Åsnes Glassverk

**Åsnes glassverk** eller **Aasnæs glasværk** ble grunnlagt av J. C. Vogelsang og W. Schilliås i 1813 på Sjøåsen i det som ble Beitstad kommune og senere Namdalseid kommune. Verket var i drift til 1881.
## Historie
Vogelsang kjøpte ut Schilliås og ble eneeier av verket fra 1820. J.C.Vogelsang døde i 1821 og glassverket ble i 1822 solgt på auksjon til hans nevø Christian Gotlieb Vogelsang, som hadde vært verkets bestyrer siden 1817. Fra høsten 1823 ble handelshuset Herman Hoë & Co i Trondheim medeiere i verket. I 1853 solgte Hoë&Co sin halvdel tilbake til Vogelsang. Vogelsang solgte i 1855 hele verket til et partisientskap fra Bergen, bestående av Ole Nicolai Løberg og brødrene Ludvig og Christian Gerhard Ameln. Løberg solgte i 1859 sin andel til Ludvig Ameln som også overtok sin brors andel og ble dermed eneeier av verket. Ludvig Ameln klarte ikke betjene sin gjeld og i 1862 ble verket solgt på auksjon tilbake til Vogelsang som eide og drev det frem til sin død i 1865. Verket ble arvet av Vogelsangs kone, Birgitte, som eide det frem til sin død i 1868. Verket gikk så i arv til Birgittes datter Marie Berg, gift med kjøpmann Johan Berg. John Berg gikk konkurs i 1879, og verket ble drevet i noen år av Marie, for boets regning. Produksjonen ble stanset i 1881 og i 1883 ble verket solgt på auksjon. 

Verkets produksjon kan deles i to perioder. Den første perioden varte fra 1815 til 1849. Da ble det produsert vindusglass av typen taffel og lærgerglass og en mengde småglass i form av apotekerglass, bruksglass og prydglass. Fra 1850 ble produksjonen lagt om og bestod fra da av hovedsakelig av flasker og glasskavl til fiskegarn, i tillegg til en liten produksjon av apotekerglass.

Da *Aasnæs glasværk* hadde sin storhetstid arbeidet det mange glassblåsere der. Disse kom blant annet fra glassverk på Østlandet, Sverige og Tyskland. Folk i bygda ble indirekte sysselsatt i form av vedsanking til de store smelteovnene på verket. På 1870-tallet var det mangel på brennved i hele landet og man begynte å benytte seg av torv. Fra 1876 ble ovnene bygget om til regenerativ fyring, og man startet å fyre med torv fra omkringliggende torvmyrer. Den store, kostbare ombyggingen var en av årsakene til Johan Bergs konkurs.  

Hovedhuset på glassverket ble bygd i 1840 og står fremdeles på eiendommen.

Det var på 2000-tallet også et nytt foretak med navnet *Aasnæs glassverk* lokalisert på området. Hovedhuset ble i dag brukt til gjestebud og arrangement av ulike slag og det ble produsert smykker, lamper og pyntegjenstander i form av fusing. Gården ble solgt i 2018.

## Aasnes Gard i dag
Investor Kristoffer Stensrud og selskapet Namdalen Træsliberi AS kjøpte Aasnes Glasværk i 2018, med mål om et historisk hotell med høy kvalitet. De første konsesjonssøknadene avslått, men i 2021 fikk Namdalen Træsliberi endelig konsesjon. Dessverre død Kristoffer Stensrud dagen etterpå. Sønnen, Nikolai Stensrud, overtok gården og arbeider med å realisere farens planer.

Åsnes Gård gjennomgår i dag et omfattande restaureringsarbeid og gjennomføres av håndverkere med spesialisering i bygningsvern.

## Referanser


## Litteratur
*Hanssen, Inger Marie (2009). *Glasblåsere og andre folk på Aasnæs glasværk : inn- og utflyttinger i Gamle Beitstaden*. Eget forlag, Namdalseid. 301 sider. ISBN 9788230312261
* 
* . Særtrykk fra *Fotefar mot nord* (2005)
* 
* 
* 
* 
* Holien, Marit. «Aasnæs glasværk (1813-1883) : hva kan noen gamle bilder fortelle om driften ved glassverket?». *Nord-Trøndelag historielags årbok* 1986. Side 33-41
* Holien, Marit. «Johan Christian Vogelsang (1762-1821)». *Nord-Trøndelag historielags årbok* 1985. Side 95-99
* 
* Aakervik, Anne Lise. «Glassklar historie i Namdalen». *Lev landlig*, nr 3, 2005. Intervju med Anne Altin

## Eksterne lenker
* aasnes-glass.no
* Kvinnene på Sjøåsen ; kvinnespor.no
* Glassblåsarar på Åsnæsset
* Ancestors til Johannes Severin Simonsen 
*Finn-annonse, salg 2018