David Petraeus

**David Howell Petraeus** (født 1952) er en amerikansk tidligere offiser og tidligere direktør for CIA. Han var fra 2007 general i U.S. Army og hadde kommandoen over de USA-ledede koalisjonsstyrkene under Irak-krigen 2007–2008, ledet U.S. Central Command 2008–2010 og ledet ISAF og de amerikanske styrkene under krigen i Afghanistan 2010–2011. Han var direktør for CIA  fra 6. september 2011 til 9. november 2012.

## Personlig liv
Han var sønn av en bibliotekar, og Sixtus Petraeus, en sjøkaptein. Hans mor var amerikansk og hans far hadde innvandret til USA fra Nederland i den innledende fasen av den andre verdenskrig i Europa i 1939. Etter å ha giftet seg slo de seg ned i Cornwall-on-Hudson, der David Petraeus vokste opp og senere ble uteksaminert fra Cornwall Central High School i 1970. Venner og bekjente av ham på denne tiden kalte ham «Peaches» i referanse til hans ofte feil uttalte etternavn og kallenavnet hang med ham også som ung kadett i militæret. 

## Militær karriere
Petraeus ble uteksaminert fra United States Military Academy i West Point i 1974. Han ble tildelt General George C. Marshall Award som beste utdannede kadett ved US Army Command and General Staff College Class fra 1983 ved Fort Leavenworth i Kansas. Etter eksamen fra West Point i 1974, var Petraeus infanterioffiser. Etter å ha fullført Ranger School (der han ble tildelt Distinguished Honor Graduate og flere andre utmerkelser), var Petraeus innrullert til den 509. Airborne-bataljonens Combat Team, en lett infanterienhet som holdt til i Vicenza i Italia. I 1979 ble han utnevnt til kaptein. I 1988-1989 var han offiser i 3. infanteridivisjon.

Senere ble han tildelt en Master of Public Administration i 1985 og en doktorgrad innen internasjonale relasjoner i 1987 fra Princeton University's School of Woodrow Wilson, før han tjenestegjorde som amanuensis i internasjonale relasjoner ved US Military Academy mellom 1985 og 1987. Hans doktoravhandling, *Det amerikanske militære og dets lærdommer fra Vietnam: En studie av militær innflytelse og bruk av makt i Vietnam*, behandlet innflytelsen Vietnam-krigen hadde på militær tenkning om bruk av makt. 

Petraeus fullførte også et militært stipendiat ved Edmund A. Walsh School of Foreign Service i 1994-1995, selv om han ble kalt bort tidlig for å tjenestegjøre i Haiti med stilling som Chief of Operations for en FN-styrke tidlig i 1995. Han tjenestegjorde som stabssjef i XVIII Airborne Corps ved Fort Bragg i løpet av 2000-2001. 

I 2000 led Petraeus store skader da han under ett sivilt fallskjermhopp fra lav høyde datt i bakken fordi hans fallskjerm kollapset etter en krapp sving i luften. Den harde landingen gjorde at han brakk bekkenet. Han ble utnevnt til generalmajor i 2001. I løpet av 2001-200 var daværende brigadegeneral Petraeus på en ti måneders reise i Bosnia og Hercegovina som en del av operasjon Joint Forge. I 2004 ble han forfremmet til generalløytnant. 

Fra slutten av 2005 til februar 2007 fungerte Petraeus som kommanderende general i Fort Leavenworth i Kansas, og i det amerikanske Combined Arms Center som er lokalisert der. Som kommandant av CAC-senteret, var Petraeus blant annet ansvarlig for overvåking av generalstaben ved 17 militære skoler, sentre, og opplæringsprogrammer, samt for å utvikle hærens doktrinære manualer, opplæring av hærens offiserer, samt å føre tilsyn med hærens senter for innsamling og formidling av erfaringer. 

### General
I 2007 ble Petraeus forfremmet til general. Han ble valgt til leder av Irak-styrken av det amerikanske senatet med avstemningsresultatet 81-0 den 26. januar 2007. Han tiltrådte 10. februar samme år. Han etterfulgte general George Casey på denne posten. Som leder av den amerikanske styrken i Irak styrte han USAs militære styrker i landet og implementerte Bush-regjeringens Irak-strategi. 16. september 2008 overtok general Raymond T. Odierno denne stillingen.

Den 23. april 2008 kunngjorde forsvarsminister Gates at president Bush hadde valgt general Petraeus til å lede USAs Central Command (USCENTCOM), ved hovedkvarteret i Tampa i Florida. Nominasjonen krevde og fikk Senatets bekreftelse. Dette innebar en forfremmelse for general Petraeus. Kommandoen dekker Midtøsten, Afrikas horn og hele Vest-Asia, slik at Petraeus' område innbefatter både Irak og Afghanistan, og forsåvidt også andre viktige områder som f. eks. Somalia, Israel og Iran.  

Den 23. juni 2010 kunngjorde president Obama at han ville nominere general Petraeus til å erstatte tidligere general Stanley A. McChrystal som sjef for de amerikanske styrkene i Afghanistan. Endringen av kommandoen ble gjort på grunn av McChrystals kommentarer angående Obama-administrasjonen og dens politikk i Afghanistan under et personlig intervju med *[[Rolling Stone Magazine]]*. 

Etter at nominasjonen var bekreftet av Senatet den 30. juni, tok Petraeus formelt over kommandoen over de amerikanske styrkene den 4. juli 2010. Han trakk seg fra hæren den 31. august 2011 for å ta over som direktør for CIA.

## Sykdomshistorie
I september 2007 ble det rapportert at general Petraeus hadde opplevd alvorlige ryggsmerter, og at han kom seg gjennom Senatets høringer ved hjelp av Motrin, et legemiddel med det ikke-steroide, antiinflammatoriske virkestoffet ibuprofen.  General Petraeus ble diagnostisert på et tidlig stadium av prostatakreft i februar 2009 og han gjennomgikk derfor to måneder med strålebehandling ved Walter Reed Army Medical Center. Behandlingen var vellykket. Den diagnostikk og den behandling han gjennomgikk den gang, ble ikke offentliggjort før i oktober 2009, fordi Petraeus og hans familie betraktet denne sykdommen som en personlig sak som ikke hadde betydning foe hans utførelse av de militære plikter. 

Den 15. juni 2010, besvimte general Petraeus under en utspørring av Senatet. Han kom seg raskt og var i stand til å gå ut av rommet ved egen hjelp. Han annonserte at episoden muligens skyldtes dehydrering.

## Avgang som CIA-direktør
9. november 2012 gikk han av som CIA-direktør. I et offentliggjort brev skrev han at han dagen før hadde tilbudt president Barack Obama sin avskjedssøknad som følge av ekteskapelig utroskap og presidenten hadde 9. november innvilget søknaden. 

## Se også
* Liste over politiske nominasjoner i USA som krysset partitilhørighet

## Litteratur
* Paula Broadwell og Vernon Loeb (2012). *All In: The Education of General David Petraeus*. The Penguin Press. ISBN 978-1-59420-318-3.
* David Cloud og Greg Jaffe (2009). *The Fourth Star: Four Generals and the Epic Struggle for the Future of the United States Army.* Random House. ISBN 978-0-307-40906-5.
* Linda Robinson (2008). *Tell Me How This Ends: General David Petraeus and the Search for a Way Out of Iraq.* PublicAffairs. ISBN 978-1-58648-766-9.

## Referanser


## Eksterne lenker
*