open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Nantes

**Nantes** er en by og kommune i Loire-Atlantique i regionen Pays-de-la-Loire vest i Frankrike. Nantes ligger 50&nbsp;km innlands fra atlanterhavskysten i utløpet til Loire. Byen har 298 029 innbyggere, 619 240 med forstedene (2014). Dette gjør Nantes til Frankrikes sjette største by mellom Nice og Strasbourg. Den er den største byen i den historiske regionen Bretagne og fortsatt kulturelt knyttet til den.

## Historie

Byen ble romersk i 56 f.Kr. med navnet *Portus Namnetum* etter en gallisk stamme *Namnetes*. Nantes ble kristnet på 300-tallet og ble i årene etter angrepet av saksere, frankere og normannere. I 1066 ble Nantes del av hertugdømmet Bretagne. I 1460 ble en universitet grunnlagt som eksisterte til den franske revolusjon. Hertugdømmet var til tider selvstendig, til tider underlagt England og kom ikke inn under Frankrike før 1532. Området har fortsatt en sterk bretonsk identitet med eget språk (bretonsk).

Byens navn er særlig knyttet til Ediktet i Nantes, også kalt toleranseediktet, fra 1598 undertegnet av kong Henrik IV av Frankrike. Den gav hugenottene lov til å holde gudstjenester og en relativ religionsfrihet, selv om statsreligionen forble katolsk. Ediktet ble opphevet av Ludvig XIV av Frankrike nesten hundre år senere, noe som førte til en stor utvandring av hugenottene.

Gjennom 1600- og 1700-tallet blomstret byen økonomisk, særlig siden den ble Frankrikes viktigste havn. Handel med Asia, men også slavehandelen var viktig på denne tiden. Nantes var Frankrikes utgangspunkt for trekantfart. I forløpet av den den franske revolusjon ble byen dratt inn i Vendée-opprøret, et kongelig og katolsk orientert forsøk på motrevolusjon 1793-1796. Revolusjonsregjeringen under skrekkveldet slo ned opprøret brutalt og ødela mye av regionen med gjengjeldelsesaksjoner. Fra oktober 1793 til februar 1794 ble 16.000 mennesker henrettet i Nantes under kommandoen av Jean-Baptiste Carrier bl.a. gjennom systematiske drukninger i elven, såkalte *noyades*.

Den industrielle revolusjonen så fremveksten av en betydelig verftsindustri. Under den andre verdenskrig ble havnebyen okkupert av Tyskland og derfor mål for betydelige allierte luftangrep. Vichy-regimet inndelte Frankrike i regioner i 1941 og rev Nantes løs fra Bretagne som byen tidligere hadde vært hovedstad for.

I 1962 ble universitetet grunnlagt på nytt, den har i 2016 cirka 38.000 studenter. Verftkrisen på 1980-tallet rammet byen hardt. Blant annet flytting av deler av sentraladministrasjon fra Paris og gode infrastrukturtiltak som TGV tilknytning, revitaliserte byen og den er i dag en av de fremste byer i Vestfrankrike ved siden av Bordeaux. I 2004 ble den kåret av Magasinet ''Time'' til den beste plassen i Europa å leve i.

Nantes er Jules Vernes fødeby.

## Utdanning
* Audencia Business School
* E-Artsup
* École Centrale de Nantes
* École pour l'informatique et les nouvelles technologies
* Ecole Politech Nantes GRADUATE SCHOOL OF ENGINEERING

## Befolkningsutvikling
***Antall innbyggere i kommunen Nantes***

## Se også
* FC Nantes

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Kommunedata INSEE
* Nantes turistbyrå
Snylterotfamilien

* svarttoppslekta
* rødtoppslekta
* øyentrøstslekta
* marimjelleslekta
* myrkleggslekta
* engkallslekta
* skjellrotslekta
* *[[Agalinis]]*
* *[[Buchnera]]*
* *[[Centranthera]]*
* *[[Graderia]]*
* *[[Orobanche]]*

**Snylterotfamilien** (Orobanchaceae) er en plantefamilie i ordenen Lamiales. Den omfatter ca. 2&nbsp;000 arter fordelt på 99 planteslekter. I ny systematikk føres slektene med halvsnyltere og helsnyltere fra den tradisjonelle maskeblomstfamilien til denne familien. 

## Eksterne lenker
*
Sandeltreordenen

* *[[Balanophoraceae]]*
* *[[Loranthaceae]]*
* *[[Misodendraceae]]*
* *[[Olacaceae]]*
* *[[Opiliaceae]]*
* *[[Schoepfiaceae]]*
* sandeltrefamilien *(Santalaceae)*

**Santalales** er en orden av blomsterplanter. Ordenen er mest urbredt i tropiske og subtropiske strøk. Mange av artene er symbiotiske med andre planter, der de selv har sin egen fotosyntese, men trekker vann og mineraler fra grolaget til vertsplanten. I Norge er misteltein *(Viscum album)* mest kjent.

Mange av artene er parasitter eller semi-parasitter, med samme egenskaper som misteltein. I litteraturen brukes tidvis *misteltein* som betegnelse på alle de parasittene som vokser oppe i trær slik mistelteinen gjør.

## Familier
I APG III-systemet fra 2009 inngår følgende familier i ordenen:
* Balanophoraceae
* Loranthaceae
* Misodendraceae
* Olacaceae
* Opiliaceae
* Sandeltrefamilien (Santalaceae)
* Schoepfiaceae

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Volgograd

**Volgograd** (russisk: Волгогра́д), tidligere kalt **Tsaritsyn** (russisk: Цари́цын) (1598–1925) og **Stalingrad** (russisk: Сталингра́д) (1925–1961), er en by på vestbredden av elven Volga i den sørvestlige delen av Volgograd oblast i Russland. Byen har 1&nbsp;021&nbsp;000 innbyggere og er den 12. største i Russland.

## Historie

I 1589 bygget russerne en festning her for å forsvare Russlands daværende sør-grense. Byen het da Tsaritsyn, et russisk ord som betyr «Tsarinaens by». I 1925 ble byen omdøpt til *Stalingrad* («Stalins by») siden det ble påstått at Josef Stalin ledet byen under den russiske revolusjonen. Under den første femårsplanen ble det bygget en stor traktorfabrikk i den nordlige delen av byen. Fabrikken ble blant annet forsynt med stål fra det nærliggende stålverket Røde Oktober.

Stalingrad ble udødeliggjort som slagstedet for slaget om Stalingrad som foregikk i byen fra sommeren 1942 til 2. februar 1943 – regnet som et av andre verdenskrigs blodigste slag og et av krigens vendepunkt. Etter 2. februar 1943 var den tyske hæren på defensiven, mens Den røde armé stadig rykket fram mot vest.

Byen fikk sitt nye navn Volgograd («Volga by») i 1961, etter at det sovjetiske regimet hadde fordømt Stalins forbrytelser. I dag finnes stalinister, pensjonister og krigsveteraner i byen som vil forandre navnet tilbake til Stalingrad. Andre ønsker seg det opprinnelige navnet Tsaritsyn.


Volgograd 1979.jpg|Volgograd på et kart fra 1979
Volgograd bridge construction3.jpg|Volgograd ved elva Volga i det sørlige Russland 2009.


## Demografi
Befolkningsutvikling:
:

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Oldtidsrike

**Oldtidsrike** er et begrep som brukes om statsdannelser i tiden fra ca. 4000 f.kr til år 500 (oldtiden). De aller fleste var kortvarige riker som gikk til grunne på grunn av krig eller folkevandringer. Likevel har noen få av oldtidsrikene overlevd og utviklet seg til moderne stater, slik som Kina, Egypt og Etiopia. Begrepet oldtidsrike brukes om kulturer som brukte skriftspråk, noe som utelukker de amerikanske høykulturene i samme periode.

## Liste over oldtidsriker

### Asia
*Indus-kulturen
*Kina
*Assyria
*Babylonia
*Elam
*Fønikia
*Israel
**Det forente kongedømme Israel
**Kongedømmet Israel (Samaria)
*Juda
**Kongedømmet Judea
*Det nyassyriske rike
*Medere
*Kassitter
*Det nybabylonske rike
*Akameniderike
*Media
*Mitanni
*Perserriket
*Reidan
*Saba
*Sogdia
*Sumer
*Urartu

### Afrika
*Aksum
*Egypt
*Etiopia
*Kongedømmet Kusj
*Numidia

### Lilleasia (Tyrkia)
*Frygia
*Galatia
*Hettitterriket
*Kappadokia
*Karia
*Kilikia
*Lydia
*Lykia
*Pergamon
*Seleukide-riket

### Europa
*Etruria
*Hellas
*Makedonia
*Minoerriket
*Romerriket
*Trakia
*Kongeriket Suebi
*Det vestgotiske rike (418-721)
Krøsus

**Krøsus** (gresk: Κροίσος, *Kroisos*) var konge i oldtidsriket Lydia i dagens Tyrkia. Han var Lydias siste konge, sønn av den tidligere konge Alyattes II, og han regjerte fra 560 til 546 f.Kr. da Lydia ble invadert av persiske og mediske styrker under kong Kyros den store. Han opparbeidet seg en enorm rikdom i løpet av sin regjeringstid, og Lydia var også det første riket, under kong Alyattes II, som preget metallmynter som betalingsmiddel.

## Lydias fall
Fram mot 550 f.Kr. hadde Kyros den store etablert Perserriket som en regional maktfaktor ved å beseire medernes kong Astyages. Under de endrede maktforholdene gikk Krøsus til angrep på byen Pteria i Kappadokia. Kyros dro mot lyderne og et slag ved Pteria i 447 f.Kr. endte uavgjort. Krøsus trakk seg tilbake til sin hovedstad Sardis på høsten og regnet med at Kyros ikke ville angripe på vinteren. Kyros fulgte imidlertid etter og beleiret Krøsus i Sardis. Byen ble stormet og Krøsus tatt til fange.

Det fortelles at da Kyros tok Krøsus til fange og ønsket å la ham lide døden, fortalte Krøsus at filosofen Solon hadde sagt til ham at en person ikke kan kalles lykkelig før han var død. Han hadde syntes den uttalelsen var foraktelig, men nå følte han at den var sann. Det gjorde inntrykk på Kyros, og han lot ham få leve og spise ved hans bord. Sannhetsgehalten i denne fortellingen forblir uviss. 

Krøsus kan ha vært verdens rikeste person i sin samtid. Navnet hans har gått inn i språket som betegnelse for en «styrtrik person».

## Referanser


## Kilder
* 
*
Credokirken

**Credokirken** er en norsk frimenighet som holder til på Kråkenes i Bergen. «Credo» er latin og betyr «jeg tror». I sin form er Credokirken karismatisk og inspirert av Trosbevegelsen og pinsebevegelsen. Visjonen til menigheten er å være «et hjem hvor vi følger Jesus, og gjør Han synlig». I tillegg til det vanlige menighetsarbeidet driver Credokirken Kafé, bokbutikk, internasjonalt arbeid og nødhjelp. Credokirken driver Bergen kristne grunnskole og Credo Bibelskole. Credokirken har også lokasjoner På Stord, Kongsberg og Stjørdal.

Pastor er Olav Rønhovde.

## Historie og virksomhet
Menigheten het tidligere Levende Ord Bibelsenter Bergen, men byttet navn og profil i 2009. Levende Ord har sin bakgrunn i frimenigheter pastor Enevald Flåten etablerte på Jæren på 1980-tallet og en kristen grunnskole som startet der i 1990. Bibelsenteret i Bergen ble imidlertid dannet først da Enevald Flåten flyttet virksomheten og startet en ny menighet og grunnskole der i 1992.

I løpet av 2006 var menigheten preget av oppgjør med økonomisk uorden og lederstrid på grunn av dette. Dette førte til en nedgang i antall medlemmer. Enevald Flåten ble i slutten av november samme år sagt opp, etter at han og menigheten ble enige om en sluttpakke. Misjonsleder Olav Rønhovde overtok da midlertidig pastorstillingen ved Levende Ord Bibelsenter. I 2008 ble Rønhovde ny hovedpastor for menigheten.

Skolene som menigheten startet, følger vanlige læreplaner, men det kristne budskapet er sentralt i alle fag. Skolene er idag blitt et samarbeidsprosjekt mellom flere menigheter i Bergen. Man satser heretter på at skolene skal være «allkristne» friskoler, det vil si kristne skoler for alle.

Både menigheten og dets tidligere pastor Enevald Flåten var kjent for sitt konservative syn i saker om likestilling, homofili og konflikten mellom Israel og palestinerne. Dette var også bakgrunnen for at menigheten ble parodiert av den kontroversielle parodimenigheten Svevende ord bibelsenter, som Levende Ord flere ganger truet med politianmeldelse. Menigheten står ellers for en bibeltro, radikal kristendom med tradisjonell, bibelsk seksualmoral som også innebærer motstand mot fri abort. Menigheten har nå bestemt seg for å fokusere på forkynnelse av evangeliet og misjon.

I 2012 hadde  medlemmer meldt seg ut av Credokirken sammenliknet med toppåret 2005. Medlemsnedgangen var på 55 prosent. Den skyldes blant annet konflikter i forsamlingen i 2006.

Per 2023 hadde menigheten 1042 tilskuddstellende medlemmer, og i 2019 et ukentlig antall besøk på cirka  mennesker.

## Referanser

## Eksterne lenker
* 
* 
*  Historikk
*  Vårt Land:«Levende Ord» er historie besøkt 30. juli 2009
Forsvarets Overkommando

**Forsvarets overkommando** (forkortet **FO**) var tidligere den samordnende kommandoen for militære styrker i Norge. Den ble lagt ned 1. august 2003, og erstattet med Forsvarsstaben.

## Bakgrunn
Forsvarets Overkommando ble opprinnelig opprettet under felttoget i Norge i 1940 ved kongelig resolusjon 18. mai 1940 med general Otto Ruge som forsvarssjef, men ble nedlagt allerede ved kapitulasjonen i Nord-Norge 10. juni 1940.

Ved ny kongelig resolusjon 6. februar 1942 ble Forsvarets Overkommando gjenopprettet. Sjefen for den øverste fagmilitære kommandomyndighet ble samtidig utnevnt til midlertidig forsvarssjef. General Wilhelm von Tangen Hansteen ble dermed forsvarssjef fra 1942 til 1. juli 1944, da kronprins Olav overtok med Hansteen som nestkommanderende. Operative oppgaver skulle behandles i Overkommandoen, mens administrative saker i alminnelighet skulle gå direkte fra Forsvarsdepartementet til den berørte våpengren og omvendt. Med visse modifikasjoner gjaldt denne arbeidsdelingen fram til frigjøringen i 1945.

Forsvarets Overkommando fikk som hovedoppgave å arbeide med alle viktige aspekter i forbindelse med gjenerobringen av Norge. Den skulle være et bindeledd mellom den militære motstandsbevegelsen hjemme og de allierte, først og fremst britene. Andre viktige oppgaver var etterretningstjenesten rettet mot Norge og tilrettelegging av norsk militær informasjonstjeneste i forbindelse med operativ virksomhet på norskekysten.

Forsvarets Overkommando ble igjen avviklet 1. august 1946, men gjenoppstod i 1970 og bestod frem til 2003 da Forsvarstaben ble opprettet.

## Staber (etter 1970)
Forsvarets overkommando etter 1970 bestod av følgende staber:
*Forsvarets overkommando/etterretningsstaben
*Forsvarets overkommando/forvaltningsstaben
*Forsvarets overkommando/informatikkstaben
*Forsvarets overkommando/operasjonsstaben
*Forsvarets overkommando/personellstaben
*Forsvarets overkommando/sanitetsstaben
*Forsvarets overkommando/sentralstaben
*Forsvarets overkommando/sikkerhetsstaben
*Forsvarets overkommando/økonomistaben
*Hærstaben/Generalinspektøren for Hæren
*Sjøforsvarsstaben/Generalinspektøren for Sjøforsvaret
*Luftforsvarsstaben/Generalinspektøren for Luftforsvaret
*Heimevernsstaben/Generalinspektøren for Heimevernet

## Se også
* Forsvarets Overkommandos 2. avdeling

## Referanser

 


## Litteratur
* https://stortinget.no/no/Saker-og-publikasjoner/Stortingsforhandlinger/Lesevisning/?p=1968-69&paid=2&wid=a&psid=DIVL1509&pgid=a_1095
Mikroelektronikk

**Mikroelektronikk** er den del av elektronikk som omhandler utvikling, produksjon og anvendelser av elektroniske kretser og er en fellesbenevnelse på integrerte kretser konstruert på mikro- eller submikronivå, det vil si i en skala der lengden på den minste transistoren oppgis i mikrometer. Vanlig størrelse med dagens prosessteknologi ligger på 0,35 mikrometer eller mindre.

Mikroelektronikk er en viktig forutsetning for teknologiutviklingen i samfunnet der produkt som mobiltelefon, nettbrett og stadig kraftigere PC-er er blitt en del av dagliglivet. Fagfeltet er og av avgjørende verdi for forsking og utvikling innenfor eksperimentell fysikk og teknologi. 


«Mer enn en tredel av verdiskapningen fra teknologibedrifter i Trondheimsregionen kommer fra selskaper innen mikroelektronikk. En kartlegging av det trønderske mikroelektronikkmiljøet gjort av Innovasjon Norge viser at regionen har 137 mikroelektronikkbedrifter med 4400 ansatte som jobber med alt fra utvikling til produksjon av mikroelektronikk.»


## Referanser


## Eksterne lenker
* Mikroelektronikk og sensorteknologi (studieretning), Universitetet i Oslo (UiO)
Alyattes II av Lydia

**Alyattes II** var en konge av Lydia som regjerte 619–560 f.Kr. Han var sønn av Sadyattes og kom fra mermnadedynastiet som stammet fra kong Gyges.

## Kongetid
Alyattes betraktes som den som grunnla det lydiske riket. I flere år fortsatte han krigen mot den greske bystaten Milet som hans far han startet, men ble til sist tvunget til å vende sin oppmerksomhet mot mederne og babylonerne lengre øst. Den 28. mai 585 f.Kr., under slaget ved Halys (ved dagens elv Kızılırmak), utkjempet mot Kyaxares av Media, skjedde det samtidig en solformørkelse (se filosofen Tales fra Milet), fiendtlighetene ble innstilt, fred ble inngått og elven Halys ble grensen mellom de to kongedømmene.

Alyattes fordrev kimmeriere fra Anatolia, underkastet karerne, og erobret flere joniske byer, inkludert Smyrna og Kolofon. Smyrna ble ødelagt og brent, i alle fall deler av den.

Han standardiserte myntvekten (1 stater motsvarte 168 hvetekorn). Myntene ble produsert ved å benytte en teknikk med ambolt og stempel hvor de fikk påtrykt et løvehode, mermnadedynastiets symbol.

Han ble etterfulgt av sin sønn Kroisos (bedre kjent i mytene som Krøsus). Hans datter Aryenis ble gift med Astyages, konge av Media.

Hans grav står fortsatt på et platå mellom innsjøen Gygaia og elven Hermos nord for Sardis. Det er en stor gravhaug med et underlag av store steiner. Den ble utgravd i 1854, ikke av profesjonelle arkeologer, men av Ludwig Peter Spiegelthal, prøyssisk konsul i Smyrna, som gravde en tunnel inn og fant et stor gravhvelv gjort av store marmorblokker med inngang ved passasje i samme stein fra sør. Sarkofagen og dens innhold hadde derimot blitt fjernet av tidligere gravplyndrere. Det som var igjen var en del ødelagte vaser i alabast, keramikk og trekull. På toppen av gravhaugen struttet en stor fallos av stein.

## Referanser


## Litteratur
* Settipani, Christian (1991): *Nos ancêtres de l'Antiquité*, s. 152
* Lendering, Jona: «Alyattes of Lydia», *Livius.org*
Die Mensch-Maschine

***Die Mensch-Maschine*** er et album av Kraftwerk fra 1978. Det ble også utgitt i en engelsksproglig utgave som *The Man Machine*. Verket inneholder sangen «Das Model», som ble den mest solgte singelen i Storbritannia i 1982.

Sangen «Metropolis» er inspirert av filmen med samme navn av Fritz Lang.

## Sporliste
### Engelsk utgave
#«The Robots» – 6:12
#«Spacelab» – 5:55
#«Metropolis» – 6:02
#«The Model»  – 3:42
#«Neon Lights»  – 8:55
#«The Man-Machine» – 5:28
### Tysk utgave
#«Die Roboter» – 6:13
#«Spacelab» – 6:02
#«Metropolis» – 6:03
#«Das Modell» – 3:43
#«Neonlicht» – 9:00
#«Die Mensch – Maschine» – 5:26

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Kappadokia

**Kappadokia** (gresk: *Kappadokia*, latin: *Cappadocia*, Tyrkisk: *Kapadokya*) var et oldtidsrike og landskap i innlandet i det midtre og østlige Lilleasia (Tyrkia). Området ligger mellom svartehavskysten i nord og Taurus-fjellene i sør samt elvene Halys i vest og Eufrat i øst.

Navnet Kappadokia kommer opprinnelig fra gammelpersisk og betyr «landet med de vakre hestene». Det ble nevnt første gangen i det sjette århundre f.Kr. Tidligere var det et hettittisk rike rundt byen Hattusa og ble i hellenistisk tid et selvstendig rike. Fra år  17 e.Kr. var Kappadokia en provins i Romerriket. Kappadokia består for en stor del av fjell, hvor blant annet Argaios (i dag Erdjijas dag) og Antitaurus er de høyeste. Urbefolkningen ble kalt «hvite syrier» (*leukosyroi*) av Herodot. Peters første brev i Bibelen er stilet til blant annet menigheten i Kappadokia.

En del av Kappadokia tilhører storlandskapet Karamania. I Perserrikets tid var det store, utstrakte området delt i to høvdingdømmer (satrapier): Kappadokia ved Pontos samt det Indre eller Sørlige Kappadokia (også nevnt som Stor-Kappadokia). Navnet ble etter hvert innskrenket til å gjelde den sørlige delen, og i denne utstrekningen gjensto Kappadokia såvel som Aleksander den stores og Selevkidrikets område som tilsvarende innenfor Romerriket etter at det i mellomtiden hadde eksistert som et eget rike med egne konger.

Göreme nasjonalpark og formasjonene av tuffstein i Kappadokia, et slags trollslandskap, er i dag et populært turistmål. Den lille byen Göreme ligger midt i dette området og har mange hoteller. I det samme området finnes det mange hus og kirker som hugget ut av fjellet. Göreme Frilandsmuseum har en rekke kirker og dette området er opptatt i UNESCOs liste over verdens kultur- og naturarvsteder for Europa.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Om Kappadokia
* Bilder fra Kappadokia 
* Bilder fra kirker og landskap
* Kapadoky
President

**President** er egentlig en leder for et presidium, et styre. Ordet brukes i politikken oftest om statssjefen i en republikk, men også om styreledere.

I Norge har man stortingspresident og sametingspresident, tidligere også lagtingspresident og odelstingspresident.

I noen selskaper og foreninger og organisasjoner brukes også tittelen president om ledervervet.

Presidentens stedfortreder kalles i mange land, deriblant USA, for *[[visepresident]]*.

## Referanser
Unix-skall

Et **skall** (*engelsk: shell*) er en fellesbetegnelse på kommando-tolker i en rekke operativsystemer. Et effektivt, tekstorientert grensesnitt mellom operativsystemet og brukeren, typisk med mulighet for å utføre 'kommandofiler', tekstfiler som inneholder kommandoer. Begrepet stammer opprinnelig fra Unix, og Unix' opprinnelige skall, sh ('Bourne Shell', 1977) ble rollemodell for all senere utvikling av kommando-tolker. Ikke minst det faktum at Unix-skallet er et vanlig brukerprogram, ble trendsettende. Brukere kan velge mellom ulike skall, og utvikle sine egne – uten spesielle privilegier.

Frikoblingen mellom system og kommando-tolk førte til at det over tid ble utviklet en rekke skall for Unix- og Unix-lignende operativsystemer. Det opprinnelige skallet ble utviklet av Stephen R. Bourne (sh, bsh), og er over tid erstattet av nyere og mer funksjonsrike varianter som Korn Shell (ksh), zsh, C-shell (csh), T-shell (tcsh) og «Bourne-again-shell» (bash). Sistnevnte er mest utbredt i dag, men de fleste Unix- og Unix-lignende systemer inkluderer en håndfull ulike skall.

Et skall er både kommando-tolk og programmeringsspråk (ofte kalt skriptspråk). Muligheten for å bruke kommando-tolken til programmering har vært essensiell for automatisering og drift av Unix-systemer siden 1970-tallet. Programmene kan inneholde kontrollstrukturer, variabler og funksjonalitet som gjør det mulig å lage strukturerte programmer som kombinerer flere verktøy og programmer.

Programmeringsmuligheter og syntaks varierer betydelig mellom ulike Unix-skall, og har i årenes løp gitt opphav til kompatibilitetsproblemer mellom ulike systemer og generasjoner. Å etablere en standard for skall-programmering ble derfor en viktig del av standardiseringsprosessen for Unix på slutten av 1980- og begynnelsen av 1990-tallet. POSIX.2 (1992) definerer egenskaper og syntaks for et Unix-skall, og er basert på den tidens mest utbredte skall, ksh88.

Skall-standarden ble en del av Single Unix Specification, og er senere blitt tilgjengelig som IEEE standard 1003.1. Standarden vedlikeholdes av både IEEE Computer Society og The Open Group.

På norsk brukes ofte det engelske ordet *shell*.

## Alternative betydninger
Uttrykket «skall» blir også brukt i en mer generell betydning, for å beskrive et hvert program som fungerer som et grensesnitt mot det underliggende operativsystemet. Grafiske brukergrensesnitt blir således av og til kalt for «grafiske skall» eller «visuelle skall». (*engelsk: «visual shells», «graphical shells»*)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Stavne

**Stavne** er en bydel i Trondheim. Den ligger på sletta langs vestbredden av Nidelva, sør for Ila. Navnet har sammenheng med Nidelvas buktende løp langs bydelen.

Her er endepunktet for jernbanelinjen mellom Stavne og Leangen, men jernbanestoppestedet på Stavne er nedlagt.

På Stavne gravlund er en RAF-krigskirkegård for falne fra Storbritannia og det britiske imperiet under andre verdenskrig.

## Litteratur
* 

## Eksterne lenker
* Om krigsgravene på Stavne
Karia

**Karia** var et oldtidsrike lengst sørvest i Anatolia – det nåværende Tyrkia. Ifølge noen forklaringer var landet opprinnelig kalt Fønikia fordi en fønikisk koloni tidligere bosatte seg her. Senere skal regionen ha fått navnet Karia etter en hersker, Kar, som ifølge legendene var en av kariernes første konger.

Karierne snakket et ikke-indoeuropeisk språk, og må regnes som en urbefolkning i området. De eller språket døde raskt ut etter den romerske erobringen.

## Historie
Et uavhengig Karia oppstod  som et nyhettittisk kongedømme omkring det 11. århundre f.Kr., og ble innlemmet i det persiske akamenideriket som satrap i 545 f.Kr. Karia var sjelden selvstendig og lå på 500-tallet f.Kr. under Lydia, deretter erobret av perserne som raskt måtte gi det fra seg til grekerne. Karia ble erobret av Aleksander den store av Makedonia i 334 f.Kr., før det ble selvstendig en periode på 300-tallet f.Kr. Fra 129 f.Kr. del av provinsen Asia i Romerriket.

## Beliggenhet
Regionen Karia lå i Anatolia som lå syd for Jonia og vest for Frygia og Lykia. Folket som har gitt navn til regionen var kjent som karier og bebodde regionen før grekerne kom dit. Navnet Karia opptrer ofte i tidlige språk som hettittisk *Karkija* (en medlemsstat i Assuwaforbundet, ca. 1250 BC), babylonsk *Karsa*, Elamittisk og gammelpersisk *Kurka*. 

Den viktigste byen var Halikarnassos (nåværende Bodrum) som var hovedstaden og sentrum for herskerne. Andre større byer var Heraklea ved Latmos, Antiokia, Myndos, Ladiokia, Alinda og Alabanda.

## Annet
*[[Iliaden]]* beretter at i tiden rundt den trojanske krigen hørte byen Miletos til karierne og var alliert med Troja.

Halikarnassos var byen hvor det berømte gravmonumentet til Mausollos befant seg, bygget til en av satrapene i Karia mellom 377 f. Kr. og 353 f. Kr. av hans hustru Artemisia. Monumentet et av verdens syv underverker. Romerne kalte ethvert større gravmæle for  mausoleum etter dette monumentet.

Historikeren Herodot - som skrev det eldste bevarte historieverket (om perserkrigene og de forhold som førte til denne krigen) kom fra Halikarnassos.

Lemprière skriver at «etter som Karia fløt over av fikener», har en spesiell sort fått navnet *karika*. Frasen *In Care periculum facere* er blitt brukt som ordspråk for å understreke en kommende fare i jakten på ubetydelige verdier.

## Eksterne lenker
* History and culture of ancient Caria (engelsk) 
* Black and white photos of Carian cities (engelsk)
Agle

**Agle** er en grend i Snåsa kommune.  Det ligger ca. 8 km nordøst for Snåsa sentrum, nær Andorfjellet og Lurudalen, og omtales lokalt som «Øverbygda». Grenda er noenlunde sammenfallende med grunnkretsen «Bøgseth/Agle/Myrseth», mens den tidligere skolekretsen omfattet flere grunnkretser. Navnet kan komme av sørsamisk *Aagkele*, "Mellomgolv".

Fra Agle går det en vei til Gressåmoen fjellgård og inn i Blåfjella-Skjækerfjella nasjonalpark. 

Agle har et grendehus som heter «Bergkollen». Snåsa Montessoriskole og Snåsa Montessoribarnehage holder til på Agle. Snåsa skiskytterstadion ligger i Agle sentrum. Agle hadde tidligere samvirkelag (etablert 1950) og bensinstasjon. Agle stasjon på Nordlandsbanen ble åpnet i 1929 og automatisert i 1985.
## Referanser
Caledonia

**Caledonia** er det latinske navnet som ble gitt av Romerriket for den nordligste delen av Storbritannia. Bruken av navnet blir noen ganger benyttet spesielt til området nord for Den antoninske mur, men benyttes oftest som synonymt med det samme området som i dag representerer Skottland.

Navnet er avledet fra en piktisk stamme navngitt av romerne, *Caledonii*, en av flere i området, kanskje den dominerende. Deres navn kan bli funnet i «Dùn Chailleann», et skotsk-gælisk ord for byen Dunkeld, og «Sidh Chailleann» for fjellet Schiehallion, «Alve(bakken) til kaledonierne».

Det moderne bruken av begrepet Caledonia på engelsk og skotsk er som regel et romantisk eller poetisk navn for Skottland. Skottland er i seg selv avledet fra Scotia, det latinske navnet for Irland, og nordlige irske stammer, «skotere», innvandret eller invaderte vestkysten av Skottland på 500-tallet e.Kr. og dannet etterhvert kongedømmet Dalriada i konkurranse med den piktiske befolkningen i det som kalles for Piktland. Med tiden ble skoterne og pikterne forent som ett folk, skottere, kanskje på grunn av presset fra en tredje folkegruppe nordfra, norrøne, hovedsakelig fra Norge.

Den kaledonske fjellkjede er oppkalt etter Caledonia som grovt sett går fra Skottland, gjennom Norge, og ender i Svalbard.

Ny-Caledonia er et fransk territorium i Stillehavet, navngitt av James Cook i 1774.

## Se også
* Hadrians mur
* Den antoninske mur
* Slaget ved Mons Graupius
* Piktere

## Eksterne lenker
* 1911 Encyclopædia Britannica: Caledonia (Wikisource)
American National Standards Institute

**American National Standards Institute** (**ANSI**) er en ideell organisasjon og hovedorganisasjonen for etablering og utvikling av standarder i USA. Organisasjonen ble grunnlagt 19. oktober 1918. ANSI er også medlem av den internasjonale standardiseringsorganisasjonen ISO som har tilhold i Genève i Sveits, og de var også blant stifterne av denne organisasjonen i 1947.

ANSI har blant annet gitt navn til flere tegnsett for datasystemer. Flere av disse baserer seg på ASCII-tegnsettet. ASCII er et akronym for *American Standard Code for Information Interchange* og tegnsettet ble introdusert så tidlig som 1963. Det ble ANSI standard først i 1967, da under navnet ANSI X3.4 og definerer 128 tegn. Det tegnsettet som oftest kalles ANSI er også blitt en internasjonal standard og heter da ISO 8859. Dette blir av mange feilaktig omtalt som ASCII.

ACiD Productions har benyttet tegnsettet til kunstverk.

## Referanser


## Se også
* ASCII
* ANSI C
* ANSI-SPARC

## Eksterne lenker
*
Partall

**Partall** eller **like tall** er heltall som er delelige med 2:

… −6, −4, −2, 0,  2, 4, 6, 8 …

Ethvert partall kan skrives på formen  n = 2m  hvor m er et heltall. En praktisk regel er at et heltall som ender på et siffer som er et partall selv, er et partall.

Partall multiplisert med heltall gir partall.

## Se også

* Oddetall

## Eksterne lenker

* «Hva er oddetall og partall?», fra nettstedet matematikk.org
Paul Adair

**Paul Neil «Red» Adair** (født 18. juni 1915 i Houston i Texas, død 7. august 2004 i Houston) var en ekspert på å kvele brønnbranner og stoppe utblåsninger på oljeinstallasjoner.

Adair stiftet selskapet Red Dair Wild Well Control i 1959. Han brukte sin ekspertise på å stanse oljebranner eller å få oljebrønner under kontroll. I løpet av karrieren temmet han  «ville» brønner. Adair vokste opp i fattige kår, og han lærte å stanse oljebranner hos Myron Kinley hvor han jobbet fra 1939 til 1959.

Han slukket blant annet oljebrannen «Djevelens sigarettenner» i Algerie som hadde pågått i seks måneder og forbrent 550 millioner kubikkfot (ca. 20 millioner m³) gass hver dag, en enorm oljebrann nær Rio de Janeiro, utblåsingen på Occidental Petroleum Companys Piper Alpha i Nordsjøen i 1988 hvor 167 mennesker omkom. I 1991 var hans selskap med på å slukke oljebrannene i Kuwait etter Gulfkrigen.

I Norge ble Adair kjent da han stoppet den ukontrollerte oljeutblåsingen på Ekofisk Bravo-plattformen i Nordsjøen i 1977.

Adair sovnet stille inn på et sykehus i Houston, 89 år gammel. Det er spilt inn en biografisk film om ham, *[[Hellfighters]]*, med John Wayne i hovedrollen.

## Se også
* Bravo-utblåsningen

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Magne Havnaa

**Magne Havnaa** (født 16. september 1963 i Arendal, død 29. mai 2004 i Lindgrov, Risør) var en norsk kickbokser og proffbokser. Han deltok i Sommer-OL 1984 og ble verdensmester (WBO) i vektklassen cruiservekt.

Han vant kongepokalen i boksing i 1985. Han tok sort belte 1. grad i kickboksing i 1985. Som profesjonell bokser hadde han 19 seire og 3 tap, ble verdensmester (WBO) i vektklassen cruiservekt i mai 1990 og bokset sin siste kamp i 1992. 

Han døde i 2004 i en båtulykke utenfor Risør. Han var bror til Erling Havnå og far til Kai Robin Havnaa.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Heidemarie Wieczorek-Zeul

**Heidemarie Wieczorek-Zeul** (født 1942) er en tysk politiker (SPD). Hun var Tysklands minister for økonomisk samarbeid og utvikling fra 1998 til 2009. I perioden 1974–1977 var hun leder av SPDs ungdomsorganisasjon Jusos.

## Utdannelse og yrke
Heidemarie Wieczorek-Zeul tok lærerutdannelse i Frankfurt med fagene engelsk og historie fra 1961 til 1965. Fra 1965 til 1974 og fra 1977 til 1978 arbeidet hun som lærer.

## Parti
I 1965 ble hun medlem av SPD. Fra 1974 til 1977 var hun leder for Jusos, og ble i denne perioden kjent som «røde Heidi». Hun har vært medlem av SPDs føderale styre siden 1984. Fra 1987 til 1999 var hun leder for SPDs lag i det sydlige Hessen. Hun stilte til valg som SPD-leder mot Rudolf Scharping og Gerhard Schröder, men ble ikke valgt. Fra 1993 til 2005 var hun nestleder i SPD.

## Parlamentsmedlem
Fra 1968 til 1972 var hun medlem av bystyret i Rüdelsheim. Ved det første valget til Europaparlamentet i 1979 ble hun europaparlamentariker. Hun var medlem av Europaparlamentet frem til hun i 1987 ble innvalgt i Forbundsdagen. Hun var europapolitisk talskvinne for SPD-fraksjonen fra 1987 til 1998.

## Offentlige verv

I oktober 1998 ble hun utnevnt til føderal minister for økonomisk samarbeid og utvikling i Gerhard Schröders kabinett.

Hun beholdt ministerposten i Angela Merkels første regjering fra november 2005, men gikk av da Merkel dannet ny regjering i 2009.

## Politisk ståsted
Wieczorek-Zeul regnes til venstresiden i SPD. Sommeren 2004 kalte hun Irakkrigen «en virkelig forbrytelse». I juli 2006 kalte hun det israelske angrepet på Libanon for «folkerettslig fullstendig uakseptabelt».

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
* 
* Bundesministerium für wirtschaftliche Zusammenarbeit und Entwicklung
* Heidemarie Wieczorek-Zeuls hjemmeside
Ferdinand Lassalle

**Ferdinand Lassalle** (1825–1864) var en tysk politiker og forfatter. Han hørte til de første talsmenn til den tyske arbeiderbevegelsen. Lassalle grunnla i 1863 Allgemeiner Deutscher Arbeiterverein som i 1875 ble slått sammen med Sozialdemokratische Arbeiterpartei, stiftet 1869. Fra 1890 het partiet Sozialdemokratische Partei Deutschlands, SPD.

## Liv og virke
Han ble født i en jødisk familie i Breslau, og studerte historie og filosofi i Breslau og Berlin fra 1842 til 1846. Han gikk inn for allmene valg, og var i motsetning til Karl Marx, også tilhenger av et sosialt og demokratisk innrettet kongerike.

Ferdinand Lasalle representerte i en nesten tiårig skilsmisseprosess Sophie Josepha grevinne von Hatzfeld-Trachenberg og bodde 1850/51 i grevinnens byhus i Düsseldorf.

Han grunnla partiet Allgemeiner Deutscher Arbeiterverein (ADAV) den 23. mai 1863, som regnes som opprinnelsen til SPD.

Lassalle døde 39 år gammel, tre dager etter en duell med den rumenske adelsmannen Iancu Racoviță, forloveden til diplomatdatteren Helene von Dönniges, som Lassalle var forelsket i.

Han ble begravet på den jødiske gravlunden («Jüdischer Friedhof») i Breslau.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* SPD Berlin: Lasalle, Ferdinand
Genève

**Genève** er en by i Sveits som ligger i den sørvestlige delen av landet, ved den vestre enden av Genfersjøen. Den er hovedstad i kantonen Genève og er, etter Zürich, den nest største byen i Sveits med  innbyggere (2013), ( med forsteder). Byen ligger i den hovedsakelig franskspråklige delen av landet, Romandie.

Samfunnet (*ville de Genève*) har en befolkning per desember 2014 på  innbyggere, og kantonen, som i all vesentlighet er byen og dens forsteder i indre ring, har  innbyggere. I 2011 hadde den kompakte *agglomération franco-valdo-genevoise *(«Stor-Genève» eller* Grand Genève*) hadde  innbyggere i både Sveits og Frankrike (

## Eksterne lenker
* 
* Geneva Tourism: A brief history of Geneva 
* Federal Department of Foreign Affairs (FDFA): The Red Cross
* Federal Department of Foreign Affairs (FDFA): CERN – the largest laboratory in the world
* UNOG - History: from the League of Nations to the United Nations
Thurn und Taxis

**Thurn und Taxis** er en tysk fyrsteslekt.

På 1200-tallet holdt den opprinnelig lombardiske adelsslekten *de la Torre* (norsk: «fra tårnet») til i Bergamo i Italia. Tårnet (Torre) i familievåpenet ble til Thurn, dachsen (Tasso) ble til Taxis.

Familien ble betrodd befordringen av den keiserlige kurerposten i Det tysk-romerske riket, i Burgund og Nederlandene på 1400-tallet. Dette var begynnelsen på det internasjonale postvesenet. Tittelen *Reichserbgeneralpostmeister* gikk i arv i familien fra 1615, og slekten ble opphøyet i fyrstestanden i 1695.

I 1702 flyttet de til Frankfurt am Main, og siden 1743/48 har de hatt sin residens i Regensburg i Bayern. Slektens slott der er et av de største bebodde slott i Europa. Fra 1867 ble postrettighetene til familien mot erstatning nasjonalisert. Huset ledes i øyeblikket av fyrstinne Gloria von Thurn und Taxis, nominelt av hennes sønn fyrst Albert II (f. 1983).

Thurn und Taxis utga egne frimerker fra 1852 til 1866, som var i bruk i mange tyske småstater. Disse kom i parallelle serier med pålydende i henholdsvis groschen og kreuzer. 

## Eksterne lenker
* http://www.thurnundtaxis.de
Hurrittisk

**Hurrittisk språk**, eller hurrisk språk, ble talt av oldtidsfolket hurrittere. Det var beslektet med urartisk. Hurritterne var et folk som gikk inn i nordlige Mesopotamia en gang rundt 2300 f.Kr. og hadde i stor grad forsvunnet i tiden rundt 1000 f.Kr. 

Hurrittisk var språket til kongeriket Mitanni i nordlige Mesopotamia, og ble sannsynlig snakket i det minste i begynnelsen av de hurrittiske bosetningene i Syria. Det er antatt at de som opprinnelig snakket hurrittisk opprinnelig kom fra det armenske høylandet og spredte seg over sørøstlige Anatolia og nordlige Mesopotamia på begynnelsen av 2000-tallet f.Kr.

Etter erobringen av Urartu-riket begynte språket å ta opp store mengder akkadiske ord, og senere ble hurrittisk blandet med et indoeuropeisk språk. Resultatet ble et blandingsspråk av hurrittisk, akkadisk og indoeuropeisk. Dette utviklet seg til armensk som fortsatt har en stor andel hurrittiske ord og språkelementer.

## Referanser


## Litteratur
* Speiser, E. A. (1941): *Introduction to Hurrian*. New Haven: American schools of Oriental research under the Jane Dows Nies publication fund.
* Wegner, I. (2000): *Hurritisch, eine Einführung*, Harassowitz, ISBN 3-447-04262-1.

## Eksterne lenker
* «Hurrian basic lexicon», grunnleggende hurrittisk ordbok, *Global Lexicostatistical Database*
Sumerisk

**Sumerisk** (endonym: *eme-ĝir*) var et språk som ble snakket av oldtidsfolket sumererne i det sørlige Mesopotamia (dagens Irak) siden 3000-tallet f.Kr.

Man har ikke kunnet påvise noe slektskap med noe annet kjent språk, så sumerisk betraktes derfor som et isolert språk.

Sumerisk hadde få språklyder, bare 4 vokaler og 16 konsonanter. Til gjengjeld hadde det en rik grammatikk med kasus, tidsbøyning og agglutinering. Det er påvist flere dialekter av sumerisk.

Mange forsøk på å finne slektskap med andre språk har vært foretatt, men ingenting sikkert kan sies. En lang rekke språkgrupper har blitt holdt frem som muligheter. Noen har ment at språket kan være beslektet med kaukasiske språk. Andre har for eksempel fremholdt et mulig slektskap til dravidiske språk, og noen har snakket om at det kan være beslektet med austroasiatiske språk og austronesiske språk.

Sumererne opplevde stor innvandring av akkadere, og gradvis ble talespråket akkadisk. Da de sumeriske bystatene ble innlemmet i Babylonia, ble sumerisk bare brukt av skriftlærde. Selv om språket døde ut allerede 2000 f.Kr. eller ikke så lenge etterpå, foreligger mye litteratur på språket. En del av det er faktisk skrevet av babylonere lenge etter at sumerisk var utdødd som talespråk. I Assyria leste Assurbanipal litteratur på sumerisk så sent som 600-tallet f.Kr.

Sumerisk bestod hovedsakelig av enstavelsesord. Mange av tegnene i kileskrift er egentlig sumeriske ord der selve ordet var glemt, ettersom sumerisk ikke lenger ble talt. Tegnene levde likevel videre i kileskriften med den betydningen de hadde hatt på sumerisk, fordi de var kjappe å rable ned og sparte skriveren for den tiden han ville brukt på å skrive det mye lengre hettittiske eller akkadiske ordet. Slik ble sumeriske tegn til ideogrammer som tjente som en slags stenografi for kileskrift på andre oldtidsspråk.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Graben

En **graben** (tysk «grav») er en innsynkning mellom to forkastninger i jordskorpen.

Graben dannes når en bergartsblokk eller fjellområde synker på grunn av forkastninger slik at det dannes en dal med markerte forkastninger på hver side.

Graben dannes fra parallelle normalforkastninger, der hengveggen er nedforkastet og liggen er hevet. Forkastningene har vanligvis fall mot midten av grabenen fra begge sider. Horst er parallelle blokker mellom ulike grabener, og forkastningene i en horst faller vanligvis bort fra senterlinjen i horsten. 

Gode eksempler på grabener er Oslofeltet, Kristiansand-Porsgrunn-linjen, Vättern og Pripjat-Dnjepr-Donetsk-grabenen i det østlige Ukraina, alle fire deler av Det østeuropeiske kraton. 

En enkelt graben eller multiple grabener kan utvikles til en riftdal. En senere tildekket graben kalles en aulacogen.

## Eksempler
*Bassengdannelse oppstår når et kontinent sprekker opp. Fortsatt utvikling av en slik graben kan føre til at det dannes basseng mellom to kontinenter, slik som ved dannelsen av Atlanterhavet der Nord-Amerika glir bort fra Eurasia.
*Riftdalen i Øst-Afrika. 
*Oslo-området ligger i en graben fra permtiden som kalles Oslofeltet.
*Rhingraben, elvedalen til Rhinen mellom Vogesene og Schwarzwald.

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Canyon

En **canyon** er et stort gjel med steile sider som er oppstått ved at en elv har gravd seg ned gjennom hard berggrunn.

Verdens mest kjente canyon er Grand Canyon i USA, men det finnes langt dypere og lengre canyoner i Kina, Nepal og Peru. I Norge er det flere mellomstore canyoner, hvorav Sautso ved Alta er den mest kjente. Den er ca. 400–425 meter dyp og 7,5&nbsp;km lang og ligger øverst i Altaelva i Finnmark. En annen kjent norsk canyon er Jutulhogget, 100–240 meter dyp og 2,5&nbsp;km lang. Den går fra Østerdalen til Rendalen og stammer fra slutten av siste istid. Hellemojuvet ved Tysfjorden i Nordland er også kjent. Den er formet av Hellemoelva.

## Se også
*Kløft

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Gjel

Et **gjel** er en trang dal med bratte sider, som er oppstått ved at en elv har gravd seg ned i fast fjell.

Ettersom et gjel dannes i fast berggrunn så vil erosjonen bare foregå i elvebunnen. Dette i motsetning til en V-dal eller en ravine, hvor løsmateriale fra sidene vil rase ned mot bunnen etter hvert som elva graver seg dypere.

Et *stort gjel* kalles gjerne en canyon mens et dypt gjel kalles et juv.

Kjente eller severdige gjel i Norge:
* Helvete i Gausdal.
* Bordalsgjelet, Voss
* Gudbrandsjuvet i Valldal
* Jutulhogget i Østerdalen
* Jutulhogget i Rondane
* Sautso i Altaelva
* Tokagjelet i Kvam

## Referanser
Føn

**Føn** eller **føhn** er en spesielt varm, tørr vind som kommer ned fra en fjellkjede. Den oppstår når fuktig luft presses opp langs fjellkjeden, avgir det meste av fuktigheten som orografisk nedbør og kommer ned igjen på lesiden som tørr og relativt varm luft. Luft som har gjennomgått en slik prosess kan være 5 til 10 °C varmere.

Stigningen i temperatur oppstår både fordi fuktigheten i lufta som kondenseres til regn avgir varme til lufta, og fordi luft som beveger seg nedover blir varmere med økende trykk og tetthet.

Som tommelfingerregel synker temperaturen i fuktig luft med 0,5 °C pr. 100 meter stigning, mens tilsvarende for tørr luft er 1,0 °C (adiabatiske temperaturendringer). Dermed blir luften på lesiden varmere enn på nedbørsiden. Føneffekten er kraftigere jo høyere fjellkjeden er.

## Norge
I Norge oppstår fønvind på Østlandet når nordvestlige eller vestlige vinder strømmer mot Sør-Norge, og nedbøren faller vest for vannskillet. Østlandet ligger i regnskyggen og fønvind oppstår. På Vestlandet oppstår fønvind i forbindelse med østlige eller sørøstlige vinder. Da kan det regne østafjells mens det er vindfullt, varmt og solrikt i vest.  På steder som Sunndalsøra og Tafjord kan en da oppleve sommertemperaturer midtvinters. Værstasjonene i Tafjord og på Sunndalsøra har norske temperaturekorder for november, desember, januar og februar, og disse rekordene blir ofte satt i forbindelse med fønvind. I Nord-Norge kan fønvind oppstå ved Lyngsalpene eller ved grensefjellene mot Sverige.

## Referanser
Beothuk

**Beothuk** var en First Nations-stamme på øya Newfoundland i dagens Canada. På den tid de fikk kontakt med europeerne, i det 16. århundre, antas det at det var mellom 500 og 1000 beothuker på øya som levde hovedsakelig av sel, fisk, skalldyr og reinsdyr (nemlig caribou). Beothukene var svært glade i rød farge og dekket både kroppen og redskaper med rød oker, noe som kan ha gitt opphav til begrepet «rødhuder». Beothukene var dyktige kanobyggere og bodde i wigwamer. De holdt seg for det meste langs kysten, mens de mer sjelden besøkte det ufruktbare innlandet. Mange av europeernes forestillinger om nordamerikanske urfolk bygger antagelig på tidlige møter med beothukene.

Beothuk-språket deres var et isolert språk, og slektskap med andre språk er ikke påvist. Visse likheter med micmac-språket kan skyldes langvarig naboskap. Man tror at beothukene er etterkommere etter den såkalte «Little Passage»-stammen som det finnes arkeologiske spor etter fra ca 50 f.Kr.

På 1000-tallet kom vikingene til vestkysten av Newfoundland, som de kalte Vinland. Der traff de beothukene, men hvordan de to folkene kom overens vet vi mindre om. Det var en del trefninger fordi beothukene begynte å jakte på vikingenes buskap, men for det meste drev de fredelig handel med hverandre. Det finnes historier som forteller at noen beothuker hadde blå øyne og lysere hår enn andre urfolk. Dette ble lenge avfeid, men nyere viten antyder at det kan ha vært et resultat av blanding mellom beothuker og vikinger.

Vikingene forlot sin bosetning på 1100-tallet antagelig på grunn av et kaldere klima, som gjorde livet vanskeligere både for vikinger og beothuker. Konflikter om ressurser kan også ha bidratt til oppbruddet.

Neste besøk fra Europa kom i 1497. Giovanni Caboto, en venetianer i engelsk tjeneste, gjenoppdaget Newfoundland. Han kunne fortelle om enorme forekomster av fisk, noe som førte til at portugisere, engelskmenn, baskere og spanjoler kom til området for å fiske. Mange av fiskerne begynte å fange beothuker for å bruke dem som slaver. Etterhvert som fiskerne slo seg ned, begynte beothukene å stjele fra dem.

Voldelig konflikt var uunngåelig, og franskmennene allierte seg med micmac-stammen på fastlandet for å holde beothukene unna. Etterhvert ble beothukene tvunget inn i det karrige innlandet, hvor de raskt sank i antall på grunn av dårlig mattilgang. Tyveriene fortsatte imidlertid, og straffeekspedisjoner ble sendt for å utrydde beothukene. I 1768 var det færre enn 400 igjen, og i 1810 ble de "fredet". Det var altfor sent, og de siste beothukene rømte antagelig til fastlandet. Bare én var igjen i 1827, den siste kjente beothuk. Hun het Nancy Shanawhdit og døde i 1829.

## Se også
* Skræling

## Referanser


## Kilder
* 
* 

## Eksterne lenker
* 
* "The Beothuk of Newfoundland", obituary of *Shanawdithit*
* The Beothuks, Newfoundland and Labrador Heritage.
* Beothuk, Native Languages.
USAs flagg

**USAs flagg** er både nasjonalflagget og statsflagget til USA. Flagget kalles vanligvis **Stars and Stripes** (*Stjernebanneret* på norsk), men også **Old Glory** og **The Star-Spangled Banner**. *Old Glory* ble brukt på mynter i 1830-årene, og var særlig nyttet i forbindelse med 48-stjernersversjonen som ble brukt mellom 1912 og 1959.

Loven om et eget amerikansk flagg ble vedtatt den 14. juni 1777, og i perioden fra uavhengighetserklæring fra Storbritannia den 4. juli 1776 var det vanligste flagget det såkalte *[[Grand Union Flag]]* som bestod av de tretten stripene med det britiske *Union Jack* i øverste venstre felt. Dette flagget ble første gang brukt den 3. desember 1775 og kalles ofte det første amerikanske flagg.

Siden kom stjerneflaggene, først et med en ring med 13 stjerner som deretter ble videreutviklet til dagens versjon med 50 stjerner. De hvite og røde stripene i dagens flagg symboliserer de første tretten statene som dannet republikken. De femti stjernene symboliserer de femti statene i unionen, én stjerne for hver stat. Dagens versjon har vært brukt siden 1960 etter at staten Hawaii ble opptatt som landets 50. delstat den 21. august 1959. Det er ikke slik at noen bestemt stjerne representerer en bestemt stat. Dersom flere stater blir tatt opp, er det mulighet for å tilføye flere stjerner i flagget.

## Litteratur
* Whitney Smith: *Flags Through the Ages and Across the World*, McGraw-Hill Book Company, Maidenhead 1975, side 190-199