen kom tidlig i 1946, nektet imidlertid Sovjetunionens Josef Stalin å trekke seg ut av landet; i stedet hadde han på forhånd opprettet separatiststaten Folkerepublikken Aserbajdsjan, for dermed å kunne sikre seg varig fotfeste i landet. Mot slutten av 1945 hadde han også sørget for grunnleggelsen av den kurdiske staten Republikken Mahabad.

Ettersom tidsfristen utløp, brøt det ut krig mellom utbryterstatene og iranske styrker. Sovjetunionen var aktiv i kulissene og supplerte sine allierte med trening og materiell støtte, men etter amerikansk press trakk Stalin sine styrker ut av landet. De sovjetisk-orienterte statene hadde liten mulighet til å motstå overmakten alene, og ved desember 1946 var begge statene gjeninnlemmet i Iran. Dette markerte slutten på den andre moderne kurdiske staten (etter Republikken Ararat), samtidig som krisen senere kom til å bli sett på som innledningen til den kalde krigen.
William Pickering

**William Pickering** er navnet til flere personer:

* William A. Pickering (1840&ndash;1907), britisk koloniadministrator
* William Henry Pickering (1858-1938), amerikansk astronom
Necking

**Necking** er en rituell slåsskamp, mellom to sjiraffer eller to okapier, der dyra slår halsene (og de horna hodene) mot hverandre, for å avklare den hierarkiske rekkefølgen dem imellom. Slåssingen, som foregår mellom hanner, fører sjelden til skader, men det finnes eksempler på at dyr (sjiraffer) har besvimt og til og med avgått med døden.
## Referanser
William Henry Pickering

**William Henry Pickering** (født 15. februar 1858 i Boston, død 17. januar 1938) var en amerikansk astronom og bror til Edward Charles Pickering. I 1880 ble han assistent i fysikk ved det teknologiske instituttet i Boston og i 1890 ble han professor i astronomi ved Harvard University i Cambridge, Massachusetts.

I 1898 oppdaget han Saturns niende måne, Phoebe. I 1904 mente Pickering også å ha oppdaget en tiende måne, som ble kalt Themis, men dette funnet har aldri blitt bekreftet og Themis regnes ikke idag med som en av Saturns måner.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Regnskapsloven

**Regnskapsloven** (**Lov om årsregnskap mv**), ble sanksjonert av Kongen i statsråd 17. juli 1998.

Loven omtaler følgende hovedpunkter

* Plikt til å utarbeide årsregnskap og årsberetning
* Grunnleggende regnskapsprinsipper og god regnskapsskikk
* Vurderingsregler for eiendeler
* Oppstillingsplaner for resultatregnskap, balansen og kontantstrømoppstilling
* Hvilke opplysninger skal gis i noteopplysningene.
* Bestemmelser om offentlig tilgjengelighet, innsending til regnskapregisteret og strafferammer.

## Eksterne lenker
* Regnskapsloven på Lovdata.
Uncle Satchmo’s Lullaby

**«Uncle Satchmo's Lullaby»** (også kjent med den tyske tittelen **«Onkel Satchmo's Lullaby»**) er en sang fra 1959, skrevet av Erwin Halletz og Olaf Bradtke. Den ble fremført av Louis Armstrong og den tyske sangeren, Gabriele Clonisch (bedre kjent som Gabriele), som var tolv år på den tiden. Armstrong sang sin tekst på engelsk, mens Gabriel sang sin tekst på tysk.

Sangen ble innspilt i Berlin 20. mai 1959 og anvendt i den vesttyske filmmusikalen, *[[La Paloma]] (1959)*.

Sangen var en internasjonal hit i 1959-1960.

## Innspilling
Louis Armstrong med Gabriele og orkester dirigert av Erwin Halletz. Utgitt på singlen Polydor NH 66&nbsp;806.

## Norsk versjon
Amerikanskfødte Al Bishop har skrevet en norsk tekst. Den har tittelen «Onkel Satchmo's Lullaby».

### Norsk innspilling
*Al Bishop og Wanja. Innspilt i 1969. Utgitt på singlen Polydor 2059.039.

## Mer informasjon
*https://web.archive.org/web/20120310050435/http://michaelminn.net/armstrong/index.php?section7
Phytala elais

***Phytala elais*** er en dagsommerfugl som hører til underfamilien Poritiinae i den artsrike familien glansvinger (Lycaenidae).  

## Utseende
En middelsstor sommerfugl (vingespenn 50–60 millimeter), en av de største i familien Lycaenidae. Forvingenes ytterkant er en tanke innbuktet. Hannen er for det meste skinnende blå på oversiden, vingene er svarte langs kanten.
Undersiden er lysbrun.

## Levevis
Larvene lever av blågrønnbakterier, alger, lav og annet organisk materiale som de skraper av trestammer. De ser ut til alltid å leve i nærheten av kolonier av maur i slekten *Crematogaster*.
Disse sommerfuglene lever i skog.

## Utbredelse
Arten er utbredt i Afrika, fra Liberia i vest til Sør-Sudan og Uganda i øst og Gabon i sør, men den er regnet som sjelden.

## Systematisk inndeling

* sommerfugler (Lepidoptera)
** gruppe / overfamilie dagsommerfugler (Papilionoidea) 
*** familie glansvinger (Lycaenidae) 
**** delgruppe Poritiinae
***** delgruppe / stamme Liptenini
****** delgruppe Epitolina
******* slekt *[[Phytala]]* Westwood, 1851
******** ***Phytala elais*** Westwood, 1851

## Kilder
* ''Phytala'' på Tree of life

## Eksterne lenker
* 
* Finnish lepidoptera – http://www.nic.funet.fi/
*  www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/  Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
* Bilder av arten
Aethiopana honorius

***Aethiopana honorius*** er en dagsommerfugl som hører til underfamilien Poritiinae i den artsrike familien glansvinger (Lycaenidae).  

## Utseende
En middelsstor sommerfugl. Hannens overside er skinnende metallisk blå, så speilglinsende at arten kan sees på lang avstand når den flyr i solskinn. Hunnens underside er svart. Undersiden hos begge kjønn er brunhvit, ved roten av bakvingen med et oransje felt med noen uregelmessige, svarte flekker, ellers med brune striper mellom vingeårene. Det er sannsynlig at artens undersidetegninger til en viss grad etterligner giftige sommerfugler i slekten *[[Acraea]]*, selv om likheten med disse ikke er veldig påfallende.

## Levevis
Larvene lever av blågrønnbakterier, alger, lav og annet organisk materiale som de skraper av trestammer. De ser ut til alltid å leve i nærheten av kolonier av maur i slekten *Crematogaster*.
Disse sommerfuglene lever i regnskog.

## Utbredelse
Arten er utbredt i Vest- og Sentral-Afrika.

## Systematisk inndeling

* sommerfugler (Lepidoptera)
** gruppe / overfamilie dagsommerfugler (Papilionoidea) 
*** familie glansvinger (Lycaenidae) 
**** delgruppe Poritiinae
***** delgruppe / stamme Liptenini
****** delgruppe Epitolina
******* slekt *[[Aethiopana]]* Bethune-Baker, 1915
******** ***Aethiopana honorius*** (Fabricius, 1793)

## Kilder
* ''Aethiopana'' på Tree of life
* Butterflies of Africa – *Aethiopana honorius* http://www.learnaboutbutterflies.com/Africa%20-%20Aethiopana%20honorius.htm
* Butterflies of Ghana – *Aethiopana honorius* http://ghanabutterflies.uw.hu/info.php?nem=Aethiopana&faj=honorius 

## Eksterne lenker
* 
* Finnish lepidoptera – http://www.nic.funet.fi/
*  www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/  Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
* Bilder av arten
Operasjon V for vanvidd

***Operasjon V for vanvidd*** er en norsk kriminalfilm fra 1970, regissert av Rolf Clemens. Mange kjente norske skuespillere medvirker i denne filmen.

## I rollene
* Veslemøy Haslund – Politifullmektig
* Totto Osvold – TV-reporteren Ulf
* Kolbjørn Buøen – Oberst Philipson
* Bonne Gauguin – Fru Philipson
* Sverre Hansen – Fennmann
* Mona Levin – Nanette
* Jørn Ording – kriminalsjef Luckow
* Georg Richter – direktør Nagelsen
* Trine Andresen – Deltas jente
* Roy Bjørnstad – Mørk
* Arne Christensen – Cicero
* Wenche Foss – Justisministeren
* Herrmann Gran – Gahr
* Michael Grundt Spang – NTB-Journalist
* Alf Hallgren – Adriansen
* Bjørn Hilt – Gamma
* Sverre Holm – Eriksen
* Rolf Arly Lund – Foss
* Alf Nordhus – riksadvokat Munk
* Pål Pande-Rolfsen – Stålesens sønn
* Kjell-Petter Preus Pettersen – Delta
* Wenche Sandnæs – Flyvertinne
* Svein Scharffenberg – Kertilsen
* Finn Skullerud – Beta
* Henrik Anker Steen – Samson
* Per Tofte – Alfa
* Sverre Wilberg – Hall
* Øyvind Øyen – Stålesen

## Sang
* «If You Could» (Melodi: Kjell Karlsen, tekst: Arne Bendiksen). Innspilt av Webe Karlsen på singlen Triola TN&nbsp;572.

## Eksterne lenker
* 
* *[http://www.filmweb.no/film/article254851.ece Operasjon V for vanvidd]* hos Filmweb
Aslauga

***Aslauga*** er en slekt av dagsommerfugler som hører til underfamilien Miletinae i den artsrike familien glansvinger (Lycaenidae). Disse små, men fargerike sommerfuglene lever i tropisk Afrika.

## Utseende
Små sommerfugler (vingespenn 25-32 millimeter) med brede, litt kantete vinger. Oversiden kan være blå- eller grønnskimrende, eller oransje, vingespissene vanligvis mørkere.

## Levevis
Larvenes levevis er litt uvanlig for sommerfugler i og med at de er rovdyr. De lever av nymfer av ulike nebbmunner, blant andre tornsikader og skjoldlus.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Vest- og Sentral-Afrika.

## Systematisk inndeling
 

* sommerfugler (Lepidoptera)
** gruppe / overfamilie dagsommerfugler (Papilionoidea) 
*** familie glansvinger (Lycaenidae) 
**** underfamilie Miletinae ([Liphyrinae])
***** stamme Liphyrini
****** slekt ***Aslauga*** Kirby, 1890
******* *[[Aslauga abri]]* Collins & Libert, 1997
******* *[[Aslauga atrophifurca]]* Cottrell, 1981
******* *[[Aslauga aura]]* Druce, 1913
******* *[[Aslauga australis]]* Cottrell, 1981
******* *[[Aslauga bella]]* Bethune-Baker, 1913
******* *[[Aslauga bitjensis]]* Bethune-Baker, 1925
******* *[[Aslauga bouyeri]]* Libert, 1994
******* *[[Aslauga camerunica]]* Stempffer, 1969
******* *[[Aslauga confusa]]* Libert, 1994
******* *[[Aslauga ernesti]]* (Karsch, 1895)
******* *[[Aslauga febe]]* (Libert, 1994)
******* *[[Aslauga guineensis]]* Collins & Libert, 1997
******* *[[Aslauga imitans]]* Libert, 1994
******* *[[Aslauga kallimoides]]* Schultze, 1912
******* *[[Aslauga karamoja]]* (Libert, 1994)
******* *[[Aslauga katangana]]* (Romieux, 1937)
******* *[[Aslauga lamborni]]* Bethune-Baker, 1914
******* *[[Aslauga latifurca]]* Cottrell, 1981
******* *[[Aslauga marginalis]]* Kirby, 1890
******* *[[Aslauga marshalli]]* Butler, 1898
******* *[[Aslauga modesta]]* Schultze, 1923
******* *[[Aslauga orientalis]]* Cottrell, 1981
******* *[[Aslauga pandora]]* Druce, 1913
******* *[[Aslauga prouvosti]]* Libert & Bouyer, 1997
******* *[[Aslauga purpurascens]]* Holland, 1890
******* *[[Aslauga satyroides]]* Libert, 1994
******* *[[Aslauga tanga]]* Libert & Collins, 1997
******* *[[Aslauga vininga]]* (Hewitson, 1875)

## Kilder
* www.funet.fi – ''Aslauga''

## Eksterne lenker
* 
* www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/ Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
* Bilde av ''Aslauga australis''
Love is war

***Love is war*** er en norsk spillefilm fra 1970, regissert av Lasse Henriksen. Han skrev også manuset, som var basert på noveller av Johan Borgen
 
## Handling
Filmen handler om kjærlighetsforholdet mellom Gro (spilt av Yvonne Ingdal) og Espen (spilt av Ole-Jørgen Nilsen) som møtes i botanisk hage. Filmen blir en vandring gjennom minner fra barndommen og etter et møte med mannen med ønskekvisten (spilt av Per Oscarsson) får livet en ny mening og innhold.

## I rollene
* Yvonne Ingdal – Gro
* Ole-Jørgen Nilsen – Espen
* Per Oscarsson – Mann med ønskekvist
* Jarl Strømsborg – Espen som barn
* Vibeke Løkkeberg – Espens mor
* Tor Stokke – Espens far
* Majken Kruse – Naken jente i vinduet
* Bonne Gauguin – Gros mor
* Per Tofte – Fiolinist
* Alf Malland – Doktor
* Jack Fjeldstad

## Utmerkelser

* *[[Sølvbjørnen]]* for "*Outstanding single achievement"* under Berlin International Film Festival. Filmen var nominert i to kategorier i 1971.
* *[[Filmkritikerprisen|Filmkritikerprisen for beste norske langfilm]]*, 1970

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* *[http://www.filmweb.no/film/article247143.ece Love is war]* hos Filmweb
Jorunn Veiteberg

**Jorunn Veiteberg** (født 23. juli 1955 på Stord) er en norsk kunsthistoriker og kurator, som fra 2002 til 2015 var professor II ved Kunsthøgskolen i Bergen.

Hun er utdannet med magistergraden i kunsthistorie ved Universitetet i Bergen i 1982, og har en doktorgrad fra 2000 om norske plakater. Hun har vært redaktør for *[[Kunsthåndverk (tidsskrift)|Kunsthåndverk]]* 1998-2007, har vært kurator for utstillinger, og skrevet flere bøker, blant annet om billedhuggeren Ambrosia Tønnesen, turisten Catharine Hermine Kølle og Marianne Heske.

I 2010 ble hun tildelt Norsk Forms Hederspris. I 2013 fikk hun Norske Kunsthåndverkeres Ærespris og i 2015 ble hun kåret til Årets nynorskbrukar. Hun er oppnevnt som medlem av Norsk kulturråd for perioden 2016–2019.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* khib.no  cv
* Norsk videokunstarkiv, Jorunn Veiteberg intervjuet av Marit Paasche
Christian Herman Malling

**Christian Herman Malling** (født 1804, død 1874) var en dansk byggmester og arkitekt som virket i Norge i flere år. Han var engasjert i arbeidet med oppføringen av Det kongelige slott i Christiania og kom fra København på 1830-tallet. Ved oppføringen av slottet var han ansatt som tømrermester.

Malling er kjent for tre byggverk; høymagasinet på Akershus festning i Oslo, Norges Banks avdeling i Drammen og Sylling kirke. Han var i tillegg Jens Seidelins medarbeider under oppføringen av Gamle Logen.

## Referanser
Guo Gengmao

**Guo Gengmao** (kinesisk: 郭庚茂, pinyin: *Guō Gēngmào*; født i desember 1950 i Jizhou i provinsen Hebei i Folkerepublikken Kina) er en kinesisk politiker. Han ble i 2008 guvernør for provinsen Henan.

## Eksterne lenker
*
Parlamentsvalget i Italia 1924

**Parlamentsvalget i [[Italia]] 1924** ble avholdt den 6. april. Det ble avviklet under Acerbo-loven, som anga at partiet med størst andel av stemmene automatisk ville motta to tredeler av setene i parlamentet så lenge de mottok over 25% av stemmene. Partito Nazionale Fascista til Benito Mussolini brukte skremselstaktikk, hvilket resulterte i en overlegen seier og et påfølgende to-tredjedels flertall.

## Resultater

## Referanser
Liphyra

***Liphyra*** er en slekt av dagsommerfugler som hører til underfamilien Miletinae i den artsrike familien glansvinger (Lycaenidae). Disse sommerfuglene lever i Sørøst-Asia.

## Utseende
Ganske store (vingespenn 60–85 millimeter) og kraftige dagsommerfugler. *[[Liphyra brassolis]]* er den største arten i den artsrike familien glansvinger (Lycaenidae). På farge er de brune eller oransje med svartbrune flekker.

## Levevis
Larvene er rovdyr som lever av maurlarver. Den største og vanligste arten, *[[Liphyra brassolis]]*, er knyttet til maurarten *[[Oecophylla smaragdina]]*, larvene lever inne i tuene til denne mauren. Den litt merkelige larven er flat og oval med en markert ytterrand, kan nærmest ligne på en liten skøyte- eller friidrettsbane sett ovenfra. Denne kroppsformen beskytter larvene mot maurenes angrep og finnes også hos andre insekter som snylter på maur, for eksempel hos blomsterflue-slekten *[[Microdon]]*.
De nyklekte, voksne sommerfuglene er dekket med løse, støvaktige skjell som trolig beskytter dem mot maurene.
De voksne sommerfuglene har reduserte munndeler og tar ikke næring til seg, men lever på fett som de har lagret fra larvetiden. Dette er svært uvanlig hos dagsommerfugler.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Sørøst-Asia og Australia.
*Liphyra brassolis* er utbredt fra India i vest til Australia i øst, mens de andre to artene bare lever på Ny-Guinea.

## Systematisk inndeling
 

* sommerfugler (Lepidoptera)
** gruppe / overfamilie dagsommerfugler (Papilionoidea) 
*** familie glansvinger (Lycaenidae) 
**** underfamilie Miletinae ([Liphyrinae])
***** stamme Liphyrini
****** slekt ***Liphyra*** Westwood, 1864
******* *[[Liphyra brassolis]]* Westwood, 1864
******* *[[Liphyra castnia]]* Strand, 1911
******* *[[Liphyra grandis]]* Weymer, 1902

## Kilder
* www.funet.fi – ''Liphyra''
* National Geographic Magazine - bilde av larven http://ngm.nationalgeographic.com/ngm/0306/feature6/zoom1.html
* Caterpillars of the World – *Liphyra brassolis* http://www.learnaboutbutterflies.com/Caterpillar%20-%20Liphyra%20brassolis.htm

## Eksterne lenker
* 
* www.nhm.uio.no/fakta/zoologi/insekter/norlep/ Norges sommerfugler – Et norskspråklig nettsted om norske sommerfugler.
Swansea (Massachusetts)

**Swansea** er en bykommune (*town*) i Bristol County i delstaten  Massachusetts, USA. Ved folketellingen i  bodde  personer i kommunen. Den har ifølge United States Census Bureau et areal på totalt 66,1&nbsp;km² hvorav 6,4&nbsp;km² er vann.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Australias Grand Prix 2012

**Australias Grand Prix 2012** var et Formel 1-løp som ble arrangert den 18. mars 2012 på Melbourne Grand Prix Circuit i Melbourne, Australia. Det var det første løpet i Formel 1-sesongen 2012.

Løpet ble vunnet av McLaren-fører Jenson Button, som tok sin tredje seier i Australias Grand Prix. Regjerende verdensmester Sebastian Vettel i Red Bull Racing tok andreplassen, og Buttons lagkamerat Lewis Hamilton tok tredjeplassen. Red Bull Racing-fører Mark Webber endte på fjerdeplass, som ble hans beste resultat på hjemmebane. Hans fjerdeplass var det beste resultatet av en australsk fører på hjemmebane siden Alfredo Constanzo endte på fjerdeplass i 1984, som var siste året Australias Grand Prix ble kjørt før det ble arrangert som Formel 1-løp for første gang i 1985.

Løpet er også det første uten en italiensk fører siden Tysklands Grand Prix 1973, etter at Vitantonio Liuzzi forlot HRT og Jarno Trulli ble vraket av Caterham før sesongstart. Dette var også det første Formel 1-løpet med seks tidligere og nåværende verdensmestere som stilte til start. Løpet markerte også debuten til de to franske førerne Charles Pic og Jean-Éric Vergne, som kjørte for henholdsvis Marussia og Toro Rosso. Lotus-fører Romain Grosjean og Toro Rosso-fører Daniel Ricciardo deltok for første gang i Formel 1 som fulltidsførere. Grosjean deltok i Formel 1 senest i de syv siste løpene av 2009-sesongen for Renault, mens Ricciardo kjørte elleve løp for HRT forrige sesong. Sistnevnte deltok på hjemmebane for første gang.

Begge HRT-bilene klarte ikke å kvalifisere seg til løpet etter at både Pedro de la Rosa og Narain Karthikeyan ikke klarte å sette rundetider innenfor 107% av den raskeste tiden i Q1. Tross teamsjef Luis Pérez-Salas forutsigelse at de sannsynligvis ikke kom til å kvalifisere seg (og at de heller ikke kom til å kvalifisere seg til Malaysias Grand Prix), ba laget om dispensasjon fra løpsledelsen til å starte løpet, med utgangspunkt i at begge bilene ikke var helt forberedt til deltakelse frem til siste treningsøkt. Senere bekreftet FIA at ingen av bilene fikk lov til å starte løpet, som betydde at HRT-førerne ikke klarte å kvalifisere seg til Australias Grand Prix for andre året på rad. Per 2024 er dette siste gang en fører ikke har klart å kvalifisere seg til et Formel 1-løp.

## Klassifisering
### Kvalifisering

**Noter til tabellene:**
*  - Sergio Pérez fikk en gridstraff på fem plasser for å skifte girkasse etter kvalifiseringen.
*  - HRT-førerne Pedro de la Rosa og Narain Karthikeyan klarte ikke å sette en rundetid som var bedre enn 107% av den raskeste tiden i Q1. Som følge av dette klarte ikke de to bilene å kvalifisere seg til løpet.

### Løpet

## Stillingen i mesterskapene etter løpet

**Førermesterskapet**

**Konstruktørmesterskapet**

## Eksterne lenker
*
Strangeland

**Strangeland** er Keanes fjerde studioalbum. Albumets første single, "Silenced by the night", hadde radiopremiere i Storbritannia 13. mars 2012. *Strangeland* ble utgitt 7. mai 2012, og gikk som sine forgjengere rett til topps på Storbritannias hitlister.

## Sporliste
#*You Are Young 
#*Silenced By The Night
#*Disconnected 
#*Watch How You Go
#*Sovereign Light Cafe
#*On The Road
#*The Starting Line
#*Black Rain 
#*Neon River
#*Day Will Come
#*In Your Own Time
#*Sea Fog
#*Strangeland (bonuslåt, tilgjengelig på deluxe-albumet)
#*Run with me (bonuslåt, tilgjengelig på deluxe-albumet)
#*The boys (bonuslåt, tilgjengelig på deluxe-albumet)
#*It's not true (bonuslåt, tilgjengelig på deluxe-albumet)

## Eksterne lenker
*
Zona Oeste (Rio de Janeiro)

**Zona Oeste** (portugisisk for Vestsonen) er et geografisk område i Rio de Janeiro i Brasil som omfatter omtrent halvparten av byens areal. Området har omtrent tre millioner innbyggere. Pedra Branca-massivet deler området i en sydlig og en nordlig del.

## Bydeler
Den inneholder bydelene Anil, Bangu, Barra da Tijuca, Barra de Guaratiba, Camorim, Campo Grande, Campo dos Afonsos, Cidade de Deus, Colônia, Cosmos, Curicica, Deodoro, Freguesia de Jacarepaguá, Gardênia Azul, Gericinó, Grumari, Guaratiba, Inhoaíba, Itanhangá, Jacarepaguá, Jardim Sulacap, Joá, Magalhães Bastos, Paciência, Padre Miguel, Pechincha, Pedra de Guaratiba, Praça Seca, Realengo, Recreio dos Bandeirantes, Santa Cruz, Santíssimo, Senador Camará, Senador Vasconcelos, Sepetiba, Tanque, Taquara, Vargem Grande, Vargem Pequena, Vila Militar og Vila Valqueire.
Cagayan de Oro

**Cagayan de Oro** er en by på øyen Mindanao i Filippinene. Den er den administrative hovedstaden for provinsen Misamis Oriental samt regionen Northern Mindanao og hadde  innbyggere ved folketellingen i 2015, noe som gjør den til en av de største byene i landet utenfor Metro Manila.

## Barangayer
Byen er inndelt i 80 smådistrikt, barangayer, der samtlige er klassifisert som urbane.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 

*Official website of the city government of Cagayan de Oro
*Cagayan de Oro development updates
*LGU Performance Management System
*Cagayan de Oro Encyclopedia
Burkhardtsgrün (Zschorlau)

**Burkhardtsgrün** er en bydel i Zschorlau i Erzgebirgskreis i Direktionsbezirk Chemnitz i den sørlige delen av Fristaten Sachsen.

Burkhardtsgrün  var tidligere en selvstendig kommune. Den ble innlemmet i Zschorlau den 1. januar 1996.
Nasjonalfronten (Iran)

**Irans nasjonale front**, også kjent som *Jebhe Melli*, er en demokratisk, politisk opposisjonell gruppe grunnlagt av Mohammed Mossadegh og andre sekulære iranske ledere av nasjonalistisk, liberal eller sosialdemokratisk politisk overbevosning – alle sammen utdannet i Frankrike i løpet av de sene 1940-årene. Partiet hadde regjeringsmakta i Iran i flere år før de ble styrtet under kuppet i 1953, og har siden vært en aktiv opposisjonsstyrke i landet.

Partiet begynte som en koalisjon av et bredt politisk spektrum, og hadde som et av sine hovedmål å forhindre vestlig dominering av Irans naturressurser. På 40-tallet var Irans olje eid av Storbritannia, som også hadde store økonomiske interesser i landet. Med regjeringsmakta valgte Mossadegh i 1951 å nasjonalisere Irans olje, noe som utløste Abadan-krisen som til sist resulterte i statskupp og gjeninnsetting av Mohammad Reza Pahlavi som Irans øverste leder. Mossadegh ble plassert i husarrest på livstid, og påfølgende avtaler sikret at tapene for de britiske oljeselskapene ikke ble altfor store.

Under den iranske revolusjon i 1979 fikk partiet på ny vind i seilene, og dets medlemmer var delaktige i å styrte Shahen. I 1981 forsøkte partiet å demonsterere mot det nye regimet under ledelse av Ayatollah Khomeini, noe som førte til at det ble forbudt. Innen 1982 hadde partiet opphørt å eksistere innenfor Irans grenser, og flere av lederne hadde flyktet utenlands.

## Eksterne lenker
*
Antonshöhe (Breitenbrunn)

**Antonshöhe** er en bydel i Breitenbrunn i Erzgebirgskreis i Direktionsbezirk Chemnitz i den sørlige delen av Fristaten Sachsen.

Antonshöhe var en del av Breitenbrunn, før den 1. november 1952 ble slått sammen med bydelen Antonsthal i Bermsgrün til *Landgemeinde Antonsthal*, som den 1. juli 1998 ble innlemmet i Breitenbrunn.

## Eksterne lenker
*