open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Fröken Fräken

**«Fröken Fräken»** er en sang skrevet av Thore Skogman. Han spilte selv inn sangen 10. november 1963. Skogman fikk ideen til sangen da han bladde i et ukeblad og så et bilde av ei jente med rødt hår og fregner.

Sven-Ingvars spilte inn en versjon på singlen Philips 350.251 PF i 1964. Den ble en storselger, og den lå på Svensktoppen i 6 uker i perioden 21. november 1964 - 9. januar 1965, der den blant annet nådde førsteplassen. Sangen lå på VG-lista i Norge i 19 uker og toppet lista i 8 uker.

Sangen har også blitt populær i andre land, og har blitt spilt inn på flere språk, blant annet dansk, finsk, norsk, fransk, engelsk og islandsk. Den ble kåret til Årets melodi i Nederland og Danmark.

I 2008 ble sangen framført i TV-programmet Dansbandskampen av Scotts, i en versjon med mer driv enn originalen. Den var også med på Scotts' debutalbum *På vårt sätt* samme år.

## Referanser
Lavland

**Lavland** er innen fysisk geografi et sammenhengende landområde som ikke ligger høyere enn 200 meter over havet. Uttrykket brukes blant annet om slettelandet mellom et hav og kontinentale fjellkjeder (som på østkysten av USA), om senkninger i det indre av en fjellregion (som Turansenkningen i Sentral-Asia), eller enhver region i kontrast til et høyland (som Lowlands og Highlands i Skottland).

## Se også
* Høyland
Xyridaceae

Se teksten

**Xyridaceae** er en plantefamilie i ordenen Poales. Den omfatter anslagsvis 300 arter fordelt på 5 slekter. De vokser i tropene og subtropene i alle verdensdeler unntatt Europa.

Familien Abolbodaceae med slekten *[[Abolboda]]* regnes nå inn under Xyridaceae, og ikke lenger som en selvstendig familie.

## Slekter og utvalgte arter
*[[Abolboda]]* – 25 arter, Sør-Amerika
* *[[Abolboda americana ]]*
* *[[Abolboda grandis]]*
* *[[Abolboda macrostachya]]*
* *[[Abolboda pulchella]]*

*[[Achlyphila]]*

*[[Aratitiyopea]]*

*[[Orectanthe]]*

*[[Xyris]]* – 250 arter
* *[[Xyris andina]]*
* *[[Xyris complanata]]* 
* *[[Xyris indica]]*
* *[[Xyris torta]]* – truet art

## Eksterne lenker
* 
* Xyridaceae  – beskrivelse i: L. Watson & M.J. Dallwitz (1992–). *[http://delta-intkey.com/angio/ «The families of flowering plants]  – descriptions, illustrations, identification, information retrieval».*
Høydedrag

**Høydedrag** er en langstrakt rekke med åser, berg eller lave fjell. Sammen med utløpere og forgreininger kan de oppnå en kompleks geografisk struktur. Et høydedrag kan ligge innenfor et større høylandsområde, i et åslandskap eller på lavlandsområder. De kan også ligge mellom og knytte sammen to eller flere høylandsområder, og kalles da ofte en *landrygg*. 

Den kjedeformede formen på et høydedrag er en følge av landskapets felles opphav gjennom fjellbyggende krefter, eller som følge av jordbevegelser i istiden. Høydedrag har i det vesentlige en enhetlig geologisk alder, men kan bestå av flere typer bergarter og sedimenter.

## Referanser


## Se også
*Fjellkjede
Mohamed Abdelaziz

**Mohamed Abdelaziz** (**محمد عبد العزيز**) (født 17. august 1947 i Marrakech i Marokko, død 31. mai 2016 i Tindouf i Algerie) var en vest-saharisk frigjøringsleder.

Han var generalsekretær i frigjøringsbevegelsen Polisario fra 1976 til sin død. Polisario proklamerte Den saharawiske arabiske demokratiske republikk (SADR) som en selvstendig republikk i 1976, og i oktober 1982 ble Abdelaziz utpekt til SADRs første president. Etter hans død i 2016 overtok Khatri Addouh som fungerende president i SADR, før Brahim Ghali ble valgt som president i juli 2016.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*  Store Norske Leksikon - Mohamed Abdelaziz
*  Encyclopædia Britannica - Mohammed Abdelaziz
Thurniaceae

Se teksten

**Thurniaceae** er en plantefamilie i ordenen Poales. Den omfatter 3  arter fordelt på én slekt – *Thurnia*, og en mulig tilhørende slekt *[[Prionium]]*. De vokser i tropene i det nordøstlige Brasil og Guyana.

## Arter
*Thurnia*
* *[[Thurnia macrocephala]]*
* *[[Thurnia polycephala]]*
* *[[Thurnia sphaerocephala]]*
*Prionium*
* *[[Prionium palmita]]*
* *[[Prionium serratum]]*

## Eksterne lenker
* 
* Thurniaceae  – beskrivelse i: L. Watson & M.J. Dallwitz (1992–). *[http://delta-intkey.com/angio/ «The families of flowering plants]  – descriptions, illustrations, identification, information retrieval».*
Brahim Mojtar

**Brahim Mokhtar Boumakhrouta** (født 1953) er en diplomat og politiker fra Vest-Sahara.

Han var Polisario-representant for Norge, Sverige, Finland og de baltiske landene, med kontor i Stockholm. Han er et fremstående medlem av diplomatkorpset til Den saharawiske arabiske demokratiske republikk (SADR). Han har hatt mange oppdrag rundt i verden, både som Polisario-representant og som ambassadør. Mojtar har også hatt stillinger i SADRs regjering.  

Brahim Mojtar vokste opp i El Aaiún og dro etterhvert til Spania for å studere økonomi ved Universitetet i Málaga. Da Marokko invaderte Vest-Sahara i 1975 var han på vei tilbake for å forsvare hjemlandet, da han fikk beskjed fra Polisario om å reise til Stockholm og starte Polisario-kontoret der, med ansvar for Norden. I 2007 fikk han igjen i oppdrag å fylle denne posten, etter å ha arbeidet i SADR-administrasjonen siden 2001. 

## Karriere
* 1976&ndash;1978 Polisario-representant i Stockholm for de nordiske landene.
* 1978&ndash;1980 Ministerråd for Vest-Afrika på SADR-ambassaden i Benin.
* 1980&ndash;1982 Ministerråd for Sentral-Amerika med ansvar for De karibiske øyer på SADR ambassaden i Panama.
* 1982&ndash;1987 SADR-ambassadør for Mosambik og Sørlige Afrika.
* 1987&ndash;1995 SADR-ambassadør for Etiopia, Den afrikanske union og Øst-Afrika.
* 1987&ndash;1995 Permanent representant i Den afrikanske union for SADR.
* 1995&ndash;2001 Polisario-representant for Irland og Storbritannia.
* 2001&ndash;2003 Secretary General of Government, SADR.
* 2003&ndash;2007 Protokollsjef for president Mohamed Abdelaziz.
* 2007−2012 Polisarios representant i Stockholm for de nordiske landene.
* 2012− SADRs statsråd for samarbeid

Brahim Mojtar har også utført diplomatiske punktoppdrag i 74 land på vegne av Den saharawiske arabiske demokratiske republikk.

## Referanser
Carl Heinrich Graun

**Carl Heinrich Graun** (1701–1759) var en tysk komponist og sanger, medlem av Dresdner Kreuzchor.

## Liv og virke
Broren Johann Gottlieb Graun var også en framstående komponist, og i 1714 fulgte Graun sin bror til *[[Dresdner Kreuzchor|Kreuzschule]]* i Dresden. Sangstemmen hans vakte oppsikt, ved siden av sangundervisning fikk han sin første klaver- og celloopplæring.

I 1740 ble Graun kapellmester ved hoffet til kong Fredrik den store av Preussen, og gjorde stor suksess på Berlins scener med sine operaer.

Graun og kapellmesteren Johann Adolf Hasse i Dresden deler æren for å ha brakt Alessandro Scarlattis italienske opera til sitt høydepunkt. Grauns operaer forsvant fra repertoaret da Christoph Willibald Gluck entret scenen.

## Verk
### Sceneverk

* *Polydorus* (5 akter, 1726–1728)
* *Iphigenia in Aulis* (3 akter 1728)
* *Scipio Africanus* (3 akter, 1732)
* *Lo specchio della fedeltà* (3 akter, 1733)
* *Pharao Tubaetes* (5 akter, 1735)
* *Rodelinda, regina de' langobardi* (3 akter, 1741)
* *[[Cesare e Cleopatra]]* (3 akter, 1742)
* *Artaserse*, libretto av Metastasio (3 akter, 1743)
* *Catone in Utica*, libretto av Metastasio (3 akter, 1743)
* *Alessandro e Poro*, libretto av Metastasio (3 akter, 1744)
* *Lucio Papirio* (3 akter, 1744)
* *Adriano in Siria*, libretto av Metastasio (3 akter, 1746)
* *Demofoonte*, libretto av Metastasio (3 akter, 1746)
* *Cajo Fabricio* (3 akter, 1746)
* *Le feste galanti* (1747)
* *Cinna* (3 akter, 1748)
* *L'Europa galante* (1748)
* *Ifigenia in Aulide* (3 akter, 1748)
* *[[Angelica og Medoro|Angelica e Medoro]]* (3 akter, 1749)
* *Coriolano* (3 akter, 1749)
* *Fetonte* (3 akter, 1750)
* *Il Mithridate* (3 akter, 1751)
* *L’Armida* (3 akter, 1751)
* *Britannico* (3 akter, 1751)
* *L'Orfeo* (3 akter, 1752)
* *Il giudizio di Paride* (1 akter, 1752)
* *Silla* (3 akter, 1753)
* *Semiramide* (3 akter, 1754)
* *[[Montezuma (Graun)|Montezuma]]* (3 akter, 1755)
* *Ezio*, libretto av Metastasio (1755)
* *I fratelli nemici* (3 akter, 1756)
* *La Merope* (3 akter, 1756)


### Andre verk

* Te Deum
* *Ein Lämmlein geht und trägt die Schuld* Pasjonskantate (ca. 1730)
* *Kommt her und schaut* (*Große [[Pasjon (musikk)|Passion]]*) (1730)
* *[[Der Tod Jesu]]*, Pasjonskantate (1755)
* *Oratorium in Festum Nativitatis Christi*, Juleoratorio
* Påskeoratorium
* Seks italienske kantater
* Concerto for horn, stengeinnstrumenter og cembalo D major
* Lieder (1743)
* Sinfonia C-dur
* Concerto for Viola da gamba
*Concerto i G-moll for orgel


## Referanser


## Kilder
* 
* 

## Eksterne lenker
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* Partitur av operaen *Montezuma* (utgitt av Albert Mayer-Reinach i serien *Denkmäler deutscher Tonkunst*, Leipzig 1904)
* Hjemmeside om Graun (tysk)
Lorenz Christoph Mizler

**Lorenz Christoph Mizler** (1711–1778) var en tysk filosof, musikkskribent, bokhandler, medisiner, musikkteoretiker og musikkviter som fikk betydning for bachforskningen og den polske opplysningstiden.

## Biografi
Mizler var tilhenger av den rasjonalistiske filosofen Christian Wolff. 

I 1738 ble Mizler medgrunnlegger av *Correspondierende Societät der musicalischen Wissenschaften* i Leipzig, som blant andre Telemann, Bach, Händel, Carl Heinrich Graun og Leopold Mozart var medlemmer av.

IMizler ble i 1743 utnevnt til kongelig hoffråd og hoffmedicus i Polen, men hovedinnsatsen hans var på det litterære området: han grunnla det første trykkeriet i  Warszawa som var uten formelle bånd til kirken og han fungerte som forfatter, bokhandler, boktrykker, bibliotekar og gav ut tidsskrifter og polsk litteratur. På grunn av sitt fortjenstfulle virke for landets åndsliv ble han av den polske regjeringen tildelt adelstittelen «de Kolof» og av kong Stanisław II æresmedaljen *Merentibus*.

I dag blir Mizler mest husket som oversetter av Johann Joseph Fux' *Gradus ad Parnassum* (1725) til tysk. Mizlers tyske utgave kom i 1742. Denne læreboka i grunnleggende komposisjon var standardverket for komponister helt fram til Paul Hindemith.

## Referanser


## Kilder
* 
* 

## Eksterne lenker
* 
*  Webside om Lorenz Christoph Mizler
No. 3

***No. 3*** er det tredje albumet av den norske gruppa Prudence. Albumet ble utgitt i 1974.

## Sporliste
;Side en
# «Delbert» (Aleksandersen/Burns) – 6:25
# «Sailor Song» (Wallum) – 4:03
# «Gandalf» [instrumental] (Aleksandersen/Tysland) – 1:37
# «Freezing» (Aleksandersen) – 6:52
;Side to
# «Rock & Rouge» (Aleksandersen) – 3:46
# «Sleepy City» (Wallum) – 5:18
# «Bugcrusher» (Aleksandersen/Burns) 4:58
# «Bells Ringing» (Aleksandersen) – 5:36

## Musikere
;Prudence
*Åge Aleksandersen – gitar, vokalist
*Per Erik Wallum – fløyte, vokalist
*Terje Tysland – gitar, trekkspill, vokalist
*Kaare Skevik jr. – trommer
*Johan Tangen – mandolin, congas
*Kjell Ove Riseth – bass
## Ellers medvirkende
* Johnny Sareussen - co-produsent, miksing 
* Rune Nordal - tekniker
* Terje Bringedal - fotograf
* Kjell A. Olsen - fotograf
* Ole Johan Todnem - fotograf

## Eksterne lenker
* Prudence Progrock.no
Takk te dokk

***Takk te dokk*** er det fjerde og siste studioalbumet av den norske gruppa Prudence. Albumet ble utgitt i 1975. *Takk te dokk* har norske tekster, mens de tre andre Prudence-albumene har engelske tekster.

Bandet fikk Spellemannprisen 1975 i klassen pop for albumet.

## Sporliste
;Side en
# «Kom igjæn kara» (Aleksandersen) – 4:44
# «Sommern på landet»  (Wallum) – 4:21
# «Instrumental» (Aleksandersen) – 5:22
# «Sokkevise»  (Wallum) – 0:31
# «Drømmen om grisen» (Aleksandersen) – 3:46
;Side to
# «På botne e vi ganske lik» (Wallum) – 3:22
# «Æ e trønder æ» (Aleksandersen) – 4:43
# «Ingen trur» (Wallum) – 4:20
# «Takk te dokk» (Aleksandersen) – 5:51

## Personell
;Prudence
*Åge Aleksandersen – gitar, vokalist
*Per Erik Wallum – fløyte, vokalist
*Terje Tysland – gitar, trekkspill, piano, vokalist
*Kaare Skevik jr. – trommer
*Johan Tangen – mandolin, congas
*Jan Devik – bass, gitar, vokalist¨
;Ellers medvirkende 
*Terje Adde – vibrafon på «Instrumental»
*Rune Nordal - tekniker
*Ole Johan Todnem - coverbilder

## Eksterne lenker
* 
*  Prudence Progrock.no
Catherine Cowley

**Catherine Cowley** er en engelsk katolsk nonne og finansanalytiker. Hun er *Assistant Director* ved Heythrop Institute for Religion, Ethics and Public Life i London, and sekretær for *Association of Teachers of Moral Theology*. Hennes fremste forskningsinteresse er socialetikk særlig relatert til økonomni og finanssektoren. 

Før hun ble ordenssøster hos assumpsjonistsøstrene hadde hun arbeidet i private finansinstitusjoner i Londons *City*.

Hun studerte deretter teologi ved Det pavelige universitet Gregoriana i Roma, og tok senere mastergrad i filosofi og religion og så et doktorat ved Heythrop College med et arbeid om «The Application of Catholic Social Teaching to Business Ethics with particular reference to the Finance Sector».

En bok hun publiserte i 2006, *The Value of Money*, analyserte finansmarkedene og forutså og advarte mot den utstrakte handelen med derivater:

:*«Derivatives have quantifiable benefits but unquantifiable risks. In part, this is due lack of transparency and complexity, together with the dynamic nature of the risks hich can spill over into many markets. This is compounded by the market structure and the moral hazard of volatility, whereby the financial sector can generate more business and make bigger profits if assets have a volitile price ... Whole economies can be destabilised by speculative crossborder capital flows, often in the form of derivatives ... »*  

## Verker
*«Christian Ethics and the Global Economy», i: *World Christianity: Politics, Theology, Dialogues*, London: Melisande, (2004)
*«A Christian Reflection on Work, Culture and Society» i *Catholic Shi’a Dialogue: Studies in Theology and Spirituality*, London: Melisande, (2004)
*«Money, Finance and Morality in a Global Economy», i *New Blackfriars*, Vol. 86, No. 1002, (mars 2005)
**The Value of Money: Morality and the World of Finance*, T & T Clark, 2006
Taillebourg (Charente-Maritime)

**Taillebourg** er en kommune i departementet Charente-Maritime i vestlige Frankrike. Det er bygd på en fjellknaus med utsikt over elven Charente. I landsbyen bor i dag 733 innbyggere (2006) og stedet ligger 9 km fra Saintes. Byen har to restauranter. Slottet Château de Taillebourg har faste utstillinger fra stedets til dels dramatiske historie.

## Etymologi
*Terra Talleburgi* i 1267.

Fra fransk *taille* (*tailler* « stusse, snitte ») og *bourg* « by ».

## Historie
### Slagene i Taillebourg
Stedet var lokalitet for tre slag som alle er karakterisert som slaget ved Taillebourg på grunn av dets strategisk betydningsfulle posisjon som krysningspunkt over elven. Det første sto i 808, deretter et i 1242 som også er kjent fra et berømt maleri av Eugène Delacroix fra 1837, og det siste og minste slaget skjedde i 1351. Det var også en fjerde militære konflikt ved stedet, en beleiring i 1358.

Et festning, Château de Taillebourg, dominerer landsbyen og var garnison for Ludvig IX av Frankrike, også kjent som «Ludvig den hellige», før slaget i 1242. 

Oldtidsbroen over Charente har siden blitt ødelagt, men det er en lang veifylling som strekker seg over de omliggende myrlandet og tjener til å holde vegen åpen, også i løpet av tider med oversvømmelser.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Localisation de Taillebourg sur une carte de France et communes limitrophes  (fransk)
Pow Pow

**Pow Pow** er et popband fra Oslo, som startet å spille sammen i 2005.

Bandet har gitt ut tre studioalbum, *Leaving Las Palmas* (2007) og *Last Days on Earth* (2010). Last Days on Earth ble gitt ut på plateselskapet Fysisk Format 20. september 2010. *Pow Pow* kom ut i 2014.

Pow Pow spilte på , Øyafestivalen og Oslo Live i 2010. De var også By:larm-aktuelle i 2011 der NRK ga positiv omtale med terningkast 5 for konserten.

## Medlemmer
* Sigurd Thomassen – gitar, synth
* Andreas Rutlin – gitar, synth
* Per Magnus Gundersen – gitar, synth
* Thomas Aslaksen – trommer
* Even Ormestad - Bass

## Tidligere medlemmer
* Anders Søyland Bjørke – bass

## Diskografi
**Leaving Las Palmas* (2007) 8 spor
**Last Days on Earth* (2010)
**Final Solution* (single) (2011)
* Alpha Waves (single) (2014)
* *Pow Pow* (Aftertouch records, 2014) 8 spor

## Referanser


## Eksterne lenker
* Pow Pow på MySpace
* 
*
Danica Pensjon

**Storebrand Danica Pensjonsforsikring AS** er et norsk livs- og pensjonsforsikringsselskap i Storebrand-konsernet, som markedsføres som **Danica Pensjon** med 90 ansatte og hovedkontor i Trondheim. Selskapet forvalter ca. 260 milliarder kroner på vegne av over 600&nbsp;000 kunder i Norden.

Danic Pensjon tilbyr pensjons- og personrisikoprodukter til privatpersoner og bedrifter. Produktene distribueres blant annet via meglere i Danske Bank, Eika Kapitalforvaltning, If Skadeforsikring, Pareto Wealth Management og Sandnes Sparebank.

## Historikk
Selskapet ble stiftet 1. oktober 1996 som *Nordenfjeldske Livsforsikring AS*. 5. januar 2002 endret selskapet navn til *Nordenfjeldske Personforsikring AS* og igjen 11. desember 2006 til *Danica Pensjonsforsikring AS* eter å ha overtatt *Danica Fondsforsikring AS*.

27. mai 2004 ble også *[[Gjensidige NOR Fondsforsikring]] AS* overtatt av det danske Forsikringsselskabet Danica, i forbindelse med fusjonen mellom Gjensidige NOR og DnB.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Nordenfjeldske (Danica Pensjon) hos *[[Den norske Forsikringsforening|Forsikringsforeningen]].no*
Ratzeburg

**Ratzeburg** er en by i den tyske delstaten Schleswig-Holstein ved grensen til Mecklenburg-Vorpommern. Den er administrasjonssenter og største by i kreis Hertugdømmet Lauenburg.

## Geografi
Gamlebyen er omgitt av vann og forbindes med fastlandet av tre dammer. Den kalles derfor også for «Øybyen» (Inselstadt). Ratzeburg ligger i Naturpark Lauenburgische Seen, og de nærmeste store byene er Mölln, Lübeck og Schwerin.

Byen ligger cirka tjue kilometer sør for Lübeck, langs *Alte Salzstrasse* (den gamle saltveien) mellom Lübeck og Lüneburg. Motorveien som forbinder Bad Oldesloe og Schwerin går gjennom byen. Før Tysklands gjenforening i 1990 markerte denne veien grensen mellom Vest-Tyskland og Den tyske demokratiske republikk (DDR).

## Politikk
### Liste over ordførere
* 1872-1896: Gustav Heinrich Friedrich Hornborstel
* 1897-1909: Friedrich Tronier
* 1909-1925: Friedrich Goecke
* 1926-1938: Karl Saalfeld
* 1938-1939: Karl Michaelis
* 1939-1945: Max Stelter
* 1945-1946: Karl Kiesewetter
* 1946-1962: Otto Hofer
* 1962-1968: Friedhelm Schöber
* 1968-1989: Peter Schmidt
* 1989-2001: Bernd Zukowski
* 2001-2007: Michael Ziethen
* 2007: Rainer Voß
## Bildegalleri

Fil:Ratzeburg 1590.jpg|Ratzeburg 1590
Fil:WiebekingRZ.jpg|Kart fra 1793
Fil:Wd b186.JPG|Ratzeburg 1895
Fil:RatzeburgDom.jpg|Domkirken

## Vennskapsbyer
*  Châtillon
*  Sopot
*  Ribe
*  Strängnäs
*  Esneux
*  Walcourt

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Ingenio et arti

**Ingenio et arti** (latin:  For ånd og kunst) er en dansk medalje innstiftet 31. august 1841 av kong Christian VIII til belønning av vitenskapsmenn og kunstnere. Medaljen ble gjenopptatt 3. juni 1906 under kong Frederik VIII. Medaljen tildeles fremstående danske og utenlandske forskere og kunstnere. Den ble tidligere tildelt i gull og sølv, men tildeles under dronning Margrethe II kun i gull.

## Utforming
Forsiden av *Ingenio et arti* bærer regjerende monarks portrett omgitt av navn og tittel på latin. Medaljen som utdeles nå bærer innskriften «MARGARETA II  REGINA DANIÆ». Baksiden har et motiv, tegnet av Bertel Thorvaldsen og som viser en vinget figur med en fakkel i hånden og et musikkinstrument ved siden. Ved innstiftelsen var medaljen ikke til å bære og var således ikke slik utstyrt at den skulle være opphengt i bånd. Båndet tilkom senere, er rødt med hvitt kors, en henvisning til Danmarks flagg. Mottagerens navn inngraveres i randen av medaljen.

## Tildeling
*Ingenio et arti* ble under Christian VIII i hovedsak tildelt utenlandske forfattere, som et tegn på kongens personlige verdsettelse. Også andre kunstnere og forskere ble tildelt medaljen. Under Frederik VII ble virkefeltet for tildeling kraftig utvidet, men under Christian IX opphørte tildeling helt. Først i 1906 ble medaljen gjenopptatt av Frederik VIII, som første gang tildelte medaljen i 1907.

Den første tildeling av medaljen til en kvinne fant sted i 1860. Fordi *Dannebrogordenen* inntil 1951 var forbeholdt menn, ble *Ingenio et arti* i stor grad benyttet for å hedre fortjente kvinner, særlig kvinnelige kunstnere. I perioden fra gjenopptakelsen i 1906 til 1951 var 80 % av dem som ble hedret med medaljen kvinner.
 
Tildeling av *Ingenio et arti* finner sted sjelden. Det er bare sju levende innehavere av medaljen.

Også nordmenn er hedret med *Ingenio et arti*, blant dem Kaja Norena, Bergliot Ibsen, og Carl Johan Anker.

## Referanser


## Litteratur
*  Poul Ohm Hieronymussen og Jørgen Lundø: *Europæiske ordner i farver*, København: Politikens forlag, 1966.
*  Lars Stevnsborg: *Kongeriget Danmarks ordener, medaljer og hederstegn. Kongeriget Islands ordener og medaljer*, Syddansk Universitetsforlag, 2005, s. 327–333.
Taillebourg

**Taillebourg** kan vise til:

* Taillebourg (Charente-Maritime), en fransk kommune
* Taillebourg (Lot-et-Garonne), en annen fransk kommune
* Slaget ved Taillebourg
* Château de Taillebourg, et slott i Taillebourg, Charente-Maritime
* Ponlat-Taillebourg, en fransk kommune i Haute-Garonne
Carpe diem

***Carpe diem*** er en latinsk aforisme, som oversettes til «grip dagen», hentet fra bok 1 i den romerske poeten Horats’ verk *Odes* (23 fvt.)

Hele verselinjen er «Carpe diem quam minimum credula postero», det vil si «Grip dagen, stol så lite som mulig på den neste». Det er en metafor for å oppfordre mennesker til å nyte hver enkelt dag. Setningen var meget populær i litteraturen i det 16. og 17 århundre, blant annet ble den brukt i Robert Herricks To the Virgins, to Make Much of Time og i Shakespeares *Twelfth Night,* kjent som Helligtrekongersaften på norsk.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Avast!

**Avast!** er et antivirusprogram utviklet av det tsjekkiske selskapet Avast Software s.r.o. (tidligere kjent som ALWIL Software a.s.).

Navnet Avast er et akronym for «**A**nti**V**irus **A**dvanced **S**et». 

Per januar 2012 hadde Avast! Antivirus over 190 millioner registrerte brukere internasjonalt.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*  Offisielt brukerforum
Ernst Ludwig Gerber

**Ernst Ludwig Gerber** (1746–1819) var en tysk komponist som er mest kjent som forfatter av to musikkleksika.
__NOTOC__
I 1775 overtok Gerber posten som hofforganist i Sondershausen etter faren, Heinrich Nicolaus Gerber og viet seg til musikkhistoriske studier. I 1790 og 1792 publiserte han de to bindene i musikkleksikonet *Historisch-biographisches Lexikon der Tonkünstler*. Senere utvidet og forbedret han dette. I tillegg skrev han artikler for flere musikktidsskrifter.

Gerbers skrifter er av betydning som kilde for moderne musikkforsking, spesielt opplysningene om tyske komponister er detaljerte.

## Verk
;Leksika
* *Historisch-biographisches Lexikon der Tonkünstler* i to bind (1790 og 1792)
* *Neues historisch-biographisches Lexikon der Tonkünstler* i fire bind (1810, 1812, 1813 og 1814)
:For digitaliseringer av begge, se tysk Wikisource
:Faksimiler av begge leksika gis ut av forlaget *Akademische Druck- und Verlagsanstalt* (Graz 1966/1977, ISBN 3-201-00712-9).

;Komposisjoner i utvalg
* *Liebster Jesu wir sind hier* (koralforspill for orgel)

## Referanser


## Kilder
* 
* 

## Eksterne lenker
* 

* 
*
Håkøybrua

**Håkøybrua** er ei bru i Tromsø kommune som forbinder Håkøya med Eidjordneset på Kvaløya. Brua er 330 meter lang og sto ferdig i 1961. Den opprinnelige brua var bygget i tre, men overdelen ble erstattet med stål og betong i 2004. Den nye brua er av vernehensyn bygget sammen med den gamle, slik at den utseendemessig fremdeles framstår som tidligere.

## Se også
*Sandnessundbrua
*Tromsøbrua
*Kalvebakken bru
*Hillesøybrua

*Liste over broer i Norge
*Liste over broer i Norge etter lengde

## Referanser


## Eksterne lenker
* Håkøybrua - www.digit.no
Edvard Elsrud

**Edvard Elsrud** (født 31. mars 1926, død 7. januar 1994) var skogeier, forfatter og kåsør fra Hedalen i Sør-Aurdal kommune i Oppland. Han har sønnen Lars Elsrud og datteren Sigrid Elsrud.

Han bodde på gården Nordre Storruste og brukte lokalhistorie fra Hedalen og skogområdene Vidalen og Vassfaret som grunnlag for bøker og kåserier. Den første boken hans, Vassfarbjørnen, ble utgitt i 1975 og var et innlegg i debatten om fredning av Vassfaret. I alt ga Edvard Elsrud ut 17 bøker. Boken om Berte Skrukkefyllhaugen kom i 1979, og ble den mest solgte av bøkene hans. 

Edvard Elsrud var hele sitt liv engasjert i lokale saker og i utviklingen av næringslivet i bygda. Han var en av initiativtagerne til turistsentret Vassfarfoten i Hedalen. 
Engasjementet viste seg gjennom årene også i form av lokale revytekster. Edvard Elsrud skrev teksten til Hedalsvisa.

## Bibliografi
**I elgskogen 1993*
**Hedalen stavkirke 1993*
**Vassfartraktene 1992*
**Bjørnejakt i Vassfaret 1991*
**Vassfarstubber 1990*
**Jøssingjakt : jakthistorier fra krigen – ved en som var med 1990*
**Greven av Gromyra 1987*
**Bjørneboka 1986*
**Jøssingjakt : jakthistorier fra krigens tid – ved en av dem som var med 1985*
**Blomster-Hans: om eventyreren og atlanterhavsseileren Hans Hamram, som ble eneboer*
**Gummistøvler og snus 1983*
**Krestaffør og jeg: fra tømmerskogen i gamle dager 1982*
**Den store elgjakten 1981*
**Gråbein og Gråbeintider 1980*
**Berte Skrukkefyllhaugen: boken om Vassfaret og de som bodde der 1979*
**Bjørnen i kikkerten 1978*
**Bamse Brakar 1977*
**Vassfarbjørnen 1975*

## Eksterne lenker
* Nettsiden laget av Edvard Elsruds barn med blant annet tekster fra bøkene hans og nærmere omtale av ham
LaserWriter

Apples **LaserWriter** var en av de første laserskriverne som var tilgjengelige i massemarkedet. Skriverens kombinasjon var den innebygde PostScript-funksjonen, publikasjonsprogrammer som PageMaker og det grafiske brukergrensesnittet som var typisk for Macintosh.

Da den nye skriveren ble annonsert i januar 1985 var LaserWriter den første laserskriveren til Macintosh og en integrert del av det nylig annonserte  Macintosh Office (arbeidsmulighetene på Macintosh). Måten annonseringen skjedde på var forskjellig i ulike land. De første årene i det norske markedet ble Apples maskiner levert av et importfirma i Kristiansand. Etter at den første innovasjonsfasen var gjennomført etablerte Apple selv et norsk datterselskap i Oslo.

Skriveren hadde en oppløsning på 300 dpi og en skrivehastighet på 8 sider pr. minutt (like sider). Skriverens prosessor implementerte Adobe PostScript, en fordel som overførte datamaskinens layoutarbeid til skriveren.

Den opprinnelige LaserWriter-skriveren brukte en Canon LBP-CX skriverdriver som ble brukt av mange skriverprodusenter samtidig. Skriverdriveren styrer papirmating, bildeoverføring og utskrift.

## Referanser

## Eksterne lenker
*
Betti Alver

**Betti Alver** (født  i Jõgeva, død 19. juni 1989 i Tartu) var en estisk forfatter av romaner og lyrikk. Hun var en av de mest anerkjente lyrikere i sin generasjon.

Hun tilhørte den første generasjonen som vokste opp i et uavhengig Estland, og studerte språk og litteratur ved Universitetet i Tartu. Hennes debutroman *Tuulearmuke* utkom i 1927 og vant andrepris i en romankonkurranse. Hennes første diktsamling kom i 1931, det episke diktet *Lugu valgest varesest*. Diktsamlingen *Tolm ja tuli* utkom i 1936.

Betti Alver mottok Juhan Liiv-prisen for lyrikk to ganger, i 1967 og 1987. Hun oversatte også bøker fra russisk.

Etterhvert ble hun kjent som en av åtte medlemmer av lyrikergruppen *[[Arbujad]]* (*Sannsigerne*), som omfattet Bernard Kangro, Uku Masing, Kersti Merilaas, Mart Raud, August Sang, Heiti Talvik and Paul Viiding. Hun var gift to ganger. Hennes første ektemann, lyrikeren Heiti Talvik, ble deportert til Sibir og døde der i 1947. Alver giftet seg på ny i 1956 med Mart Lepik.

I 2006 ble et museum til hennes minne opprettet i Jõgeva.

## Referanser
Centum-satem-isoglossen

**Centum-satem**-skillet er en isogloss innenfor den indoeuropeiske språkfamilien. Det skyldes utviklingen av de tre dorsale konsonantrekkene som rekonstrueres for urindoeuropeisk, *** (labiovelarer), *** (velarer) og *** (palatovelarer). Navnet stammer fra ordet for «hundre» i ett språk i hver gruppe (latin *centum* og avestisk **'). Betegnelsene på disse språkgruppene er avledet av begrepet for hundre i de opprinnelige sråkene, på [[avestisk]] heter det ''satem'', på [[latin]] ''centum'' – opprinnelig ble ''c'' uttalt som ''k''.


**Satem**-språkene omfatter [[indoiranske språk|indoiransk]], [[armensk]], [[baltoslaviske språk|baltoslavisk]], [[albansk]] og kanskje også et par knapt belagte utdødde språk, slik som [[trakisk|trakisk-dakisk]]. I denne gruppen utviklet både de urindoeuropeiske velarene og labiovelarene seg til velarer, mens palatovelarene ble [[sibilant]]er. Satemspråk skiller seg fra [[Kentumspråk|kentumspråkene]] gjennom forskjellige karakteristiske uttalemønster. Et kjennetegn er at ''k'' i kentumspråkene tilsvarer ''s'' i satemspråkene.

**Centum*'-gruppen regnes ofte som en «ikke-satem»-gruppe; den omfatter altså alle de andre dialektene. På den annen side gled de urindoeuropeiske velarene og palatovelarene her sammen til velarer gjennom en egen [[lydlov]] for centum-språkene, uavhengig av og forut for satem-lydendringen. Nærmere bestemt omfatter centum-gruppen [[italiske språk|italisk]], [[keltiske språk|keltisk]], [[germanske språk|germansk]], [[gresk]] og muligens et antall mindre og lite kjente utdødde språkgrupper (slik som [[gammelmakedonsk]], [[venetisk]] og antagelig de [[illyriske språk]]ene). Kentumspråk er omfatter de [[Germanske språk|germanske]], [[Keltiske språk|keltiske]], [[Gresk|greske]], [[Italiske språk|italiske]] og [[tokariske språk]].

Lyden [[k]] i noen indoeuropeiske språk tilsvarer [[s]] i andre, og man antar at en felles lydforandring har funnet sted i et eldre språkstadium for satemspråkene, som de da ikke delte med kentumspråkene. Den vanligste rekonstruksjonen av det [[Urindoeuropeisk|urindoeuropeiske]] lydsystemet postulerer tre serier av [[velare plosiver]], hvor den labiovelare er bevart i kentumspråk mens  palatovelarer er oppgått i de ufargede velarene.

*Satem* er [[avestisk]] for tallet 100 og *centum'' er det tilsvarende latinske ordet. De germanske språkene er kentumspråk, men her har den opprinnelige innledende [k] gjennom en senere lydforandring i Grimms lov blitt endret til [h], liksom det norske ordet hundre.

Skillet mellom kentumspråk og satemspråk følger i hovedsak geografiske skillelinjer mellom øst og vest. Kentumspråkene regnes som de vestlige indoeuropeiske språk, mens de slaviske, baltiske og indoiranske språk er satemspråkene og de østlige indoeuropeiske språk.

Et unntak fra denne geografiske skillelinjen ble påvist gjennom oppdagelsen av de tokariske språkene i Sentral-Asia, som var kentumspråk.

Det uranatoliske språket gjennomgikk tilsynelatende verken satem- eller centum-lydendringen.
## Referanser
Josef Walter

**Josef Walter** (1901–1973) var en sveitsisk turner.

Han var med i et OL og et turn-VM for Sveits. Han deltok i OL i 1936, der han fikk sølvmedalje i lagkampen og i frittstående individuelt. Han fikk 8.-plass i hopp og 14.-plass i skranke som beste resultater for øvrig. Sammenlagt kom han på 21.-plass.

I VM-sammenheng har han to medaljer; gull i lagkampen og sølv i skranke fra VM i 1934.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Stemt bilabial plosiv

En **stemt bilabial plosiv** er en konsonantlyd som forekommer i mange talespråk. Symbolet i det internasjonale fonetiske alfabetet for denne lyden er , og det tilsvarende X-SAMPA-symbolet er . I norsk skrives en ustemt bilabial plosiv med bokstaven «b», som i *bror*.

## Egenskaper
* Artikulasjonsmåten er plosiv. Det vil si at lyden frembringes ved å stenge for luftstrømmen gjennom vokaltrakten.
* Artikulasjonsstedet er bilabialt. Det vil si at lyden frembringes med begge leppene.
* Fonasjonen er stemt. Det vil si at lyden frembringes ved at stemmebåndene vibrerer.
* Lyden er en oral konsonant. Det vil si at luften luften ut gjennom munnen.
* Lyden er en sentral konsonant. Det vil si at lyden frembringes ved å la luften strømme over midten av tungen, i stedet for på sidene.
* Luftstrømmen er pulmonisk egressiv. Det vil si at lyden frembringes ved å presse luft ut av lungene og gjennom vokaltrakten, i stedet for fra glottis eller munnen.

## Varianter av
Marthe Sveberg Bjørstad

**Marthe Sveberg Bjørstad** (født 1978) er en norsk programleder. Hun har fartstid i både TV&nbsp;2 og NRK Super.

For barna er hun mest kjent som tidligere programleder for Fin fredag og Superkviss på NRK Super. Hun er også kjent for å ha ledet Melodi Grand Prix Junior 2009 sammen med Kåre Magnus Bergh.

Våren 2010 ledet hun *[[Norske Talenter]]* på TV&nbsp;2 sammen med John Brungot, og høsten 2010 ledet hun underholdningsprogrammet *[[Skal vi danse (TV-program)|Skal vi danse]]* sammen med Kristian Ødegård på samme kanal. Høsten 2011, 2012 og 2013 var  Bjørstad programleder for *[[Jakten på kjærligheten]]* på TV&nbsp;2. I 2014 var hun programleder i *[[Hvordan overleve]]* på TV&nbsp;2, og i 2015 i *[[Nabolaget (spill fra Norsk Tipping)|Nabolaget]]*. 

I desember 2016 meldte hun overgang fra TV&nbsp;2 og over til Radio Norge. 

Siden 2016 har Bjørstad drevet relasjons- og familierådgivingsnettside FolkOm. Dette personlige engasjement har ledet til en ansettelse som kommunikasjonsrådgiver i Regionssenter for barn og unges psykiske helse Øst og Sør.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* https://www.folkom.no/
Kunståret 1922

## Hendelser
*4. november, den britiske arkeologen Howard Carter oppdager Tutankhamons grav i Egypt
*Halmstadgruppen blir dannet av noen kunstnerer fra Halmstad
*Arvika Konsthantverk starter sin virksomhet.

## Verk

## Utstillinger

## Priser
*Eckersbergmedaljen: Carl Fischer
*Prix de Rome, maleri: Pierre-Henri Ducos de La Haille
*Wynneprisen: Hans Heysen for *The Quarry* (vannfarger)

## Fødsler

## Dødsfall

## Bildegalleri

Stephan_Sinding.png|Stephan Sinding(1846–1922)
Betzy_Rezora_Berg_(1850-1922).jpg|Betzy Akersloot-Berg(1850–1922)
Gaul by Zille.JPG|August Gaul(1869–1922)portrett av Heinrich Zille
Karl_Isakson.png|Karl Isakson(1878–1922)
Guillaume_Cornelis_"Corneille"_van_Beverloo_(1995).png|Guillaume Cornelis van Beverloo (Corneille)(1922–2010)
LucienFreud.jpg|Lucian Freud(1922–2011)
Pierre_Cardin_2010.jpg|Pierre Cardin(1922–2020)


## Referanser


## Eksterne lenker
*
Kundakulturen

**Kundakulturen** var en mesolittisk jegere og samlere-kultur og har fått sitt navn etter det rike funnstedet ved Kunda i nordøstlige Estland. Kundakulturens boplasser lå ved innsjøer og bredden av Østersjøen og er kjent fra Estland, Latvia og nordlige Litauen, og har sine røtter i den sviderianske kulturen i dagens Polen.

## Kulturens kjennetegn
Kjennetegnet på Kundakultur er små stikler, skraper og ulike spisser av flint og kvarts. Det kalkrike sjøsedimentet ved Kunda har bevart tallrike redskaper gjort av bein, blant annet harpuner, pilspisser og ishakker.

Kundakulturens samfunn langs den baltiske skogsonen strakte seg østover gjennom Latvia og inn i nordlige Russland i perioden 8000-5000 f.Kr., noe som er fastslått ved karbondatering. Kulturen er navngitt etter den estiske byen Kunda som ligger rundt 110&nbsp;km øst for Tallinn langs Finskebukta, nær hvor de første omfattende studerte bosetningen ble oppdaget på høyden Lammasmäe og i den omgivende torvmyrene.

De fleste kundabosetningene er lokalisert langs utkanten av skoger ved siden av elver, innsjøer eller myrland. De jaktet i stor grad på elg, kanskje ved hjelp av trente domestiserte jakthunder. Ved kysten er jakt på sel representert. Gjedde og annen fisk ble tatt fra elvene. Det er rike bearbeidelser av bein og gevir, særlig i tilknytning til fiskeredskaper. Redskapene ble dekorert med enkle geometriske former og manglet den kompleksiteten som den samtidige maglemosekulturen framviste lengre sørvest.

Kundakulturen ble etterfulgt av narvakulturen som tok i bruk keramikk og viste tegn på matproduksjon. Den eldste kjente bosetningen fra kundakulturen i Estland er Pulli-bosetningen.

## Kulturens opprinnelse
Kundakulturen synes å ha gjennomgått en overgang fra den paleolittiske sviderianske kulturen som tidligere ble lokalisert over mye av det samme området, skjønt med hovedvekten lengre sør i dagens Polen. En slik overgangsbosetning, *Pasieniai 1C* i Litauen, har steinverktøy med trekk fra begge kulturer. En form som ble framstilt i begge kulturer er den pilspisser med tagger på hver side. Den fullstendige overgangen fra sviderianske kulturen synes å ha skjedd i årene 7800-7600 f.Kr. i henhold til karbondatering, noe som er førboreal tid og på slutten er det intet gap før tidlig kundakulturen utvikles. Tilsynelatende er etterkommerne av sviderianerne de første som bosatte seg i Estland da området ble beboelig. Andre grupper av etterkommere har kommet så lang øst som til Uralfjellene.

## Lokalisering av funnsteder
* Kunda
* Luga
* Pasieniai, Litauen
* Pulli-bosetningen
* Ristola, Finland
* Velizh
* Zvejnieki, Latvia

## Se også
* Oldtidens Estland
* Estlands historie
* Latvias historie

## Referanser
Shinobu Ishihara

(født 25. september 1879, død 3. januar 1963) var en japansk oftalmolog som utviklet Ishihara-testen som er en test som påviser fargeblindhet.

## Referanser
PTRD

**PTRD-41** (**ProtivoTankovoye Ruzhyo Degtyaryova**) er en anti-panservogn rifle fra Sovjetunionen.

Sovjet fikk tak i flere hundre polske M35 anti-panservognrifler i 1939 som viste seg å være effektive under Felttoget i Polen samme år. Vasilij Degtjarjov brukte denne og tyske Panzerbüchse 38 for å raskt kunne lage en egen anti-panservognrifle som ble bestilt i juli 1941. Samme år var den klar for produksjon og satt i bruk av Den røde armé i andre verdenskrig. Den er en enkelskuddsrifle som er kamret for patroner i kaliber 14,5 x 114 mm med prosjektilkjerne av wolfram.

Selv om den ikke klarte å penetrere frontpanseret på tyske panservogner så var den effektiv mot de tynnere sidene på tidlige tyske panservogner og andre lettere pansrete kjøretøyer. Prosjektilet har en munningshastighet på 1012&nbsp;m/s, og kan penetrere 35 til 40&nbsp;mm tykt panser på 100 meter. Ulempen med våpenet var at den ga fra seg en ikke ubetydelig munningsflamme når den ble avfyrt.

Våpenet ble senere erstattet av rakettdrevne granater (*RPG*).


Fil:Bundesarchiv Bild 101I-239-2090-16, Russland-Süd, Soldat mit Panzerbüchsen.jpg|Soldat med flere PTRD
Fil:Bundesarchiv Bild 101I-141-1273-24A, Russland-Mitte, Soldat mit Panzerbüchse.jpg|Mating av ammunisjon


## Referanser




## Eksterne lenker
*
Selbjørnsfjordtunnelen

**Selbjørnsfjordtunnelen** var en planlagt undersjøisk tunnel mellom Austevoll og Fitjar i Vestland. Den ville gi Austevoll fastlandsforbindelse til øya Stord.

Tunnelen var tenkt å bli trasé for det planlagte prosjektet Hordfast. Den foreslos å bli 8,5 km lang og strekke seg 360 muh. Med 4250 meter per halvpart var det minst 8,5 % stigning. Tunnelen var kostnadsberegnet til 500 millioner norske kroner. Selbjørnsfjordtunnelen skulle gå under Selbjørnsfjorden og kanskje blir det den femte undersjøiske tunnelen som åpner i Vestland. Den konkurrerer nemlig med Korsfjordtunnelen om å være først.

Forslaget har blitt forkastet, og Hordfast vil bli bygges som en 5 kilometer lang flytebru over Bjørnafjorden.

## Se også
*Korsfjordtunnelen
*Veitunneler i Norge
*Undersjøiske veitunneler i Norge

## Eksterne lenker
* Bergens Tidende: Høge hinder for djup tunnel
Tysnesbrua

**Tysnesbrua** er en planlagt bru over Langenuen mellom Stord og Tysnes i Hordaland. Den skal erstatte fergesambandet mellom Jektevik på Stord og Hodnanes på Tysnes. 

Tysnesbrua kan bli trasé for det framtidige Hordfast.

## Se også
*Bjørnafjordbrua

## Eksterne lenker
* Er dette den endelege løysinga?
* Tysnesbrua A/S
Grubbiaceae

Se teksten

**Grubbiaceae** er en plantefamilie i ordenen Cornales. Den omfatter 5 arter fordelt på 2 slekter (enkelte regner dem sammen som én slekt). Artene vokser kun i Kapp-provinsen i Sør-Afrika. Lokalt kalles slekten «Sillywood», og de er opprette busker med frukter.

## Slekter og utvalgte arter
* *[[Grubbia]]* 
** *[[Grubbia rosmarinifolia]]*
** *[[Grubbia rosmarinifolia var. rosmarinifolia]]* 
** *[[Grubbia tomentosa]]* 
* *[[Strobilocarpus]]*
** *[[Strobilocarpus diversifolius]]*

## Eksterne lenker
* 
* Grubbiaceae – beskrivelse i: L. Watson & M.J. Dallwitz (1992 -): «The families of flowering plants».
* ''Curtisia dentata''  hos PlantZAfrica.com.
Hydrostachyaceae

Se teksten

**Hydrostachyaceae** er en plantefamilie i ordenen Cornales. Den omfatter 30 arter fordelt på 1 slekt – ***Hydrostachys***. Artene vokser i Afrika og på Madagaskar. Artene er ett- eller flerårige urter.

## Eksterne lenker
* 
* Hydrostachyaceae – beskrivelse i: L. Watson & M.J. Dallwitz (1992 -): «The families of flowering plants».
* Hydrostachyaceae på hjemmesiden AP-web.
Christian Friedrich Daniel Schubart

**Christian Friedrich Daniel Schubart** (født 24. mars 1739 i Obersontheim i grevskapet Limpurg, nå Landkreis Schwäbisch Hall i Baden-Württemberg, død 10. oktober 1791 i Stuttgart) var en tysk *[[Sturm und Drang]]*-dikter, organist, komponist og journalist. 

Schubarts flengende kritikk av dekadansen og det absoluttistiske styresettet i hertugdømmet Württemberg, førte til at han satt innesperret i *Festung Hohenasperg* mellom 1777 og 1787, de første årene med besøks-, lese- og skriveforbud.

Et av Schubart viktigste verk, *Ideen zur Ästhetik einer Tonkunst*, gir interessant informasjon om tidens musikkliv, blant annet gjennom beretninger om ulike musikksentra og hofforkestre.

## Referanser


## Kilder
* 
* .

## Eksterne lenker
* 
* 
* 
* ''Ideen zu einer Ästhetik der Tonkunst'' (Wien, 1806; utdrag)
* Verk av Christian Friedrich Daniel Schubart, gutenberg.spiegel.de
* Biografi, dikt etc, zeno.org
*  ''Der Bettelsoldat'', lydbok (mp3)
Arthur Wesley Dow

**Arthur Wesley Dow** (født 6. april 1857, død 1. desember 1922) var en amerikansk maler, fotograf og innflytelsesrik kunstlærer.

Dow arbeidet ved flere av USAs kunstutdannelsesinstitusjoner i løpet av 30 år, blant annet Teachers College ved Columbia University; Arts Students League; Pratt Institute; og hans eget Ipswich Summer School of Art. Hans ideer var ganske revolusjonerende for denne tiden, og han anså at heller enn å kopiere naturen, skulle kunst skapes av element av fargesetting, som linjer, masse og farger. Hans tanker ble publisert 1899 i boken *Composition: A Series of Exercises in Art Structure for the Use of Students and Teachers*. Han utdannet flere av USAs fremste kunstnere, blant annet Georgia O'Keeffe og Byrdcliffe Colony.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Georgia O'Keeffe Museum. Arthur Wesley Dow and American Arts & Crafts 10. mars til 18. juni 2000.
Curtisiaceae

***Curtisia dentata***

**Curtisiaceae** er en plantefamilie i ordenen Cornales. Den omfatter bare én art – ***Curtisia dentata***. Tidligere var arten inkludert  i kornellfamilien *(Cornaceae)*, men regnes i dag som en selvstendig familie.

Arten vokser i Sør-Afrika og Swaziland. Den er et eviggrønt tre, inntil 15 meter høyt, og med motsatte, tannete blader som er 5-11 cm lange. Lokalt kalles den «Cape Lancewood».

## Eksterne lenker
* 
* Curtisiaceae – beskrivelse i: L. Watson & M.J. Dallwitz (1992 -): «The families of flowering plants».
* ''Curtisia dentata''  hos PlantZAfrica.com.
Korsfjordtunnelen

**Korsfjordtunnelen** er en planlagt undersjøisk tunnel mellom Austevoll og Øygarden i Vestland. Som den eneste kommunen i Hordaland uten fastlandsforbindelse (unntatt Fedje), vil den gi Austevoll fastlandsforbindelse til Sotra.

Korsfjordtunnelen skal gå under Korsfjorden. Den konkurrerer med Selbjørnsfjordtunnelen om å være den første fastlandsforbindelsen. Mange vil likevel oppleve Korsfjordalternativet som viktigere, fordi mange av innbyggerne i Austevoll jobber i dag innover i bergensområdet.

Tunnelen vil bli omtrent 9 km lang, og vil sannsynligvis strekke seg fra Storakalsøy, via Marstein fyr i Austevoll til Tofta i Øygarden. Den må gå denne omvei fordi fjorden er for dyp lenger mot øst.

Som alternativ snakkes det om en bru over Korsfjorden. Den må bli en 3 kilometer lang flytebru som kan gå en rettere vei mellom Hundvåko og Sotra enn Korsfjordtunnelen, der fjorden er 600 meter dyp.

Tunnelen var tenkt som trasé for det planlagte prosjektet Hordfast. Men Hordfast vil ikke gå gjennom Korsfjordtunnelen, men bygges som en 5 kilometer lang flytebru over Bjørnafjorden.

## Referanser


## Se også
*Selbjørnsfjordtunnelen
*Veitunneler i Norge
*Undersjøiske veitunneler i Norge

## Eksterne lenker
* Sjøkart over området
Sumptrefamilien

Se teksten

**Sumptrefamilien** (Nyssaceae) er plantefamilie i ordenen Cornales. I APG III-systemet ble den regnet som en underfamilie av kornellfamilien (Cornaceae), men i APG IV-systemet er den igjen en egen familie.  

Den omfatter eviggrønne eller løvfellende trær og busker. Bladene er hele og sitter spredt. Blomstene er femtallige, og både enkjønnede og tvekjønnede blomster forekommer. Frukten er en steinfrukt eller samara. Det er 5 slekter med 31 arter. Gruppen er utbredt i Nord- og Mellom-Amerika og i Asia fra Kina i nord vestover til India og Sri Lanka og østover til Ny-Guinea og Salomonøyene.

Mange fossiler av familien fra paleocen og neogen er funnet i Europa og andre steder på den nordlige halvkule, men kjøligere og tørrere klima har ført til at utbredelsen er blitt redusert.

*[[Diplopanax]]* ble opprinnelig regnet til bergflettefamilien (Araliaceae). *[[Mastixia]]* og *Diplopanax* har av og til blitt plassert i familien Mastixiaceae og *[[Duetre|Davidia]]* i familien Davidiaceae.

## Slekter og arter
* *[[Nyssa]]* – 8 arter – Asia, østlige Nord-Amerika, Mellom-Amerika, fossil i Europa
** *[[Nyssa aquatica]]*
** *[[Nyssa biflora]]*
*** *Nyssa biflora* subsp. *biflora*
*** *Nyssa biflora* subsp. *ursina*
** *[[Nyssa javanica]]*
** *[[Nyssa ogeche]]*
** *[[Nyssa sinensis]]*
** sumptre (*Nyssa sylvatica*)
** *[[Nyssa talamancana]]*
** *[[Nyssa yunnanensis ]]*
* *[[Camptotheca]]* – 2 arter – Kina
** *[[Camptotheca acuminata]]* 
** *[[Camptotheca lowreyana]]*  
* *Davidia* – 1 art – Kina
** duetre (*Davidia involucrata*) 
*** *Davidia involucrata* var. *involucrata*
*** *Davidia involucrata* var. *vilmoriniana*
* *[[Diplopanax]]* – 2 arter – Kina, Vietnam
** *[[Diplopanax stachyanthus]]*
** *[[Diplopanax vietnamensis]]*
* *[[Mastixia]]* – 19 arter i Asia, fossil i Europa og Nord-Amerika

## Referanser


## Litteratur
* 
*   
* 
* 
* 
* 
* 

## Eksterne lenker
*