Fridtjof Frank Gundersen

**Fridtjof Frank Gundersen** (1934–2011) var en norsk jurist, professor ved Norges handelshøyskole og stortingsrepresentant for FrP. Han satt på Stortinget for partiet i 16 år (fra 1981 til 1985 og igjen fra 1989 til 2001).

## Bakgrunn
Han var født på Tynset, hvor faren Ragnar Gundersen drev advokatforretning. Senior var første vara til Stortinget for Hedmark Høyre i perioden 1937–45.

Gundersen gjennomførte Forsvarets russiskkurs og ble cand. jur. fra Universitetet i Oslo (1961). Deretter gikk han på Utenriksdepartementets aspirantkurs. Fra sommeren 1965 var han tilknyttet Det juridiske fakultet ved UiO som universitetslektor. I 1973 ble han tildelt graden dr. juris med avhandlingen *Statlige handelsmonopoler og EF*. Ved Norges handelshøyskole i Bergen underviste han i norsk og internasjonal markedsrett. Der tiltrådte han også 1. januar 1975 stillingen som professor i rettsvitenskap og forble fra da av tilknyttet NHH, fra 1. januar 2002 som professor II.

Gundersens viktigste forskningsarbeider var innenfor EU-rett.

## Politisk karriere
Fram til midten av 70-tallet var Gundersen aktivt medlem i Høyre. Han var blant annet formann i Høyres «Tenkegruppe 99» fra 1966 til 1971 og medlem av Høyres politiske råd fram til 1975.

Gundersen satt på Stortinget i fire perioder fra 1981 til 1985 og igjen fra 1989 til 2001. Han ble valgt inn på Fremskrittspartiets program som «uavhengig» og partiløs kandidat i 1981, han meldte seg inn i partiet i 1990, og ut igjen det siste halvåret på Tinget i 2001. I den første perioden var han en av fire FrP-representanter. I 1985 kom han med boka «Fri og frank på Tinget», som handlet om hvordan han opplevde å bli valgt inn i nasjonalforsamlingen.

Vinteren 2001 ble han vraket som Fremskrittspartiets førstekandidat i Akershus og havnet i konflikt med Carl I. Hagen.
Like etter meldte han seg ut av partiet med begrunnelsen at han ikke lenger følte seg vel i stortingsgruppa. Bakgrunnen skal ha vært striden som oppstod i partiet høsten 2000, der partileder Hagen hadde beskyldt Gundersen og flere andre for illojalitet.

Gundersen markerte seg med hyppige innspill i norsk samfunnsdebatt både som politiker og som jussprofessor. Han var sterkt engasjert både i forsvarspolitikk og eldrepolitikk.

## Agent for etterretningstjenesten
I desember 2006 innrømmet Gundersen at han hadde rapportert til den militære etterretningen etter å ha deltatt på kommunistkongresser i Sovjetunionen på 1950- og 1960-tallet. Dette kom frem etter press fra Dag Seierstad (SV) som over lengre tid hadde anklaget Gundersen for dette forholdet. Til Klassekampen uttalte Gundersen: «Jeg var bedt av et lovlig organ om på vegne av NATO-staten Norge å rapportere om det jeg så. Jeg mente faktisk at det var min plikt.»

## Bibliografi
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* *EU – etter Lisboa-traktaten: institusjoner, rettssystem og rettsregler* Gyldendal 2010 ISBN 978-82-05-40145-7
* *Lov og rett for næringslivet* redigert og skrevet av Fridtjof Frank Gundersen, Sverre Faafeng Langfeldt og Tore Bråthen 18. utg. 2011, 1. utgave 1988
* *Hovedlinjer i forvaltningsretten*  6. utgave 2008 ISBN 	978-82-90961-24-9
* *Jus for økonomer* sammen med  Arthur J. Brudvik 10. utgave 2006 ISBN 978-82-90961-23-2
* *Praktisk jus, spørsmål og svar: 436 kommenterte eksempler* 8. utgave 2004, 1. utgave 1981 
* *Introduksjon til EU* 2002 ISBN 82-90961-19-7
* *Hovedlinjer i avtaleretten* 3. utgave 1998, 1. utgave 1977 ISBN 82-90961-13-8 
* *Innføring i EØS- og EF-rett med traktattekster]* sammen med Ulf Bernitz 1993 ISBN 82-90961-04-9
* *Bedrifts- og personalrett* sammen med Yngve Svendsen 4. utgave 1991 ISBN 82-90961-02-2
* *EF-boken* 1989 ISBN 82-518-2707-8
* *Helse og politiske styringsmekanismer* 1989 ISBN 82-518-2640-3
* 
* *Om å bruke andres penger: en innføring i norsk parasittøkonomi* Samling av avis- og tidsskriftartikler 1981  ISBN 82-990763-0-7
* 

## Referanser




## Eksterne lenker
*