open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Ravi (musiker)

**Ivar Christian Johansen** (født 1976), kjent under artistnavnet **Ravi** (*Ivar* baklengs), er en norsk musiker og programleder.

## Biografi
I 1994 startet han bandet Jaga Jazzist sammen med Martin Horntveth, men han sluttet etter debutalbumet *[[A Livingroom Hush]]* (2001). Siden spilte han keyboards i poprockbandene The Jessica Fletchers (2002–2003) og Briskeby (1999), og for den frie teatergruppa Stella Polaris.

I 2003 rappet han på Folk & Røveres album *Bagateller*; blant annet med sangen «Utadæsjælåplevelse». I 2003 begynte han også et samarbeid med Anders Løvlie (DJ Løv) under navnet Ravi og DJ Løv. De ga ut to album, og singlene «Dødsøt» (2004), «E-Ore» (2005), «Tsjeriåu» med De Månråus (The Monroes) (2005) og «Bitelit» med Treisi Men (2005).  Duoen ble nominert til fire Spellemannpriser under 2004- og 2005-utdelingene, to Alarmpriser under 2005- og 2006-utdelingene og til Edvard-prisen 2005 i klassen populærmusikk for «Dødsøt».

Hans musikkvideoer er tekstet på «ravisk», det vil si etter østnorsk lydskriftuttale. Han fikk i 2004 Norsk Målungdoms dialektpris for sin bruk av vestfolddialekt. Hans konsekvente og kreative bruk av morsmålet til å lage rapmusikk står i gjeld til Ole Paus; Hans-Olav Thyvold sa at «Ole Paus utfordrer deg til å gjøre det på ditt eget språk, men samtidig legger han listen veldig, veldig høyt».

I 2006 ga han ut soloalbumet *Kjøpr Gitar* og fikk Gammleng-prisen i klassen pop/rock. Etter ni år uten utgivelser ga han i 2015 ut singelen «Du, du, du, du du», som han sang sammen med Stella Mwangi, og der Martin Horntveth var produsent. 

I perioden 2007 til 2009 var han programleder for tre sesonger av TV-serien *[[Landeplage (TV-serie)|Landeplage]]* på NRK. Serien ble kåret til beste underholdningsprogram under Gullruten 2008 og 2009, mens Johansen ble nominert som beste mannlige programleder for serien under utdelingen i 2008. Han har også vært programleder for andre sesong av *[[X Factor (Norge) 2010|X Factor]]* i 2010 og sjette sesong av *[[Idol (TV-program)|Idol]]* i 2011, begge på TV 2. Han var deltaker i femte sesong av *[[Hver gang vi møtes]]* i 2016.

## Diskografi
* *[[Lekr butik]]* (NOK, 2004) – Ravi og DJ Løv
* *[[Den nye arbæidsdagn]]* (Epic records/Sony BMG, 2005) – Ravi og DJ Løv
* *[[Kjøpr gitar]]* (Mountain Music/Sony BMG, 2006)
* *[[Disaora]]* (Nøktern Lyd, 2017)

## Programleder i TV
* *[[Landeplage (TV-serie)|Landeplage]]* på NRK fjernsynet 2007-2009
* *[[X Factor (Norge) 2010|X Factor]]* 2010 
* *[[Idol (TV-program)|Idol]]* 2011
* *Småbruket* 2012 (TV3)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
KIF Kolding

**KIF Håndbold** (stiftet 1941) er en håndballklubb i Kolding i Danmark. KIF Håndbold hadde en periode bare lag for alderstemt håndball ettersom førstelaget for kvinner ble flyttet til den selvstendige klubben Vejen EH i 2011, og førstelaget for menn ble til den selvstendige klubben KIF Kolding København i 2012.  I 2019 var laget tilbake i KIF Kolding.

KIF Håndbolds herrelag er mestvinnende i Danmark, og ble seriemestre i 1987, 1988, 1990, 1991, 1993, 1994, 2001, 2002, 2003, 2005, 2006 og 2009.

Den norske tidligere landslagsmålvakten Ole Erevik har spilt for klubben.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Ivar Wagle

**Ivar William Wagle** (født 31. mars 1914 i Vestre Aker, død 4. juli 1944 på Nesodden) var en norsk motstandsmann under andre verdenskrig.
Wagle gjennomførte styrmannsskole og radiotelegrafistskole. Han gjorde tjeneste i Kompani Linge og opererte under dekknavnet «Håkon 2», senere «Håkon», og i 1943 fikk han dekknavnet «Laffen». Han arbeidet med radiosamband mellom Milorgs sentralledelse og Forsvarets Overkommando i London.

Han hadde først en sender i Nordmarka, senere ble den flyttet til Asker. I juni 1944 ble en radiostasjon med Wagle som sjef etablert på Flaskebekk på Nesodden. Den 4. juli 1944 ble stasjonen med tre mann omringet av tyske styrker. De to andre, én av dem Wagles bror Tell Christian, falt etter hard kamp. Ivar Wagle sprengte seg selv i luften med en håndgranat da all ammunisjon var oppbrukt.

Forsvarsdepartementet konkluderte med at «Acting Soldier Ivar Wagle har ytet Norges forsvar fremrakende tjenester, og dermed gjort seg fortjent til *Krigskorset m/Sverd*.» Tildelingen skjedde post mortem i 1949, og dette ble den siste tildeling av Krigskorset på 60 år, før ordenen ble gjeninnført i 2009.

## Referanser
Lars Joachim Grimstad

**Lars Joachim Grimstad** (født 1972) er en norsk barnebokforfatter og tidligere fotballspiller.

Han spilte for Stabæk Fotball fra 1988 til 1998, og var med klubben på ferden opp igjennom seriesystemet.

I 2013 ble han nominert til Arks barnebokpris og til Brageprisen for *Barna som forsvant*, en bok som også ble utgitt i Tyskland, Frankrike, Ungarn, Danmark og England. Han har også skrevet etterfølgerne *Solkongen* og *Egoland,* sistnevnte vant han Bokslukerprisen for i 2017.

## Bibliografi
* *Statsminister Fahr & Sønn: Barna som forsvant*, barnebok, Aschehoug (2012)
* *Statsminister Fahr & Sønn: Solkongen*, barnebok, Aschehoug (2014)
* *Statsminister Fahr & Sønn: Egoland*, barnebok, Aschehoug (2016)

## Referanser




## Kilder
* Presentasjon av Lars Joachim Grimstad i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider

## Eksterne lenker
*
Care Rehabilitation Center

**Omskolering av islamistiske ekstremister i Saudi-Arabia** består av tiltak som inkluderer tilbud om opphold ved institusjon. Rehabiliteringssenteret (Care Rehabilitation Center) har vært i drift siden 2007, og er drevet i regi av Saudi-Arabias regjering. 

Senteret holder til i seks bygningskomplekser i al-Thumama, en forstad i Riyadh. Hver av bygningskompleksene har plass til 20 menn som studerer, spiser og bor sammen, inntil programmet er avsluttet.

Dette er en videreføring av Saudi-Arabias innenriksdepartementets program, fra 2004, som skal få  *«...innsatte som er dømt for å ha vært innblandet i ekstremisme på bedre tanker.»* Programmets navn er *[[Munasaha]]*, som ledes av Abdulrahman al-Hadlaq.

Blant de omskolerte elevene som har vært tilknyttet rehabiliteringssenteret er minst en tidligere Guantanamo-fange, Abu Sulayman. Om sine overordnede/veiledere ved rehabiliteringssenteret har han sagt: *«De trodde jeg ville bære hat i meg etter all tiden i Guantanamo»...«Men jeg ser meg aldri tilbake. Jeg sa til meg selv: OK, nå vil jeg begynne et nytt liv.»*

## Referanser
Ramsåsgrottene

**Ramsåsgrottene** er to grotter i Tromsdalen i Verdal kommune i Trøndelag.

Grottene er dannet i nyere tid av en bekk som fortsatt renner gjennom deler av systemet. Bekken renner inn i Øvre Ramsåsgrotta 295&nbsp;m over havet. Denne grotten er ca. 400&nbsp;m lang med 6-8&nbsp;m høye meandersvinger og canyoner samt et 4&nbsp;m høyt fossefall. Grotten er svært trang, og flere ras må forseres. Grotten kommer ut ved "Storhølet" hvor bekken faller ned i et 20&nbsp;m dypt hull hvor bekken forsvinner inn i fjellet. 

Rett nedenfor dette hullet starter Nedre Ramsåsgrotte. I starten er denne grotta et tørt system og inneholder høye meandersvinger og canyoner samt et større rom ca. 100&nbsp;m inn med 20&nbsp;m takhøyde. Her faller grotta loddrett ned i rommet og personer som går gjennom må rappellere ned. Halvveis kommer bekken inn fra en annen smal gang. Grotten fortsetter med bekken et stykke før den kommer ut gjennom et hull, 250&nbsp;m fra der den startet.

Et lokalt firma, Tromsdalen Opplevelser, guider turer i Nedre Ramsåsgrotta.

## Eksterne lenker
* Informasjonsdokument om kalkgrotter i Verdal fra Verdal kommune
Signal (magasin)

***Signal*** var et tysk propagandatidsskrift som ble gitt ut under andre verdenskrig fra april 1940 til mars 1945 på vegne av *[[Wehrmacht]]*, de væpnede styrkene i det nasjonalsosialistiske Tyskland. Det rikt illustrerte soldatbladet var hovedsakelig ment for distribusjon i aksemaktene samt nøytrale og tyskokkuperte områder av Europa. 

## Historie

*Signal* ble utgitt som spesialnumre av ** (1892–1945) under tilsyn av *[[Oberkommando der Wehrmacht]]* (OKW) og sensurkontroll av propagandaministeriet. Billedbladet ble publisert på omkring 25 språk, deriblant norsk. På det meste i 1943 hadde det et samlet opplag på  eksemplarer. *Signal* kom på tysk i Sveits og på engelsk i USA fram til 1942. 

Tidsskriftet kom ut annen hver uke og inneholdt nazistisk krigspropaganda fra tyske krigskorrespondenter, hovedsakelig reportasjer, artikler og fotografier fra fronten, men også stoff om blant annet næringsliv, vitenskap, kunst og kultur, samt reklameannonser for tyske firmaer som BMW, Agfa, Audi og Siemens. Forbildet for layout og design var det amerikanske tidsskriftet *[[Time (magasin)|Time]]*, med stort format, mange bilder og også helsides fargefotografier.

Opprinnelig skulle magasinet forherlige det tyske militæret og den tyske krigsinnsatsen, fremheve landets seire tidlig i krigen og styrke kampmoralen. Gjennom fotoreportasjer om frivillige grupper som sloss under tysk kommando fremstilte den politiske propagandaen i *Signal* et samlet Europa ledet av Tyskland i kamp mot bolsjevikene, kommunistene i Sovjetunionen. Den populære fotojournalen inneholdt ofte også lettere underholdningsstoff og pinupbilder.

File:Signal May 1940 No 2 page 14 WWII German military Wehrmacht propaganda magazine Danish language edition 9 April i Oslo German Occupation of Oslo Bräuer etc Uncredited photographers No known copyright.jpg|Fredelige propagandabilder av «Den 9. April i Oslo» i en dansk utgave av magasinet i mai 1940. Bildene viser Hitler-Tysklands sendemann Curt Bräuer, general Nikolaus von Falkenhorst og soldater og sivile i Oslo sentrum like etter tyskernes overfall på og okkupasjon av Norge under andre verdenskrig.

File:Signal April 1941 No 8 page 26 WWII German military Wehrmacht propaganda magazine Norwegian language edition Uniformen u Ehrenzzeichen der NSDAP Nazi Party uniforms honor awards No known copyright.jpg|«Partiets uniformer og distinksjoner» fra en norsk utgave av *Signal* i april 1941 viser partimerker og uniformer for NSDAPs paramilitære underorganisasjoner: Kvinnelig arbeidstjeneste, BDM, Jungvolk, Marine-Hitlerjugend, Riksarbeidstjenesten, partifunksjonærer, SS, SA, NS-flyverkorps og NS-motorkorps. 


## Referanser


## Eksterne lenker
* Universitetet i Tromsøs digitalkopier av alle 107 numre av ''Signal'' 1940-1945, de fleste på norsk
* Gamle ''Signal''-magasiner hos Amazon
Endre Hansen

**Endre Hansen** (født 14. februar 1978) er en norsk fotballspiller som spiller for Øystese Idrettslag.

Han startet karrieren i IL Kvernbit. Han var i troppen til Brann i 2001, men fikk ikke noen kamper i eliteserien før året etter da han spilte tolv kamper i 2002-sesongen. Etter sesongen var han ikke ønsket i Brann. Han gikk da til Åsane. 

Etter 2004-sesongen gikk han til Løv-Ham. Etter 2007-sesongen gikk han tilbake til Åsane, men da kontrakten løp ut etter 2010-sesongen ble den ikke fornyet. Han signerte i januar 2011 igjen for Løv-Ham. Etter 2011-sesongen gikk han til Øystese.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Adrian Farner Rogne

**Adrian Farner Rogne** (født 14. juli 1988) er en norsk organisasjonsmedarbeider som har vært leder i Juvente (2009 - 2012). Han har tidligere hatt verv som styremedlem i lokallag og vært kretsleder og politisk nestleder i organisasjonen. Han sitter også som styremedlem i Actis i Oslo og Akershus, i IOGTs sentralstyre og i styret til Norges Fredsråd på vegne av Juvente.

I Juvente er Rogne etterfølgeren til Eivind Marienborg.

## Eksterne lenker
* Juventes hjemmesider
Wiener Sängerknaben

**Wiener Sängerknaben** er et guttekor basert i Wien. Koret har eksistert helt siden 1498, og er et av de mest kjente guttekorene i verden. Koret består av rundt 100 sangere, fordelt på fire konsertkor.

## Diskografi
### Julemusikk
**Frohe Weihnacht* (1960)
**Die Wiener Sängerknaben und ihre Schönsten ...* (1967)
**Weihnacht mit den Wiener Sängerknaben* (Gillesberger 1980)
**Merry Christmas from the Vienna Choir Boys* (1982)
**Christmas in Vienna / Heiligste Nacht* (1990)
**The Little Drummer Boy* (1990)
**Christmas with the Vienna Boys' Choir, London Symphony Orchestra* (1990)
**Frohe Weihnacht (Merry Christmas)* (1999)
**Wiener Sängerknaben Goes Christmas* (2003)
**Christmas with the Vienna Choir Boys* (med Hermann Prey)
**Christmas Angels* (RCA Gold Seal)

### Popmusikk
**Wiener Sängerknaben Goes Pop* (2002)
**I Am from Austria* (2006)

## Eksterne lenker
* 
* 
*
Garrett Brown

**Garett Brown** (født 1942 i Philadelphia) er en amerikansk filmfotograf og mest kjent som oppfinneren av Steadicam. Han har også oppfunnet DiveCam (til olympiske svømmebasseng), FlyCam, GoCam, MobyCam, MoleCam og SkyCam til bruk under fotballkamper og ble brukt i Norge på Eurovision Song Contest 2010 på Telenor Arena. 

## Steadicam
Med Steadicam kan film- eller TV-fotografen gå og løpe med kamera uten at bildet rister og det gjør at bildene får en glidende effekt. Mange tror at Steadicam fungerer med gyro, men egentlig er det bare balansering av riggen. Brown oppfant Steadicam i starten av 1970-tallet og det blir brukt i film og TV, men man får også Steadicam for mindre kamera. det er mange forskjellige rigger og noen uten vester.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Hólmavík

**Hólmavík** er en liten by på vestkysten av Island ved Steingrímsfjörður. Den er det største stedet i Strandir og virker som et handelssentrum for fylket. Hólmavík er del av Strandabyggð-kommune og har 381 innbyggere (2005-folketellingen). I Hólmavík finnes det berømte museet *Icelandic Sorcery & Witchcraft*. Kjente folk fra Hólmavík inkluderer poeten Stefán frá Hvítadal og musikeren Gunnar Þórðarson i bandet Hljómar. Artisten Einar Hákonarson har et studio og hjem i Hólmavík. 
## Eksterne lenker
*
Historikk over verdensmesterskapsrekorder på 100 m

Dette er en liste over utviklingen av mesterskaprekorder for **[[100 meter]]** ved verdensmesterskapet i friidrett utendørs.

## Menn

## Kvinner

## Referanser
Gunnar Høverstad

**Gunnar Høverstad** (født 13. februar 1922 i Asker, død 3. desember 1943 over Tyskland) var en norsk bombeflyger (løytnant) under andre verdenskrig.

Høverstad tok flygerutdannelse i Canada og gjennomførte omkring 30 bombetokt med Handley Page Halifax bombefly over Tyskland. På tokt med *35 Squadron RAF *mot Berlin kom flyet i brann etter treff fra tysk luftvernskyts 3. desember 1943. Høverstad holdt flyet i luften til mannskapet på seks kom seg ut i fallskjerm. Selv måtte han bøte med livet, da det var blitt for sent å komme seg ut.

I statsråd 7. november 1947 ble løytnant Gunnar Høverstad post mortem tildelt Krigskorset med sverd for «heltemodig innsats natten mellom 2. og 3. desember 1943 under angrep på Berlin.»

Han var sønn av skolehistorikeren Torstein Høverstad fra Vang i Valdres.

## Referanser
Topographie des Terrors

**Topographie des Terrors** (norsk: Terrorens topografi) er et museum i Berlin, opprettet for å dokumentere nasjonalsosialistenes terror i Tyskland, særlig under diktaturet fra 1933 til 1945.

Museet ligger i Niederkirchnerstrasse, tidligere Prinz-Albrecht-Strasse, på det stedet hovedkvarteret til SS og Gestapo lå fra 1933 til 1945. Det omfatter en provisorisk utendørsutstilling langs Niederkirchenerstrasse i det som var Gestapos fengselsceller. I 2010 ble det ferdigstilt en bygning som bl.a. inneholder faste og variable utstillinger, samt et dokumentasjonssentrum.
## Historisk bakgrunn
Bygningene som Gestapo og SS brukte ble stort sett ødelagt av alliert bombing i 1945 og ruinene ble fjernet etter krigen. Grensen mellom den amerikanske og den sovjetiske okkupasjonsonen i Berlin gikk langs Prinz-Albrecht-Strasse så gaten ble snart en festingslignende sperring. Berlin-muren gikk langs den sydlige siden av gaten som ble omdøpt til Niederkirchnerstrasse. Berlin-muren ble aldri fjernet fra stedet og delen ved siden av Terrorens topografi er det nest lengste mursegmentet som fortsatt er i Berlin. (Det lengste er East Side Gallery i Friedrichshain.)

De første utstillingen på stedet fant sted i 1987, som en del av Berlins 750–årsfeiring. Kjellerne i Gestapohovedkvarteret, der så mange politiske fanger hadde blitt torturert og henrettet, ble funnet og gravd ut. Stedet ble gjort om til minnesmerket og museum i friluft men beskyttet av et dekke. Minnesmerket skulle vise i detalj undertrykkelsen under Nazi-regimet. Utgravningen skjedde med hjelp fra østtyske forskere og en felles utstilling ble vist både på stedet og i DDR i 1989.

I 1992, to år etter den tyske gjenforeningen, ble en stiftelse grunnlagt for å ta vare på stedet og året etter ble det satt i gang en arkitekturkonkurranse for å bygge et permanent museum. Et utkast av arkitekten Peter Zumthor ble valgt. Imidlertid ble byggingen stoppet på grunn av finansieringsproblemer etter at grunnstrukturen hadde blitt bygget. Denne stod på stedet i nesten ti år til den ble endelig fjernet i 2004. 

En annen seksjon av museet tar for seg Nürnbergprosessen, der de ledende nazistene ble stilt for rettet for krigsforbytelser og forbrytelser mot menneskeheten. Ved å trykke på knapper kan besøkende høre opptak fra rettssakene.

## Bilder fra Terrorens topografi


Image:Topographie des Terrors 1.jpg|Utstillingsbygningen med dokumentasjonssenteret
Image:Excavated_cells_from_the_basement_of_the_Gestapo_headquarters.jpg|Utgravde celler
Image:Topographie des Terrors Bibliothek.jpg|Biblioteket
Norsk Countrytreff

**Norsk Countrytreff**, tidligere *Norsk Country Treff*, er en countryfestival som årlig arrangeres på Breim i Gloppen kommune.  

Stiftinga Norsk Countrytreff er en stiftelse bestående av Breimsbygda Idrettslag, lokale ungdomslag og andre lag, Gloppen kommune og Vestland fylkeskommune.

Festivalen har blitt arrangert årlig hvert år siden 1995, med unntak av 2020, da pandemien Covid-19 satte enn stopper for arrangementet. 

Siden starten i 1995 har 9 av de amerikanske hovedartistene vert innlemmet i Country Music Hall of Fame, og 11 av de amerikanske hovedartistene er også medlemmer av Grand Ole Opry.  

I 2020 hadde festivalen booket Hollywood-stjernen Billy Bob Thornton med hans band, The Boxmasters, men denne spillejobben ble kansellert grunnet Covid-19.  

De siste årene har festivalen hatt stor vekst i publikum, og festivalen i 2025 kunne vise til  besøkende fra onsdag til søndag.  

I 2023 hentet Norsk Countrytreff superstjernen Josh Turner til festivalen, der Turner holdt sin første konsert i Skandinavia.

I 2024 hentet Norsk Countrytreff CCMA-vinneren Jade Eagleson, som ble kåret til både 2023 CCMA Male Artist of the Year og 2023 Entertainer of the Year. Dette var Eaglesons første konsert i Skandinavia.  

I 2025 feiret Norsk Countrytreff 30-årsjubileum som festival, og hentet Easton Corbin og RaeLynn over fra USA.  

## Artister år for år

## Eksterne lenker
* 
*
Official Live: 101 Proof

***Official Live: 101 Proof*** er et konsertalbum, utgitt av Pantera den 29. juli, 1997.

## Albuminformasjon

De første fjorten sporene er liveinnspillinger av sanger som tidligere var gitt ut på studioalbum (begynner med *[[Cowboys from Hell]]*); de siste to sangene («Where You Come From» og «I Can't Hide») er studioinnspillinger som først ble introdusert på dette albumet. *Official Live: 101 Proof* nådde #15 på Billboard Top 200-listene.

Sporet «Dom/Hollow» er en sammensmelting av deler fra «Domination» (originalt fra *Cowboys from Hell*) og «Hollow» (originalt fra *[[Vulgar Display of Power]]*). Bandet spilte «Domination», som ledet inn i «Hollow», omtrent hver eneste gang de spilte en av disse sangene live.

Sporet «Hostile» er en live-versjon av «Fucking Hostile» (fra *Vulgar Display of Power*) med en kortere tittel.

Omslaget på albumet skal se ut som en flaske med whiskey som det står 101 proof på, som viser til alkoholinnholdet, og No 5 som skal viser til merket (som Jack Daniels Old No 7-merket), og det faktum at dette er deres femte utgivelse (om man begynner på Cowboys From Hell og utelater deres fire tidligere album).

## Sporliste
*Alle spor av Pantera.
# «A New Level» – 4:24
# «Walk» – 5:50
# «Becoming» – 3:59
# «5 Minutes Alone» – 5:36
# «Sandblasted Skin» – 4:29
# «Suicide Note Pt. 2» – 4:20
# «War Nerve» – 5:21
# «Strength Beyond Strength» – 3:37
# «Dom/Hollow» – 3:43                                 
# «This Love» – 6:57
# «I'm Broken» – 4:27
# «Cowboys from Hell» – 4:35
# «Cemetery Gates» – 7:53
# «Fucking Hostile» – 3:56
# «Where You Come From» – 5:11
# «I Can't Hide» – 2:16

## Personell
*Phil Anselmo – Vokalist
*Dimebag Darrell – Sologitar
*Rex Brown – Bassgitar
*Vinnie Paul – Trommer

## Listeposisjoner

**Album**

## Eksterne lenker
*
Liste over lokalstyrer i Victoria

Det finnes 79 lokalstyrer i Victoria. Lokalstyrene tilsvarer omtrentlig en norsk kommune. Lokalstyrene har status som cities, shires, rural cities og i et tilfelle borough. I tillegg til lokalstyrene finnes det et mindre antall kommunefrie områder-

## Lokalstyrer i stor-[[Melbourne]]
*City of Banyule
*City of Bayside
*City of Boroondara
*City of Brimbank
*Shire of Cardinia
*City of Casey
*City of Darebin
*City of Frankston
*City of Glen Eira
*City of Greater Dandenong
*City of Hobsons Bay
*City of Hume
*City of Kingston
*City of Knox
*City of Manningham
*City of Maribyrnong
*City of Maroondah
*City of Melbourne (se også Melbourne)
*Shire of Melton
*City of Monash
*City of Moonee Valley
*City of Moreland
*Shire of Mornington Peninsula (se også Mornington-halvøya)
*Shire of Nillumbik
*City of Port Phillip
*City of Stonnington
*City of Whitehorse
*City of Whittlesea
*City of Wyndham
*City of Yarra
*Shire of Yarra Ranges

## Regionale byer

*Rural City of Ararat 
*City of Ballarat 
*City of Greater Bendigo 
*Rural City of Benalla
*City of Greater Geelong 
*City of Greater Shepparton
*Rural City of Horsham 
*City of Latrobe
*Rural City of Mildura 
*Rural City of Swan Hill 
*Rural City of Wangaratta 
*City of Warrnambool 
*City of Wodonga 

## Landkommuner

*Alpine Shire
*Bass Coast Shire
*Shire of Baw Baw
*Shire of Buloke
*Shire of Campaspe
*Shire of Central Goldfields
*Colac Otway Shire
*Corangamite Shire
*Shire of East Gippsland
*Shire of Gannawarra
*Shire of Glenelg
*Golden Plains Shire
*Shire of Hepburn
*Shire of Hindmarsh
*Shire of Indigo
*Shire of Loddon
*Shire of Macedon Ranges
*Shire of Mansfield
*Shire of Mitchell
*Shire of Moira
*Shire of Moorabool
*Shire of Mount Alexander
*Shire of Moyne
*Shire of Murrindindi
*Shire of Northern Grampians
*Pyrenees Shire
*South Gippsland Shire
*Shire of Southern Grampians
*Shire of Strathbogie
*Surf Coast Shire
*Shire of Towong
*Shire of Wellington
*Shire of West Wimmera
*Shire of Yarriambiack

## Andre
*Borough of Queenscliffe
Where You Come From

«**Where You Come From**» er den første og eneste singelen fra heavy metal-bandet Panteras eneste konsertalbum, *[[Official Live: 101 Proof]]*. Sangen er den eneste singelen fra live-albumet, fordi kun dette og et annet spor er studioinnspillinger.

## Sangen
Sangen ligger innenfor sjangrene thrash metal og groove metal, og er preget av en voldelig og sint lyd. Phil Anselmo bruker sin karakteristiske hese og kraftige stemme, mens Dimebag Darrell spiller veldig tekniske soloer, plasser perfekt med riffene i sangen. Teksten forteller om en periode der stemningen i bandet var ganske urolig.
Vince Neil

**Vince Neil Wharton** (født 1961) er en amerikansk musiker, best kjent som vokalist i hardrock/heavy metal-bandet Mötley Crüe.

## Diskografi
### Album
**Solo**
* *Exposed*, 1993
* *Carved in Stone*, 1995
* *Live at the Whisky: One Night Only*, 2003

**Mötley Crüe**
* 1981 – *[[Too Fast for Love]]*
* 1983 – *[[Shout at the Devil]]*
* 1985 – *[[Theatre of Pain]]*
* 1987 – *[[Girls, Girls, Girls (album)|Girls, Girls, Girls]]*
* 1989 – *[[Dr. Feelgood]]*
* 1991 – *[[Decade of Decadence 81&ndash;91]]*
* 1991 – *[[Mötley Crüe: Best of 1981-1991|Best of 1981-1991]]*
* 1997 – *[[Generation Swine]]*
* 1997 – *[[Mötley Crüe: Best of 1981-1997|Best of 1981-1997]]*
* 1998 – *[[Greatest Hits (Mötley Crüe-album fra 1998)|Greatest Hits]]*
* 1999 – **'
* [[2000]] – ''[[New Tattoo]]''
* [[2005]] – ''[[Red, White & Crüe]]''
* [[2008]] – ''[[Saints of Los Angeles]]''

=== Singler ===
**Solo*'
* *You're Invited (But Your Friend Can't Come)*, 1992
* *Sister of Pain*, 1993
* *Can't Change Me*, 1993
* *Can't Have Your Cake and Eat It Too*, 1993
* *Skylar's Song*, 1995
* *Promise Me'', 2005

## Bilder

Image:Vince Neil1.jpg|Vince Neil
Image:Vince Neil2.jpg|Vince Neil


## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*
Sajano Sjusjensk-demningen

** Sajano Sjusjenskaja-demningen ** er en demning sør for byen Sajanogorsk i elva Jenisej, og ligger sørvest for hovedelvas løp. Vannkraftverket ble ferdigstilt i 1980–84, og gir blant annet kraft til et stort aluminiumsverk i Sajanogorsk. Denne gravitasjonsdemningen i betong er 242 – 245 meter høy, og 1&nbsp;066 meter lang.

Kraftverket er et av verdens største målt etter installert effekt, som er inntil 6&nbsp;721 MW. Produksjonen er på 23 – 27 TWh årlig (rekord 26,8 TWh i 2006).  Operatør er RusHydro.

Anleggets reservoar er den 320 km lange, 10 km brede og 621 km² store Sajano Sjusjenskaja-sjøen som ligger over grensene som møtes mellom Khakasia-republikken, Tuva-republikken, og de sørligste deler av Krasnojarsk kraj (som grovt sett dekker Jenisej-vassdraget). Normal vannspeilhøyde blir 540 meter, som gir 621 km² reservoarstørrelse. Vannmengde er anslagsvis 31,34 km³, og vannstrømning 15&nbsp;900 m³/sek.

## Ulykker ved anlegget
Den 17.august 2009 opplevde anlegget en alvorlig ulykke, da turbin 2 brøt sammen og kontrollrommet ble oversvømt i en periode hvor utbedringer av kraftverket var underveis.

Samme type uluykke skjedde også 23. mai 1979, mens ulykker i 1985 og 1988 gikk ut over rørgaten. Ulykken i 2009 var ekstra alvvorlig, innen 4.september var hele 74 mennesker bekreftet omkommet.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Rushydro – operatørselskapets websider.
Krasnojarskdemningen

** Krasnojarskdemningen ** er en demning 30 km sør for byen Krasnojarsk i elva Jenisej, og ligger i hovedelvas løp. Vannkraftverket ble ferdigstilt 1961&ndash;68, og igangsatt på 50-årsdagen for oktoberrevolusjonen. Kraftverket gir blant annet kraft til industrien i midt-Sibir, og flombeskyttelse for storbyen Krasnojarsk og den tidligere lukkede byen Krasnojarsk-26. Demningen er 119 meter høy, og ca. 1&nbsp;070 meter lang.

Kraftverket er et av verdens største målt etter installert effekt, som er inntil 6&nbsp;000 MW. Produksjonen er på 23 – 27 TWh årlig (rekord 26,8 TWh i 2006). 

Anleggets reservoar er den 400 km lange, 15 km brede og 2&nbsp;130 km² store ***Krasnojarsk-sjøen*** i sørlige deler av Krasnojarsk kraj (som grovt sett dekker Jenisej-vassdraget). Normal vannspeilhøyde blir 182 meter, som gir 2&nbsp;130 km² reservoarstørrelse. Dette er et av de største kunstig oppdemmede reservoarer i verden. Vannmengde er anslagsvis 73,3 km³, og vannstrømning 16&nbsp;000 m³/sek. 

Oppdemmingen oversvømte en rekke tettsteder. Demningen strekker seg helt fra demningen ved Divnogorsk og ned til Abakan – hovedstaden i Khakasia-republikken.  Reservoaret omgis av Sajanfjellene.

## Eksterne lenker
* Rushydro – operatørselskapets websider.
Gjøkåsen

**Gjøkåsen** er en ås helt nord i Øvre Pasvik landskapsvernområde i Sør-Varanger kommune i Finnmark. Gjøkåsen har også gitt navn til den tidligere grensestasjonen ved fylkesvei 885 øst for åsen. 

## Forsvarets tilstedeværelse
Den sørligste av alle forsvarets grensestasjoner i Pasvikdalen lå på Gjøkåsen frem til 17. juni 2014, da forsvarsminister Ine Eriksen Søreide formelt åpnet Grensestasjon Pasvik. Gjøkåsen grensestasjon er nå revet.
 
Pasvikkompaniet er ett av to grensekompanier, og de løser grensevaktoppdraget i den sørlige delen av grensen mot Russland, med utgangspunkt i en stor grensestasjon på Svanvik og ulike installasjoner i Pasvikdalen, inkludert Gjøkåsen. Grensejegerne i Pasvikkompaniet har begrenset politimyndighet. 

Det er i Pasvikkompaniet sitt ansvarsområde at man finner Treriksrøysa. Det er den grenserøysa som markerer stedet der norsk, finsk og russisk grense møtes.

## Referanser




## Eksterne lenker
* Forsvarets Forum
Ust Ilimsk-demningen

** Ust Ilimsk-demningen ** er en demning ved byen Ust-Ilimsk i elva Angara, ei sideelv til Jenisej, nord for det ovenforliggende Bratsk-reservoaret. Vannkraftverket ble ferdigstilt 1970&ndash;1979. Operatør er Irkutsk Power Generation and Distribution Company (Irkutskenergo) OAO.

Demningen er en 1&nbsp;475 meter lang, og 105 meter høy gravitasjonsdam i betong.

Kraftverket er et av verdens største målt etter installert effekt, som er inntil 4&nbsp;320 MW fordelt på 16 turbiner (alle på 270 MW hver). Den praktiske utnyttelsen er omkring 3&nbsp;840 MW, og midlere kraftproduksjon er 21&nbsp;700 GWt årlig. Kraftverket gir kraft til industrien i Sibir.

Anleggets reservoar er den 1&nbsp;873 km² store ***Ust Ilimsk-sjøen*** i Krasnojarsk kraj (som grovt sett dekker Jenisej-vassdraget). Normal dybde blir 31,7 meter, vannmengde er anslagsvis 59,3 km³. Reservoaret strekker seg nesten helt opp til byen Bratsk.

## Se også
*Liste over verdens største vannkraftverk

## Eksterne lenker
* Ust-Ilimsk Hydroelectric Dam - *Global Energy Observatory*.
* Rushydro – operatørselskapets websider.
Bogutsjansk-demningen

** Bogutsjansk-demningen ** er en demning under bygging i nedre løp av elva Angara, ei sideelv til Jenisej, nedenfor oppdemmingene Ust Ilimsk-reservoaret og Bratsk-reservoaret. Byggingen av det tilhørende vannkraftverket ble igangsatt 1971 og deretter i 1980, og det forventes å bli ferdigstilt i 2012. Det skal gi kraft til industri og et aluminiumsverk.

Kraftverket skal få en installert elektrisk effekt på minst 2&nbsp;997 MW. Det blir to demninger i anlegget, en 774 meter lang og en 1&nbsp;816 meter lang. Høyden blir 79 meter.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Rushydro – operatørselskapets websider.
Mainskaja-demningen

** Mainskaja-demningen** eller ***Maina-demningen*** er en demning langt sør i elva Jenisej, ved dens løp gjennom Sajanfjellene, beliggende ved den lille byen Maina nord for det ovenforliggende Sajano Sjusjensk-reservoaret og sør for det nedenforliggende Krasnojarsk-reservoaret. Reservoaret ligger på grensen mellom republikken Khakasia og Krasnojarsk kraj. Demningen er 750 meter lang.

Vannkraftverket ble ferdigstilt 1979–1987. Kraftverket gir kraft til industrien i Sibir. Kraftverket har installert elektrisk effekt på 320 MW, med årlig strømproduksjon på ca. 1,7 TWh.

Anleggets reservoar er den 21,5 km lange, 500 meter brede og 11,5 km² store ***Mainasjøen***. Normal dybde er 13 meter.

## Eksterne lenker
* Rushydro – operatørselskapets websider.
Margie (sang)

«**Margie**», også kjent som «**My Little Margie**», er en populær sang fra 1920. Melodien ble laget i samarbeid mellom vaudevilleutøveren og pianisten Con Conrad og ragtimepianisten J. Russell Robinson. Teksten ble skrevet av Benny Davis, en vaudevilleutøver og låtskriver. «Margie» ble introdusert av Original Dixieland Jazz Band

Sangen ble publisert i 1920 og var oppkalt etter sanger og låtskriver Eddie Cantors fem år gamle datter. Cantor ble kreditert for å ha popularisert «Margie» med sin innspilling fra 1921 som lå på toppen av poplisten i fem uker

Sangen har blitt fremført i filmene *[[Stella Dallas]]* (1937), *[[Margie (film)|Margie]]* (1946) samt *[[The Eddie Cantor Story]]* (1957)

Etter å ha blitt innspilt av tallrike artister, har sangen blitt en jazzstandard. Blant de personene som har spilt inn låten er Ray Barretto, Bix Beiderbecke, Cab Calloway, Bing Crosby, Dave Brubeck, Frank Crumit, Erroll Garner, Claude Hopkins, Ted Lewis, Jimmy Lunceford, Shelly Manne, Oscar Peterson, Don Redman, Charlie Shavers, Jimmy Smith, Jo Stafford samt Jo Venuti

Fats Domino har også spilt den inn på plate.

## Norsk versjon
Jørg-Fr. Ellertsen har skrevet en norsk tekst. Den norske tittelen er «Margit». Sangen ble utgitt av Dizzie Tunes på singlen Troll TN 101.

## Litteratur
Shaw, Arnold: «The Jazz Age. Popular Music in the 1920's». Oxford University Press US, 1989 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Frithjof Utne

**Frithjof Utne** (1889–1982) var en norsk sjøkaptein, visekonsul og mottaker av Krigskorset.

## Bakgrunn og virke
Han var sønn av kunstneren Lars Utne. Han vokste opp i Berlin i Tyskland.

Utne tok styrmannseksamen i 1906 og skipsførereksamen i Oslo 1910. Han giftet seg 22. november 1914 og fikk fem barn. Fra juni 1913 til juli 1922 tjenestegjorde han i The Chinese Maritime Customs Cruises. I 1924 bygde og førte han Kinas første kystvaktkrysser for den kinesiske kystvakten for bekjempelse av piratvirksomhet. Deretter ledet han «Asp»-ekspedisjonen fra Norge til Singapore 1926–1927. I 1933 returnerte han til Norge og startet firmaet AS East-Trade.

I Kina var Utne en ivrig myntsamler. Fra 1911 samlet han kinesisk og annen sølvmynt som var i omløp i landet. Utne skaffet en samling på 174 sølvmynter benyttet i Kina. I 1936 ble det bestemt at sølvpengene skulle innveksles i sedler, men Utne smuglet sin samling ut av landet i 1938. Myntsamlingen ble vist ulike steder i Norge. I 1967 ble myntene utstilt i Den norske Creditbank i Oslo.

## Andre verdenskrig
Under andre verdenskrig seilte han på DS «Leka». Han ankom Calais 17. mai 1940. Den 22. mai var byen omringet av tyskere. Uten los eller slepebåt klarte han å manøvrere «Leka» gjennom et smalt innløp, fortøyde så til en kai, og tok imot 1&nbsp;125 sivile flyktninger, derav 450 barn og ti nonner. En fransk offiser krevde å få med 600 soldater, noe Utne nektet og forhindret. Han klarte deretter å få skipet over til England i sikkerhet, gjennom minelagt farvann og uten seilingsinstrukser. For denne innsatsen ble Utne i 1942 tildelt Krigskorset.

Senere, under en storm i Nordsjøen, reddet Utne kapteinen og tre overlevende fra skipet «Manx», som hadde blitt torpedert, samt den ene av i alt to overlevende på det torpederte svenske skipet «Foxen».

Utne var visekonsul i Greenock og Gourock i 1941, i Port Arthur frem til 1948, og i Galveston frem til 1951. Han skrev i 1962 selvbiografien *Under tolv flagg*.

## Utmerkelser

* Krigskorset, 22. mai 1942
* St. Olavs Orden, ridder av 1. klasse «for konsulære fortjenester»
* Kongens fortjenstmedalje i gull
* Order of the British Empire, offiser (OBE)
* 1939–1945 Star
* Kong Christian Xs frihetsmedalje

## Bibliografi
* Utne, Frithjof: *Under tolv flagg*, Oslo, 1962
* Utne, Frithjof: *The voyage of the motor schooner "Asp" from Norway to the Straits Settlements 1926-1928*, Glasgow: Brown, Son & Ferguson, 1930

## Referanser


## Kilder
* Warsailors – D/S «Leka»
* Gjems-Onstad, Erik (red.): *[[Krigskorset og St. Olavsmedaljen med ekegren]]*, Grøndahl og Dreyers Forlag, 1995, ISBN 9788250421905
* «Levende sjøhistorie», *VG*, 5. juli 1975, s. 20.
* ''Norske skibsførere, Dreyers Forlag, 1935, s. 563.

## Eksterne lenker
* Katalog til arkiv etter Frithjof Utne hos Statsarkivet i Kristiansand
Motyginsk-demningen

** Motuginsk-demningen ** er en demning under bygging i nedre løp av elva Angara, ei sideelv til Jenisej, om lag 150 km ovenfor (øst for) der hvor Angara munner ut i Jenisej. Antatt ferdigstilling er for tiden satt til 2019 eller 2020.

Anlegges bygges nedenfor oppdemmingen Bogutsjansk-reservoaret. Byggingen av det tilhørende vannkraftverket skal gi kraft til industrien i Sibir. Installert effekt skal bli 1 100 MW, fordelt på 10 turbiner. Reservoaret som dannes i elva – ***Motyginsk-sjøen***, blir på 536,6 km² og 19,1 km³ volum.

## Eksterne lenker
* Rushydro – operatørselskapets websider.
* Vokrug Sveta – artikkel om prosjektet.
Irkutsk-demningen

**Irkutsk-demningen** (russisk: Иркутская ГЭС &ndash; *Irkutskaja GES*) er en demning og et vannkraftverk i elva Angara i Irkutsk oblast i Russland. Det har navn etter byen Irkutsk, og ligger ovenfor (sørøst for) det store Bratsk-reservoaret lengre nede i elva. Irkutsk-demningen demmer opp et reservoar som strekker seg helt opp til Angaras utløp fra Bajkalsjøen, og bidrar også til å regulere selve vannstanden i hele Bajkalsjøen.

Demningen er 2 400 m lang, med en fallhøyde (water head) på 26 meter. Installert effekt i vannkraftverket er 687,1 MW fordelt på 8 turbiner, og årsproduksjonen omkring 4,1 TWh. Anlegget ble bygget i perioden 1950–1958. Operatør er *Irkutsk Power Generation and Distribution Company (Irkutskenergo) OAO*.

## Se også
*Liste over verdens største vannkraftverk

## Eksterne lenker
* Irkutsk Hydroelectric Power Station - *Global Energy Observatory*.
* Irkutskenergo  – operatørselskapets webside.
* Irkutsk.org – «Construction History of Irkutsk Hydroelectric Power Station».
Sigurd Valvatne

**Sigurd Valvatne** (1913–2004) var løytnant og ubåtkommandør under andre verdenskrig og ble i 1944 tildelt Krigskorset med sverd for innsats som sjef for undervannsbåten KNM «Ula» (P 66). Han er også kjent for å ha bygget opp det norske ubåtvåpenet i etterkrigstiden.

## Ubåttjeneste under andre verdenskrig
Valvatne begynte i 1934 på Sjøkrigsskolen i Horten, der han i 1939 gikk ut som løytnant. Etter dette tjenestegjorde han på undervannsbåt. Fra utbruddet av andre verdenskrig sensommeren 1939 deltok han som nøytralitetsvakt.

Etter det tyske angrepet på Norge tok han seg over til Storbritannia. Han gikk der inn i tjeneste på undervannsbåtene den britiske marinen stilte til rådighet for Norge og gjennomførte det britiske undervannsbåtsjefskurset. Fra 1941 var han nestkommanderende og kommanderende sjef på «B1», «Ula» og «Utsira». Tjenesten medførte en rekke tokt til norskekysten, inkludert oppdrag i forbindelse med etterretningsoppdrag og spesial operasjoner i Norge. Han gjennomførte med hell angrep på tyske overflatefartøyer så vel som undervannsbåter.

Valvatne var kommandør på KNM «Ula» (P 66) og senket:
*  «Ill» - 4. april 1944
*  «Wesergau» - 6. april 1944
*  «U-974» (ubåt) - 19. april 1944
*  «Bahia»  - 22. april 1944

## Utmerkelser
 
Valvatne ble tildelt Krigskorset med sverd i statsråd 13. oktober 1944. Etter forslag fra sin overordnede og med støtte fra Sjøforsvarets overkommando ble han hedret «for fremrakende innsats som sjef for undervannsbåten «Ula» vinteren 1943–44.» Innstillingen var hemmelig og forholdsvis omfattende, med detaljer angående tid, sted og resultat av operasjonene. Forsvarsdepartementet mente at «løytnant S. Valvatne på en særlig fremrakende måte har utmerket seg og at han dermed har gjort seg fortjent til *Krigskorset m/Sverd*.»

Valvatne ble også tildelt St. Olavsmedaljen med ekegren, Krigsmedaljen, Deltagermedaljen med rosett og Haakon VIIs 70-årsmedalje, samt de britiske utmerkelsene Distinguished Service Order, Distinguished Service Cross, 1939–1945 Star, Atlantic Star og Defence Medal. Han var også ridder av Dannebrogordenen.

## Etter andre verdenskrig
Valvatne fortsatte etter andre verdenskrig sin tjeneste i Sjøforsvaret. I 1947 ble han sjef for det norske ubåtvåpenet, en stilling han hadde til 1953. Han var videre sjef for 2. fregattdivisjon, hovedlærer ved Forsvarets høgskole og stabssjef i Sjøforsvarsstaben.

Etter tjenesten i Sjøforsvaret ble han i 1969 losoldermann i Oslo.

Han er gravlagt i Stalsberghagen i Skedsmo kommune.

## Bibliografi
* Valvatne, Sigurd: *Med norske ubåter i kamp*, Eide Forlag, Bergen, 1954

## Referanser
NK Rijeka

**NK Rijeka** eller **HNK Rijeka** er en kroatisk fotballklubb fra byen Rijeka. Klubben spiller sine hjemmekamper på Rujevica Stadion, som har en tilskuerkapasitet på 8279. Supporterklubben deres heter Armada Rijeka.

Fotballklubben ble stiftet i 1906 under navnet **Club Sportivo Olimpia**. Klubben ble omdøpt til Olympia i januar 1918, og **US Fiumana** i 1926 under press fra det nye italienske fascistiske regimet, og i 1946, under den jugoslaviske militæradministrasjonen av byen, ble den omdøpt til **SCF Quarnero**. Klubben skiftet navn til **NK Rijeka** i 1954 og tok tre år senere steget opp i den jugoslaviske høyeste ligaen. Rijeka rykket opp til jugoslavisk 1. divisjon i 1957, men de rykket ned og måtte spille i 2. divisjon i sesongen 1969/70. I sesongen 1974/75 var klubben tilbake i 1. divisjon og de holdt seg der til Jugoslavia gikk i oppløsning.

De har deltatt flere ganger i forskjellige europeiske fotballturneringer som UEFA-cupen, Mesterligaen, UEFA Intertoto Cup og Europaligaen. Ved sistnevnte turnering har Rijeka gått videre til sluttspillet tre ganger. På 1980-tallet gjorde de av og til imponerende hjemmekamper og slo Real Madrid og holdt Juventus til 0-0.

Fra 1992 har klubben deltatt i Prva HNL, den kroatiske førstedivisjon. Rijeka vant ligaen for første gang i 2016/2017-sesongen, og har vært nummer to ved fem anledninger. Klubben i tillegg vunnet den kroatiske cupen fire ganger, sist i 2017.

## Sesonger

## Spillerstall
Oppdatert 20. mai 2023.

	 
### Utlånte spillere

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Tarbela-demningen

**Tarbela-demningen** (urdu: *تربیلا بند*, pashto: *Tora Bela*) er en stor demning i elva Indus i Pakistan. Den ligger omtrent 50 km nordvest for hovedstaden Islamabad, i Haripur-distriktet. Byggingen av anlegget begynte i 1968, og kraftverket ble ferdigstilt i 1976. Utbyggingen av Tarbela-demningen var en del av det såkalte Indus Basin Project, et samarbeidsprosjekt mellom India og Pakistan om vannressursene som hadde sin kilde i Himalayafjellene. Vannkraftverket dekker store deler av Pakistans elektrisitetsbehov. I tillegg beskytter demningen mot at elva går over sine bredder, noe som vil skape store ødeleggelser i området. Demningen er 143 meter høy og har en lengde på 2 743 meter. Vannkraftverket i Tarbela er det største i Pakistan, og har en installert maksimal elektrisk effekt på om lag 3 478 MW. 

Anleggets reservoar dekker et område på 250 km², noe som gjør det til verdens største jordfylte reservoar. Vannmengden er ca. 13,69 km³ og nedslagsfeltet er på ca. 168 000 km². Siden Induselva har smeltevann fra Himalaya som sin kilde, frakter Indus store mengder sedimenter. Den beregnede mengden sedimenter som fraktes i løpet av ett år, er 430 millioner tonn. Dette betyr at reservoaret over tid vil bli fylt opp av fraktede sedimenter. Til å begynne med ble det sagt at vannkraftanlegget kunne operere i ca. 50 år, noe som ville bety at reservoaret måtte stenges i 2030-årene. Men mengden sedimenter har vært betraktelig mindre enn først antatt, og «brukstiden» har økt til ca. 85 år eller 2060-årene.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Tarbela-demningen på waterinfo.net 
* Tarbela-demningen på waterinfo.net (PDF)
Jamboree on the Internet

**Jamboree on the Internet**, også kjent som **JOTI**, er et internasjonalt speiderarrangement som avholdes årlig den tredje helgen i oktober. Siden 1996 har JOTI vært et årlig offisielt WOSM-arrangement.

Under JOTI benytter speiderne Internett til å komme i kontakt med andre speidere verden over.

JOTI arrangeres ofte sammen med Jamboree on the Air (JOTA), som alltid avholdes samme helg.

## Eksterne lenker
*
VM i friidrett 1999 – 100 meter menn

Øvelsen **[[100 meter]] menn** ved **[[VM i friidrett 1999]]** ble avholdt i Sevilla, Spania 21. august og 22. august. Det deltok 77 utøvere i øvelsen.

## Medaljevinnere

## Rekord
* Rekord før mesterskapet:

## Resultater
### Forsøksheatene
*Avholdt lørdag 21. august 1999 
#### Heat 1

#### Heat 2

#### Heat 3

#### Heat 4

#### Heat 5

#### Heat 6

#### Heat 7

#### Heat 8

#### Heat 9

#### Heat 10

### Kvartfinaler
*Avholdt lørdag 21. august 1999
#### Heat 1

#### Heat 2

#### Heat 3

#### Heat 4

#### Heat 5

### Semifinaler
*Avholdt søndag 22. august 1999
#### Heat 1

#### Heat 2

### Finale

## Eksterne lenker
* Offisielle resultater
Erling Kristiansen

**Erling Kristiansen** (født 3. oktober 1923 i Oslo, død 25. juli 2009 i Rud i Akershus) var en norsk syklist som syklet for IK Hero. Han ble norsk juniormester på 20 km i 1940 og hadde ved karriereslutt i 1954, tilsammen 8 seiere i landeveisritt og 15 lagmesterskap.. Han deltok også i VM og to OL. Da Knut Knudsen tok OL-gull i 1972, var han sekundant. På den tiden var han styremedlem i Norges Cykleforbund, hvor han i 1959-60 var viseformann. I det sivile jobbet han i først i møbelbransjen, senere i Oslo Sportslager, hvor han solgte sykler og ski. Han var for øvrig en aktiv langrennsløper i mange år.

Flere i hans familie var også syklister, hans far Karl Kristiansen, broren Kjell, fetteren Thore Kristiansen, og onkelen Gustav Kristiansen, som vant flere norgesmesterskap.

## Resultater
* NM i landeveissykling
** Fellesstart: Norgesmester 1947, 1949  og 1953 (mottok Kongepokalen i 47 og 49(
** 50 km tempo: Norgesmester 1948
* OL: Deltaker i sykling under Sommer-OL 1948 og sykling under Sommer-OL 1952 (25.-plass)
* VM: Deltok i  1949 og 1950
* Nordisk Mesterskap: Seks deltakelser,  to bronsemedaljer. 
* Tyrifjorden rundt: Seier 1949, 1952 og 1953.

## Heder
* Gullplaketten fra Norges Cykleforbund
* Æresmedlem av IK Hero

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Livsfrisen

:*Se også [[Livsfrisen (bokserie)]] av Ingeborg Refling Hagen*
**Livsfrisen** er et tematisk navn for flere av Edvard Munchs malerier og grafiske arbeider. Verkene ble stilt ut sammen i 1903, og et samlende motiv er eksistensiell angst, knyttet til livets faser, kjærlighet og død.

## Eksterne lenker
*  Om Livsfrisen på munch.museum.no
Volvo 9700

**Volvo 9700** er en komplett bussmodell levert av Volvo Bussar. Volvo 9700 ble lansert i 2001. Det er et busskarosseri som er videreutviklet fra de finske Carrus – fabrikkene som Volvo overtok i 1998. Dette karosseriet var kjent som Star 302, 502 og 602 som viste til ulike høyder på bussene. Bussene blir bygd på Volvo-chassis, B12M (underliggende motor) og B12B (hekkmotor), også utprøvd på modellen B9R.

Volvo 9700 er et fleksibelt konsept som kan tilpasset ulike typer trafikk og nivå i utstyr og komfort. I Norge har disse modellene blitt svært populære som ekspressbusser, både innenfor NOR-WAY Bussekspress, TIMEkspressen og en rekke andre lengre ruter med buss. Denne modellen kan også spesialinnredes som helseekspressbuss, til transport av pasienter av ulike kategorier til og fra sykehus. Volvo 9700 er også i bruk som kombinertbuss.

Volvo 9700 leveres i lengder på 10,3 – 15,0 meter. Det er som tidligere tre høyder: 9700S (lav), 9700H og dessuten 9700HD som er den høybygde versjonen. Antall sitteplasser vil variere avhengig av setetyper og komfort, dvs. avstand mellom setene. 9700HD som høystandard ekspressbuss i nattruter har vanligvis 48 seter med lengde 15 meter.

## Eksterne lenker
*
Volvo Bussar

**Volvo Bussar AB** (engelsk markedsnavn **Volvo Buses**) er den delen av AB Volvo som bygger og leverer busser, og er i dag en av verdens ledende bussprodusenter som leverer busser over det meste av verden.

## Volvo-busser i Norge
Volvo har vært den ledende leverandøren av store busser på det norske markedet helt siden man begynte å lage statistikk over det. Først og fremst har Volvo levert understell (chassis) for påbygging av karosseri hos en nasjonal produsent. Fra 1990-tallet har en stigende andel av bussene blitt levert "helbygde" med karosseri fra Volvo, etter at Volvo Bussar overtok fabrikker i blant annet Sverige (Säffle Karosseri, 1981), Danmark (Aabenraa Karosseri, 1994), Tyskland (Drögmöller Karosserien, 1994) og Finland (Carrus, 1998). I dag bygges de fleste Volvo-busser til Norge i Polen, men en del utgaver av 9700-modellen bygges i Finland og modellen Merkavim Mars bygges i Israel.

Per 2022 tilbyr Volvo disse bussmodellene i Norge:
* Volvo 7900 – ren bybuss med lavgulv, leveres kun som hybrid- og batteribuss
* Volvo 8900 – som bybuss med laventré eller som vanlig rutevogn med normalgulv
* Volvo 9700 – langrute, ekspress- og turbuss
* Volvo 9900 – ren turbuss, med teatergulv
* Merkavim Mars – enklere rutebuss for anbudsruter og skoleruter

Gjennom datterselskapet Renault Trucks tilbyr de også Renault Master som minibuss.

For påbygging av karosseri leverer Volvo i dag følgende chassismodeller:
* Volvo B5LH – lavgulv, 5,1-liters motor og hybriddrift
* Volvo B8R – normalgulv, 7,7-liters motor, fås også som B8RLE med laventré
* Volvo B11R – normalgulv, 10,8-liters motor, fås også som B11RLE med laventré for dobbeltdekkere

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Unión General de Trabajadores

**Unión General de Trabajadores** (UGT, «Arbeidernes allmenne fagforening») ble etablert i 1888 og er en ledende spansk fagforening som tradisjonelt har stått det sosialdemokratiske partiet Partido Socialista Obrero Español (PSOE) nært. Den er tilsluttet International Trade Union Confederation og European Trade Union Confederation.

UGT var forbudt i Spania under Franco og fortsatte arbeidet under jorden og i eksil. Da Francisco Franco døde i 1975 ble UGT igjen tillatt, og gjenopptok sitt åpne arbeid, og er i dag sammen med Comisiones Obreras (CCOO) («Arbeiderkommisjonene») den ledende landsomfattende fagbevegelsen i Spania.