open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Nicola Sanders

**Nicola Sanders** (født 23. juni 1982 i High Wycombe) er en britisk hekkesprinter og sprinter

## Junior
Nicola vant bronsemedalje på 400 m hekk ved Junior-EM 1999 i Riga. Samme år kom hun på 4.-plass på 400 m hekk ved Ungdoms-VM i friidrett. I 2000 greide hun en 5.-plass ved Junior-VM i friidrett, men vant gull i Commonwealth Youth Championships.

I 2005 kom hun på sjetteplass på 4 x 400 meter stafett i World Student Games.

## Senior
Under VM i friidrett 2005 i Helsingfors nådde Sanders semifinalen. Sammen med Lee McConnell, Donna Fraser og Christine Ohuruogu vant hun bronsemedalje på 4 x 400 meter stafett. Hun kom på 4.-plass på 400 m hekk i Commonwealth Games 2006, og vant gull på 4 x 400 m stafett, men ble senere diskvalifisert.

Siden den tid har hun fokusert på 400 m på grunn av skade problemer, og deltar sjelden i hekkeløp.

Sanders kom på sjetteplass i 400 m finalen ved friidretts-EM 2006 i Göteborg. I 2007 tok hun gull på 400 m ved EM innendørs 2007 i Birmingham, med en personlig rekord og nasjonal rekord på 50,02 sekunder. Dette var det femte raskeste løpet innendørs i historien. Hun vant også bronse på 4 x 400 m stafett.

I 2007 skadet hun kneet, og hadde akilles-problemer, men 27. august 2007 brøt hun 50-sekundersgrensen for første gang i sin karriere, da hun løp på 49,77 sekunder i semifinalen på 400 m ved VM i Osaka, en tid som ga henne tredjeplass på den britiske bestenoteringslisten. Hun gikk til finalen, der hun endte på andreplass bak Christine Ohuruogu. Sanders satte også ny personlig rekord på 49,65, noe som plasserer henne som den fjerde raskeste britiske friidrettsutøveren noen sinne på 400 m, etter Kathy Cook, Katharine Merry og Ohuruogu, som også satte ny personlig rekord i VM-finalen.

Under den siste dagen av mesterskapet, 2. september, løp Sanders sisteetappen, og sikret bronsemedaljen til det britiske laget på 4 x 400 m. Der ble hun den første kvinnelige britiske løperen til å bryte 49-sekundergrensen i en 400 meter stafettetappe, med tiden 48,76 sekunder. Hun slo da Sally Gunnells tidligere rekord på 49,46 sekunder.

Sanders ble slått ut i den tredje semifinalen på 400 m ved Sommer-OL 2008, med tiden 50,71 sekunder, med en tøff banetrekning, der hun fikk bane 9. 

Ved EM i friidrett 2010 i Barcelona fikk de britiske jentene bronse. De andre tre på laget var Marilyn Okoro, Perri Shakes-Drayton og Lee McConnell. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Sigurd Lewerentz

**Sigurd Lewerentz** (født 29. juli 1885, død 29. desember 1975) var en svensk arkitekt. Han er særlig kjent for Skogskirkegården sammen med Gunnar Asplund, Malmö stadsteater (sammen med David Helldén og Erik Lallerstedt), Östra kyrkogården i Malmö og arbeidene han utførte sent i livet; Markuskirken og Sankt Petri kirke.

Lewerentz var også en av frontpersonene i forbindelse med Stockholmsutstillingen 1930 der han tegnet et par av utstillingspaviljongene og han var også delaktig i den grafiske formgivingen.

For Markuskirken mottok Lewerentz den første Kasper Salin-prisen som ble utdelt i Arkitektur. Skogskirkegården er en del av den svenske verdensarven.

## Priser og utmerkelser (utvalg)
* 1962 – Kasper Salin-prisen
* 1950 – Prins Eugen-medaljen

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Lewerentz-Arkitektregistret
* Tidigare Kasper Salin-pristagare-Sveriges Arkitekter
* IDstory om Sigurd Lewerentz
3. divisjon

**3. divisjon** kan vise til:

*3. divisjon fotball for herrer
*3. divisjon ishockey for herrer

*3. SS-divisjon Totenkopf
*3rd (United Kingdom) Division
4. divisjon

**4. divisjon** kan vise til:
*4. divisjon, militær avdeling 
*4. divisjon fotball for menn
*4. divisjon fotball for kvinner
*4. divisjon håndball for menn
*4. divisjon håndball for kvinner
*4. divisjon ishockey for menn

*4. SS-Polizeidivisjon
5. divisjon

**5. divisjon** kan vise til:

* 5. divisjon, militær avdeling
*5. divisjon fotball for menn
*5. SS-Panzer-Division «Wiking»
Bøfsandwich

**Bøfsandwich** er en særlig dansk variant av en hamburger.

En bøfsandwich består utover en flat hakkebøf og en bolle også av ketchup, sennep, ristet løk, rå løk og bløte løk (bløde løg). Hertil kommer rødbeter, agurksalat eller syltede agurker, remulade og ev. klassisk brun saus. Av og til benyttes også syltede asier.

Bøfsandwich serveres ofte fra pølsevogner og på mer tradisjonelle fastfoodsteder.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Ordbog over det danske sprog
Brunede kartofler

**Brunede kartofler** (brunede poteter, på fransk: *Pommes de terre danoises*) er en dansk spesialitet, som særlig spises sammen med juleand og flæskesteg, alminnelig kokte poteter og rødkål. Islendinger spiser *brúnaðar kartöflur* til lam- og svinestek.

Først kokes og pilles potetene, så varmes de på en panne tilsatt sukker og smør. Potetene blir karamellisert i sukkeret og den særlige brune, gyldne farve oppstår.

## Eksterne lenker
* Brunede kartofler i Den store danske
Dyrlægens natmad

**Dyrlægens natmad** (dyrlegens nattmat) er navnet på et dansk smørrebrød med et bestemt utvalg pålegg på. 

Navnet stammer fra Oskar Davidsens restaurant i København på 1920-tallet, hvor en dyrlege hver aften bestilte dette smørrebrødet.

I sin enkleste form består det av et stykke rugbrød smurt med smør eller fett. Derpå legges et lag leverpostei og tynne skiver av saltkjøtt. På toppen garneres med en skive sjy (aspik) og ringer av løk, gjerne rød. 

## Referanser




## Eksterne lenker
* Dyrlægens natmad i Den store danske
Manuel I av Portugal

**Manuel I av Portugal** (født 31. mai 1469 i Alcochete, død 13. desember 1521 i Lisboa) var konge av Portugal og Algarve.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Manueln var sønn av *[[infante]]* Ferdinand, hertug av Viseu (1433–70) og hans hustru *[[infante|infanta]]* Beatrice, hertuginne av Viseu.

### Konge
Manuel ble konge etter hans fetter og svoger Johan II døde i 1495 uten mannlige arvinger, men hadde allerede utnevnt Manuel som sin etterfølger. Hans navn er knyttet til en periode i Portugals historie preget av store prestasjoner både innen politiske affærer og i kunstartene, hovedsakelig grunnet hva kong Johan II hadde startet. Til tross for landets relative lille størrelse og befolkning sammenlignet med andre, større europeiske nasjoner, var Portugal i stand til å bygge et oversjøisk verdensrike av enorme proporsjoner og med en global dimensjon under Manuels styre.

Manuel Is regjering var dessuten betydningsfull ved at en ny lovbok ble utgitt, rettsvesenet nyordnet og likeså undervisningsvesenet.

Grunnet Manuels forbindelse med nabolandet Castilla er hans regjeringstid også preget av forfølgelse både av den mauriske(muslimake]og den jødiske befolkningen. De katolske monarker, Isabella I av Castilla og hennes medregent Ferdinand II av Aragón hadde forvist alle jøder i sine to riker i 1492. Da Manuel I ønsket å gifte seg med deres datter, inngikk han en ekteskapskontrakt som krevde at han måtte forfølge jødene i Portugal. I desember 1496 ble det bestemt alle jøder i Portugal måtte enten tvangskonverteres til kristendommen eller forlate landet *uten* sine barn.

I 1506 ble Manuel I belønnet av utmerkelsen av Gylne rose av pave Julius II. I 1514 fikk som den første mottaker sin andre Gylne rose av pave Leo X. Han ble kalt for Manuel *o Afortunado*, «den lykkelige».

## Litteratur
* Góis, Damião de (1749): «Chronica do serenissimo senhor rei d. Manoel», *Na officina de M. Manescal da Costa*. 
* Lowenstein, Steven (2001): *The Jewish Cultural Tapestry: International Jewish Folk Traditions*. Oxford University Press. s. 36.
* Benveniste, Arthur (1997): «500th Anniversary of the Forced Conversion of the Jews of Portugal» i: *Address at Sephardic Temple Tifereth Israel*, Los Angeles.

## Eksterne lenker
* 
* «Monarch Profile: King Manuel I of Portugal», *The Mad Monarchist*
* «The Persecution of the Jews and Muslims of Portugal. King Manuel I and the End of Religious Tolerance (1496–7)» , *Reviews in History*
* Lewis, Jone Johnson: «Marriages of Manuel I. Spanish and Portuguese Intermarriages» , *About.com*
Pariserbøf

**Pariserbøf** består av hakket eller skrapet oksekjøtt på et stekt eller smørristet franskbrød.

Man tilføyer fyll etter egen smak. Mest alminnelig er det å ha en eggeplomme, hakkede syltede rødbeter, finsnittet rå løk, kapers og høvlet pepperrot på. 

Pariserbøffen finnes på de fleste danske, tradisjonelle restauranter, og er også hverdagsspise siden den ikke er så dyr å tilberede. 

## Eksterne lenker
* Pariserbøf i Den store danske 
* grydeskeen.dk
Isabella av Portugal

**Isabella av Portugal** (født 24. oktober 1503, død 1. mai 1539) var datter av Manuel I av Portugal og Maria av Aragón. Hun ble spansk dronning og tysk-romersk keiserinne, gift med Karl V, som var tysk-romersk keiser og konge av Spania.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Idrettsklubben Start i 1987

For første gang ble det gitt tre poeng for seier i Norge. Nytt av året var også at uavgjorte kamper skulle avgjøres på straffesparkkonkurranse. Laget som gikk seirende ut av denne fikk to poeng, mens taperen fikk det vanlige uavgjortpoenget. Start vant to av fem straffekonkurranser, men ordningen fikk ingen betydning for lagets plassering. Etter 15 strake sesonger i 1. divisjon måtte Start for andre gang ta den tunge turen ned.

Nedrykket ga seg også utslag i tidenes laveste tilskuerantall i Eliteserien med kun 2.493 i snitt på de 11 hjemmekampene. Bunnen ble nådd da 1.070 løste billett for å se laget tape 0-2 mot .

Brian Green trakk seg fra trenerjobben 2. september. Karsten Johannessen overtok treneransvaret for åttende gang, og etter en bra start mot  skilte det bare ett poeng til kvalikplass. Likevel ble det til slutt fire poeng som skilte opp til  på 10.-plass.

## [[1. divisjon fotball for menn 1987|1. divisjon]]

### Tabell

### Tabellplasseringer etter serierunde

### Seriekamper

### Målscorere serie

### Norgesmesterskapet

*Utdypende artikkel: [[Norgesmesterskapet i fotball for menn 1987|Norgesmesterskapet 1987]]*

## Spillerstatistikk

## Overganger
### Inn

### Ut

## Referanser


## Kilder
* 
*
Simen Stamsø Møller

**Simen Axel Stamsø-Møller** (født 6. september 1988 i Oslo) er en norsk fotballkommentator og tidligere fotballspiller.

Stamsø Møller spilte sine første år for Lille Tøyen fotballklubb, før han gikk til Skeid hvor han hadde sine ungdomsår. Hans ett år eldre bror Julian Stamsø Møller spilte for samme klubb. Brødrene spilte også sammen i Kjelsås. Mens storebror valgte idrettsfag ved Bjerke videregående skole, valgte Simen medier og kommunikasjon på samme skolen, og hadde et mer avslappet forhold til idretten. Mens han spilte for Kjelsås i 2. divisjon fikk han jobb i Canal+, og kommenterte der italiensk Serie A. 

Etter å ha vist seg som en målfarlig spiss i Kjelsås, ble han i oktober 2010 hentet til Tromsø i Eliteserien. Han bestemte seg dermed for å satse på fotball og signerte en treårskontrakt med TIL. Etter lite spilletid i Tromsø ble han i juli 2011 lånt ut til Strømmen i 1. divisjon. Han scoret ni mål på 13 kamper for Strømmen, og overgangen ble permanent før 2012-sesongen.

Før 2014-sesongen gikk han tilbake til Kjelsås, hvor han fortsatte å bøtte inn mål i 2. divisjon. Etter 2016-sesongen valgte han å trappe ned for å prioritere TV-jobben. I januar 2017 ble det kjent at han skulle spille for Biggleswade United i engelsk 5. divisjon. Oppholdet hans i klubben ble til TV 2-serien *Simen i England*.

Per 2022 jobber han for TV 2 Sporten og kommenterer fotball. Stamsø Møller deltar også i podkasten *B-Laget* sammen med Jesper Mathisen og Marius Skjelbæk.

## Se også
* Liste over kjente elever ved Bjerke videregående skole

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Rudolf Steinerseminariet (Järna)

**Rudolf Steinerseminariet** er et antroposofiskt kultursentrum som ligger i Järna syd for Stockholm.

Seminariet er antroposofenes nordiske sentrum og består av skole, elevhjem, bibliotek, verksteder, konserthus, butikker, sykehus, bakeri og eurytmihus. 

Anlegget omfatter et stort antall bygninger som ble oppført mellom 1968 til 1992 etter tegninger av arkitekt Erik Asmussen. 

Bygget og arkitekten ble tildelt Kasper Salin-prisen for bygningen for , prisen ble delt ut i 1981.

## Referanser
Unni Lindells bibliografi

Unni Lindell (født 3. april 1957 i Oslo) er forfatter, oversetter og journalist. Hun er først og fremst kjent for å ha skrevet kriminalromanene om Cato Isaksen og Marian Dahle, men har også utgitt barnebøker, noveller, dikt og vanlige skjønnlitterære romaner. Hun har også utgitt bøker i samarbeid med Anne B. Ragde, Fredrik Skavlan og Mark Levengood.  Bøkene hennes er oversatt til mer enn 20 språk og mange av kriminalromanene er filmatisert og også vist i Danmark, Sverige, Tyskland og Nederland. Temaene i Lindells bøker er ofte nære og hentet fra dagliglivet.

Bibliografien tilstreber fullstendighet og har linker til fulltekst hos Bokhylla dersom det er tilgjengelig. Bibliografien baserer seg på bibliografisk- og katalogiseringskunnskaper hentet fra bibliotekfaget, men er tilpasset en yngre målgruppe både for lesning og tilrettelagt for at hvem som helst skal kunne oppdatere bibliografien.

## Verk skrevet av Unni Lindell
### Kriminallitteratur
#### Kriminalromaner

#### Kriminalnoveller

### Skjønnlitteratur for voksne
#### Romaner

#### Noveller

#### Humor

### Skjønnlitteratur for barn og ungdom
#### Romaner

#### Noveller

#### Dikt

### Faglitteratur
#### Hobbybøker

#### Essays

## Verk oversatt av Unni Lindell

## Utvalgte verk som omhandler Unni Lindell

### Akademiske oppgaver

### Artikler

### Forfatterhefter

### Forfatterportrett

## Eksterne lenker
* Artikler om Unni Lindell hos Norart i Nasjonalbiblioteket.
Rémi Gaillard

**Rémi Gaillard** (født 7. februar 1975 i Montpellier, Hérault, Frankrike) er en fransk humorist som har bygd opp sin anerkjennelse hovedsakelig gjennom video-opplastninger på YouTube.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Idrettsklubben Start i 1986

1986 var siste sesong det ble gitt to poeng for seier, og første gang Start fikk toppscoreren i Eliteserien ved Arve Seland som scoret 12 mål og ble Starts toppscorer for tredje år på rad. 

Start lå kun ett poeng bak serieleder  etter den utsatte kampen mot , men endte opp uten medalje etter kun én seier på de ni siste. 

Svein Mathisen scoret sitt mål nr. 100 i Eliteserien mot Ham-Kam på Briskeby den 17. august da han ga Start ledelsen etter 55 sekunder. Jubileumsmålet kom etter at han hadde misbrukt muligheten mot Mjøndalen fire dager tidligere, da han brant et straffespark mot tidligere lagkamerat Roy Amundsen. Kun Odd Iversen, Per Kristoffersen, Jan Fuglset og Arne Pedersen hadde tidligere nådd denne milepælen.

Starts mål nr. 500 i Eliteserien siden debuten i  kom også dette året da Matta scoret lagets eneste mål borte mot  28. september, i en kamp som med 370 tilskuere er Starts dårligst besøkte eliteseriekamp gjennom tidene.

Claus Eftevaag debuterte mot  10. august som tidenes yngste Start-spiller i Eliteserien, 16 år og 231 dager, en rekord som sto til den ble slått av Kristoffer Ajer i . Ved sesongslutt gikk Arve Seland til den franske klubben Mulhouse.

## [[1. divisjon fotball for menn 1986|1. divisjon]]

### Tabell

### Seriekamper



### Målscorere serie

## Cupkamper
*Utdypende artikkel: [[Norgesmesterskapet i fotball for menn 1986|Norgesmesterskapet 1986]]*

## Se også
* Kampreferater

## Referanser


## Kilder
Ytterøy skole

**Ytterøy skole** er en skole på Ytterøy i Levanger kommune. Skolen er en kombinert barne- og ungdomsskole. Ytterøy Barnehage ligger i samme bygg. Ytterøy skole har et stort friområde med ballvegg, ballbinge, husker, hinderløype og sklier.

Det er ni lærere ansatt ved skolen. 

## Eksterne lenker
* Levanger kommune om Ytterøy skole
Grenzmark Posen-Westpreußen

**Grenzmark Posen-Westpreußen** var en provins i Fristaten Preussen som oppsto etter at Tyskland måtte avgi størstedelen av provinsene Posen og Vest-Preussen til Polen som følge av den polske oppstanden 1918-1919 som fikk det meste av provinsen Posen på polske hender og som ble bekreftet av Versaillestraktaten. De resterende delene av provinsene Posen og Vestpreussen ble Grenzmark Posen-Westpreußen.

Den ble oppløst i 1938 og delt mellom provinsene Pommern, Brandenburg og Schlesien

Provinsens hovedstad var Schneidemühl. Provinsen var en typisk Ostelbien og var viktig i forhold til Preußische Ostbahn, jernbanelinjen som blant annet bandt Øst-Preussen gjennom Den polske korridor til resten av riket.

## Referanser
Johs. Nesse

**Johannes Jeremias «Johs.» Nesse** (født 26. september 1891 på Seim, død i juni 1948) var en norsk journalist, kjent for å ha vært redaktør i *[[Aftenposten]]* 1930–1941 og 1945–1948.

Etter å ha vært student i årene 1914–1917, og deretter hatt en tiårig militær løpebane som offiser for Intendanturen 1917–1927, ble Nesse journalist i 1921, samtidig som han skrev avhandling. Han var fra 1928 redaktør etter Frøis Frøisland med ansvar i *Aftenposten* frem til sin død i 1948, i det vesentlige bare avbrutt av den andre verdenskrig. Med redaksjonssekretær Torolv Kandahl ble Nesse tvert avsatt og arrestert for å ha vært engelsk-vennlig og ikke skrevet entydig eller handlet i favør av okkupantene. Ikke desto mindre var Nesse kjent for sine antisemittiske holdninger som redaktør i Aftenposten før krigsutbruddet 1940, og forfatteren Bjørn Westlie dokumenterer i sin bok *Mørke år. Norge og jødene på 1930-tallet*, hvordan Nesses redaksjonelle linje var preget av jødehat. 

Han ledet Norsk Presseforbund 1936-1938 og var viseformann i styret for Norsk Telegrambyrå 1938-1948.

På grunn av hans stilling som vernepliktig, ulønnet løytnant i det militære, yndet Martin Tranmæl, som var redaktør i *[[Arbeiderbladet]]*, å omtale Nesse som «løitnanten i Aftenposten».
## Utgivelser
* 
## Referanser
Bjørn Guldvog

**Bjørn Guldvog** (født 16. juni 1958) er en norsk lege, og var direktør i Helsedirektoratet fra 2012 og frem til januar 2025.

Guldvog ble ansatt i Sosial- og helsedirektoratet i  2002, først som divisjonsdirektør i divisjon for helse- og sosialtjenester og fra  2004 som assisterende direktør og fast stedfortreder for helsedirektøren. Han var også konstituert direktør fra 10. mars 2011 til 10. juli samme år og fra 26. oktober 2012 til han ble utnevnt i embedet 14. desember. I desember 2018 fikk han fornyet åremål for seks år, frem til 2024. 

Guldvog er utdannet cand.med. ved Universitetet i Oslo fra 1985 med turnustjeneste i Kristiansund og Surnadal, og dr.med. fra 1993 med avhandlingen *Epilepsy surgery in Norway*. Guldvog deltok på AFF Solstrands topplederprogram i 2003–2004.  

Fra 2005 har han hatt stilling som professor II i sosialmedisin ved Universitetet i Bergen. Fra 1993 til 2001 var han instituttsjef ved Stiftelse for helsetjenesteforskning (HELTEF). I perioden 1989–1992 var han forsker og senere forskningsleder ved Folkehelseinstituttet. Som forsker har han publisert innenfor helsetjenesteforskning, kvalitet i helsetjenesten, nevrologi og skade- og ulykkesforskning. Han har bred erfaring fra helsetjenesten, og har arbeidet som fastlege, sykehjemslege og lege i sykehus.

## Referanser


## Eksterne lenker
Omarska-leiren

**Omarska-leiren** var en konsentrasjonsleir drevet av bosnisk-serbiske styrker i gruvebyen Omarska, nær Prijedor i dagens Republika Srpska, Bosnia-Hercegovina. 
Leiren ble satt opp for bosniske og kroatiske menn og kvinner under Prijedor-massakren. Den var i drift i de første månedene av Bosnia-krigen i 1992, og var en av 677 konsentrasjonsleirer som ble satt opp i Bosnia-Hercegovina under krigen. Leiren var egentlig et «undersøkelsessenter» eller «møteplass» for medlemmer av bosnisk og kroatiske befolkningen, men ble av Human Rights Watch klassifisert som en konsentrasjonsleir.

Det internasjonale krigsforbrytertribunalet for det tidligere Jugoslavia i Haag, har funnet flere personer skyldig i forbrytelser mot menneskeheten begått i Omarska. Drap, tortur, voldtekt, og mishandling av innsatte var vanlig. Rundt 5 000–7 000 bosniere og kroater ble holdt under elendige forhold i leiren for omtrent fem måneder på våren og sommeren 1992, av disse var 37 kvinner. Hundrevis døde av sult, vold og mishandling. FNs påtalemyndighet sammenlignet leirene med konsentrasjonsleirene i Nazi-Tyskland.

## Referanser
Alf Næsheim

**Alf Gabriel Næsheim** (født 18. februar 1926 i Stavanger, død 25. desember 2014 i Bærum) var en norsk akvarellmaler og tegner, mest kjent for sine Kristiania-tegninger, men også den første norske tegner for tegneserien *[[Donald Duck & Co]]*.

## Utdannelse og kunstnerisk virke
Etter at Næsheim flyttet til Oslo i 1945, ble han tegner for *[[Aftenposten]]* og forble der til 1995.  Han var også tegner for *[[Dagbladet]]*s sportsavdeling i perioden 1968–1981, for *[[Stavanger Aftenblad]]* og *[[Jærbladet]]*.

Han var utdannet ved Statens håndverks- og kunstindustriskole 1945–1950, studerte ved Académie de la Grande Chaumière i Paris ved 1947 og ved Goldsmiths' College of Art i London i 1951. I 1948 stilte han for første gang ut som grafiker.

Han etablerte atelier på Jæren, og holdt sin første separatutstilling med Jæren som tema på Hå gamle prestegård i 1985.

## Donaldtiden
På 1960-tallet virket han for et reklamefirma på kontrakt for *[[Hjemmet (ukeblad)]]*, der redaktør Ernst Gervin ba Næsheim lage historier for *[[Donald Duck & Co]]*. Næsheim tegnet da «Automatmysteriet» (Næsheims manuskript, november 1968) og  «Manko i regnskapet» (Gervins manuskript, januar 1969). Kopirettene ble solgt til danske Gutenberghus, og historiene publisert i de andre nordiske land, samt Tyskland. Næsheim avslo tilbudet fra Gutenberghus om fast arbeid, som ville medført rundt 20 historier i året.

## Priser og utmerkelser
* 2. pris i VII. Int. utstilling av sportstegninger i 1983
* Oslo bys kunstnerpris 1992 for serien *Kristiania i Oslo*
__NOTOC__

## Utgivelser
* 
* 
* 
* 

## Familie
Hans far var kunstneren Sverre Næsheim (1900–1976). Alf Gabriel var bror til tegneren Egil Torin Næsheim (1939–2023) og far til grafikeren Yngve Næsheim (født 1960).

## Referanser
Klaus Hanssen

**Klaus Hanssen** (født 23. mai 1844 i Bergen, død 19. desember 1914) var en norsk lege og politiker, målmann og avholdsmann, født som nr.&nbsp;10 i en søskenflokk der Armauer Hansen var nr&nbsp;8. Brødrene vokste opp i Kroken 5 ved Mariakirken i Bergen. Da Klaus kom hjem igjen etter medisinstudiet og etablerte en av Norges største legepraksiser, hadde han endret stavemåten på navnet sitt fra døpenavnet **Claus Hansen** til Klaus Hanssen.

Han ble cand. med. i 1872 og virket som lege resten av livet. Fra 1894 til han gikk av med pensjon i 1914 var Hanssen overlege ved Bergen kommunale sykehus på Engen, der Alexander Lange Kielland på slutten av livet var blant hans pasienter. Hanssen tillot ham en knipen dagsrasjon på en halv flaske rødvin, men en dag drakk Kielland i stedet en hel flaske. Under legevisitten sa Hanssen at dette var jo rasjonen for to dager, men forfatteren svarte: «Kjære Klaus. Jeg visste jo ikke om jeg levde i morgen!»

Etter at hans første kone og flere i slekten døde av tuberkulose, tok han initiativ til opprettelsen av Den norske Nationalforeningen mot Tuberkulosen, nå Nasjonalforeningen for folkehelsen, i 1910. Han var foreningens første formann og regnes som en pionér i arbeidet mot tuberkulosen i Norge, også ved stiftelsen av Luster sanatorium. Da hans venn dr. Joachim Wiesener døde av tyfus, tok Hanssen initiativ til opprettelsen av Dr. Wieseners folkebad som åpnet 7. september 1889, året etter Wieseners død. Folkebadet ble bygget etter mal fra Tyskland, driftet med støtte av blant andre Bergens Samlag for Brændevinshandel og gjenåpnet i 1982 som et utested i Bergen.

Hanssen og Wiesener var medstiftere av *[[Medicinsk Revue]]* i 1884, og gikk sammen om å få opprettet Nygårdsparken. Som lokalpolitiker arbeidet Hanssen for gratis skolemat og ferieopphold på landet for barn, noe som ga ham tilnavnet «feriekoloniens far i Bergen». Han fikk igjennom byggingen av Dragefjellet skole og Neevengården sykehus, og engasjerte seg i Hagavik kysthospital, Haukeland sykehus, Bergensutstillingen i 1898, Dræggens buekorps og *[[Morgenavisen]]*. Han satt som formann i Bergens Skog- og Træplantningsselskap i en årrekke. Som nær venn av og livlege for Christian Michelsen var Hanssen også en pådriver for byggingen av Bergensbanen, og en støtte for Michelsen under forhandlingene rundt unionsoppløsningen i 1905. 

Hanssen var formann i Den norske legeforening i periodene 1890–1891, 1896–1897 og 1906–1909.

Han møtte på Stortinget 1889-91 for Venstre, og deretter 1905-06 Samlingspartiet (som vara for Lehmkuhl). Han var medlem av bystyret i Bergen i flere perioder og var ordfører i Bergen i 1894. Av natur var Hanssen utålmodig og kastet pasienter på dør om han opplevde det som nødvendig. På Haukeland sykehus finnes fremdeles «Hanssens dør» som er bulket etter spark han tildelte den, når hissigheten, kjent som «det hanssenske sinnet», tok overhånd.

Klaus Hanssens vei i Solheimsviken i Bergen er oppkalt etter ham.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Tony Sheehan

**Anthony «Tony» Sheehan** (født 4. juni 1947 i Newcastle på østkysten av England, død 2. august 2009 i sitt hjem på Nesodden) var en meget populær og anerkjent tolker av britisk og irsk tradisjonsmusikk i de førti år han bodde i Norge. Fra sine hjemtrakter hadde han med sangen og melodien «Little Chance», som han framførte på morsmålet Geordie. Melodien ble kjent som «Ola Tveiten» med norske tekst av hans gode venn Lillebjørn Nilsen.  

Sheehan hadde en imponerende musikalsk allsidighet som spente fra gamle swing-låter, Beatles-repertoaret og engelsk music-hall til tradisjonsmusikken fra egne hjemtrakter. Som etterkommer etter irske innvandrere hadde han i tillegg et stort repertoar av irsk musikk.
En og annen gammel norsk revyvise kunne også havne i hans umiskjennelige britiske kjærlige behandling av det norske språket.
  
## Instrumenter
Sheehan hadde en særegen kraftig og klangfull sangstemme. Han spilte også flere instrumenter, like karakteristiske for ham; som det lille sekskantede engelske trekkspillet concertina, banjo-ukulele og sin mer sjeldne bouzouki med fem strengpar; quindola. Han behersket også virtuost folketradisjonen med å akkompagnere med et par spiseskjeer som perkusjonsinstrument, «rhytm spoons».  

## Grupper
Både som soloartist og medlem av grupper hadde Sheehan en aktiv konsertvirksomhet i inn- og utland. Sammen med bl.a Kari Svendsen dannet han i 1971 gruppa British Folk. Han var også aktiv i gruppene Stein og Jord og Uforskyldt Skilte Menns Forening sammen med trekkspiller Geir Otnæs og bassist Thorkild Thorkildsen, som satte opp sin kabaret på Det Norske Teater.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Arbeidsmannen Ola Tveiten og gruvehesten Little Chance
* Tony Sheehan er død
* Minnekonsert
Wang E

**Wang E** (forenklet kinesisk: 王谔; tradisjonell kinesisk: 王諤; pinyin: Wáng È; Wade-Giles: **Wang E**; født 1465?, død 1545), var en keiserlig landskapsmaler under Ming-dynastiet.

Wang E, stilnavn 'Tingzhi' (廷直), var født i Fenghua, Zhejiang. Han studerte under Xiao Feng og tjente seinere Hongzhi-keiseren. Keiseren priste ham som Ma Yuan av sin tid (今之馬遠). Blant malerienes hans malerier som kan definitivt dateres var to gitt til japanske utsendinger. Han trakk seg seinere tilbake for å undervise og døde 80 år gammel.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Popular (sang)

**«Popular»** er en svensk elektropoplåt fra 2011, skrevet av Fredrik Kempe og fremført av Eric Saade. Sangen vant svenske Melodifestivalen i 2011 og var Sveriges bidrag i Eurovision Song Contest samme år i Düsseldorf. Der kvalifiserte «Popular» seg til finalen og endte på en tredjeplass, Sveriges beste plassering siden seieren i 1999.

## Bakgrunn
Låten var en av deltakerne i Melodifestivalen 2011 og er komponert av låtskriverveteranen Fredrik Kempe, som hadde vunnet konkurransen tidligere i 2008 «Hero» og i 2009 med «La voix». Han sto også bak «Manboy» som Eric Saade fremførte i Melodifestivalen 2010, sangen endte på tredjeplass. 

Nå var Kempe og Saade tilbake i konkurransen med låten «Popular». Med seg hadde de et avansert sceneshow, der Saade skulle knuse seg ut av et glassbur underveis. Ifølge arrangøren SVT tok det rundt fem minutter å støvsuge bort alle glassbitene etterpå med industristøvsugere.

Sangen vant delfinalen i Linköping lørdag 19. februar 2011 og gikk dermed direkte til finalen i Globen i Stockholm som ble avholdt lørdag 12. mars. Etter at de internasjonale juryene hadde gitt poeng, ledet Eric Saade og «Popular» med 81 poeng. Fra svenske tv-seere fikk sangen 112 poeng, noe som gjorde at sangen vant med 193 poeng, 44 poeng mer enn andreplassen «In the Club» med Danny Saucedo. Med seieren ble «Popular» Sveriges bidrag til Eurovision Song Contest 2011 i Düsseldorf i Tyskland.

### Eurovision Song Contest
I Eurovision Song Contest 2011 var Eric Saade og «Popular» blant favorittene til å vinne konkurransen. Sangen deltok i den andre semifinalen torsdag 12. mai, og var det åttende bidraget ut på scenen av 19 deltakere. Eric Saade og «Popular» vant semifinalen og kvalifiserte seg dermed til finalen lørdag 14. mai. I Eurovision Song Contest var sceneshowet tilnærmet likt som i Melodifestivalen, men i Düsseldorf knuste Saade kun én glassvegg, i motsetning til tre glassvegger i Melodifestivalen. 

I finalen var Sverige det syvende landet ut på scenen av 25 deltakere. I avstemningen fikk sangen 185 poeng og endte på en tredjeplass – Sveriges beste plassering på tolv år, da Charlotte Perrelli vant Eurovision Song Contest 1999 med «Take Me to Your Heaven».

Tredjeplassen ble slått året etter, da Loreen vant konkurransen med «Euphoria»

## Utgivelse
«Popular» ble gitt ut via digital nedlastning 28. februar 2011, og siden som CD-singel av plateselskapet Roxy Recordings.

### Sporliste

### Bidragsytere
Medvirkende musikere på singelen:

* Vokal – Eric Saade
* Støttevokal – Emil Heiling, Jeanette Olsson
* Gitar, bass, trommer – Peter Boström
* Mastering – Erik Broheden
* Miksing – Peter Boström
* Produksjon – Peter Boström
* Låtskriver – Fredrik Kempe

### Utgivelseshistorikk

## Listeplasseringer
«Popular» toppet den svenske singellisten og nådde en fjerdeplass på Svensktoppen. Etter Eurovision Song Contest gikk sangen også inn på hitlister over hele Europa

## Referanser


## Eksterne lenker
* Sverige i Eurovision Song Contest 2011
Horten Seilforening

**Horten Seilforening** (stiftet 8. oktober 1965) er en seilforening i Horten, som er tilknyttet Vestfold Seilkrets og Norges Seilforbund. Per. 1. januar 2010 hadde foreningen 181 medlemmer og driver seilsport som konkurranseidrett og fritidsaktivitet.

Horten Seilforening har jollegruppe og mange båteiere som driver med tur- og havseiling. Tirsdager kl. 18.00 er det tirsdagsregatta, en uformell treningsregattaserie for alle interesserte tur- og havseilere der man kan komme i kontakt med hverandre og bli kjent med regattaseiling.

Seilforeningen har eget seilsportanlegg på Rørestrand i Horten kommune med seilerhus, havneanlegg, et naust for reparasjon og oppbevaring av båtutstyr samt bilparkering og vinteropplag av båter. Anlegget er nærmeste nabo til Rørestrand camping og grenser opp til en badeplass.

Horten Seilforening driver en omfattende kursvirksomhet og har tilbud til seilinteresserte i alle aldersgrupper. Hovedvekten legges på trening og instruksjon for unge seilere, og nybegynnere tilbys egne kurs hvor den første kontakt med sjøen kan skje i foreningens egne båter.

Seilforeningen har avviklet en rekke nasjonale og internasjonale mesterskap. Årvise kappseilinger som Rørestrandsregattaen og Bastøyregattaen samler unge seilere i alle klasser. Det arrangeres også regionale og nasjonale klassemesterskap og serier i kappseiling for joller, seilbrett, flerskrogsbåter  og kjølbåter.

## Eksterne lenker
* 
*
Markuskirken (Stockholm)

**Markuskirken** er en kirke som ligger i Björkhagen, en forstad til Stockholm. Den er oppført på gammel sjøbunn i den bjerkelunden som har gitt bydelen navn.

Markuskirken er tegnet av den svenske arkitekten Sigurd Lewerentz etter en arkitektkonkurranse i 1955 og oppført &ndash;. Innvielsen av menigheten ble foretatt 8. mai 1960 i provisoriske lokaler. 

Sammen med arkitektens andre kirke Sankt Petri regnes den som en av høydepunktene i 1900-tallets brutalistiske arkitektur i Sverige.

Byggearbeidet startet 29. mars 1958 og arbeidet med Markuskirken ble et uvanlig prosjekt. Det ble etablert en gammeldags bygghytte hvor arkitekten var til stede daglig og ledet arbeidet. Lewerentz oppmerksomhett var spesielt rettet mot murernes arbeid.  

## Bygningen
I Markuskirken benyttet Lewerentz for første gang karmløse vinduer. Isolerglassrutene ble satt direkte inn i muråpningen. Det finnes ingen dørkarmer, sokler eller gesimser og de elektriske ledningene er lagt synlige utenpå murverket og inngir et eget arkitektonisk uttrykk. Malingen er ytterst sparsom, utskikten domineres av naturmaterialer, tegl fra Helsingborgs Ångtegelbruk, gulvklinker fra Höganäs, limtre og kryssfinér.  Mesteparten av belysningsarmatur og benkene er formgitt av Lewerentz selv.

Utsmykkingen i Markuskirken ble skapt av kunstnerparet Barbro og Robert Nilsson. De formga blant annet de to billedvevene bak alteret og krusifikset. Kirkesølvet, lysestaker og bronseplatten i treporten er av Robert Nilsson, det samme er en klinkerrelieff i fasaden ovenfor porten.

Kirken har egen bygning med fire kirkeklokker som ringes manuelt. En femte klokke er plassert utenfor kirkeporten.
På utsiden av kirken er det anlagt en dam med en bronsefontene – Lotusblomman – som er laget av Robert Nilsson. 

Kirken vakte oppmerksomhet allerede mens den ble oppført og i  fikk Sigurd Lewerentz den første Kasper Salin-prisen som ble utdelt.

## Referanser


## Litteratur
* Sigurd Lewerentz, arkitekt, Byggförlaget 1985

## Eksterne lenker
* 
* Svenska kyrkan - Markuskyrkan
* Bilder og tegninger
Petrus Christus

**Petrus Christus** (født 1410/1420 i Baarle nær Breda, død 1475/1476 i Brugge) var en tidlig nederlandsk maler som arbeidet i Brugge fra 1444.

Petrus Christus var elev og etterfølger av Jan van Eyck, og alle hans malerier har en eller annen gang blitt forvekslets med van Eyck sine. Ved van Eycks død i 1441 overtok han mesterens verksted. Den nyeste forskningen ser ikke lenger på Christus som bare en dårlig etterligner av den store mesteren, men framhever den selvstendige kunstneren. Christus malerier viser forøvrig tydelige påvirkninger fra blant annet Dirk Bouts, Robert Campin og Rogier van der Weyden.

Det er fortsatt ikke fastslått at Christus besøkte Italia og på den måten var den som overførte stilen og de tekniske framstegene hos de fremste nordeuropeiske malerne til Antonello da Messina og andre italienske malere.

*Portrett av en ung dame* regnes som et av mesterverkene i nederlandsk maleri. Bildet markerer en ny utviklingsfase i det nederlandske portrettmaleriet. Den viser ikke lenger den unge kvinnen framfor en ubestemt bakgrunn, men i et konkret definert rom av veggpanelene. Den ukjente kvinnen utstråler adelig eleganse, og bildet har en både fascinerende og uoppnåelig virkning. De utsøkte klærne gir kanskje et vink om at den unge damen kommer fra Frankrike.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Petrus Christus hos getty.edu
En liten pike på sitt dødsleie

***«En liten pike på sitt dødsleie»*** er et svensk skillingstrykk, skrevet av Johan Gustaf Bäcklund (1860–1933), som var smed, predikant og dikter. I 1887 ble den utgitt som trykksak med tittelen «Sången om fritänkaren och den lille flickan», og i 1891 kom den som skillingstrykk.

## Teksten

**1.**Det var en liten pike som på sin dødsseng lå,
foreldrene de gråte når de sin elskling så,
de skulle snart gjengive sitt barn til skaperen
og senke ned i graven sin lille kjære venn.

**2.**Den lille pikens fader det var en sådan der,
som skriften kaller dåre som siger Gud ei er,
men moderen var lykkelig i tro på frelseren
hun talte med sin lille om Jesus barnets venn.

**3.**En dag, da faderen ensom ved sykesengen satt
så talede hun noget men røsten den var svak:
Nå skal jeg kjære pappa snart sige deg farvel
jeg kjenner døden kommer men akk jeg har en sjel.

**4.**Jeg kjenner meg så uviss jeg finner ingen ro
i taler ikke like og hvem skal jeg da tro.
Ti mamma hun forteller om himmelens herlighet
men pappa han fornekter både Gud og evighet.

**5.**Da begynte faderen at grete nu tok det ei så lett,
tro du som mamma siger ti hun har enda rett.
Og barnet i sin enfold seg lot i Jesu favn
og sovnet for at våkne i fredens trygge havn.

**6.**Nu fikk den mann at skue hva før han ikke sett
begynte nu at søke den frelse Gud beredt.
Når vantros festning ramler og alle falske støt
så holder Jesunavnet i både liv og død.

**7.**Og hør foreldre kjære hvor fører I jers barn
kan hende ut i verdens og satans falske garn,
men tenk hvor svart det bliver om I skal følges ad
og skilte i fra Herren gå bort i evig gråt.

**8.**Men I som fått den nåde at tale med de små
om blødende Guds lammet o trettes ei der på.
Ti Gud skal veksten give til ordet I sår ut
og I skal evig gledes med eders barn til slutt.


## Kilder
*Sangene i våre hjerter, Elin Prøysen, Damm 2007
Boktyven (roman)

***Boktyven*** (engelsk originaltittel *The Book Thief*) er en roman skrevet av den australske forfatteren Markus Zusak. Den ble utgitt på engelsk i 2005, og ble i 2006 oversatt til norsk av Henning Hagerup på forlaget Cappelen Damm. Romanen har vunnet flere priser og lå i over hundre uker øverst på The New York Times' bestselgerliste for barn. 

Romanen finner sted i det nasjonalsosialistiske Tyskland, og beskriver den unge jenta Liesels forhold til sine fosterforeldre, beboerne i nabolaget og jøden Max, som fosterfamilien holder skjult i sitt hjem i opptrappingen mot andre verdenskrig.

## Handling
Handlingen i *Boktyven* utspilles i München i Tyskland før og under andre verdenskrig. Historien er fortalt fra Dødens synspunkt, som har en spesiell interesse i Liesel fordi hun møter henne tre ganger. 

I begynnelsen av romanen møter vi Liesel, lillebroren Werner og deres mor, som er på vei til barnas nye fosterforeldre, Hans og Rosa Hubermann. Vi blir fortalt at Liesels far er kommunist, og hennes mor kommer snart i trøbbel med nazistene. Broren dør på reisen og Liesel stjeler Graverens håndbok i snøen, det er også her og med dette første tyveriet, at hennes kjærlighet for lesning og bøker begynner. 

Liesel blir behandlet godt hos fosterforeldrene, selv om Rosa ofte fornærmer henne med å kalle henne en gris (*saumensch*, «purkemenneske», på tysk). Ved bruk av Graverens håndbok lærer Hans henne å lese. Liesel fortsetter å lese bøker som hun skaffer på ulike måter – i hovedsak fra Ilsa Hermanns bibliotek, borgemesterens kone, som etter hvert blir Liesels venn. Bøker blir også stjålet fra nazistiske bokbål. 

Liesel blir også venn med de andre barna i Himmelgaten, blant dem Rudy Steiner, som blir hennes beste venn og største beundrer. Hun knytter også sterke bånd til jøden Max Vandenburg.

## Filmatisering
*Boktyven* ble filmatisert i 2013.The Book Thief ble regissert av Brian Percival, etter et manus av Michael Petroni. 

## Eksterne lenker
* Om ''Boktyven'' på fantasticfiction.co.uk
Jeg er en seiler

**«Jeg er en seiler»** er en salme skrevet av Henry Albert Tandberg (1871–1959). Han var oberst i Frelsesarmeen, og sjefredaktør i Krigsropet fra 1917. Melodien er av Klaus Theodor Østbye (1865–1945), oberstløytnant i Frelsesarmeen. Fra 1890 var han ansvarlig leder for musikkavdelingen i Frelsesarmeen i Kristiania. Denne kjente og kjære salmen, som finnes på en rekke plateinnspillinger, ble skrevet i 1909. Første strofe av salmen går som følger: «Jeg er en seiler på livets hav, på tidens skiftende bølge, den Herre Jesus meg kursen ga og denne kurs vil jeg følge».

## Kilder
*Sangene i våre hjerter, Elin Prøysen, Damm 2007
* http://enstadmediaartikler.blogspot.com/2008/10/seilersangen-ble-til-i-ddens-grenseland.html
* http://www.horntveth.com/koret/jeg%20er%20en%20seiler.txt
Michael Sittow

**Michael Sittow** (født ca. 1469, død 1525), også kjent som *Master Michiel*, *Michel Sittow*, *Michiel*, *Miguel* og andre varianter, var en kunstmaler fra Reval (nåværende Tallinn i Estland) som var opplært i tradisjonen til tidlig nederlandsk maleri. For det meste av sitt liv arbeidet Sittow som portrettmaler ved hoffet for Isabella I av Castilla, habsburgerne og andre i Spania og Nederlandene. Han var en av de fremste flamske malerne i denne perioden.

## Referanser


## Billedgalleri

## Eksterne lenker
*
Tøy

**Tøy** kan referere til:

* Elastisitet
** Uttøying
* Tekstil
** Klær
*** Arbeidstøy
*** Fottøy
*** Undertøy
*** Yttertøy

## Se også
* Leketøy
* Seletøy
* Strikketøy
* Sukkertøy
* Syltetøy
* Verktøy
Karachi (film)

***Karachi*** er en norsk thriller fra 1989, regissert av Oddvar Einarson. 
Filmen handler om narkotikahandel i Karachi, Pakistan og flere scener i filmen er innspilt i Pakistan.

## Handling
Filmen tar for seg den unge kvinnen, Sara Philips (Amanda Ooms). Hun er blitt presset til å smugle 2&nbsp;kg heroin inn i Norge fra Pakistan.
Hun tar kontakt med narkotikaspaner Ted Hansen (Jon Eikemo) i storbyen Karachi i Pakistan. Sara blir nå involvert i et høyt spill for få tatt narkotikaligaen og de som står bak. Denne ligaen slipper uheldigvis unna, og Sara må søke tilflukt i en gammel leilighet i Oslo. Det er Ted sin dekkleilighet og de to innleder et seksuelt forhold til hverandre. Nå fortsetter Ted Hansen med å forsøke å knuse ligaen, som smugler og selger heroin. Det blir en kamp mot politisystemet, og han blir også til stadighet satt på prøve av forbrytere som har sluppet unna. Tilslutt er han nær ved å gi opp. Ted er sliten av å kjempe en tilsynelatende nytteløs kamp og Sara sliter ham også ut. Da finner han et spor som er ferskt og han drar tilbake til Karachi.

## Mottakelse
Amanda Ooms vant Amandaprisen 1989 for årets kvinnelige skuespiller for rollen som Sara Philips i filmen mens fotograf Svein Krøvel vant prisen for beste faglige innsats. Filmen var også nominert i klassen beste norske kinofilm.

## I rollene
* Jon Eikemo –  Ted Hansen 
* Amanda Ooms –  Sara Philips 
* Hans Ola Sørlie –  Kramer 
* Ståle Bjørnhaug –  Langeland 
* Øyvin Bang Berven –  Peter 
* Tonje Lunde –  Turid 
* Ahmed Abubaia –  Politisjef 
* Erik Hivju –  Finstad 
* Ahmed Kamis –  Herr Butt 
* Anne Krigsvoll –  Sekretær 
* Nasrullah Qureshi –  Ahram 
* Robert Ryall –  Cliff 
* Badi Uzzaman –  Familiefar 
* Lars Vik –  Zacken

## Eksterne lenker
* 
* *[http://www.filmweb.no/film/article250934.ece Karachi (film)]* hos Filmweb
Niccolo Rondinelli

**Niccolo Rondinelli** eller *Nicolo* eller *Niccoló Rondinello* (født ca. 1468 i Ravenna, død ca. 1520) var en italiensk renessansemaler som hovedsakelig arbeidet i hjembyen Ravenna. Han var elev av maleren Giovanni Bellini. Blant Rondinellis elever var Baldassare Carrari og Francesco da Cotignola. 

## Referanser


## Kilder
*
For harde livet

***For harde livet*** er en norsk dokumentarfilm fra 1989, regissert av Sigve Endresen. Filmen følger livet til en gruppe unge rusmiddelbrukere ved Tyrilikollektivet som jobber med å bli stoffrie. 

Filmen ble produsert med støtte fra Sosialdepartementet, Kommunal- og arbeidsdepartementet og Oslo kommune. 

*For harde livet* vant Amanda både for beste norske spillefilm og for årets beste dokumentarfilm.

## Handling
Filmen er en helaftens dokumentar og vi følger unge rusmiddelavhengige personer som jobber med å bli stoffrie. De ønsker seg tilbake til et normalt liv og vi følger disse unge menneskene fra de går på gata i Oslo til de havner på Tyrilikollektivet. Det er et behandlingssenter for rusmiddelavhengige i Mesnali og ligger ute i idyllisk natur, langt vekk fra storbyens bråk og mas. Der går de gjennom behandlingsopplegg og vi får følge ungdommene gjennom 16 måneder. I dette kollektivet får de hjelp til å få bukt med narkotikaavhengigheten slik at de kan få et menneskeverdig liv uten narkotika. Filmen forteller historien til disse menneskene på en varm og god måte. Vi får vite hva det egentlig vil si å være rusmiddelavhengig og filmen er også med på å bryte ned mange fordommer rundt det å ha rusmiddelavhengighet. Gjennom disse 16 månedene blir det både seire og nederlag og vi følger dem på nært hold.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Eucnecosum

* 

***Eucnecosum*** er en gruppe (slekt) av biller som hører til underfamilien punktøyekortvinger (Omaliinae) i den store familien kortvinger (Staphylinidae).

## Utseende
Små (ca. 3 millimeter), avlange, litt flate, brunlige kortvinger. Kroppen er tett punktert og fint hårete. Pronotum er nærmest rektangulært med rundede sidekanter, og har en rund grop litt foran midten ved hver sidekant. De forskjellige artene er ganske vanskelige å skille på ytre utseende.

## Levevis
Disse billene lever i skog. De kan påtreffes på skogbunnen, og er aktive som voksne høst og vinter.

## Systematisk oversikt / norske arter
Artene ble før regnet til slekten *[[Arpedium]]*.

* Ordenen biller, **Coleoptera**
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien åtsel- og rovbiller, **Staphylinoidea**
**** Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
***** Underfamilien punktøyekortvinger (Omaliinae) Macleay, 1825
****** Stammen Anthophagini Thomson, 1859
******* Slekten ***Eucnecosum*** Reitter, 1909
******** *[[Eucnecosum brachypterum]]* (Gravenhorst, 1802)
******** *[[Eucnecosum tenue]]* (LeConte, 1863)
******** *[[Eucnecosum brunnescens]]* (J.Sahlberg, 1871)
******** *[[Eucnecosum puncticolle]]* (J.Sahlberg, 1880) – funnet i Finland, men ikke i Norge

## Kilder
* Silfverberg, H. 1992. *Enumeratio Coleopterorum Fennoscandiae, Daniae et Baltiae* (Liste over Nordens biller). Helsinki.
* Fauna Europaea (2011) Fauna Europaea Web Service Version 2.4. Utbredelsesdatabase for europeiske dyr. http://www.faunaeur.org/ 

## Eksterne lenker
* 
* Bilde av *[[Eucnecosum brachypterum]]*: http://coleoptera.ksib.pl/search.php?img=21804
Helena Garcia

**Helena Garcia** (født 1985) er en meksikansk kunstløper. Hun vant det nasjonale juniormesterskapet i kunstløp i 2002. Internasjonalt har Garcia oppnådd en 37.-plass i junior VM i 2001 og en 48.-plass i junior VM i 2002.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Helena Garcia
Microsilphinae

* *[[Microsilpha]]*

**Microsilphinae** er en liten gruppe av biller som i blir regnet til familien kortvinger (Staphylinidae). De finnes bare på den sørlige halvkulen og er kjent fra Argentina, Chile, Australia og New Zealand.

## Utseende
Små, blanke, kraftig punkterte biller. Dekkvingene dekker så godt som hele bakkroppen, så det er ikke så lett å kjenne dem igjen som kortvinger. Antennene blir gradvis tykkere mot spissen.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera
** Underordenen Polyphaga
*** Overfamilien åtsel- og rovbiller, Staphylinoidea
**** Familien kortvinger (Staphylinidae) Latreille, 1802
***** Underfamilien Microsilphinae
****** Slekten *[[Microsilpha]]* Broun, 1886
******* *[[Microsilpha argentina]]* (Scheerpeltz, 1972)
******* *[[Microsilpha litorea]]* Broun, 1886
******* *[[Microsilpha ocelligera]]* (Champion, 1918)
******* *[[Microsilpha topali]]* (Scheerpeltz, 1972)

## Eksterne lenker
*
Priscila Alavez

**Priscilla Alavez** (født 12. mars 1992) er en meksikansk kunstløper. Hun vant det nasjonale juniormesterskapet i kunstløp i 2010. Samme år oppnådde Alavéz en 53.-plass i junior-VM i Den Haag.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Luis Brunetto

**Luis Antonio Brunetto** (født 27. oktober 1901, død 7. mai 1968) var en argentinsk friidrettsutøver som deltok i de olympiske leker 1924 i Paris.

Brunetto vant en olympisk sølvmedalje i friidrett under OL 1924 i Paris. Han kom på andreplass i tresteg bak Anthony Winter fra Australia.

## OL-medaljer
*  1924  Paris - Sølv i friidrett, tresteg menn  Argentina

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Ingrid Roth

**Ingrid Roth** (født 9. oktober 1983 i Mexico by) er en meksikansk kunstløper. Roth vant bronse i det nasjonale mesterskapet i kunstløp i 2002 og i 2003. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*