open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Lachlan Clarke

**Lachlan Clarke** (født i New York, USA) er en amerikansk hundekjører fra Buena Vista, Colorado, USA. 

Clarke startet med hundekjøring i 2001, og han ble nummer 13 i Percy DeWolf 200 i 2002. Han har deltatt tre ganger i Race to the Sky. I 2002 ble han nummer 17, i 2004 nummer 14 og i 2006 endte han som nummer 9. Han har også deltatt to ganger i Seeley Lake 200 og i Yukon Quest 300 der han fikk en 4.-plass i 2005. 

I 2003 debuterte Lachlan Clarke i Iditarod, men måtte bryte ved sjekkpunktet Eagle Island. Totalt har han deltatt tre ganger i verdens lengste hundesledeløp, og hans beste plassering er fra 2005 da han ble nummer 60.

## Plasseringer i Iditarod

## Eksterne lenker
* 
* 
* Biografiside fra Cabela
Pico d’Antónia

**Pico d'Antónia** er det høyeste fjellet på den kappverdiske øya  Santiago. Fjellet ligger midt på øya og er 1 394 meter høyt. Fjellet ligger i en nasjonalpark med samme navn. Fjellet er av vulkansk opprinnelse.
Tømmeråstunnelen

**Tømmeråstunnelen** er en tunnel på riksvei 827 i Narvik kommune i Nordland. Tunnelen går gjennom Tømmeråsen mellom Tømmeråsfjorden og Stefjorden i tidligere Tysfjord kommune. Tunnelen er 561 meter lang. Den og resten av veien mellom Kjøpsvik og Sætran ble åpnet i 1992.

Ved den søndre tunnelåpningen tar vei av til Haukøya.

## Referanser


## Se også
*Brattlitunnelen
*Neppviktunnelen
*Stetindtunnelen
*Efjordtunnelen
*Veitunneler i Norge
Stetindtunnelen

**Stetindtunnelen** er en tunnel på riksvei 827 i Narvik kommune i Nordland. Tunnelen går under Stetind, mellom Storelva og Stefjordbotn i Stefjorden. Tunnelen er  meter lang. Den og resten av veien mellom Kjøpsvik og Sætran ble åpnet i 1992.

## Se også
*Brattlitunnelen
*Neppviktunnelen
*Tømmeråstunnelen
*Efjordtunnelen
*Veitunneler i Norge

## Eksterne lenker
* Bilde av Stetind med vestre tunnelåpning
Monte Penoso

**Monte Penoso** er det høyeste fjellet på den kappverdiske øya Maio, og ligger på østsiden av øya. Fjellet er 436 meter høyt og ligger nordøst for Vila do Maio og sør for Pedro Vaz.
Anthony Giddens

**Anthony Giddens**, baron Giddens, (født 1938) er en britisk sosiolog som blant annet har vært en viktig ideologisk inspirator for New Labour, idet han formulerte den såkalte «tredje vei», som representerer en fornyelse av sosialdemokratiet. Innen sosiologien kanskje mest kjent for sin «aktør-strukturløsning», *[[strukturasjonsteori]]en* og for sitt holistiske syn på det moderne samfunn.

Giddens anses av mange for å være en av de mest prominente nyere bidragsytere innenfor sosiologi. Han har utgitt minst 34 bøker og er blitt utgitt på mer enn 29 språk. I gjennomsnitt har han utgitt en bok i året. Han er blitt beskrevet som Storbritannias mest berømte samfunnsvitenskapelige forsker siden John Maynard Keynes.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Monte Estância

**Monte Estância** er det høyeste fjellet på den kappverdiske øya Boa Vista. Fjellet ligger på øyas sørøstside og er 387 meter høyt. Fjelltoppen ligger sørøst for Sal Rei og sørvest for Norte. Fjellet er av vulkansk opprinnelse. Atlanterhavet ligger noen kilometer til sørøst.
Monte Vermelho

**Monte Vermelho** (portugisisk for *Rødfjell*), også kjent som **Monte Grande**, er det høyeste fjellet på den kappverdiske øya Sal og er 406 meter høyt. Fjellet er av vulkansk opprinnelse og har fått sitt navn på grunn av fargen på jorden. Fjellet er avskoget og har knapt med vegetasjon.
Alta bataljon

**Alta bataljon** var en bataljon innen den norske 6. divisjon, med standkvarter i Alta. Bataljonen ble opprettet 1. januar 1918. Under felttoget i Norge i 1940 ble den ledet av oberstløytnant Arne Dagfin Dahl. Etter krigen ble Alta bataljon gjenopprettet frem til den ble lagt ned i 1995.

## Nøytralitetsvakt
Alta bataljon ble mobilisert i oktober 1939 som nøytralitetsvakt grunnet utbruddet av annen verdenskrig og ble plassert i grenseområdene i Øst-Finnmark under vinterkrigen. Bataljonen skulle sikre norsk territorium mot sovjetisk aggresjon. Alta bataljon ble demobilisert den 15. januar 1940.

## Felttoget i Norge i 1940
Etter den tyske invasjonen den 9. april 1940 ble bataljonen mobilisert som en del av 6. divisjon i fremrykkingen mot den tyske 3. bergdivisjon i fjellene nord for Narvik. 

Bataljonen hadde to måneder i felt og utførte offensive operasjoner mot general Eduard Dietls forskansede styrker. De lett bevæpnede norske soldatene angrep under ekstreme forhold i fjellområdene i Nordland mot langt bedre utdannede tyske styrker. Bataljonen fikk bare unntaksvis fly eller artilleristøtte, mens Luftwaffe etter hvert ble stadig mer aktiv.

På tross av dette hadde de allierte styrkene i begynnelsen av juni 1940 presset de tyske styrkene ut av Narvik og stengt de inne i en liten lomme ved grensen mot Sverige. I de siste ukene av kampene ble bataljonen stadig mer herdet, og fikk tilgang til erobret tysk utstyr. I det de allierte styrke i Nord-Norge forberedte det endelige fremstøtet mot de tyske styrkene gikk Tyskland til angrep mot Frankrike, dette tvang de allierte til å trekke seg tilbake fra Norge.

Den tyske generalen Dietl uttalte etterpå at han maksimalt kunne ha holdt ut to døgn til før han hadde måttet gitt opp og søkt internering i Sverige.

Bataljonen ble transportert fra Grovfjord og demobilisert på Altagård den 11. juni 1940.

## Etter andre verdenskrig

Inntil 1996 var det innsendt søknader om krigspensjon fra 162 tjenestegjørende eller etterlatte etter tjenestegjørende i Alta bataljon, tilsvarende 20 % av bataljonens styrke under krigsinnsatsen i 1940. Av disse ble 58 søknader innvilget.

## Utmerkelser

To offiserer fra Alta bataljon, bataljonssjef Arne Dagfin Dahl og kaptein Ole Forseth, ble tildelt St. Olavsmedaljen med ekegren for innsats under felttoget i 1940. Elleve soldater i bataljonen ble tildelt Krigsmedaljen, tre av disse falt i kampene og ble tildelt medaljen post mortem.

## Fane
Alta bataljon bar på sin fane stedsnavnene Roasme 1940 og Lille Balak 1940.

## Referanser


## Litteratur
*Dahl, A.D. *Med Alta bataljon mot tyskerne*, 1946
*Sandvik T. *Operasjonene til lands i Nord-Norge 1940*, 1965.
*Ramberg S.E.L, Andersen T, Petterson A *Alta bataljons historie 1898-1995*, 1996. 
*Eitinger-utvalgets innstilling, desember 1988.
*Helse- og omsorgsdepartementet, NOU 1998:12.

## Eksterne lenker
* Norgeslexi om Alta bataljon
Topo de Coroa

**Topo de Coroa** også kjent som **Tope de Coroa** (portugisisk for *Kronetoppen*) er det høyeste fjellet på den kappverdiske øya Santo Antão og Kapp Verdes nest høyteste fjell. Fjellet er 1 979 meter høyt og er av vulkansk opprinnelse. Fjellet er et av de vestligste i Afrika.
Forsvarets stasjon Vardø

**Forsvarets stasjon Vardø** (**FSTV**), på Vårberget i Vardø, er en av Etterretningstjenestens tre stasjoner i Finnmark.

FSTV har som hovedoppgave å overvåke luftrommet utenfor Vardø, blant annet ved hjelp av de omstridte Globus II og Globus III-radare. Stasjonen ble opprettet tidlig på 1950-tallet og offisielt etablert under Etterretningstjenesten i 1968, men den første målrettede etterretningsvirksomheten i området fant sted under andre verdenskrig. 
## Kontroversiell utbygging
Norsk støtte til det såkalte amerikanske rakettskjoldet er omstridt fordi russerne får grunner til å ruste opp, og de har gjentatte ganger uttalt at Russland vil bli tvunget til å svare hvis Norge bygger ut missilforsvarssystemer like ved landets grenser. Russland utvikler derfor flere nye typer avanserte missiler og kategorier av våpen for å trenge gjennom vestlige missilforsvar, også de mest avanserte.

En pensjonert tidligere underdirektør i Forsvarets etterretningstjeneste, Einar Hanssen, hevdet i 2003 at radaren Globus II, er identisk med Have Stare. Hanssen mener norske myndigheter igjen er blitt bløffet til å tro på den helt usannsynlige historien om vi har bruk for en radar til å overvåke "romskrot".
I 2019 er oppgraderinger og nye anlegg planlagte og under utførelse,

 og dette er kontroversielt også i USA fordi det kan føre til stormaktskonfrontasjoner.

## Også Luftforsvaret skal bygge ut radarkapasitet i området

Det finnes også planer om å plassere en ny militær radar på Grøhøgda fra 2022. Den nye radaren i Vardø er en av Luftforsvarets åtte nye radarstasjoner. Hele prosjektet har en kostnadsramme på vel åtte milliarder kroner. 

## Referanser


## Se også
*Luftforsvarets stasjon Vardø

## Eksterne lenker
* FSTV på Forsvarsnett

* https://tv.nrk.no/serie/brennpunkt/2005/OFAA12001105/avspiller
Efjordtunnelen

**Efjordtunnelen** er en tunnel på riksvei 827 i Nordland. Tunnelen går mellom Stefjordbotn i Stefjorden  og Kistbotn i Efjorden i Narvik kommune. Tunnelen er 1&nbsp;622 meter lang. Den og resten av veien mellom Kjøpsvik og Sætran ble åpnet i 1992.

## Se også
*Brattlitunnelen
*Neppviktunnelen
*Tømmeråstunnelen
*Stetindtunnelen
*Veitunneler i Norge

## Referanser
Julie Erlandsen

**Julie Erlandsen** (født 15. august 1965) er en mangesidig kunstner.

Hun har sin kunstnerutdannelse fra Strykejernet tegne- og maleskole i Oslo. Hun har hatt flere utstillinger i Norge.

Hennes kunstneriske uttrykk spenner fra det musikalske, via tegning og maling til tekstilkunst.

## Eksterne lenker
* Kondelureskogen
Ekvivokasjon

**Ekvivokasjon** er en tankefeil der argumentet inneholder semantisk flertydige premisser, slik at argumentet (syllogismen) i den interessante tolkning innebærer en formallogisk feilslutning av typen *fire termer*, på latinsk kalt *[[Quaternio terminorum]]*.

:Ingenting er bedre enn fullkommen lykke.
:Men, enhver god ting er bedre enn ingenting.
:Derfor er enhver god ting bedre enn fullkommen lykke.

Denne tankefeilen ble først identifisert av Aristoteles i hans bok «Sofistiske gjendrivelser».
Fjernsyn (andre betydninger)

**Fjernsyn** har flere betydninger:

* TV, et system for overføring av levende bilder.
* Fjernsyn har blitt brukt om «evnen til å se langt, til det fjerne» (blant andre av Henrik Ibsen i *[[Vildanden]]* og i dagligtalen). Ordet ble brukt slik i litterær sammenheng helt til tidlig i 1950-årene.
Teoderik II av vestgoterne

**Teodorik II** (spansk *Teodorico*, død januar 466 i Tolosa) myrdet sin eldre bror Torismund for å bli vestgoternes konge i 453. Edward Gibbon skriver at «han rettferdigjorde denne udåden med ordningen som hans forgjenger hadde dannet som brøt hans allianse med imperiet.» Under Teoderiks styre fortsatte kongedømmet til vestgoterne, sentrert i det som nå er Aquitaine, å være en føderal del av det vestlige Romerriket. I 462 avga imperiet Septimania til Teoderik.

Da han døde i 466 overtok Teoderiks yngre bror, Eurik, tronen.

## Referanser


## Eksterne lenker

* Edward Gibbon, ''History of the Decline and Fall of the Roman Empire,'' kapittel 36
Cabela’s Rookie Outfitter Award

**Cabela's Rookie Outfitter Award** er en pris i hundesledeløpet Iditarod som første gang ble delt ut i 2001 og tildeles en «*tilfeldig valgt førstegangskjører*».

## Bakgrunn
Prisen har fra starten av vært sponset av Cabela som er en kjede som tilbyr jakt- og fiskeutstyr. Vinneren får gavekort på 1 000 USD, og er sammen med Cabela's Veteran Outfitter Award de eneste prisene som blir kåret før løpet starter. Vinneren kåres på banketten i Anchorage kvelden før hundesledeløpet begynner ved at en trekker fra en hatt. I hatten ligger navn på alle førstegangskjørerne og det navnet blir trukket opp av hatten er prisens vinner.

## Vinnere
Ron Koczaja var den første vinneren i 2001, mens Rachael Scdoris var den første kvinnen som vant (2005). Alle vinnerne så langt har vært fra USA.

## Eksterne lenker
*  Infoside om Iditarodpriser fra Cabela
Eurik

**Eurik** (spansk: *Eurico*, født 420, død 28. desember 484) var den yngre broren til Teoderik II og hersket som vestgoternes konge, med Toulouse som hovedstad, fra 466 til han døde.

## Liv og virke

Han arvet en stor del av vestgoternes områder i Aquitania-regionen i Gallia, et område som hadde vært under vestgotisk kontroll siden 415. I tiårene som hadde gått hadde vestgoterne gradvis ekspandert sitt territorium på bekostning av det svake romerske styret og rykket langt inn i Hispania i prosessen. 

Da han ble konge, beseiret Eurik flere andre vestgotiske konger og høvdinger i en rekke borgerkriger og ble snart den første herskeren av en virkelig forent vestgotisk nasjon. Han dro fordel av romernes problemer og utvidet vestgoternes makt i Hispania og drev sueviene inn i det nordvestlige Iberia. Da det vestlige riket bukket under i 476, kontrollerte han nesten hele Den iberiske halvøy. 

Eurik beseiret i 470 en forsøkt invasjon av Gallia av den keltiske magnaten Riothamus og ekspanderte kongedømmet sitt enda lenger nord, muligens så langt som elven Somme, grenseområdet til frankernes territorium.

Tidligere vestgotiske konger hadde offisielt styrt som representanter for den romerske keiser, men Eurik var den første til å erklære fullstendig uavhengighet fra marionettkeiserne. I 475 tvang han den vestlige keiseren Julius Nepos til å anerkjenne hans fulle uavhengighet i bytte mot å gi tilbake Provence-regionen i Gallia. De romerske borgerne i Hispania sverget troskap til Eurik og anerkjente ham som sin konge. Samme år overgav Clermont-Ferrand seg til ham etter en lang beleiring, og dens biskop, Sidonius Apollinaris ba om fred. Han delte det vestlige Romerriket med Odovakar.  

Eurik var en av de mer utdannede av de store vestgotiske kongene og var den første germaner som formelt fikk sitt folks lover nedskrevet. *Euriks lover* fra 461 formaliserte de tradisjonelle lovene som hadde vært betrodd hukommelsen til utpekte spesialister som hadde lært hver enkelt del utenatt.

Da Eurik døde i 484 bestod kongedømmet til vestgoterne av nesten hele Iberia med unntak av regionen Galicia (som ble styrt av sueviene) og mer enn to tredjedeler av dagens Frankrike. Edward Gibbon skriver i kapittel 38 i *History of the Decline and Fall of the Roman Empire*:
:«Nasjonens hell hadde ofte vært avhengig av ulykker, og Frankrike kan tilskrive hennes storhet til den for tidlige døden til den gotiske kongen, ettersom hans sønn Alarik var et hjelpeløst spedbarn på den tiden, og hans motstander Klodvig var en ambisiøs og handlekraftig ungdom.»

## Referanser


## Litteratur

* Karl F. Stroheker: *Eurich*. Stuttgart 1937. 
* Herwig Wolfram: *Die Goten. Von den Anfängen bis zur Mitte des 6. Jahrhunderts*. 4. Aufl., Beck, München 2001, ISBN 3-406-33733-3.
* Sabine Panzram: *Eurich und seine Nachfolger*. In: Mischa Meier (Hrsg.): *Sie schufen Europa. Historische Portraits von Konstantin bis Karl dem Großen*. C.H. Beck, München 2007, S. 124–140, ISBN 978-3-406-55500-8.

## Eksterne lenker
* Edward Gibbon, ''History of the Decline and Fall of the Roman Empire'' Kapittel 37
* Edward Gibbon, ''History of the Decline and Fall of the Roman Empire'' Kapittel 38
Alarik II

**Alarik II**, spansk: *Alarico*, latin: *Alaricus* (død 507) etterfulgte sin far Eurik i 485 som vestgoternes konge. Hans rike inkluderte ikke bare hele Hispania (med unntak av områdets nordvestlige del), men også Aquitania og den største delen av det fremdeles udelte Gallia Narbonensis.

Religiøst var Alarik arianer som alle de tidlige vestgotiske adelsmennene, men han avstod fra sin far Euriks forfølgelse av katolikker, og ga dem i 506 lov til å holde råd i Agde. Han hadde et anstrengt forhold til de katolske biskopene i Arles, noe som toppet seg i tiden da den frankiske Caesarius av Arles var biskop, fra 503. Caesarius var mistenkt for å stå i ledtog med burgunderne for å overlevere bispedømmet til Burgund, hvis konge hadde giftet seg med søsteren til Klodvig. Alarik sendte derfor Caesarius i eksil i et år i Bordeaux i Aquitaine før han lot ham returnere uskadd da krisen var forbi.

Han viste lignende visdom og frisinnethet i politiske saker ved å utnevne en kommisjon for å forberede et utdrag av de romerske lovene og imperielle vedtakene som skulle danne den autoritative loven for hans romerske undersåtter. Dette er vanligvis kjent som *Breviarium Alaricianum* eller Lex Romana Visigothorum.

Alarik var fredelig anlagt og holdt seg strengt til avtalen som hans far inngikk med frankerne, men deres kong Klodvig I ønsket å skaffe seg den gotiske provinsen i Gallia og fant en unnskyldning for krig i at Alarik var arianer. Teoderik, østgoternes konge og Alariks svigerfar, forsøkte forgjeves å mekle. De to arméene møttes i 507 i slaget ved Vouillé, nær Poitiers, hvor goterne ble beseiret og deres konge, som forsøkte å flykte, ble overrumplet og drept, blir det sagt, av Klodvig selv.

Hans legitime sønn Amalarik var fremdeles et barn, derfor ble han etterfulgt av sin uekte sønn Gesalek.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Edward Gibbon, ''History of the Decline and Fall of the Roman Empire'' kapittel 38
Musa

**Musa** kan vise til:

* Mansa Musa – keiser av Maliriket
* Musa (fjell) – et fjell i Marokko
* Mūsa (elv i Latvia) – ei elv i Latvia
* Musa (elv i Dovre) – ei elv i Dovre
* Musa – islams navn på Moses
* Musa – arabisk form av Moses (mannsnavn)
* *[[Bananslekten|Musa]]* – planteslekt i bananfamilien

## Se også
* Mus (peker)
Acetaldehyd

**Acetaldehyd** eller **etanal** er en aldehyd og en brannfarlig væske med formel CHCHO eller MeCHO. Acetaldehyd er en av de viktigste aldehydene. Den blir blant annet brukt til å fremstille organiske kjemikalier som DDT. Det er et oksidasjonsprodukt av etanol.

Acetaldehyd finnes i frukt, kaffe og brød da planter produserer stoffet ved stoffskifte. Det kan også bli fremstilt kjemisk ved en delvis oksidasjon av etanol i leveren av enzymet alkohol dehydrogenase og er den ledende årsaken til bakrus. 

The International Agency for Research on Cancer har listet acetaldehyd som en gruppe 1 av kreftfremkallende stoffer. Acetaldehyd er "en av de hyppigst funnet lufttgifter med kreftrisiko større enn én av en million"

Etanal kan man også finne i sherry.

Acetaldehyd oksiderer i luft til organisk syre, for eksempel
2 CH3CHO + O2 → 2 CH3COOH

## Historie
Acetaldehyd ble først observert av den svenske farmasøyten/kjemikeren Carl Wilhelm Scheele  i 1774; den ble deretter undersøkt av de franske kjemikerne Antoine François, comte de Fourcroy og Louis Nicolas Vauquelin i 1800, og den tyske kjemikeren Johann Wolfgang Döbereiner i 1821, 1822 og 1832, og  Justus von Liebig i 1835. I 1835 ga Liebig stoffet navnet "aldehyd", det ble senere endret til acetaldehyd.

## Referanser
Obtained Enslavement

**Obtained Enslavement** var et norsk symfonisk black metal-band som ble stiftet av ungdommer på Stord i 1989. Bandet startet med medlemmene Pest, Døden og Torquemada. I 1992 kom medlemmet Heks, og de fire ga ut bandets andre demo «Out of the Crypts». Like før deres tredje studioalbum «Soulblight» ble bassisten Tortur byttet ut med Torgrim Øyre fra Malignant Eternal og Morrigan fra Aeturnus med keyboard.

## Komposisjon
Utgivelsene "Witchcraft" og "Soulblight" kan karakteriseres som en slags symfonisk black metal der det brutale kombineres med det melodiske. Spesielt på "Soulblight" er det tydelig at enkelte komposisjoner må ha vært inspirert av Harald Sæverud og andre klassiske komponister. Med den siste utgivelsen "The shepherd and the hounds of Hell" gikk bandet tilbake til en røffere stil der keyboards og andre effekter var strippet vekk og blastbeats byttet ut med thrashete riff.

## Bandmedlemmer
### Siste sammensetning
* Thomas Kronenes &ndash; vokal og bass (1989–2000)
* Ove «Døden» Sæbø &ndash; gitar (1989–2000)
* Heine «Heks» Salbu &ndash; gitar og keyboard (1992–2000)
* Ørjan «Torquemada» Risan &ndash; trommer (1989–2000)

### Tidligere bandmedlemmer
* Tortur &ndash; bass (1995-1998)
* Nicola «Morrigan» Trier &ndash; keyboard (1997–1999)
* Torgrim Øyre (T. Reaper)* &ndash; Bassgitar|bass ([[1998]]–1999)

== Diskografi ==
=== Studioalbum ===
* *Centuries of Sorrow* – ([[1994]])
* *Witchcraft* – (1997)
* *Soulblight* – (1998)
* *The Shepherd and the Hounds of Hell* – ([[2000]])

=== Demoer ===
* *Obtained Enslavement* ([[1992]])
* *Out of the Crypts'' (1993)

## Eksterne lenker
*
Tannpirker

**Tannpirkere** er som et lite stykke tre eller plast, som brukes for å fjerne matrester fra tennene etter et måltid. Tannpirkere er vanligvis laget av tresorten eik og har en spiss ende, noen ganger to, som brukes for å komme til mellom tennene.
Frelse

**Frelse** kan være et generelt synonym for *redning*, men brukes spesielt i religiøse sammenhenger hvor det betegner *frigivelse fra  [[synd]]* eller *frigivelse fra [[gjenfødelse]]ns syklus*, innpass i Guds rike og et evig liv. I enkelte religioner, bl.a. kristendommen og hinduismen, er frelse et grunnleggende prinsipp. I buddhismen betyr frelse frigjøring fra lidelse. 

Frelse kan oppnås ved guddommelig hjelp (kristendommen, islam, deler av hinduismen) eller ved menneskets egen kraft (flere retninger innen indiske religioner). En frelser har i noen religioner en sentral funksjon, som for eksempel Jesus Kristus i kristendommen. Frelse kan oppfattes som noe som først og fremst angår det enkelte menneske, eller som noe et helt folk eller en kirke skal dele i fellesskap.

## Se også
* Frelse (kristendom)
* Frelsen i hinduismen

## Referanser
Kvikksølvminne

**Kvikksølvminnet** eller **kvikksølvrør** var et tidlig lagringsmedium, brukt i de tidligste digitale datamaskinene. Kvikksølvminnet ble oppfunnet i 1946-49 av John Presper Eckert og John William Mauchly for EDVAC, som var ferdig 1949, etterfølgeren til ENIAC. Minnet var mer pålitelig enn sine samtidige williamsminnet og trommelminnet, spesielt førstnevnte var kjent for sin upålitelighet. Til gjengjeld var det en god del dyrere og omstendelig i bruk.

## Virkemåte
Kvikksølvminnet baserte seg på bruk av to-tallsystemet. Informasjon (lagret som enten 0 eller 1) ble lagret ved hjelp av lydimpulser som ble sendt gjennom et glassrør fylt med kvikksølv.  Minneenhetene var både store og tunge. De krevde også konstant strømtilførsel for å bevare informasjonen, som også dagens RAM.
Minnet var veldig populært på begynnelsen av 60-tallet, men var dyrt både i innkjøp og bruk, da det krevde jevn temperatur (eller stadig endring av klokkesyklusen) for å gi pålitelige data. Kvikksølv er dessuten en miljøgift, noe som heller ikke er spesielt heldig.
Senere versjoner brukte metalltråd istedenfor de nevnte rørene.

## Eksterne lenker
*  Nærmere om virkemåten
*  Om ulike tidlige minnetyper 
*  Om EDVAC, utdrag fra «Who invented the Computer?» (A. C. Burks)
Zahid Ali

**Zahid Ali** (født 1976) er en norsk stand-up-komiker, programleder og skuespiller. Han har medvirket i flere tv-programmer blant annet *[[Rikets Røst]]* (TV 2), *[[Jul i Tøyengata]]* (TV Norge), *Landsfareren* (TV3) og *[[Hellfjord]]* (NRK).

## Bakgrunn
Han startet som stand-up-komiker i 1999, etter å ha gått et år på musikk-/teaterlinjen på Ringerike folkehøgskole. Skolen har idag en egen standup-linje, som startet året etter.

Zahid Ali benytter ofte sin norskpakistanske bakgrunn som komiker og skuespiller.

Han mottok Brobyggerprisen i 2009 av 14. august-komiteen, og har også vært involvert i flere veldedige prosjekter. Sammen med Sissel Kyrkjebø har han frontet Unicef-kampanjen «Sammen for barn – sammen mot aids». I 2006 samlet han, ifølge Athenas.no  en rekke komikere, blant andre Bård Tufte Johansen, Harald Eia, Tom Mathisen, Herodes Falsk og Jono El Grande på Stenersenmuseet i Oslo. Den pakistanske ambassaden forvaltet pengene til bygging av ny skole i det jordskjelvrammede Kashmir.

## Filmer (utvalg)

* 2005: *[[Izzat]]* (stemme)
* 2011: *[[Tomme Tønner 2]]*
* 2014: *[[Børning]]*
* 2018: *[[Los Bando]]*
*2019: *Operasjon Mumie*
*2019: *Swingers*

## TV-opptredener (utvalg)

* 2000: *Box, Metropol T.V.* som programleder, reporter
*2000: *[[Karl & Co]]* som Ahmed
* 2001: *[[Nissene på låven]]* (TVNORGE) som Radjif
* 2004:   Hos Martin som taxi sjåfør
* 2005: *[[Rikets Røst]]* (TV 2)  sesong 1 som utegående reporter/innslag
* 2005: *[[TV 2-nøttene]]* som Skomaker Ali
* 2006: *[[Rikets Røst]] sesong 2* som utegående reporter/innslag
*2006: *Rikets Røst* sesong 3 som utegående reporter/innslag
* 2006: *[[Jul i Tøyengata]]* (TVNORGE) skomaker Ali
* 2008: *[[Sladder]]* (TVNORGE) fast panledeltager
* 2012: *[[Landsfareren]]* (TV3) programleder
* 2012: *[[Hellfjord]]* (NRK) politkonstabel Salamander
* 2014: *[[Skal vi danse (TV-program)|Skal vi danse]]* (TV 2)

## Musikk
* 2018: *Innvandrarna*
* 2006: Dansebandet *[[Svartingarna]]*
*2020: West Side Story musical 

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
OR

**OR**, **Or**, **oR** og **or** kan bety:

* Oreslekten, en treslekt i bjørkefamilien

## OR
* Olympisk rekord, betegnelse innen sport for tidenes beste resultat innen Olympiske leker
* Oppland Regiment

## Or
* Den amerikanske delstaten Oregon
* Other ranks, bokstavkode for menig personell i NATOs personellkoder

## or
* Inklusiv disjunksjon, «or»
Kjersti Grini

**Kjersti Elizabeth Grini** (født 1971) er en norsk tidligere håndballspiller. Hun spilte over 200 landskamper med over 1000 scorede mål og er en av Norges mest markante spillere gjennom tidene. Hun la opp i 2003. Hun var med på Norges kvinnehåndball-landslag som første gang ble europamestere i Nederland i 1998 og verdensmestere i 1999, og som tok bronse under Sommer-OL 2000 i Sydney. Hun er også håndballekspert på TV 2.

Grini er oppvokst på Gran og Jaren på Hadeland.

I 2025 vant hun sesong 9 av *[[Farmen kjendis (sesong 9)|Farmen kjendis]]*, etter å ha slått sin tidligere lagvenninne Susann Goksør Bjerkrheim i finalen.

## Tidligere klubber
*   Ikast
*   Tertnes
*   Bækkelaget
*   Toten 
*   Bækkelaget 
*   Lunner
*   Jaren

## Meritter
* Landslagsdebut: 11. november 1987 mot Jugoslavia
* Landskamper: 201	
* Landslagsmål: 1003
* *Flest landslagsmål for Norge gjennom historien.* 
* 2002: DM-sølv, EHF-cup-gull, årets venstre bakspiller (dansk liga) 
* 2001: VM-sølv, pokalmester 
* 2000: OL-bronse (toppskårer/All Star Team), EHF-cup-sølv 
* 1999: VM-gull, NM-sølv 
* 1998: EM-gull (All Star Team) 
* 1996: EM-sølv (toppskårer), OL-4.-plass (All Star Team), serietoppskårer 
* 1995: VM-4.-plass, europacup-sølv 
* 1994: EM-bronse, europacup-sølv, serietoppskårer, årets spiller (Norge) 
* 1990: VM-6.-plass, serietoppscorer, årets spiller (Norge)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Vømlingan

**Vømlingan** er en norsk visegruppe som ble starta før­juls­vinteren 1992 for å videre­føre tradi­sjonen fra Vømmøl Spellmannslag. 

Bandets første opptreden var på Trudvang i Lånke. Med tida ut­vikla de også eget låt­materiale, hovedsakelig med låter av Håvard Flatmo, som de ga ut på albumet *[[Örderpop]]* i 1997. Bandet ble nedlagt i 1999, og bort­sett fra en uke­lang turné for de norske styrkene i Republikken Makedonia og Kosovo i 2001, var det stille fra bandet fram til 2004, da de markerte vømmølåret ved å gjenforenes. I juni 2007 ga de ut plata *[[Vømmølminner]]* med nyskrevne tekster og melodier av Hans Rotmo. Bandets siste album *No e festen i gang* kom i 2014, og låtene ble skrevet av Håvard Flatmo og Anbjørn Viem, enten i lag eller hver for seg. Vømlingan ble nedlagt i 2015. 

## Medlemmer
* Terje Hilanmo (født 1973, medlem 1992-2015) &ndash; vokalist, akustisk gitar, munnspill og perkusjon
* Per-Anders Elvertrø (født 1974, medlem 1992-2015) &ndash; Akustisk og elektrisk gitar
* Anbjørn Viem (født 1977, medlem 1993-2015) &ndash; trekkspill, mandolin, melodica og akustisk gitar. Også med i bandet Deleted Waveform Gatherings.
* Håvard Flatmo (medlem 1992-2015) &ndash; bass
* Espen Myrvang (født 1972, medlem 1997-2015) &ndash; trommer, perkusjon
* Jørgen Skancke Langen (medlem 2007-2015) - fele

;Tidligere medlemmer 
* Olav Kvamme Leirfall (medlem 1992-1993) – akustisk gitar
* Even Granås (medlem 1994-1997) – trommer og perkusjon 
* Olav Luksengård Mjelva (medlem 2007) - fele

## Diskografi
**[[Vömmöllokken]]* (1994)
**[[Örderpop]]* (1997)
**[[Vömmölspelet]]* (2004)
**[[Vømmølminner]]* (2007)
*No e festen i gang (2014)

## Eksterne lenker
*
Corliss Lamont

**Corliss Lamont** (født 28. mars 1902 i Englewood i New Jersey i USA, død 26. april 1995 i Ossining i New York) var en amerikansk humanistisk filosof og borgerrettsforkjemper.  I sin studietid var han noen tid også ved University of Oxford og delte da studentbolig med Julian Huxley. 

## Liv og virke
Lamonts politiske syn var sosialistisk. På 1930-tallet var han positivt sinnet overfor den sovjetiske sosialisme, men gikk aldri inn i kommunistpartiet og distanserte seg senere fra dette. I 1953 skrev han en pamflett om dette, med tittelen *Why I am not a Communist* («Hvorfor jeg ikke er kommunist»).    

Han var en ivrig forkjemper for borgerrettighetene og var direktør for American Civil Liberties Union fra 1932 til 1954, og deretter formann frem til sin død for *the National Emergency Civil Liberties Committee* som med stor fremgang gikk imot senator Joseph McCarthys underkomite i det amerikanske senat.  

Lamont skrev seksten bøker, hundrevis av pamfletter og tusenvis av leserinnlegg om samfunnsmessige spørsmål. Hans best kjente bok er sannsynligvis  *The Philosophy of Humanism*, som av mange oppfattes som en nøkkelfremstilling av naturalistisk humanistisk filosofi. Et annet bidrag til samme felt var hans bok *The Illusion of Immortality* (1935), som er en revidert versjon av hans doktoravhandling. Han utgav også bøker om John Dewey og Bertrand Russell. 

Lamont var president-emeritus for American Humanist Association og mottok Gandhi-fredsprisen i    1981. I 1998 mottok han posthumt utmerkelsen *Distinguished Humanist Service Award* fra International Humanist and Ethical Union.

## Bøker
* *The Philosophy of Humanism*, (først utgitt i 1949), 1965-utgave: Ungar Pub Co ISBN 0-8044-5595-3, 7th rev. edition 1990: Continuum Intl Pub Group, ISBN 0-8044-6379-4, 8th rev. edition (med kjønnsnøytrale referanser ved redaktørene Beverley Earles og Beth K. Lamont) 1997 Humanist Press ISBN 0-931779-07-3.
** Online-versjon av *The Philosophy of Humanism* (8th edition) i Adobe Acrobat PDF format.
** **Norsk oversettelse**: *«Det humanistiske livssyn»* (1988).
* *Illusion of Immortality*, forord av John Dewey, (først utgitt i 1935), 5th edition 1990, Continuum Intl Pub Group, ISBN 0-8044-6377-8
* *Yes to Life: Memoirs of Corliss Lamont*, 1981 Horizon Press: ISBN 0-8180-0232-8, rev. edition 1991: ISBN 0-8264-0477-4 
* *Voice in the Wilderness: Collected Essays of Corliss Lamont*, 1979 Prometheus Books, ISBN 0-87975-060-X 
* *Freedom Is As Freedom Does: Civil Liberties in America*, forord av Bertrand Russell, (først utgitt 1956), nyopptrykk 1990, Continuum Intl Pub Group, ISBN 0-8264-0475-8

## Referanser


## Eksterne lenker
* Corliss Lamont-websider
Vestvik kirke

**Vestvik kirke** er ei kirke i Framverran i Inderøy kommune i Trøndelag. Bygningen er tegnet av arkitekt Jon Rostad. Kirka ble innviet 3. november 1905, på tomten til en eldre kirke som var bygget før 1589. Kirka har 275 sitteplasser og et 12- stemmers Jørgensen-orgel bygd i 1959.

## Galleri

Charlotte Audestad i Vestvik kirke.jpg|Charlotte Audestad spiller i kirka mai 2019


## Referanser


## Litteratur
* Karlotte Sæbø. «Vestvik kirke» i *Årbok for Mosvik historielag* 1988/89
* 
* 

## Eksterne lenker
* 
*
International Union of Pure and Applied Chemistry

**International Union of Pure and Applied Chemistry** (**IUPAC**), oversatt *Internasjonalt forbund for ren og anvendt kjemi*, er en internasjonal ikke-statlig organisasjon dedikert til å fremme kjemi. Det har nasjonale kjemiforbund som sine medlemmer. Det er best kjent som den anerkjente autoriteten i utvikling av standarder for navngivning av grunnstoffene og deres forbindelser gjennom sin Internasjonale Komité for Nomenklatur og Symboler (IUPAC nomenklatur). Det er medlem av Det internasjonale vitenskapsråd (ICSU). Forbundets sekretariat befinner seg i Nord-Carolina, USA. Norge er representert i IUPAC ved Norsk Kjemisk Selskap.

I tillegg til retningslinjer for nomenklatur fastsetter IUPAC retningslinjer for internasjonal stavemåte ved uenigheter. For eksempel avgjorde det at aluminium skal foretrekkes framfor det amerikanske *aluminum*. Også i spørsmål om andre temaer som atommasser og kjemiutdanning gir IUPAC anbefalinger og utarbeider standarder. IUPAC har siden 1960 utgitt tidsskriftet *Pure and Applied Chemistry*.

Mange IUPAC-publikasjoner er tilgjengelige via internett. For eksempel den Grønne Boka («Quantities, Units and Symbols in Physical Chemistry, 2. utgave, 1993») kan lastes ned i sin helhet

Et viktig IUPAC-supplement («Recommendations for nomenclature and tables in biochemical thermodynamics, 1994») kan også lastes ned.

Som introduksjonen til den foreslåtte 3. utgave påpeker, kan unnlatelse av å følge de standardiserte enhetene gi katastrofale resultater. Tapet av NASAs Mars Climate Orbiter skjedde som en konsekvens av at man brukte den engelske enheten pound-force istedenfor Newton i programmeringen av styringsprogrammene. IUPAC oppfordrer brukerne av deres Grønne Bok til å «alltid definere uttrykkelig begreper, enheter og symboler som de bruker.»

## Se også
* IUPAC nomenklatur
* Grunnstoff 
* Gruppene i periodesystemet
* International Chemical Identifier (InChI)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* ACD/ChemSKetch  Frivare som muliggjør generering av IUPAC navn (gratis versjon er begrenset til små strukturer)
* Norsk Kjemisk Selskap
Stadsbygd kirke

**Stadsbygd kirke** er en laftet enskipet langkirke gjort av tømmer med vesttårn. Kirken er utvendig panelt og ble innviet i 1842. Det ble reist på Alshaug i Stadsbygd i Indre Fosen kommune i Trøndelag. Kirka ble reist ved siden av den gamle kirka, som brant ned til grunnen etter et lynnedslag den 20. oktober 1837. Rester av den gamle kirken er fortsatt synlig ved siden av dagens kirke.

Kirken er reist av Th. Chr. A. Broch etter typetegninger av Hans Ditlev Franciscus von Linstow. Den er 34 meter lang og har en litt bredere midtskip, som måler 12,5 meter i bredde. Kirken har 420 sitteplasser.

Ved kirken ligger Stadsbygd prestegård som ble oppført som bolig for prosten i Nord-Fosen prosti, nå Fosen prosti.

Det har stått minst to tidligere kirker ved kirkestedet. Den eldste kirken var ei stavkirke, som ifølge kulturminnedatabasen Askeladden trolig ble revet i 1656, til fordel for bygging av en ny tømmerkirke. Den nye kirken skal imidlertid ha blåst ned i en storm under bygging, slik at den nye kirken ikke sto ferdig før i 1660. Denne kirken hadde takrytter mot vest, samt både våpenhus og sakristi. To av takstolene bærer imidlertid årstall, henholdsvis 1656 og 1657, så disse må ha blitt gjenbrukt etter stormen. Kirken omtales som «Stadtzbøydens Hoffuit Kircke» i regnskapene for 1674–1676. Det var denne kirken som brant ned i 1837.

## Referanser





## Litteratur
* 
* 

## Eksterne lenker
* 
*
Terry Gilliam

**Terrence Vance Gilliam** (født 22. november 1940 i Minneapolis i Minnesota i USA) er en britisk regissør og animatør, kjent for sin tid som medlem av komikergruppen Monty Python og som regissør av flere prisvinnende filmer.

I 38 år hadde han både britisk og amerikansk statsborgerskap, men i januar 2006 ga han avkall på det amerikanske.

## Før [[Monty Python]]
Gilliam begynte som amerikansk animatør og tegneserietegner, han laget tidlig animasjoner med utklipp av fotografier, blant annet inneholdt en av de første John Cleese. Han flyttet til England på slutten av 1960-tallet, og medvirket i barne-TV-programmet *Do Not Adjust Your Set*, sammen med blant andre Michael Palin, Graham Chapman og Eric Idle. Gilliam begynte her å utvikle sin unike animasjonsstil, blant annet besto den av at gamle fotografier ble flyttet rundt på små papstykker. Alle fire skiftet til Monty Python i 1969.

## Monty Python
Terry Gilliams vesentligste betydning i Monty Python var de surrealistiske animasjonssekvensene. Disse ble delvis brukt til introduksjon og delvis for å forbinde de forskjellige sketsjene. Av og til hadde Gilliam også roller i selve programmet, særlig i slike scener som ingen andre ville ha (på grunn av ubehagelige kostymer eller mye make-up. Blant annet var han ridderen med gummihøna som avsluttet mange av Monty Pythons sketsjer. 

Han var medregissør på *[[Monty Python og ridderne av det runde bord]]* og opptrådte i filmen som «animatøren som døde av hjerteslag». Han hadde også regi i kortfilmen *[[The Crimson Permanent Insurance]]*, som ble vist før *[[Monty Python's The Meaning of Life]]* (og senere inngikk i filmens «handling»).

## Etter Monty Python
Terry Gilliam har hatt regi i flere filmer etter Monty Python:
* *[[Sangen om den råtne potet]]* (1977)
* *[[Time Bandits]]* (1981)
* *[[Brazil (film)|Brazil]]* (1985)
* *[[Baron Münchausens eventyr]]* (1988)
* *[[The Fisher King]]* (1991)
* *[[Twelve Monkeys]]* (1995)
* *[[Frykt og avsky i Las Vegas]]* (1998)
* *[[Brødrene Grimm (film)|Brødrene Grimm]]* (2005)
* *[[Tideland]]* (2006)
* *[[The Imaginarium of Doctor Parnassus]] ([[2009]])
* *The Zero Theorem (2013)

Generelt har Terry Gilliams filmer en egenartig karakter, med barokke elementer som for eksempel datamonitorer med forstørrelsesglass (*Brazil*), og en Monty Python-aktig humor, men som er sortere enn i Monty Pythons fellesproduksjoner.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  
* 
*
Arnt Bækholt

**Arnt Bækholt** (født 9. april 1926 i Oslo, død 20. november 2006 i Stavanger) var en norsk politiker og fagforeningsmann.

## Biografi
Arnt Bækholt vokste opp i små kår i en familie med rot i arbeiderklassen, hvor moren fødte 11 barn. 
Under krigen var han aktivt med i motstandskampen. Han ble arrestert flere ganger, og ved fredsslutningen i 1945 var han i norsk politiuniform som 19-åring.

Etter verneplikten ble han medlem av Hasle Kommunistiske Ungdomsforbund, etter hvert fikk han flere tillitsverv og blei sekretær i Oslo og Akershus NKU. Han ble ekskludert fra Norges Kommunistiske Parti etter indre stridigheter i 1949. Seinere flyttet han til Stavanger hvor han ble brannkonstabel. Han giftet seg med Ingeborg Marie Bækholt, født Hansen, i 1950. 

Arnt Bækholt døde etter en operasjon den 20. november 2006

## Politikk
På 1950-tallet var det for ham et spørsmål om å melde seg inn i Arbeiderpartiet, men for ham sto APs NATO-politikk,  atompolitikken og Håkon Lies holdninger til McCartys politikk i veien for dette.  Sammen med kona Ingeborg Bækholt blei han istedenfor aktiv i fredsarbeid, som brubygger mellom øst og vest, og i motstand mot atomvåpen-utplassering i Norge.  
 
Han var med å starte Sosialistisk folkeparti (SF) i 1961 og ble senere politiker for partiet Sosialistisk venstreparti (SV). I lokalpolitikken i Stavanger var han aktiv i hele 1960-tallet, valgt til kommunestyremedlem i 1963. Bækholt var med i finansutvalg og formannskap. Til stortingsvalget i 1969 sto han på SF-lista, men kom ikke inn.

Sosialistisk Valgforbund fikk sin forløper i Stavanger i 1971 med samarbeid mellom SF og NKP, uavhengige sosialister og kristne sosialister fra Misjonsskolen. De blei representert i bystyret ved kommunevalget i 1971. Ekteparet Bækholt var aktive i denne prosessen.  Fra da av aktiviserte han seg mer i  fagbevegelsen. Etter hvert fikk han permanent jobb i Norsk Kommuneforbund. Arnt Bækholt ble nestleder av Norsk Kommuneforbund.

## Referanser


## Litteratur
* *Ingeborgs tid*, Jan Gjerde, Rogaland forlag 2005

## Kilder
* Jubileumsartikkel i *[[Klassekampen]]* 11. april 2006 skrevet av Torild Skard
Liturgiske parafernalier

**Liturgiske parafernalier** er et fellesbegrep på gjenstander som brukes under feiringen av gudstjenester. 

## Nattverdsfeiring

De mest sentrale gjenstandene er de som brukes til nattverdsfeiringen, og som alle kirker som praktiserer nattverd har i det minste noen av. Enkelte av gjenstandene i denne kategorien er særegne for visse kirkesamfunn.

## Til spesielle fester
Mosvik kirke

**Mosvik kirke** – i Mosvik i Trøndelag – ble oppført i 1884 i gotisk stil.

Kirka har 360 sitteplasser og et krusifiks fra 1250 som er et av høygotikkens ypperste skulpturverker.  Originalene er oppbevart i Vitenskapsmuseet i Trondheim, men en kopi er utstilt i kirka. Mosvik kirke har også et 15 stemmers orgel bygd av Brødrene Torkildsen i 1953.

Kirka er bygd på grunn fra Vinje bruk.

Det er kirkegård vest for kirka.


Vinje kirke mosvik 1774.jpg|Mosviks tidligere kirke tegnet av Gerhard Schøning i 1774
Mosvikkrusifikset fra Unimus.jpg|Mosvikkrusifikset
Maria fra Mosvik fra Unimus.jpg|Maria med barnet fra Mosvik, nå i Vitenskapsmuseet
Mikael fra Mosvik fra Unimus.jpg|Sankt Mikael som kjemper mot dragen


## Referanser


## Litteratur
* 
* 
* Margrethe C. Stang. «De tre middelalderskulpturene fra Mosvik kirke». *Årbok for Mosvik historielag* 2015
* 
* Jorolf Nyborg. «Kultur og sosialt samvær» i ''Mosvik 100 år''. Utgitt av Mosvik kommune, 2001

## Eksterne lenker
* 
*
Phil Neville

**Philip John Neville** (født 21. januar 1977 i Bury) er en engelsk fotballtrener og tidligere fotballspiller som er assistenttrener for .

Han spilte på det engelske landslaget i perioden 1996 til 2007.

Neville fikk sin første profesjonelle kontrakt sommeren 1994 da han skrev under for Manchester United FC. Den 19. august 1995 debuterte han for klubben i Premier League mot Aston Villa FC, og hans første ligamål kom den 28. desember 1998 i en kamp mot Chelsea FC. Totalt spilte han over 250 ligakamper for Manchester United fram til sommeren 2005 da Everton kjøpte han for £3 500 000.

Han debuterte for Everton mot Villarreal CF den 9. august 2005 i en kvalifiseringskamp til Mesterligaen. I ligasammenheng debuterte han mot sin gamle klubb, Manchester United, den 13. august 2005.  Efter omkring 250 kamper der la han opp i 2013.

Han spilte endog 59 kamper for  1996–2007 Everton FC. Han er bror av Gary Neville.

Phil Neville var allsidig i sin aktive karriere, men spilte først og fremst venstreback og defensiv midtbane.

Så la han opp og fortsatte som trener, han hadde i 2012 fått et trenersertifikat og var ett år i United som trener for førstelaget.  Med sin bror Gary Neville og en del andre Unitedspillere ble han i 2014 medeier i Salford City FC der han også var med som trener.  I januar 2018 ble han utnevnt til manager for Englands kvinnelandslag i fotball.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Rissaraset

**Rissaraset** var et leirras i tidligere Rissa kommune (nå Indre Fosen kommune) i Trøndelag den 29. april 1978. Kvikkleireskredet er det største som rammet Norge på 1900-tallet da over 20 hus og gårdsbruk ble tatt av raset og én person omkom, 32 år gamle Solvor Halten Eriksson.

## Om raset
Raset begynte lørdag klokken 14:10 da det skulle graves til et utbygg på driftsbygningen på gården Fissøya. Raset gikk ned til strandkanten i brakkvannspollen Botn. 

Fire minutter senere raste nye masser ut helt opp til gården Rokseth. Folk i området begynte å bli klar over situasjonen og flere startet evakuering. 

Etter 25 minutter gikk et nytt skred.

Fem minutter etter gikk hovedskredet som tok med seg den gamle grendaskolen og gårdene Fossan, Halten, Fossum, og deler av Rabben.

Fem minutter senere gikk det siste store skredet som tok med seg gårdene og eiendommene Fissrønning Ytre, Fissrønning, Rydningen, Nylund, Trøen, Stensli og Åslund. Senere forsvant eiendommen Stensli i et av de mange etterskredene.

Selve raset var over klokken 14.55, 45 minutter etter at det startet. 

## Ødeleggelser
5–6 millioner kubikkmeter leire raste ut fra et område på 330 mål og etterlot en skredkant på 1,5 kilometer. Åtte gårdsbruk på over 50 dekar, syv bruk på under 50 dekar, to boligeiendommer, en hytte og et grendehus forsvant helt eller delvis i leirmassene. I alt mistet 32 personer alt de eide i leirskredet, mens 32 år gamle Solvor Halten Eriksson omkom i raset. Norgesrevyen oppgir at syv gårdsbruk (blant annet med 300 griser) og fem bolighus forsvant. Flere eiendommer ble etter raset stående utsatt til på kanten av rasegropen. Leirmassene fortsatte ut i Botnen der de skapte en flodbølge som ødela en lagerbygning og flere andre hus fire km fra rasstedet. 

Skredet forårsaket også store materielle skader på tettstedet Leira på motsatt side av Botnen, da en tre meter høy flodbølge slo inn kort tid etter at hovedskredet gikk.

## Film av skredet
Smalfilmamatørene *Kjell Karlsen* og *Knut Singstad* har begge sikret uvurderlig materiale for ettertida ved at de for første gang i historien festet et kvikkleireskred til film. Karlsen dro ned til Botnen da det begynte å rase, mens Singstad sto i åskanten på motsatt side. Etter hvert som skredet utviklet seg, sprang Karlsen for livet med raskanten like etter. Filmene brukes av NGI i deres skredforebyggende arbeid og i opplysningsøyemed, og vises fremdeles på ulike fjernsynskanaler verden over.

## Minnesmerke for Rissaraset i 1978
I forbindelse med markeringen av at det i 2003 var 25 år siden raskatastrofen, ble det reist et minnesmerke i rasgropa. Informasjonstavle står også ved Reins kloster. Ved riksveien gjennom Reinsgrenda og ved Rein kirke er det satt opp veivisere til minneområdet.

## Referanser


## Litteratur
Historiker Audhild Brødreskift ga høsten 2020 ut en bok om hendelsen.

## Eksterne lenker
* Rissaraset (Rissa kommune)
* NRK Gull med radioklipp om Rissaraset (raset i Rissa)
* Kvikkleireskredet i Rissa - 1978 - Norges Geotekniske Institutt på YouTube
*Rissaraset - Grenda som forsvant
Liste over prester i Nidaros domkirke

**Liste over prester i [[Nidaros domkirke]]** omhandler presteskapet etter reformasjonen. Domkirken tilhørte Trondheim domkirke prestegjeld frem til utfasingen av prestegjeldene. For prester i førreformatorisk tid, se Nidaros erkebispedømme.

## Sogneprester
* 1586–1593 Hans Sigvardsen (Sjursen)
* 1594–1595 Mogens Hansen
* ca. 1599 Patrick Diricksen
* ca. 1622 Mogens Lauritssen Blix
* 1630–1657 Mentz Christophersen Darre
* 1658–1679 Søren Hansen
* 1679–1680 Niels Pedersen Riberg
* 1680–1696 Ole Jacobsen Borchmann
* 1696–1728 Gert Jochumsen Bonsach
* 1728–1731 Eiler Hagerup d.e.
* 1731–1771 Jacob Hansen Thode
* 1771–1773 Marcus Frederik Bang
* 1773–1779 Ole Irgens
* 1780–1797 Christian Frederik Hagerup
* 1798–1828 Jonas Angell
* 1828–1845 Eiler Rosenvinge Kaurin
* 1845–1860 Lorentz Angell
* 1860–1875 Christian Petersen
* 1875–1883 Bernhard Ludvig Essendrop
* 1883–1902 Theodor Gottlieb August Angell
* 1902–1917 Einar Skavlan
* 1917–1928 Martin Luther Svanholm
* 1928–1937 Rasmus Haugsøen
* 1937–1946 Arne Fjellbu (avsatt av okkupasjonsstyret i 1942)
* 1946–1959 Sigurd Fjær
* 1959–1968 Otto Holmås
* 1968–1974 Johan B. Rian
* 1975–1977 Thor With
* 1977–1988 Tron Tronsen
* 1988–1991 Finn Wagle
* 1991–1995 Sven Gjessing Oppegaard
* 1996–2005 Knut Andresen
* 2006–2011 Ragnhild Jepsen
* 2008–d.d. Torstein Amundsen
* 2018–d.d. Andreas Hilmo Grandy-Teig

Sognepresten i domkirken var også stiftsprost eller domprost fra 1696 til 1797 og fra 1808 til 2005. (Sognepresten i Vår Frue kirke, Hans Jacob Wille, var stiftsprost fra 1798 til 1808.)

Følgende har vært domproster etter 2005:

* 2006–2010 Knut Andresen
* 2010–2023 Ragnhild Jepsen
* 2023–d.d. Kristin Moen Saxegaard

## Residerende kapellaner
*ca. 1594 Jens Nielsen
*1608–1616 Oluf Nielsen (Olaus Nicolai)
*ca. 1617 Mogens Lauritssen Blix
*1622–1629 Lars (Laurits) Holgersen
*ukj.–1657 Michael Willadssen
*1657 Jørgen Pedersen Schjelderup
*ukj.–1663 Mogens Mogensen Blix
*1663–1679 Niels Pedersen Riberg
*1680–1693 Niels Muus
*1693–1713 Niels Juul
*1713–1729 Jens Parelius
*1729–1731 Peder Lund
*1731–1740 Johan Plate
*1740–1771 Marcus Frederik Bang
*1771–1798 Jonas Angell
*1798–1803 Frederik Julius Bech
*1803–1805 Hans Blytt
*1805–1818 Peter Schnitler Krag
*1819–1828 Eiler Rosenvinge Kaurin
*1828–1846 Lorentz Angell
*1846–1860 Christian Petersen
*1861–1876 Aage Schavland
*1879–1883 Fredrik Nannestad Wexelsen
*1883–1893 Olaus Fredrik Duus
*1894–1915 Johannes Flood 
*1915–1917 Martin Luther Svanholm
*1917–1926 Thorvald Kristian Lunde
*1927–1937 Arne Fjellbu
*1937–1946 Sigurd Fjær (avsatt av okkupasjonsstyret i 1942)
*1946–1959 Agnar Sandvik
*1960–1968 Johan B. Rian
*1969–1977 Torgeir Jebsen Havgar
*1977–1987 Ole Øverland Gjerde
*1987–1991 Ole Torstein Fougner
*1991–2004 Tor Singsaas 

Etter 2004 ble stillingen som residerende kapellan endret til sogneprest.

## Personalkapellaner
*ca. 1657 Mogens Mogensen Blix
*1743–1746 Johan Christopher Testmann
*1759–1760 Hans Hammond
*1761–1765 Christian Schnitler
*1765–1771 Jacob Thode
*1765–1771 Jonas Angell
*1771–1777 Hans Bernhoft Hegge
*1778–1780 Christopher Bernhoft
*1781–1788 Johan Henriksen Formann

## Referanser