open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Sanheribs prisme

**Sanheribs prisme** (det dreier seg om en original fra 689 f.Kr. -  **The Oriental Institute Prism** - og to kopierte utgaver fra 691 f.Kr., kalt **The Taylor Prism** og **The Jerusalem Prism**, i tillegg er det kjent minst åtte fragmenter fra andre kopier) er noen leirprismer med inskripsjoner om den assyriske kong Sanheribs tredje felttog. Teksten er fremst kjent for at den inneholder en beskrivelse av Sanheribs beleiring av Jerusalem 701 f.Kr., i kong Hiskias regjeringstid der. Denne hendelse finnes nedtegnet også i flere bøker i Det gamle testamente i Bibelen, i Jesaja kapittel 33 og 36, Andre Kongebok 18,17, og i Andre Krønikebok 32,9. Hendelsen er også nedtegnet av Herodotos.

De tre baverte prismene, som det bare skiller 16 måneder mellom, har samme tekst; det er bare ubetydelige forskjeller. 

## Beskrivelse
Prismet består av seks stykker skrevet med akkadisk kileskrift. Det er heksagonalt til formen og laget av brent rød leire. Prismet er 38 centimeter høyt og 14 centimeter bredt og ble laget i 689 f.Kr., i Sanheribs regjeringstid.

## Betydning
Prismet er en av tre gjenfunne redegjørelser av Sanherib for hans felttog mot Israel og Juda, og gir et annet perspektiv på disse begivenheter enn det som gjengis i Kongebøkene i Bibelen.

Beskrivelsene i Det gamle testamente overensstemmer delvis med påstandene på prismet. Bibelen rapporterer at Sanherib angrep og inntok alle de befestede byene i Juda og deretter krevde en tributt på 300 talenter sølv og 30 talenter gull, og Hiskia skal ha gitt ham alt sølvet fra sitt palass og fra tempelet i Jerusalem, samt gullet fra tempelets dører og dørposter. Dette blidgjorde ikke Sanherib som krevde total underkastelse, noe han aldri skal ha fått. 

Teksten på prismet angir at assyrierne inntok 46 befestede byer og mengde mindre bosetninger. 200&nbsp;150 mennesker skal ha blitt deportert og området skal ha blitt overgitt til tre filistéiske konger. Prismet angir også at Hiskias tributt omfattet også juveler, elfenbeinsinnfattede møbler, hans døtre og harem samt musikere.

## Oppdagelse
Prismet ble funnet i 1830 i ruinene etter Ninive, det assyriske rikes gamle hovedstad, av oberst Robert Taylor som var britisk generalkonsul i Bagdad. Hans enke solgte i 1855 prismet til British Museum. En kopi av prismet ble innkjøpt av James Henry Breasted fra en antikkhandler i Bagdad i 1919 og gitt til Oriental Institute i Chicago der det nå finnes.

Daniel David Luckenbill oversatte teksten og publiserte den på engelsk og akkadisk i sin bok *The Annals of Sennacherib* fra 1924.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Frederick Fleet

**Frederick Fleet** (født 15. oktober 1887 i Liverpool i England i Storbritannia, død 10. januar 1965 Southampton i England i Storbritannia) var en britisk seiler, besetningsmedlem og overlevende fra forliset av RMS «Titanic» etter at skipet kolliderte med et isfjell på kvelden 14. april 1912. Fleet var den første som observerte isfjellet, og varslet broen umiddelbart under ordene «Isfjell, rett forut!» («Iceberg, right ahead!»). Han forklarte senere at katastrofen kunne vært unngått hvis han hadde en kikkert tilgjengelig, men trakk etterhvert tilbake denne påstanden da kollegaen George Symons sa seg uenig.

## Referanser


## Litteratur
*
Skolene i Vats (Ål)

På slutten av 1800-tallet var det to små skoler i Vats i Ål, **Nordre Vats skule** og **Søre Vats skule**. 
Søre Vats skule ble utskilt som gnr 79/6 med 12 mål innmark og to mål skog fra gården Fagertun og skolehuset oppført i 1922. To år etter kom det til låve med stall og fjøs.

På slutten av 1950-tallet var det aktivitet for å sentalisere grendeskolene og i Ål ønsket en å konsentrere skolevirksomheten i en større skole i nabobygda Leveld.

Bygdefolket i Vats var uenige. De bygde deretter **Vats privatskule** på dugnad og drev denne i årene 1962-1973. Den 2. februar 1973 vedtok Ål kommune igjen å opprette offentlig skole i Vats for trinnene 1-6. Skolen ble igjen nedlagt, våren 2003.  Bygdefolket protesterte og skoleåret 2003/4 ble det drevet hjemmeundervisning. Høsten 2004 startet Vats friskole opp i de gamle skolelokalene. I 2008 var elevtallet reduser så mye at friskolen innstilte driften og 11 elever ble overført til skolen i Leveld. 

## Litteratur
* Gulsvik, Amund E.: *Privatskulen i Vats: etablering og avvikling*, Snarøya 1982
* Bæra, Gunnar: *Vats privatskule*, Hallingdalsbiografiene 2, Elverum 1973 (En oversikt over litteratur, avisartikler, mm i perioden 1961-1973)
* Teigene, Ingolf Håkon: *Eit skuleopprør i Bygde-Norge. Skulesentralisering og distriktspolitikk i lys av tilfellet Vats*, Orion debatt, Det Norske Samlaget,, Oslo 1971

## Eksterne lenker
* Den kommunale skolen legges ned 2003
* Åpning av Vats friskole 2004
* Vats friskole legges ned 2008
Lars Stærk

**Lars Stærk** (født 26. mai 1902 i Sør-Varanger, død 1975 i Sør-Trøndelag) var en samisk eventyrsamler og forfatter, som arbeidet det meste av livet som snekker. 

Stærks bok *Muitalusat ja máidnasat Mátta-Várjjagis* (1984, norsk utvidet utgave *Eventyr og sagn fra Sør-Varanger* 1994) inneholder historier som han hadde hørt i barndommen, blant annet av bestemoren. Stærk har sannligvis utbrodert sagnene noe, og bearbeidet dem litterært. Den norske 1994-utgaven av boka inneholder 10 sagn og eventyr. Et av dem, «Skoltesamene overfalles av røvere», er en variant av sagnet om *[[Veiviseren]]*. Flere av de andre sagnene skildrer noaidiers praksis; et av dem «Den gang noaidiens Lávra solgte unnavind til kongens skattefut», er gjengitt i antologien *[[Noaidier (bok)|Noaidier]]*, 1992.

Han bodde og arbeidet i Sør-Varanger det meste av livet. På sine eldre dager flyttet han av helbredshensyn til Sør-Trøndelag. Ved siden av eventyrsamlingen skrev Stærk artikler i Sør-Varanger Avis om stedsnavn og deres betydning; og han skal i yngre år også ha skrevet en roman som ble refusert.

## Referanser
Sand Point

**Sand Point**, eller **Qagun Tayagungin**, er administrasjonssenteret i Aleutians East Borough i den amerikanske delstaten Alaska. Byen ligger ved Humboldt Harbor nordvest på Popof Island, om lag 565 kilometer sørvest for Kodiak. Av en befolkning på 947, er 42 prosent urinnbyggere og 30 prosent hvite (i 2000).

Sand Point ble grunnlagt mellom 1887 og 1889 som en handelspost og en torskefiskestasjon, og de første innbyggerne var aleuter og skandinaviske fiskere. Etterhvert ble det gruvevirksomhet i området, og det ble funnet gull på strendene i 1904. På 1930-tallet begynte man å prosessere fisk i byen. Sand Point har den største fiskeflåten i Aleutene (2000)

Sand Point lufthavn ligger tre kilometer sørvest for bebyggelsen, og byen har fergeforbindelser til blant annet Dutch Harbor ved Unalaska, Kodiak og Homer.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Qagan Tayagungin Tribe i Sand Point
US Open 2014 (tennis)

**US Open 2014**. US Open er en Grand Slam-turnering i tennis som spilles i Flushing Meadows i bydelen Queens i New York. US Open 2014 ble arrangert i perioden 25. august til 8. september 2014.

## Menn
### Åttendedelsfinaler

### Kvartfinaler

### Semifinaler

### Finale

## Kvinner
### Åttendedelsfinaler
} Aleksandra Krunić
| 2 - 1
| 4–6, 6–4, 6–4 
|-
| 1. september
| align="left"|  Jekaterina Makarova -  Eugenie Bouchard
|  2 - 0
|  7-6, 6-4
|-
| 31. august
| align="left"|  Belinda Bencic -  Jelena Janković
|  2 - 0
|  7-6, 6-3
|-
| 31. august
| align="left"| Peng Shuai -  Lucie Šafářová - 
|  2 - 0
|  6-3, 6-4
|-
| 31. august
| align="left"|  Caroline Wozniacki -  Marija Sjarapova
|  2 - 1
|  6-4, 2-6, 6-2
|-
| 31. august
| align="left"|  Sara Errani -  Mirjana Lučić-Baroni
|  2 - 1
|  6-3, 2-6, 6-0
|}

### Kvartfinaler

### Semifinaler

### Finale

## Doublefinaler

## Eksterne lenker
*
Anna Weinzieher

**Anna Weinzieher** (født 14. september 1990) er en polsk seiler som spesialiserer seg i laser radial. Under Sommer-OL 2012 i London representerte hun landet sitt, der hun ble nummer 22. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
In Old Chicago

***In Old Chicago*** er en amerikansk dramafilm fra 1938, regissert av Henry King og produsert av 20th Century Fox. I hovedrollene spiller Tyrone Power, Alice Faye, Don Ameche og Alice Brady. Filmen er en fiktiv beretning om familien O'Leary og deres opplevelser under brannen i Chicago i 1871. Manus er skrevet av Sonya Levien og Lamar Trotti, basert på en historie skrevet av Niven Busch.

## Handling
Hele O'Leary-familien reiser til Chicago for å begynne ett nytt liv. Men Patrick O'Leary blir drept av en løpsk hest. Hans kone Molly, og deres tre sønner, må forsøke å leve videre på egen hånd. Den ene sønnen, Jack, utdanner seg til advokat. En annen sønn, Dion, blir involvert i pengespill. Når hun vasker et laken, oppdager fru O'Leary en tegning, tilsynelatende skapt av Gil Warren - en utspekulert lokal forretningsmann. Sønnene hennes skjønner at tegningen avslører at Warren har en plan om å kjøre en trikkelinje langs en gate som han og hans kamerater har til hensikt å kjøpe opp billig.

Dion blir forelsket i en sanger, Belle, som arbeider for Warren, og de blir snart kjærester. I mellomtiden er Bob, den yngste O'Leary-sønnen, forelsket i Gretchen. De møtes i en låve, og planlegger snart å gifte seg. Dion og Belle bestikker lokale politikere for å sette opp en salong der trikkelinjen skal passere. Dion inngår en avtale for å støtte Warrens politiske karriere, og skaffe seg forretninger i byen. Imidlertid fører Dions uærlige praksis til konflikt med broren Jack, når en av Dions kamerater blir arrestert.

På et valg-møte for Warren bryter det ut en slåsskamp, ​​arrangert av Dion. Alle Warrens medarbeidere blir arrestert. Jack blir valgt til ordfører, og han kunngjør snart en kampanje mot korrupsjon. Fru O'Leary blir fortalt om kampen, samtidig som hun arbeider på låven. Hun etterlater en lampe på låven, når denne velter brenner hele låven ned. Dion, Warren og deres kamerater blir overbevist om at Jack har stått bak låve-brannen. Mennene til Warren ønsker derfor hevn mot Jack.

## Medvirkende

* Tyrone Power som Dion O'Leary
* Alice Faye som Belle Fawcett
* Don Ameche som Jack O'Leary
* Alice Brady som fru Molly O'Leary
* Phyllis Brooks som Ann Colby
* Andy Devine som Pickle Bixby
* Brian Donlevy som Gil Warren
* Tom Brown som Bob O'Leary
* Berton Churchill som senator Colby
* Sidney Blackmer som general Phil Sheridan
* J. Anthony Hughes som Patrick O'Leary
* Paul Hurst som «Mitch» Mitchell
* June Storey som Gretchen O'Leary
* Madame Sul-Te-Wan som Hattie
* Gene Reynolds som Dion som ung
* Charles Lane som bookingagent

## Mottakelse
Filmen ble kåret til en av årets ti beste filmer av *[[Film Daily]]*. *[[Variety]]* lot seg begeistre og mente filmen var svært underholdende. Anmelderen trakk også frem gode skuespillerprestasjoner, og fremhevet spesielt innsatsen til Brady og Faye.

## Priser og nominasjoner

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Anne-Marie Rindom

**Anne-Marie Rindom** (født 14. juni 1991) er en dansk seiler som spesialiserer seg i laser radial. Hun representerte Danmark i Sommer-OL 2012 i London der hun ble nummer 13.

Under Sommer-OL 2020 i Tokyo som ble arrangert i 2021, tok hun gull.

Under Sommer-OL 2024 som ble avholdt i Paris, tok hun sølv.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
St. Paul (Alaska)

**St. Paul** (aleutisk: *Tamax̂ Amix̂*) er en by i statistikkområdet Aleutians West i den amerikanske delstaten Alaska. Byen ligger helt sør på øya St. Paul, om lag  kilometer vest for Anchorage, og har 484 innbyggere. Aleutene utgjør 86 prosent av befolkningen, og St. Paul er verdens største aleut-samfunn. (i 2000).

Næringslivet i byen består i hovedsak av fiske, administrasjon og turisme. St. Paul Island lufthavn ligger fem kilometer nordøst for bebyggelsen.

## Referanser
Frances Thurber Seal

**Frances Thurber Seal**, (født ca. 1860, død i 1930-årene) var en Christian Science-praktiserende og -lærer fra USA, og en av de tre som etablerte denne religion i Tyskland. Hun var også med på å introdusere bevegelsen i Norge.

## Liv og virke
Frances Thurber Seals far nedstammet fra franske hugenotter som hadde utvandret til England og senere til USA. På morssiden kom hun fra skotske kvekere. Faren var predikant. Hun ble religiøst oppfostret. Morens og andre slektningers sykdom og død gjorde et stort inntrykk på henne. 

Som ung kvinne i New York City ble hun kjent med *Christian Science* og ble kjent med en disippel av Mary Baker Eddy. Lathrop lånte henne *No and Yes*, en 46-siders bok av Eddy, som Seal leste tre ganger samme kveld. Etterpå opphørte hennes magesmerter, og det stadig svekkede synet, som hun i en visjon hadde fått vite skulle føre til tidlig blindhet, bedret seg. Hun fikk snart tak i Eddys hovedverk, *[[Science and Health with Key to the Scriptures]]* og fikk undervisning i *Christian Science*-praksis av Lathrop. Hun ble snart etter et aktivt medlem.

Et år etter ble hun spurt av Lathrop om å reise til Dresden i Tyskland, der noen tyske *Christian Scientist*-praktiserende hadde bedt om noen å komme. Med finansiell hjelp fra Mary Beecher Longyear seilte hun avsted i desember 1897.

Seal var en av tre (de to andre var tyskere, Bertha Günther-Peterson i Hannover og Hans Eckert i Stuttgart) som arbeidet for *Christian Scientists* i Tyskland i 1897. I 1898 ble Seal bedt om å besøke Norge for å snakke med en kbinne som led av kreft og med noen andre i Haugesund.

Hun kom tilbake til Tyskland og fortsatte sitt virke der, men klarte snart å reise tilbake til New York  City og ta bevegelsens lærerutdannelse.

Seal vendte tilbake til Dresden, ble der til over sommeren 1899, og flyttet så til Berlin. I begge byer førte hennes virke til etableringer av *Christian Science*-kirker. Hun var også så opptatt med pasienter at hun måtte be studentene om å besøke henne og hjelpe henne.

Hun returnerte igjen til USA i 1902, og besøkte Boston og Concord i New Hampshire, der hun traff Eddy.  

Seal flyttet hjem for godt til USA i 1906, og slo seg ned i New York, swe hun fortsatt e sitt virke som *Christian Scientist*. 

## Verker
* *Health Revealed*, artikkel i *[[Christian Science Sentinel]]* (January 20, 1917)
* *Christian Science in Germany* (1931)
* *Wundertaten der Wahrheit im Anfang der Christian Science in Deutschland* (1931) - tysk oversettelse av *Christian Science in Germany*

## Referanser
Gintarė Scheidt

**Gintarė Scheidt** (født 12. november 1982) er en litauisk seiler som spesialiserer seg i laser radial. I Sommer-OL 2012 i London representerte hun landet sitt og ble nummer 6. Hun tok sølv i Sommer-OL 2008.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Ryder Cup 2014

**Ryder Cup 2014**, som ble arrangert 26.-28. september 2014, var den 40. utgaven av Ryder Cup Matches, en lagkonkurranse i golf mellom USA og Europa. Arrangementet rullerer mellom Europa og USA, og ble denne gang arrangert ved golfanlegget til Gleneagles Hotel i Skottland. 

Det europeiske laget reiste til Skottland som tittelforsvarere, og hadde vunnet Ryder Cup fem av de seks siste gangene turneringen var blitt arrangert.

Etter tre dagers spill vant Europa med 16½ poeng mot USAs 11½.

## Lagene
### Europa
Europas lagkaptein var Paul McGinley. Han deltok i tre Ryder Cup-turneringer som spiller.

### USA
Lagkaptein for USA var Tom Watson. Han deltok som spiller i fem Ryder Cup-turneringer.

= per 26. september 2014

## Resultater
### Format
Turneringen spilles som matchplay over tre dager. De to første dagene spilles det fire fourball-matcher om formiddagen, og fire foursome-matcher om ettermiddagen. Den siste dagen spilles tolv singlematcher.  Det spilles om 28 poeng. Ved poengdeling 14-14 beholder regjerende mester Europa pokalen fram til neste Ryder Cup. 

### Fredag
#### Fourball

 
#### Foursome

### Lørdag
#### Fourball

#### Foursome

### Søndag
#### Singler

## Sammendrag, spilte matcher

*S=Seier, D=Delt match, T=Tapt match

## Laguttak
Europas lag besto av de fire beste på en kvalifiseringsliste. Dernest fulgte de fem beste på verdensrankingen som ikke var kvalifisert etter kvalifiseringslista. I tillegg hadde lagkapteinen tre frikort, eller captain's picks, som ble offentliggjort 2. september.

USAs lag besto av de ni beste på en kvalifiseringsliste. USAs kvalifiseringsperiode endte etter PGA-mesterskapet, som ble avgjort 10. august. I tillegg hadde lagkapteinen tre frikort som han offentliggjorde 2. september.

## Eksterne lenker
* 
* Gleneagles Hotel
San Francisco–Oakland Bay Bridge

**San Francisco–Oakland Bay Bridge** (lokalt bare kalt **Bay Bridge**) er en rekke broer som går over San Francisco-bukta i California fra San Francisco i vest til Oakland i øst. Den er del av Interstate 80, og har en trafikk på i snitt &nbsp;kjøretøy per døgn fordelt på to dekk. Broa har et av de lengste spennene for hengebroer i USA.

Broa ble påtenkt så tidlig som i gullrushets dager, men bygginga av broa begynte ikke før i 1933. Den ble designa av Charles H. Purcell, og bygd av American Bridge Company. Den ble åpna 12. november 1936, seks måneder før Golden Gate Bridge. Den hadde opprinnelig biltrafikk på øverste dekk, og lastebiler og tog på det nedre, men etter at Key Systems jernbanelinjer ble stengt ble det nedre dekket også gjort om til biltrafikk.

Broa har to seksjoner som er omtrent like lange; den eldste, vestlige seksjonen går fra San Francisco til Yerba Buena Island, og den nyere østlige seksjonen går fra Yerba Buena Island til Oakland. Den vestlige seksjonen er en dobbel hengebro. Den vestlige seksjonen var opprinnelig en fritt frambygg-bro. Under jordskjelvet i Loma Prieta 1989 falt en seksjon av det øverste dekket ned, og broa ble stengt i én måned. En erstatningsbro for det østlige spennet ble påbegynt i 2002, og den nye broa åpna 2. september 2013, med en prislapp på over 6,5&nbsp;milliarder dollar. Ifølge Guinness rekordbok var den per august 2014 verdens dyreste bro.

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Sandvoll

**Sandvoll** er et tettsted i Nordre Follo kommune i Akershus. Tettstedet har  innbyggere per 1. januar  og ligger ved innsjøen Langen, omtrent fem kilometer sør for tettstedet Siggerud. Fylkesvei 36 (Siggerudveien) går forbi øst for Sandvoll.

## Referanser
Åse Løkeland

**Åse Løkeland** (født 31. august 1952) er en norsk statsviter. Hun er rektor ved Høgskulen i Sogn og Fjordane. 

Løkeland har hovedfag (cand.polit.) i offentlig administrasjon. Hun har arbeidet ved Haukeland sykehus, ved lærerutdanninga i Bergen og som bedriftsrådgiver med ansvar for omstilling, leder- og organisasjonsutvikling. Løkeland har vært personaldirektør ved Norges Handelshøyskole og  Høgskolen i Bergen. Høsten 2007 ble hun valgt til rektor ved Høgskulen i Sogn og Fjordane.

## Referanser


## Eksterne lenker
Christen Heiberg (1958)

**Christen Heiberg** (født 1958) er en norsk finansmann.

Etter Bø gymnas og Sjøkrigsskolen studerte han ved NHH i Bergen. Han ble siviløkonom på en avhandling om eksportmarkedsføring og ble straks etter studiet ansatt i datakonsernet Elektrisk Bureau/Scanword.

Han var senere involvert i Knut Utstein Klosters selskaper Navimar, Vard og Fiba. Fra 1993 til 1995 var han direktør for avdelingen for bedriftsfinans (corporate finance) i Fiba, der Kloster var medeier.

I 1995 ble han administrerende direktør og sjef for bedriftsfinans (corporate finance) hos de svenske kapitalforvalterne Alfred Berg Kapitalforvaltning, som i 1990 hadde etablert seg i Oslo. I 2001 sa han opp hos Alfred Berg og ble partner og aksje- og analysesjef i ABG Sundal Collier.

Han er oppvokst på gården Strand i Lyngdal i Flesberg (Numedal), som i sin tid ble kjøpt av hans oldefar Axel Heiberg (1848–1932) og som ble drevet som jaktgård fra 1888. I 2014 kjøpte han seg inn i Madserud allé i Oslo.

## Se også
* Heiberg – om slekten Heiberg

## Referanser
Hawaii–Emperor seamounts

**Hawaii–Emperor seamounts** er en kjede av undervannsfjell i Stillehavet som bare rekker opp over havoverflaten i Hawaii, og i noen mindre atoller og småøyer som ligger nordvest av territoriet for staten Hawaii, atollen Kure og Midwayøyene. Fjellkjeden innbefatter den Hawaiiske fjellkjeden og Emperor seamounts: tilsammen utgjører de en stor undervanns fjellregion av øyer og undervannsfjell som strekker seg over  kilometer fra Aleutergropen øst for Kamtsjatka i det nordvestlige stillehavet til Loʻihi seamount, som ligger omkring 35 kilometer sørøst av øya Hawaiʻi.

## Eksterne lenker
* Ken Rubin, "The Formation of the Hawaiian Islands"
* National Geographic News: John Roach, "Hot Spot That Spawned Hawaii Was on the Move, Study Finds": August 14, 2003
* USGS, "The long trail of the Hawaiian hotspot"
Otto Pettersson

**Sven Otto Pettersson** (født 12. februar 1848, død 16. januar 1941) var en svensk oseanograf og kjemiker. 

## Liv og virke
Pettersson ble student i Uppsala og tok doktorgraden i 1872, og var professor i fysikalsk kjemi ved Stockholms Högskola fra 1881 til 1908. I 1890-årene var han hovedsakelig hydrograf og var med på å grunnlegge Det internasjonale havforskingsrådet. Han gav ut mange hydrografiske avhandlinger og konstruerte flere oseanografiske instrument.

## Familie
Han var gift med norske Agnes Irgens, datter av generalmajor og statsråd Nils Christian Irgens og hustru Laura Frederikke Linaae. Blant Otto og Agnes Petterssons barn var fysikeren og havforskeren Hans Pettersson, mens datteren Emelie ble gift med storbonde, stortingsmann og statsråd Johan E. Mellbye.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Nature: Dr. Otto Pettersson
*
Frode Bjerkestrand

**Frode Bjerkestrand** (født 28. mai 1963) er en norsk kommentator og journalist i *[[Bergens Tidende]]*. Han har utdanning fra Norsk journalisthøgskole og Universitetet i Bergen og har jobbet i *BT* siden 1991.

I mars 2016 ble han kulturredaktør i *BT*.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*  Tekster  hos *Bergens Tidende*
Maringeologi

**Maringeologi** omfatter geofysisk, geokjemisk, sedimentologisk og paleontologisk utforsking av havbunn og område utenfor kysten. Maringeologi har sterke band til fysisk oseanografi og platetektonikk. 

Studier innen maringeologi var særs hjelpsom for å finne viktige bevis for havbunnsspredning og platetektonikk i årene etter den andre verdenskrigen. Dyphavsbunn er det siste området på jorda som er lite utforsket og detaljert kartlegging for både militære (ubåter) og økonomiske (petroleum og metall) formål driv forskninga framover. 

## Litteratur
* Jon Erickson: *Marine Geology. Undersea Landforms and Life Forms. *Facts on File Inc, New York NY 1996, ISBN 0-8160-3354-4.

## Eksterne lenker
*
Institutt for vann- og miljøteknikk

Institutt for vann- og miljøteknikk (IVM, tidligere: Institutt for vassbygging) var inntil 2017 et institutt under Fakultet for ingeniørvitenskap og teknologi (IVT) ved NTNU, lokalisert på Valgrinda i Trondheim. Instituttet ble etablert ved NTHs opprettelse i 1910, og var dermed et av NTNUs eldste institutt. 

Instituttet hadde ca 60 ansatte, hvorav 24 fast var ansatt, og 36 ansatt i midlertidige forsker- og ph.d.-stillinger.  

Faglig var instituttet delt i to områder: Vassdragsteknikk og Vannforsynings- og avløpsteknikk, og det  ble forsket og undervist innen følgende felt: Hydraulikk og vannkraft, hydrologi og vannressurser, vannrensing og vann- og avløpssystemer. 

Instituttet hadde et toårig internasjonalt masterprogram i Hydropower Development, samt undervisning på alle nivå av det femårige mastergradsstudiet i Bygg- og miljøteknikk, der det særlige ansvaret for studieretningen Vann og miljø lå til instituttet.
__NOTOC__
## Organisering fra 2017
Som en følge av fusjonen mellom NTNU, Høgskolen i Gjøvik (nå: NTNU i Gjøvik), Høgskolen i Sør-Trøndelag og Høgskolen i Ålesund (nå: NTNU i Ålesund) ble det store endringer i institutt- og fakultetsstrukturen ved NTNU fra 1. januar 2017.

Fusjonen trådte i kraft 1. januar 2016, men aktiviteten ved de ulike enhetene fortsatte med små endringer i 2016, samtidig som det ble arbeidet på ulike områder med planer for studier, faglig og administrativ organisering, og kvalitetssikring på alle områder, slik at alt var klart 1. januar 2017.

Virksomheten ved instituttet ble fra 1. januar 2017 videreført i Institutt for bygg- og miljøteknikk, under Fakultet for ingeniørvitenskap. Andre tidligere enheter som inngår i dette instituttet, er Bygg, anlegg og transport (institutt IVT) og Bygg og miljø (institutt Fakultet for teknologi).

## Referanser


## Kilder
* Saksfremlegg til NTNUs styremøte 25. august 2016
## Eksterne lenker

* MSc in Hydropower Development
* Bygg- og miljøteknikk
Vilnjansk

**Vilnjansk** (ukrainsk: Вільнянськ) er en by i Zaporizjzjia oblast i Ukraina. Byen har omkring 16&nbsp;000 innbyggere (2011). 

## Historie
Stedet ble grunnlagt i 1840 som *Sofijevka*. Første navneskifte fant sted i 1935. Da fikk landsbyen navnet *Krasnoarmejskoje*. Allerede i 1939 fikk den navnet *Tsjervonoarmejsk*.

I 1966 fikk til slutt landbyen bystatus, og fikk sitt nåværende navn *Vilnjansk*.

Fra 6. oktober 1941 til 21. september 1943 var den besatt av tyske Wehrmacht.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Andrej Voronitsjin

**Andrej Nikiforovitsj Voronitsjin** (russisk: Андрей Никифорович Воронихин; født [17. oktober *jul.*] 28. oktober 1759 [*greg.*] i Novoje Ussolje, guvernementet Perm; død [21. februar *jul.*] 5. mars 1814 [*greg.*] i St. Petersburg) var en russisk arkitekt, billedhugger og maler. Han var en av de fremste representanter for den nyklassisistiske arkitektur i St. Petersburg. Til hans huvudverk hører Kazankatedralen (1801–1811) og Gruveinstituttet (1806–1811) i St. Petersburg.

## Referanser


## Litteratur
* Кузнецов С. О. Диалог Франческо Растрелли и Андрея Воронихина в истории Строгановского дворца в кн.: Новейший путеводитель по Строгановскому дворцу. СПб., 1995 и в кн.: Архитектура мира. Материалы конференции «Запад-Восток: Искусство композиции в истории архитектуры». Ред.-сост. Н. Смолина. М., 1996. С. 44-51.
* Кузнецов С. О. Новые материалы о творчестве Андрея Воронихина в первой половине 1790-х годов // Петербургские чтения 99. Ред. коллегия под пред. Т. А. Славиной. СПБ., 1999. С.555-559.
* Кузнецов С. О. Греческий сад графа Строганова // Русская галерея. 2000. № 1-2. С.74-77.
* Кузнецов С. О. «Сочинить хорошенький кабинет». Собрание дома Строгоновых // История Петербурга. 2001. № 2. С.66-71
* Кузнецов С. О. Дворец и его архитекторы // Наше наследие. 2001 № 59-60. С.34-45 [1]
* Кузнецов С. О. Строгановская дача: «Одиссея на Черной речке» // Наше наследие. 2002. № 61. С.15-20 [2]
* Кузнецов С. О. Братцево // Там же. С.39. [3]
* Кузнецов С. О. Казанский собор // Три века Санкт-Петербурга. Энциклопедия в трех томах. Том II. Девятнадцатый век. Книга третья. К-Л. СПб., 2004. С.36-38.
* Кузнецов С. О. Прорубить окно на восток. Алхимический зал Строгоновского дома // Реликвия. 2005. № 4. С.44-49.
* Кузнецов С. О. Не хуже Томона. Государственная, меценатская, собирательская деятельность рода Строгоновых в 1771—1817 гг. и формирование имперского облика С.-Петербурга. СПБ.: Нестор, 2006—447 с. — ISBN 5-303-00293-4
* Кузнецов С. О. Дворцы и дома Строгоновых. Три века истории.. — М-СПб: Центрполиграф, МиМ-Дельта, 2008. — 319 с. — ISBN 978-5-9524-3471-4

## Eksterne lenker
* 
* Kort biografi (russisk)
Mawsonhavet

**Mawsonhavet** er et randhav i Sørishavet sør for Indiahavet. Det strekker seg over 800 kilometer langs kysten av det antarktiske kontinentet, fra 95°45' øst til Cape Poinsett (113°12' øst) utenfor Australian Antarctic Territory. Havets sørlige utstrekning utgjøres av kanten mellom Shackleton isbrem og den kontinentale iskappen, mens den nordlige utstrekningen går omtrent langs kontinentalsokkelen. Havet har en utstrekning på , og mesteparten er dekket av isbremmen. Mawsonhavet har en gjennomsnittlig dybde på 200–500 meter og er på sitt dypeste lengst nord med ca. 1000 meter. Det er dekket nesten året rundt av sjøis og inneholder mange isfjell. 

I forbindelse med Det internasjonale geofysiske år 1957/58 ble det opprettet to forskningsstasjoner ved kysten av Mawsonhavet. Den sovjetiske forskningsstasjonen Oasis var i drift fra 1956 til 1958. Stasjonen ble senere overtatt av Polen og omdøpt Dobrowolski. Den amerikanske Wilkes Station var i drift 1957–58, og deretter ytterligere noen år etter å ha blitt overtatt av Australia. I 1969 etablerte Australia Casey Station i nærheten av Wilkes Station, som hadde blitt begravd av snøen.

Havområdet ble definert og navngitt av sovjetiske forskere i 1962 og er oppkalt etter den australske polfareren Douglas Mawson. Navnet er ikke offisielt akseptert av australske eller amerikanske myndigheter.

## Referanser
Nadine

**Nadine** er et fransk kvinnenavn dannet av *[[Nadia]]*. Navnet er vanlig i flere land blant annet i Europa og Afrika.

## Etymologi
*Nadine* er en fransk form av *[[Nadia]]*, som er:
# en vestlig form av det russiske navnet *Nadya*, en kjæleform av *Nadezdha* (russisk Надежда), som betyr «håp».
# en alternativ transkribering av det arabiske navnet *Nadiya* (arabisk نديّة), som betyr «mør, delikat».

## Utbredelse

|}

## Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
* Nadine Gordimer (1923&ndash;2014), sørafrikansk forfatter, politisk aktivist og nobelprisvinner i litteratur
* Nadine Labaki (f. 1974), libanesisk skuespiller og regissør
* Nadine Carina, sveitsisk sanger
* Nadine Coyle, amerikansk sanger
* Nadine Monroe, norsk motejournalist
* Nadine Shah, britisk sanger

## Referanser


## Eksterne lenker
Enerhodar

**Enerhodar** (ukrainsk Енергода́р: russisk: *Energodar* Энергодар) er en by i nordvestre del av Zaporizjzjia oblast i Ukraina.

Enerhodar ligger på venstre bredd av Dnepr nær Kakhovkareservoaret. Byen ble grunnlagt 12. juni 1970 for byggingen av og arbeiderne i Zaporizjzjia atomkraftverk, det største atomkraftverket i Europa.

Byen har ca 54&nbsp;000 innbyggere (2019).

Under Russlands invasjon av Ukraina 2022 ble byen erobret av de russiske angriperne.  Da lokale ukrainere samlet seg til et fredelig møte til støtte for Ukraina, ble de angrepet med sjokkgranater.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Nyhetsside (russisk)
* Energodar- en energiby (russisk)
Matthew Hudson-Smith

**Matthew Hudson-Smith** (født 1994) er en britisk friidrettsutøver som spesialiserer seg på 400 meter.

## Idrettskarriere
Matthew Hudson-Smith er født i Wolverhampton, og startet i sin lokale friidrettsklub, Birchfield Harriers, i 2006. Han drev med ulike friidrettsøvelser før han i 2008 begynte å satse på sprintøvelser. I 2010 og 2011 fokuserte han på 200 meter, og kom på 2.-plass på 200 meter i det engelske skolemesterskapet både i 2011 og 2012, før han vant denne distansen i 2013, 18 år gammel. 

Han debuterte internasjonalt i 2013, ved junior-EM i friidrett 2013 i Rieti i Italia. Han satte ny personlig rekord på 200 meter med tiden 20,88 i semifinalen, og løp i finalen inn til 3.-plass på 200 meter. Han løp også andre etappe på det britiske laget som fikk bronse på 4 x 400 meter stafett. Innendørs denne sesongen vant han 60 meter, 200 meter og 400 meter ved Birmingham Games, og 200 meter ved Midland Championships. og utendørs vant han bl.a. 100 meter ved Staffordshire County Championships, og 200 meter ved Bauhaus Juniorengala i Mannheim. 

Fra 2014 trenes han av Tony Hadley. Før 2014-sesongen hadde han personlig rekord på 48,76 på 400 meter, satt innendørs ved Birmingham Games i februar 2013. Denne rekorden forbedret han til 46,29 ved stevnet Tom Jones Memorial Invitational i Florida 19. april, og han senket den ytterligere til 45,80 da han vant Atletissima-stevnet i Namur i Belgia i mai. Han løp også raskt ved det britiske mesterskapet i juni, men ble diskvalifisert for å ha tråkket utenfor banen sin. 

Ved Glasgow Grand Prix kom han på 3.-plass på 400 meter, dette var hans første pallplassering i et Diamond League-stevne. Han ble tatt ut til Samveldelekene 2014, der han løp på det engelske stafettlaget på 4 x 400 meter, sammen med Conrad Williams, Michael Bingham og Daniel Awde. Det engelske laget kom på 1.-plass. Han deltok også ved EM i friidrett 2014 i Zürich, der han kom på 2.-plass på 400 meter, med tiden 44,75, kun slått av Martyn Rooney.  

I Diamond League 2015 kom han på 2.-plass på 400 meter ved Bislett Games, med tiden 45,09. 

Han satte europarekord på 400 meter med 43,26 i semifinalen i VM 2023 i Budapest. Han kom på andreplass i konkurransen.

Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2024 i Paris på stafettlaget på 4 x 400 meter som vant bronse.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Profil på ''Power of 10''
* Profil hos Diamond League
Silje Wergeland

**Silje Wergeland** (født 19. november 1974 i Bergen) er en norsk rockevokalist og låtskriver. 

## Musikkarriere
I 2000 etablerte Wergeland det kvinnelige gothic metal-bandet Octavia Sperati. Den 20. juli 2008 annonserte Octavia Sperati at de ville «ta en pause». Den 10. mars 2009 ble det annonsert at sangeren Silje Wergeland ble medlem av det nederlandske rockbandet The Gathering, og erstattet da sangeren Anneke van Giersbergen.

## Personlige liv
Wergeland bor i Bergen (per 2019). Hun er i et parforhold med Mads Lilletvedt, trommeslager i de lokale bandenene Hellish Outcast og Sahg. 

## Diskografi
### Med [[Octavia Sperati]]
* *Guilty* (demo) (2002)
* *[[Winter Enclosure]]* (2005).
* *[[Grace Submerged]]* (2007)
### Med [[The Gathering (band)|The Gathering]]
* *The West Pole* (2009)
* *City from Above* (EP, 2009)
* *Heroes for Ghosts* (Singlar, 011)
* *Meltdown* (Singlar, 2012)
* *Disclosure* (2012)
* *Afterlight*s (EP, 2012)
* *Echoes Keep Growing* (Singlar, 2013)
* *Afterwords* (2013)

## Referanser


## Eksterne lenker
* The Gathering - offisiell nettside 
* Silje Wergeland på MySpace
* Silje Wergeland hos Discogs
* Silje Wergeland hos Metallum Archives
*
Lara Vadlau

**Lara Vadlau** (født 29. mars 1994) er en østerriksk seiler som spesialiserer seg i 470. Under Sommer-OL 2012 i London representerte hun landet sitt, der hun ble nummer 20. 

Under Sommer-OL 2024 som ble avholdt i Paris, tok hun gull.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Valget i Sachsen 2014

**Valget i Sachsen 2014** ble avholdt 31. august og var det sjette valget til Sachsens landdag. Alternativ for Tyskland ble ved valget for første gang representert i en tysk delstatsforsamling. Både det nasjonalsosialistiske NPD og det fridemokratiske FDP kom under sperregrensen på 5 % og mistet sin representasjon i landdagen.

## Referanser
Tina Mrak

**Tina Mrak** (født 6. februar 1988) er en slovensk seiler som spesialiserer seg i 470. Under Sommer-OL 2012 i London representerte hun landet sitt, der hun ble nummer 18. 

Under Sommer-OL 2020 i Tokyo som ble arrangert i 2021, ble hun nummer 5. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Sprint-NM på skøyter junior 1997

**Sprint-NM på skøyter junior 1997** ble avholdt 15. og 16. februar 1997 på Bossekop stadion i Alta.Teknisk arrangør var Bossekop Ungdomslag.

Juniornorgesmestere i sprint ble Anna Øvergaard, Stange Spk for damene, og Trond Arne Tørset, Leinstrand IL for herrene.

## Sammenlagt damer junior

:f = falt under løpet.

## Sammenlagt herrer junior

:f = falt under løpet.

## Kilder
* 
* 

## Eksterne lenker
*  
*
Elise Rechichi

**Elise Rechichi** (født 11. januar 1986) er en australsk seiler som spesialiserer seg i 470. Under Sommer-OL 2012 i London representerte hun landet sitt, der hun ble nummer 7. Hun to gull under Sommer-OL 2008.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Julian Knight

**Julian Knight** (født 4. mars 1968) er gjerningsmannen bak Hoddle Street-massakren. Den 9. august 1987 drepte han syv mennesker og skadet 19 andre. Knight hadde beregnet et skudd til å ta sitt eget liv med, men under massakren mistet han trolig patronen.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Barbatula quignardi

***Barbatula quignardi*** er en fiskeart.

Den ble før 2007 regnet som en underart av smerling (*Barbatula barbatula*). I Frankrike finnes *Barbatula quignardi* i elvene som renner til Middelhavet fra Lez til Tech, og i Adour og Garonne som renner til Atlanterhavet. Den finnes også i Ebros nedslagsfelt i Spania og Andorra, og i de spanske elvene som munner ut lengst sørøst i Biscayabukta.

## Kilder
* 
* 
* 

## Eksterne lenker
*
Louis Meintjes

**Louis Meintjes** (født 1992) er en sørafrikansk landeveissyklist. Han sykler for Intermarché-Wanty. Han har var profesjonell syklist fra 2013 til 2025.

I 2013 ble han kåret til årets afrikanske syklist.
## Meritter

;2010
:Nasjonal junior-mester på tempo
:Nasjonal junior-mester på landevei
;2011
:3. etappe, Triptyque Ardennaise
:Sølv, Afrikansk mesterskap på tempo
;2012
:Nasjonal U23-mester på tempo
;2013
:Nasjonal U23-mester på tempo
:Nasjonal U23-mester på landevei
:5. etappe, Tour de Korea
:2. etappe, Tour du Rwanda
:Sølv, U23-VM Landeveisritt
;2014
:2.-plass sammenlagt og 2. etappe, Mzansi Tour
: Sørafrikansk mester på landevei
;2015
:Afrikansk Mester Landevei
:Sammenlagt og 4. etappe, Settimana Internazionale di Coppi e Bartali
;2022
:Giro dell’Appennino
:9. etappe, Vuelta a España
;2024
:4. etappe, Baskerland rundt

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Anna Kjellberg

**Anna Kjellberg** (født 14. februar 1984) er en svensk seiler som spesialiserer seg i matchracing. Under Sommer-OL 2012 i London representerte hun landet sitt, der hun ble nummer 12. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Karl Twesten

**Karl Twesten** (født 23. april 1820 i Kiel, død 11. oktober 1870 i Berlin) var en tysk jurist og politiker, sønn av August Detlev Christian Twesten.

## Liv og virke
Twesten ble i 1855 dommer ved byretten i Berlin (inntil 1868), og rettet i 1861 i et flyveblad et skarpt angrep på militærkabinettets sjef general Edwin von Manteuffel. Manteuffel utfordret Twesten til duell. Twestens kule strøk tett forbi Manteuffels hode. Da Mateuffel skjøt tilbake knuste han Twestens høyre arm. Twesten rakte ham da venstre hånd til forsoning, samtidig som han beklaget at det ikke var den høyre, ettersom dette nå var blitt umulig for ham. 

I 1862 ble han valgt til underhuset og ble snart en av Deutsche Fortschrittsparteis ledere og var ordfører for viktige utvalg, særlig om hærordningen. Han søkte en løsning på grunnlag av tjenestetidens nedsettelse til to år. 

Etter krigen i 1866 var han sammen med Eduard Lasker og Hans Victor von Unruh med på å grunnlegge den nasjonalliberalistiske politiske fraksjon, og virket for et politisk forlik med regjeringen, samt for gjennomføringen av den nye nordtyske forbundsforfatning. I den nordtyske riksdag spilte han en viktig rolle både ved forfatningens avfattelse og ved hærspørsmålets avgjørelse.

## Verker
* *Woran uns gelegen ist* (1859)
* *Schiller in seinem Verhältniß zur Wissenschaft* (1863)
* *Der preussische Beamtenstaat* (1866)
* *Machiavelli* (1868)
* *Die Zeit Ludwig's XIV. : Vortrag gehalten im Berliner Handwerker-Verein*. Lüderitz, Berlin 1871 
* *Die religiösen, politischen und socialen Ideen der asiatischen Culturvölker und der Aegypter in ihrer historischen Entwickelung*, posthumt 

## Referanser
Svømming under Middelhavslekene 2013

Svømmeøvelsene under Middelhavslekene 2013 i Mersin fant sted mellom 21. juni og 25. juni i Mersin Olympic Swimming Pool.

Utøverne konkurrerte i 38 øvelser og 2 paralympiske øvelser.
## Medaljer

## Medaljesammendrag

### Menn

### Kvinner

### Paralympiske øvelser

## Eksterne lenker
*
George Holyoake

**George Jacob Holyoake** (født 13. april 1817 i Birmingham, død 22. januar 1906 i Brighton) var en britisk fritenker og kooperatør.

Holyoake utførte et viktig arbeide som agitator for kooperasjonen. Holyoake bekjempet den teologiske ortodoksi og forfektet en verdensanskuelse som han kalte sekularisme, med en etikk bygd på hva han anså å være vitenskapelig begrunnet. 

Han utga blant annet *The history of cooperation in England* (2 bind, 1875-79) og selvbiografien *Sixty years of an agitator's life* (2 bind 1892).

## Referanser


## Litteratur
* Carlquist, Gunnar (red.) (1932). Svensk uppslagsbok. Malmö: Svensk Uppslagsbok AB:s förlag, band 13 s. 255-56.
Molly O’Bryan Vandemoer

**Molly O'Bryan Vandemoer** (født 13. april 1979) er en amerikansk seiler som spesialiserer seg i matchracing. I Sommer-OL 2012 i London representerte hun landet sitt, der hun ble nummer 5. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Den gule fare

**Den gule fare** (engelsk: *Yellow Peril*, tysk: *gelbe Gefahr*) er et uttrykk som fra omkring år 1900 ble benyttet om asiater, som man anså å true den hvite rase. Til USA kom det på 1800-tallet kinesiske innvandrere, og man fryktet at det ville senke lønner og levestandarder. Man fryktet også at Keiserriket Japan skulle ekspandere som militær stormakt. Dette var også en frykt i Europa, Australia, New Zealand og Sør-Afrika.

Den amerikanske historikeren Gina Marchetti definerer «den gule fare» slik: «Med røtter i middelalderens frykt for Djengis Khan og de mongolske invasjonene av Europa, kombinerer «den gule faren» rasistisk terror av fremmede kulturer, seksuelle angster, og troen på at Vesten ville bli overmannet og omsluttet av ustanselige, mørke og okkulte styrker fra Østen.»

Keiser Vilhelm II av Tyskland var først ute med å bruke uttrykket «den gule fare» (tysk: *gelbe Gefahr*) i september 1895. Keiseren, som var under påvirkning av den antiasiatiske diplomaten Max von Brandt, hadde begynt å se Kina som et rettmessig område for tysk kolonisering. I tillegg anså keiseren Japan, som nylig hadde erobret landområder fra Kina, som en stor konkurrent i kampen om det lukrative kinesiske markedet. Gjennom trippelintervensjonen i april 1895 hadde Tyskland, sammen med Frankrike og Russland, gitt et diplomatisk ultimatum til Japan, hvor de ble tvunget til å avstå de fleste kinesiske områder de hadde erobret. For å legitimere intervensjonen hadde Vilhelm fra april 1895 snakket besatt om farene som den «gule rase» utgjorde for de europeiske folkene.

Ved å formulere uttrykket «den gule fare» hadde Vilhelm satt i ord en rasistisk frykt som var vanlig i Vesten siden midten av 1800-tallet – særlig fra 1870 og videre. Keiseren fikk begrepet avbildet i et maleri, hvor erkeengelen Mikael – et symbol på Tyskland – leder de europeiske landene mot den asiatiske «trusselen», representert av en gyllen Buddha hengt foran skip fra Hamburg-Amerikalinjen. Maleriet ble angivelig designet av keiseren selv, og ble malt av Hermann Knackfuss.

## Den gule fare i populærkultur
En populær fiktiv personifisering av den gule fare er Sax Rohmers skikkelse Dr. Fu Manchu.

## Se også
* Sinofobi
* Rasisme
* Xenofobi
## Referanser
Hermann Knackfuss

**Hermann Wilhelm Johann Knackfuss** (født 11. august 1848 i Wissen, død 17. mai 1915 i Kassel) var en tysk maler og kunsthistoriker. 

## Liv og virke
Knackfuss studerte ved Kunstakademie Düsseldorf (1865-1869), var med som soldat i den fransk-preussiske krig (1870–71), og fortsatte deretter kunststudiene under Eduard Bendemann, og senere under Eduard von Gebhardt. Han vant for to historiske bilder den store statsprisen i 1874, og dessuten et statsstipend, som kunne finansiere hans videre studier i Roma (1875–78). Han underviste så som professor i Kassel i anatomi ved the Cassel-akademiet (fra 1880) og så i kunsthistorie (fra 1890). 

Han utførte allegoriske og historiske malerier i Strassburgs jernbanestasjon, i Tøyhuset i Berlin, i regjeringsbygningene i Kassel og for keiser Vilhelm IIs regning *Keiserens inntog i Jerusalem 1898* (1903), *Keiserens inntog i Damaskus 1899* med flere. Etter utkast av keiseren utførte han et par politisk-symbolske malerier (*Den gule fare* m.fl.). Han foretok lange reiser rundt i Italia, Hellas, Spania, Lilleasia, Egypt og i 1898 i keiser Wilhelm IIs gølge til Palestina. Mange av hans verker har motiver fra disse land.

Han anferdiget også verker for katolske og protestantiske kirker, blant annet glassmalerier. Disse verkene anses å vitne om hans heller lunkne religiøsitet. Han var av katolsk bakgrunn og en av hans brødre gikk inn i dominikanerordenen, men selv praktiserte han ikke sin tro. 

Fra 1890 fikk hans malerkunst mer preg av impresjonismens metoder.

Knackfuss var også portrettmaler og en svært produktiv tegner. Han var også kunsthistorisk forfetter og utgav *Deutsche Kunstgeschichte* (to bind, 1888), påbegynte i 1895 en serie rikt illustrerte kunstnermonografier, av hvilke han selv forfattet atskillige, og utgav 1897–1903 *Allgemeine Kunstgeschichte* (tre deler, for de meste forfattet av Max G. Zimmermann og W. Genzel).

## Ettermæle
Som uttrykk for det akademiske historiemaleri og illustrator av borussisk (prøyssisk) historie er hans verk etter 1945 i stor grad falt offer for glemselen, også fordi mange av hans verker ble ødelagt under eller etter annen verdenskrig. Han huskes dermed for det meste bare for sine mange künstnerbiografier, blant annet viktige biografier om van Dyck, Velasquez, Tizian og Rembrandt.

## Referanser


## Litteratur
* 
* Christa Stolz: *[http://www.dilibri.de/rlb/content/titleinfo/1199893 Hermann Knackfuß].* Wissen 1975 (Heft von 48 S., mit Abb.)
* 
* 

## Eksterne lenker
* 
* 
* Abbildung der Federlithographie ''"„Völker Europas, wahrt eure heiligsten Güter“'', 1895
Stefan Šćepović

**Stefan Šćepović** (serbisk:  Cтeфaн Шћeпoвић, født 10. januar 1990) er en serbisk fotballspiller som spiller for den japanske klubben FC Machida Zelvia. 

Han gikk fra Sporting de Gijón til Celtic 1. september 2014.

I Sporting de Gijón ble han kjent som den første i klubbens historie som scoret i sine fem første kamper på rad.

31. august 2015 ble det meldt at han ble lånt ut til det spanske Primera División-laget Getafe CF for resten av sesongen.

## Internasjonalt
Han debuterte for  i en vennskapskamp mot  29. februar 2012.
;Landslagsmål

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Profil på Soccerway.
Breivåg

**Breivåg** er ei liten bukt langs østkysten av Lützow-Holmbukta, like vest for Breivågnipa i Antarktis. Den ble kartlagt av norske kartografer fra flyfoto tatt under Lars Christensen-ekspedisjonen, 1936–37.

## Eksterne lenker
* 
* Geographic Names Information System (GNIS), U.S. Geological Survey: Breidvag Bight .
* Australian Antarctic Data Center: Breidvag Bight.
Breivika (Dronning Maud Land)

:*se også [[Breivika]], bydel og universitetscampus på Tromsøya*
**Breivika** er ei bukt i isbremmen på Prinsesse Ragnhild Kyst i Dronning Maud Land i Antarktis. Den ble kartlagt av norske kartografer fra flyfoto tatt under Lars Christensen-ekspedisjonen 1936–37.

## Eksterne lenker
* 
* 
*
Nils Bang

**Nils Daniel Bang** (født 13. september 1941, død 2. desember 1977) var en sørafrikansk oseanografisk forsker som var en pioneer innen studiene av de fine strukturene av kystoppstrømningssystemer. I mars 1969 initierte Bang planen og iverksatte Sør-Afrikas først virkelige oseanografiske forskningsekspedisjon med flere skip samtidig, Agulhas-strømmen-prosjektet, langs strømmens hele lengde. 

Selv om forskningen ble gjennomført med et begrenset budsjett og med rudimentært utstyr, Bangs studier brukte tusenvis av tettplasserte bathythermografer hvis verdier senere ble verifisert av satellittbilder og luftbåren strålingstermometri.

## Referanser
Brekilen

**Brekilen** er ei bukt i isbremmen kring 10&nbsp;nautiske mil sørvest for Tangekilen, langs kysten av Dronning Maud Land i Antarktis. Den ble kartlagt av norske kartografer fra flyfoto tatt under Lars Christensen-ekspedisjonen, 1936–37.

## Eksterne lenker
* Stadnamn i norske polarområde: Brekilen (Dronning Maud Land)
* Geographic Names Information System (GNIS), U.S. Geological Survey: Brekilen 
* Australian Antarctic Data Center: Brekilen Bight