open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Simen Mustrøens besynderlige opplevelser

***Simen Mustrøens besynderlige oplevelser*** er en norsk stumfilm fra 1926 etter en fortelling av Johan Falkberget.

Filmen var regissert av Harry Ivarson, og fotografert av Erling Knudsen og Johs. Bentzen.

Filmen forteller om treskjæreren Simen som blir snytt for noe arvesølv av en kakse. Simen setter ut et rykte om sin egen død, og begynner å agere som spøkelse. Etter å ha skremt kaksen og klokkeren, som er begynt å beile til Simens kone, blir kaksens svindel oppdaget, og lensmannen arresterer ham. Simen «gjenoppstår» fra de døde, og får anerkjennelse for sin kunst.

Filmen regnes i dag som tapt.

## Rolleliste
* Martin Gisti –  Simen Mustrøen 
* Didi Holtermann –  Bertille, Simens kone 
* Sophus Dahl –  Per Pikajord 
* Haakon Hjelde –  Helge Hjort, sorenskriver 
* Kolbjørn Skjefstad –  Lars Kaldbækken, klokker 
* Arne Svendsen –  Theodor, presten 
* Ellen Astrup –  Edith, prestens datter 
* Arthur Barking –  Lensmannen 
* Sæbjørn Buttedahl –  Ola gårdsgutt 
* Marit Haugan –  Anne, en tjenestejente 
* Oscar Magnussen –  En gårdsgutt 
* Helga Rydland

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Luftskibet «Norge»s flugt over Polhavet

***Luftskibet «Norge»s flugt over Polhavet*** (sensurtittel **«Norge»s Polflyvning 1926»**, også kjent som **[[Roald Amundsen]], [[Lincoln Ellsworth|Ellsworth]] og [[Umberto Nobile|Nobile]]s flyveekspedition 1926**) er en norsk stumfilm-dokumentar fra 1926.

Filmen, fotografert av Paul Berge, dokumenterer Luftskipet Norges ferd fra Spitsbergen til Alaska over Nordpolen i 1926.

De første scenene i filmen dokumenterer overleveringen av luftskipet, som var bygd i Italia, fra Benito Mussolini til luftseilasforeningen. Man får så se luftskipets ankomst til Oslo og Spitsbergen, avreisen fra Spitsbergen og bilder fra turen over Nordpolen til Alaska.

Filmen varte 115 minutter, og ble laget i flere språkversjoner, blant annet spansk.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Baldevins bryllup (stumfilm)

***Baldevins bryllup*** er en norsk stumfilmkomedie fra 1926 i regi av George Schnéevoigt. Manuset ble skrevet av Schnéevoigt og Alf Rød etter Vilhelm Krags skuespill *Baldevins bryllup : idyl i tre akter* fra 1900.

## Handling
Filmen forteller på en humoristisk måte om hvordan skipperen Simen Sørensen klarer å få sin gamle venn Baldevin Jonassen gift med nabokona, madam Salvesen.

## Rolleliste
* Einar Sissener -  Baldevin Jonassen 
* Victor Bernau - Simen Sørensen 
* Johanne Voss -  Ollevine 
* Betzy Holter - Madam Salvesen 
* Jens Holstad - Hoppe, snekker 
* Nicolai Johannsen - Braa, skipper 
* Hilda Fredriksen - Jomfru Bertelsen 
*Sverre Arnesen - Müller, hyrbas i Lübeck 
* Amund Rydland - En sølvtøy-tyv 
* Karl Holter - En slakter 
* Ernst Albert - En krovert

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Chad Ginsburg

**Chad I Ginsburg** (født 24. april 1972) er hovedgitarist og produsent i det amerikanske rockebandet CKY. I tillegg til å spille gitar og bass i bandet har han også skrevet en del av musikken/sangene.

Ginsburg jobbet i GroundHog Studios i Bucks County i Pennsylvania da han møtte sine fremtidige bandkamerater Deron Miller og Jess Margera. Etter å ha hørt en demo med Disengage the Simulator fra bandet deres oiL ville Chad umiddelbart bli medlem. Han hadde på det tidspunktet nettopp forlatt bandet Rudy + Blitz. Bandet skiftet senere navn til Camp Kill Yourself (CKY).

Han har sagt at «I»-en i navnet står for «Individual», men han ble født ganske enkelt som Chad I Gindburg, som en spirituell referanse.

Chad bor for tiden i New Hope i Pennsylvania.

## Eksterne lenker
* 
* 
*
Brudeferden i Hardanger (film)

***Brudeferden i Hardanger*** er en norsk film fra 1926, etter fortellingen «Marit Skjølte» av Kristofer Janson. Filmen er restaurert og bevart.

Filmen var regissert og produsert av Rasmus Breistein, og ble fotografert og klippet av Gunnar Nilsen-Vig.

Filmen forteller historien om Marit Skjølte, som av kjærlighet til Anders blir igjen i Norge når hennes foreldre emigrerer til Amerika. Anders og Marit forlover seg, før han reiser vekk for å jobbe noen år. Når han kommer igjen har han forlovet seg med den rike Kari Bjørve, noe Marit først får vite på deres bryllupsdag, og hennes store drøm om lykken blir knust.
Det går så mange år, og vi møter igjen Marit som en velstående enke som bor sammen med sine to barn, Eli og Vigleik. Anders har mistet sin kone, og motgang og ulykke har gjort ham til en fattig mann, som bor på en husmannsplass sammen med sin eneste sønn Bård.
Marit elsker fortsatt Anders, men er for stolt til å vise det, men til slutt skjer det noe som bryter ned skillet mellom de to, da det oppstår kjærlighet mellom Eli og Bård.

Filmen ble i 1999 lansert i en nyrestaurert versjon, med ny musikk basert på de originale spillelistene, skrevet av Halldor Krogh.

I 2007 ble enda en ny versjon lansert, denne gangen på DVD, og enda et par hundre meter lenger.

## Rolleliste
*Aase Bye som  Marit Skjølte som ung 
*Gunhild Schytte-Jacobsen som  Marit Skjølte som gammel 
*Henry Gleditsch som Anders Bjåland som ung 
*Alfred Maurstad som Vigleik, Marits sønn 
*Annik Saxegaard som Eli, Marits datter 
*Oscar Larsen som Anders Bjåland som gammel 
*Martin Fiksen som Bård, Anders Bjålands sønn 
*Dagmar Myhrvold som Kari Bjørve 
*Vilhelm Lund som Tore Skjølte 
*Henny Skjønberg som Tores mor 
*Gustav Berg-Jæger som presten 
*Edel Johansen som fremmed i skrivergården 
*Emma Juel som sorenskriverkona 
*Ole Leikvang som husmannen 
*Rasmus Rasmussen som sorenskriveren 
*Ernst Sem-Johansen som fremmed i skrivergården 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Syv dage for Elisabeth

***Syv dage for Elisabeth*** er en norsk stumfilm fra 1927 i regi av Leif Sinding. Manuset ble skrevet av Sinding og Arvid Skappel. Det var basert på Skappels novelle *Påskeflirt*

Sonja Henie medvirker i en birolle.

I sensuren ble et nærbilde av en danserinne, teksten *«Jeg vil, men først vi je ha dig sel»* og en slagsmålscene klipt bort.

## Handling
Den unge friserdamen Elisabeth Borg vinner hovedgevinsten i pengelotteriet og beslutter å tilbringe påsken på et sanatorium på fjellet. Her har hun og venninnen Lucie noen flotte dager. Slyngelen Franz Markel forsøker seg på en del skøyerstreker mot Elisabeth, men han blir avslørt av millionærsønnen Rolf Heller, som gir skurken sin velfortjente straff. Rolf og Elisabeth blir forlovet, og attpåtil finner Elisabeth sin far, konsul Heie, som hun ikke har hatt kjennskap til tidligere.

## Rolleliste
* Magda Holm –  Elisabeth Borg 
* Haakon Hjelde –  Rolf Heller 
* Ellen Sinding –  Lucie Breien 
* Hilda Fredriksen –  Henriette Kaspar 
* Ragnvald Wingar –  Joachim Jensen, kolportør 
* Emmy Worm-Müller –  Josefine Hansen, pleiemor 
* Ulf Selmer –  Frantz Markel 
* Per Kvist –  Gunnar Erlind, lektor 
* Rolf Knudssøn –  Jan Drescher von Crongreen 
* David Knudsen –  Thomas Heie, konsul 
* Henry Gleditsch –  Morten Gribb, journalist 
* Harriet Paulsen –  Kathleen Wilson 
* Arne Svendsen –  Vaaler, direktør 
* Bergljot Vedène –  Madam Carena, russisk ballerina 
* Sverre Arnesen –  En pokerspiller 
* Lizzie Florelius –  Anna Palme 
* Arthur Barking –  Portieren på hotellet 
* Kaare Knudsen –  Knut, en fjellfører 
* Sonja Henie –  En ung skøyteløperske

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Phoenicopteriformes

* Flamingoer
* Palaelodidae (†)

**Phoenicopteriformes** (flamingofugler) er en orden med fugler som er nært tilknyttet vann. Ordenen inkluderer kun en familie med seks nålevende arter; flamingofamilien (Phoenicopteridae). I tillegg inkluderer den én familie med flamingoenes nærmeste utdødde slektninger – Palaelodidae.

## Biologi
Phoenicopteriformes er rikelig representert i fossile funn og godt dokumentert. Det eldste fossile beviset man har for flamingofugler, er den utdødde slekten *[[Elornis]]*, som levde under eocen. Likeledes kjenner man til en utdødd familie med svømmende flamingoer; Palaelodidae. Disse tror man var de nålevende flamingoenes nærmeste slektninger. Evolusjonært og økologisk sto trolig den utdødde familien mellom flamingoer og lappedykkere (Podicipedidae) i utvikling. Palaelodidae inkluderer tre kjente slekter; *[[Adelalopus]]*, *[[Palaelodus]]*, og *[[Megapaloelodus]]*.

## Inndeling

* Mirandornithes
** Podicipediformes, dykkerfugler
*** Podicipedidae, dykkerfamilien
** Phoenicopteriformes, flamingofugler
*** Phoenicopteridae, flamingofamilien
*** Palaelodidae, prehistoriske flamingofugler (†)

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Robert Michael Aconcha-Kohn

**Robert Michael Aconcha-Kohn** (født 1960, død 8. oktober 2004) var en 44 år gammel svensk statsborger som 8. oktober 2004 ble bragt til Oslo legevakt etter å ha blitt pågrepet på hospitset Ansgar hotell i Oslo. Han ble før arrestasjonen beskrevet som  rabiat, psykotisk og vanskelig å håndtere. Han hadde imidlertid roet seg ned og ba politiet om unnskyldning for sin oppførsel. Politiet valgte da å tre på mannen en anorakkhette for å hindre han i å spytte, før de bar han ned fra rom 401 i fjerde etasje på hospitset og ut i en ventende bil, for så 16 minutter senere å ankomme legevakten. Rettsmedisinsk institutt har senere testet hetta og det viste seg at en hårføner som ble holdt mot innsiden av anorakkhetta ikke klarte å blåse luft gjennom anorakkstoffet.

Sakens natur ble kjent etter at politiet ble bøtelagt for forholdet, og flere stilte spørsmål ved om saken ble forsøkt hemmeligholdt på grunn av oppmerksomheten rundt de andre dødsfallene som ble debattert. Saken ble kjent som det tredje tilfellet av fire hvor en arrestant mistet livet som følge av kvelning i perioden 1990-2007. Hos Riksadvokaten påpekes det at informasjon om denne saken ble lagt ut på deres intranett, slik at alle i politiet og påtalemyndigheten kunne trekke lærdom av saken.

Høyesterettsadvokat Tor Erling Staff hevdet at det ikke var tilstrekkelig å vise til at saken var omtalt i 2004, og uttalte at «Når påtalemyndigheten kan unnlate å informere om en slik sak, spør jeg meg selv om hvilke andre lik som kan ligge rundt». Operasjonslederen ble i 2004 referert i Aftenposten Aften på uttalelsen «Politiet rykket ut og fikk kontroll over personen. Da han skulle fraktes til legevakt, mistet han bevisstheten. Han ble senere erklært død ved Ullevål universitetssykehus.»

Saken ble en av flere hvor det ble reist spørsmål ved Riksadvokatens autoritet i saker hvor det ble startet etterforskning av politiets arbeid.

## Se også
* Politivold
  
## Referanser
Bergenstoget plyndret i natt (film)

***Bergenstoget plyndret i natt*** er en norsk-tysk stumfilm fra 1928 etter en roman med samme navn, skrevet av Jonathan Jerv (psevdonym for Nordahl Grieg og Nils Lie).

Filmen avviker en del fra boka. I stedet for hovedfokus på kupp og røveri, la filmen størst vekt på romansen mellom den vakre direktørdatteren Grete og den kjekke og atletiske tyven Tom. I følge filmhistoriker Nils Klevjer Aas ble denne endringen trolig gjort fordi publikum den gang foretrakk søt musikk og romanser fremfor fart og spenning.

Filmen var regissert av Uwe Jens Krafft, etter manus (trolig) skrevet av Alf Rød. Paul Berge og Johs. Bentzen fotograferte de norske utendørsscene i Holmenkollen og Nordmarka, på Geilo, Finse, Voss og i Hardanger (mars-april 1928). Innendørsscene ble fotografert av Günther Krampf i EFA- og UFA-studioene i Berlin (mai-juni 1928).

Bak filmproduksjonen stod «den unge bergenske rikmann» Magdalon Mowinckel og hans to bysbarn, Thorvald Isdahl jr. og Nils Lie, som utgjorde styret i produksjonsselskapet Norsk Super Film A/S.  Prosjektet er ett av de aller første forsøk på å lage norsk underholdningsfilm for det internasjonale markedet.  I hovedrollene opptrer ekteparet Aud Egede-Nissen og Paul Richter, begge stjerner i tysk stumfilm i første halvdel av 1920-årene.  Større biroller spilles av norske og tyske skuespillere, mens de fem studentene er amatører fra Blindern Studenterhjem.

Filmen forteller om et velregissert reklamestunt, hvor Tom Heiberg får i oppdrag å starte en reklameoppgave for Bergensbanen. Han får med seg noen kamerater, og natt til 1. april slår de til, og raner passasjerene på toget. Når avisene skriver om det frekke overfallet tror alle det er en aprilspøk, og Bergensbanen blir en «snakkis». Tom har oppnådd sitt mål, leverer tilbake tyvegodset, får jobben som reklamesjef for togselskapet, og direktørens datter Grete attpå.

Filmen hadde urpremiere på Konsert-Palæet kino Bergen 17. september 1928. *Bergenstoget plyndret inatt* ble meget godt mottatt av filmanmelderne i norske dagsaviser, og vel 100.000 personer så filmen mens den gikk på kino i Norge i 1928-1929. Den kan dokumenteres eksportert til Tyskland, Østerrike og Italia (Syd-Tyrol) under tittelen «Schneeschuhbanditen» (1929), til England (1929) under tittelen «Thin Ice» (eneste kjente, bevarte kopi), Sverige (1929 som «Bergenståget plundrat inatt»; totalforbudt som forbrytelsesinstruktiv og rettsforvillende), Danmark («Den maskerede bande», 1929), samt til Argentina, Paraguay og Uruguay, trolig også til Kina og Japan.

## Litteratur
Nils Klevjer Aas: «På sporet av Bergenstoget: Film og kino som populærkultur i stumfilmens siste dager».  Oslo: Norsk filminstitutt, 2009.  ISBN 978-82-8025-024-7.  Innlegg i boks med filmen på dvd og bok, utgitt av Norsk filminstitutt 2009.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Filmen på nb.no
* NRK om filmen
* Dagbladet om filmen; anmeldelse dvd/bok
* Rushprint:Om film og bok; inneholder video-trailer og stillgalleri.
Cafe X

***Cafe X*** er en norsk stumfilm fra 1928.

Filmen er regissert av Walter Fyrst, som også skrev manus og ledet produksjonen gjennom sitt selskap Fürst-film.

Filmen forteller om hvordan journalisten Karl Kraft oppklarer en sak med storstilt våpen- og ammunisjonssmugling i Oslo. Underveis i etterforskningen treffer han serveringspiken Lilly, som er involvert i affæren. Kraft får Lilly på bedre tanker, og etter at smuglerbanden er avslørt ender de to opp som et par.

En lengre slagsmålscene ble klippet bort fra filmen.

## Rolleliste
* Tove Tellback –  Lilly 
* Bengt Djurberg –  Karl Kraft, journalist 
* Ellen Isefiær –  Journalist i 'Dagsavisen' 
* Harald Steen –  Pålsen, kafevert 
* Egil Hjorth-Jenssen –  Enok Sørensen, kelner 
* Nicolai Johannsen –  Slakteren, smuglerkaptein 
* Kaare Bertrand –  Spikern 
* Signe Heide Steen –  Fru Hansen 
* Hans Erichsen –  En dekksgutt og trekkspiller 
* Reidar Roy –  En smugler

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Viddenes folk

***Viddenes folk*** er en norsk stumfilm fra 1928, regissert av Ragnar Westfelt. Han skrev også manus og var produksjonsleder. Manuset bygde på en fortelling av Bertil Lindquister. 

Innendørsscenene ble spilt inn i Spisesalen i Fossheim Sæter og utendørsscenene i Fossheim Sæter, Nystuen, Filefjell og Nordland.

Filmen hadde førpremiere på kinoen Admiral-Palads i Oslo 28. november 1928.

## Handling
Filmen forteller om et samisk par som forelsker seg i hverandre mot hennes fars vilje. Kvinnen i paret, Nina, fortrolles til å tro at hennes utkårede, Lapp-Nils, er en drapsmann, og hun går motvillig med på å skulle gifte seg med farens utvalgte, Mats. Når bryllupsdagen kommer drikker Mats seg fra sans og samling, og fyrer på teltet de bor i. Mens dette pågår klarer Lapp-Nils å få sagt til Nina at han vil møte henne ved Storevaren senere. Mats tror at Lapp-Nils er død, og blir så skremt når han ser ham at han tilstår å ha gjort reintyverier som Lapp-Nils var beskyldt for, og sjangler så ut i natten og utfor et stup hvor han faller og slår seg ihjel. Lapp-Nils og Nina møtes, og sammen med en flokk på 100 rein drar de til andre trakter.

I sensuren ble en del blodige scener klipt vekk.

## Rolleliste
* Mona Mårtenson – Nina
* Einar Tveito – Lapp-Nils
* Tryggve Larssen – Borka, Ninas far
* Tore Lindwall – Mats
* Sigurd Eldegard - Dommeren
* Snefrid Aukland – Trollkjerring

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Madame besøker Oslo

***Madame besøker Oslo*** er en norsk stumfilm fra 1927.

Originalmanuset var av Alf Rød, men filmen ble produsert etter en bearbeidet utgave skrevet av Harry Ivarson og Gurly Drangsholt. Ivarson regisserte også filmen, mens Drangsholt var produksjonsleder og regiassistent.

## Handling

På ekspressen Berlin-København møter madame Vera Wadjevska og hennes venn Baron Felix de Video den rike bankier Wagelsten fra Sydney, som etter mange års fravær er på vei hjem til Norge for å overta et gods. Wagelsten faller imidlertid plutselig død om, og baronen, som har en forbløffende likhet med Wagelsten, overtar hans identitet.

På godset bor den unge Helge i den sikre tro at den vakre eiendommen tilhører ham, men får plutselig høre at den virkelige eieren, en onkel, er på vei. Svindlerparet kommer og overtar godset. Da de averterer at yachten "Mayfair" er til salgs, blir den kjøpt av den rike grossereren Heegaard fra Oslo, som kommer til godset sammen med sin datter Edith. Helge får seg jobb som gast om bord på "Mayfair" uten at noen vet hvem han egentlig er. Han forstår snart at det er noe muffens med onkelen, og får støtte av Edith, som han er blitt venner med etter at han redder livet hennes. Madame Vera har på sin side mistanke til Helge, som hun forstår at ikke er noen alminnelig gast, og prøver å få ham ut av veien, men det går ikke etter planen. Helge får tvert imot anledning til å redde Edith ut av klørne til baronen, som har lokket henne ut til godset for å kompromittere henne. Politiet er nå kommet på sporet etter svindlerparet, som stikker av i rasende fart og kjører utfor et stup. Helge arver nå godset, og blir gift med søte Edith.

## I rollene

* Naima Wifstrand –  madam Vera 
* Joachim Holst-Jensen –  baron Felix de Video 
* Erling Drangsholt –  Helge Wagelsten 
* Lars Johannessen –  Heegaard, fabrikkeier 
* Sonja Mjøen –  Edith 
* Per Kvist –  båtsmann på 'Mayfair' 
* August Mowinckel-Nilsen –  Freddie Juul 
* Einar Vaage –  Wagelsteen, bankier 
* Eugen Skjønberg –  Albert 
* Hilda Fredriksen –  kjerringa til Albert 
* Oscar Leffmann –  1. hovedmester 
* Johs. Jensen –  2. hovedmester 
* Erling Krogh –  trubaduren 
* Ellen Isefiær –  en gjest

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Filmen kan sees gratis på nb.no
Se Norge

***Se Norge*** (engelsk tittel: **) er en stum norsk dokumentarfilm fra 1924 i regi av Gustav Lund.

Filmen er en turistreklame for Norge og viser en lang rekke turistattraksjoner fra det ganske land. Premieren fant sted i New York City nyttårsaften 1924. Allerede i november 1924 hadde det imidlertid vært en pressevisning av filmen hjemme i Norge. I 1929 ble *Se Norge* vist på norske kinoer til stor begeistring blant det norske publikum; den stod på plakaten i Oslo i hele ti uker.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Tonny Askevolds død

**Tonny Askevold** var en 18 år gammel mann som døde da han ble kvalt av en politioverkonstabel 1. april 1990. Han ble pågrepet av en politimann i en av garasjene under en boligblokk på Gullhaugfeltet i Bærums Verk. Politimannen kom hjem fra fest sammen med sin kone. Han hadde ifølge eget utsagn drukket alkohol, og det ble påvist 0,89 promille et par timer etter hendelsen. Legen som foretok klinisk undersøkelse konkluderte med at han ikke var sterkt beruset på det tidspunktet. Politimannen festet et grep rundt halsen på Askevold, og holdt det i rundt ti minutter i henhold til hans egen forklaring. Senere ble det klart under henleggelsen av saken at politimannen holdt halsgrepet i 20–25 minutter.

Saken var den første siden 1945 hvor en politimann ble siktet for forsettlig drap. I tidligere saker hadde siktelsen vært uaktsomt drap. Saken mot politimannen ble henlagt etter Riksadvokatens gjennomgang av saken. Etterlatte etter Tonny Askvold reiste deretter sivil sak mot politimannen, som også i den saken ble frifunnet.

Etter saken vedtok Justisdepartementet at politiet ikke lengre skulle ha lov til å ta halsgrep.

## Se også
*Politivold

## Referanser


## Eksterne lenker
* Dagsavisen: Overgrepene må granskes
Fra Chr. Michelsen til kronprins Olav og prinsesse Märtha

***Fra Chr. Michelsen til kronprins Olav og prinsesse Märtha*** (også omtalt som ***Fra Christian Michelsen til kronprinsparret***) er en norsk stumfilm-dokumentar fra 1929. Filmen er en jubileumsrevy som gjennomgår Norges da 25-årige filmhistorie.

Filmen inneholder en nyinnspilt versjon av ''Fiskerlivets farer'', under tittelen *Et drama på havet*. Ellers vises en rekke historiske klipp, helt fra kongefamilien ankom landet i 1905, via naturbilder, militærøvelser, opptak avBjørnstjerne Bjørnson og av Roald Amundsen, klipp fra ulike norske filmer – deriblant *[[Himmeluret (stumfilm)|Himmeluret]]*, og filmklipp fra bryllupet mellom kronprins Olav og prinsesse Märtha.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Tom Sietas

**Tom Sietas** (født 12. januar, 1977 i Hamburg i Tyskland) er en tysk fridykker som har spesialisert seg på «statisk apnea» grenen (holde pusten under vann) og «dynamisk apnea» grenen (svømme lengst mulig distanse under vann horisontalt uten å puste). Sietas startet med å fridykke 23 år gammel, etter å ha gått på dykkekurs. Pr. 2007 innehar Sietas verdensrekorden i Static Apnea på: 9 minutter og 8 sekunder.

9. august 2007 satte Sietas ny verdensrekord i å holde pusten under vann på 15.02 (15 minutter og 2 sekunder). Rekorden ble satt i det amerikanske tv-programmet *[[Live With Regis and Kelly]]*. Han forberedte seg til rekordforsøket med å inhalere ren oksygen i 20 minutter.

## Kilder
* Gjeldende verdensrekorder, AIDA 
* Portrett av Tom Sietas 

## Eksterne lenker
* Tom Sietas
Norge, vårt Norge, i toner og billeder

***Norge, vårt Norge, i toner og billeder***, også kalt ***Selvigs Norgesfilm***, er en norsk dokumentarfilm fra 1929. Filmen er restaurert og bevart.

Filmen var regissert av Lyder Selvig, og fotografert av Paul Berge.

De 111 minuttene består av følgende deler:
# Norges beliggenhet og størrelse
# Historie og forfatning
# Turistlandet Norge
# Det arbeidende Norge: akerbruk, skogsdrift, skipsfart, hvalfangst, fiskerier, hjemmeindustri, storindustri
# Det kulturelle Norge
# Sportslandet Norge

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Karen

**Karen** kan vise til:
*Karen (navn), et kvinnenavn
**Karen (slang), en typekarakteristikk av hvite, middelaldrende kvinner
*Karen (Kenya), en forstad til Nairobi
*Karen (folkeslag), et folkeslag i Burma og Thailand
*Kiwi Advanced Research and Education Network (KAREN)
* «Karen», en novelle av Alexander Kielland fra samlingen *[[To Novelletter fra Danmark]]*
Vologda

**Vologda** (russisk: Во́логда) er en by i den europeiske delen av Russland. Den er administrativt senter i Vologda oblast. Byen hadde .

Vologda er oppkalt etter elva Vologda som renner gjennom byen. Navnet er trolig er av finsk-ugrisk opprinnelse.

Vologda er en viktig industriby og jernbaneknutepunkt. I byen produseres blant annet jernbaneutstyr, jordbruksmaskiner, tekstiler, glass og sement. Vologda er også kjent for sine oster og smør, som mange anser som Russlands beste.

## Historie
Vologda ble først nevnt i Novgorods krøniker fra 1147, da Sankt Gerasim fant at det allerede var en kirke og en landsby på stedet, som var omgitt av ugjennomtrengelige skoger. Stedet var bosatt av novgorodere som dro skip fra en av Volgas sideelver over til en sideelv til Nordre Dvina, og derved gjorde det mulig å seile fra Kvitsjøen til Det kaspiske hav. I 1273 ble byen plyndret av et mongolsk raid.

Det var ikke før i 1412, da området ble avstått av Novgorod-republikken til Storfyrstedømmet Moskva, at byen oppnådde en grad av betydning. Moskva-fyrstene gjorde Vologda til sin utpost mot nord, og ved slutten av århundret hadde Vologda overskygget regionens gamle sentrum, Belozersk. Byens kommersielle betydning økte ytterligere da det engelske Muscovy Company startet sin virksomhet i Russland.

Det var på denne tid at Ivan den grusomme beordret at byens katedral skulle bygges på nytt i stein. Vologdas St. Sofia-katedral, innviet i 1570, var på den tid en av de største katedralene som hadde blitt bygget i Russland. Dens praktfulle freskoer ble malt i 1686&ndash;1688 av Dmitrij Plekhanov fra Jaroslavl. Et høyreist åttekantet klokketårn ble bygget i 1654&ndash;1659 og forhøyet på 1800-tallet.

Bare to kilometer fra Vologdas historiske sentrum står Spaso-Prilutskijklosteret, grunnlagt i 1371 av en av Sergij Radonezjskij's disipler. Med Dmitrij Donskoj som sin beskytter utviklet klosteret seg raskt til områdets største landeier. Klosterets femkuplede katedral ble reist i 1537&ndash;1542. I Sovjet-tiden ble munkene forvist og klosteret omgjort til et museum. Noen bemerkelsesverdige eksempler på tidlig trearkitektur ble fraktet hit fra fjerne landsbyer i Vologda-regionen.

## Demografi
Befolkningsutvikling:

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Vologda-portal 
*  Om Spaso-Prilutskijklosteret
*  Russland.no – Informasjon om blant annet økonomi, lovgivning, kultur og turisme
Vologda (elv)

**Vologda** (russisk: Вологда) er ei elv i Vologda oblast i Russland. Den er ei sideelv til Sukhona, og har sine kilder i skogsområdene sør for Kubenskojesjøen. Vologda er 155 kilometer lang, og har et nedbørfelt på . Byen Vologda ligger ved elva, som den også er oppkalt etter. De nederste 40 km av elva, fra byen Vologda til samløpet med Sukhona, er farbar for båttrafikk. 

## Referanser
Babajevo

**Babajevo** (russisk: Баба́ево) er en by i Vologda oblast i Russland. Den ligger ved elva Kolp (en sideelv til Suda i Volgas tilsigsfelt), 246&nbsp;km vest for Vologda. Byen hadde .

Ifølge legenden ble landsbyen Babajevo grunnlagt i 1460 av en bonde ved navn Babaj (derav navnet på byen). I 1882 ble en metallurgisk fabrikk, som produserte telegrafledninger, spiker og kroker, bygget her. Bosetningen fikk bystatus i 1925.

Det er to meierier, en elektroteknisk fabrikk og en møbelfabrikk i byen, som ligger ved jernbanelinjen mellom Vologda og St. Petersburg.

## Demografi
Befolkningsutvikling:
:

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Scelionidae

* Telenominae 
* Baeinae 
* Teleasinae 
* Scelioninae

**Scelionidae** er en delgruppe av vepsene og en familiegruppe blant stilkvepsene. Larvene lever som parasitter på andre leddyr, ofte på eggene.

## Utseende
Kroppen varierer mellom de ulike artene fra kraftig og bred, til mer slank. Fargene er vanligvis mørke eller svarte. Men noen arter er gule eller brunlige. Kjønnene er ganske like og mellom 0,5&nbsp;og&nbsp;10&nbsp;millimeter, vanligvis under 3&nbsp;millimeter.

Mange av artene mangler vinger, de som har vinger har et redusert årenett. Antennenes første ledd (nær hodet) er ekstra langt og knebøyd, eller knekte, slik som hos maur. Siste antenneledd (ytterst) er større enn de andre og noe utvidet.  Antennene har omtrent sju&nbsp;ledd.

Larvene er korte og tykke, med en butt ende bak. Hodet er ofte litt skjult, inntrukket i brystet.

## Levevis
Scelionidae finnes på en rekke lokaliteter.

Hunnen legger egg i eller på verten. Larven er radikalt forskjellige fra de voksne, både i levevis og i kroppsbygning. De lever som parasitter, særlig på egg av andre leddyr. De parasitterer ofte gresshopper, teger, sommerfugler, biller og knelere.

Scelionidae tilhører gruppen av insekter med fullstendig forvandling (holometabole insekter), som gjennomgår  en metamorfose i løpet av utviklingen. Mellom larvestadiet og det voksne stadiet er et puppestadie,  en hvileperiode, der vepsens indre og ytre organer endres. Larvens bøyelige og myke kropp omdannes til en puppe med et hardt skall. Når skallet er hardt begynner omdanningen fra larve til den voksne (imago) vepsen. De indre organer brytes i varierende grad ned til en cellemasse.  En omorganisering skjer og dyret bygges opp igjen.  Puppeperioden varierer etter temperaturen.

## Utbredelse
Scelionidae finnes i hele verden, unntatt i Arktis og Antarktis. I Europa finnes 587 arter, hvorav tre er registrert fra Norge Familien blir nå gjerne slått sammen med Platygastridae .

## Systematisk inndeling
I eldre systematikk var det fem delgrupper (underfamilier), men gruppen Platygastrinae er i nyere systematikk en egen familie, Platygastridae, og søstergruppe til Scelionidae.

* Vepser (Veps, humler og maur) (Hymenoptera) 
** delgruppe stilkvepser (Apocrita) 
*** parasittvepser (Parasitica) (parafyletisk)
**** overfamilie Platygastroidea 
***** familie Scelionidae 
****** delgruppe Telenominae 
****** delgruppe Teleasinae 
****** delgruppe Scelioninae

## Referanser


## Kilder
* Sømme, Laurits 2001. *Insekter*. (Original: McGavin, George C. 2000. *Insects, spiders and other terrestical arthropods*.) N. W. Damm & Søn AS. ISBN 82-512-0601-4
* Kieffer, J. J. 1926. *Scelionidae. Das Tierreich.* Vol. 48. Walter de Gruyter & Co., Berlin. 885 sider. pdf 
* Ottesen, P.S. (red.) 1993 *Norske Insektfamilier og deres artsantall.* NINA utredning 055, 40 sider. 
* Fauna Europaea Web Service (2004) Fauna Europaea version 1.1,  www.faunaeur.org – utbredelsesdatabase for europeiske dyr. 

## Eksterne lenker
* 
* Platygastroidea
* Norges veps, maur, humler og bier – foreløpig bare om maur. 
* Norsk Entomologisk forening – for deg som vil lære mer om insekter.
Tómasz Wacko

**Tómasz Wacko** (født 17. november 1958 i Wroclaw i Polen, død 5. juni 2003) var menneskerettighetsaktivist i hjemlandet og i Norge. Han var aktiv i solidaritetsbevegelsen i Polen i 1980-årene. Tomek ble arrestert første gang for dette engasjementet 14. desember 1981. Han var da 23 år gammel og student ved historisk institutt i Wroclaw. Han flyktet til Norge med kone og barn i 1989 etter gjentatte arrester. 

Han døde av kvelning 5. juni 2003 i hagen utenfor sitt hus på Mysen etter at politiet tok halsgrep på ham etter påstått husbråk. Politimannen ble tiltalt for uaktsomt drap, men ble senere frikjent av tingretten på grunn av nødverge.

Wacko var seniorrådgiver i Den norske Helsingforskomité, og jobbet spesielt med de tidligere østblokklandene. Der hadde han spesielt god kontakt med, og engasjement for, de tsjetsjenske flyktningene. Hans bakgrunn som politisk flyktning var drivende i hans arbeid blant flyktninger. Mens han oppholdt seg i Polen var han blant annet med i Solidaritet, og som opposisjonell ble han flere ganger ble arrestert og fengslet. Til sammen satt han fengslet nærmere tre år.

## Se også
* Politivold

## Referanser


## Eksterne lenker
* Dagsavisen: Overgrepene må granskes
Sokol (by)

**Sokol** (russisk: Со́кол) er en by i Vologda oblast i Russland. Byen hadde .

Landsbyen Sokolovo har eksistert i alle fall siden 1615 på stedet hvor byen nå ligger. I 1897 ble en papirfabrikk bygget ved landsbyen, og Sokolovo ble til tettstedet Sokol, det primære bostedet for de ansatte ved fabrikken. Tettstedet fikk offisielt bystatus i 1932. Byen er hjemsted for to store papirfabrikker.

## Demografi
Befolkningsutvikling:
:

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Nikolsk (Vologda oblast)

**Nikolsk** (russisk: Нико́льск) er en by i Vologda oblast i Russland. Den ligger ved elva Jug, rundt 440&nbsp;km øst for Vologda. Stedet fikk bystatus i 1780. Byen hadde .

## Demografi
Befolkningsutvikling:
:

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Brandslet

**Brandslet** er et stedsnavn i Hommelvik i Malvik kommune. Stedsnavnet er brukt som gårdsnavn. Da som Brandslet Søndre, Brandslet Vestre og Brandslet Østre. Alle eiendommene er fradelt Hommelvik Bruk først på 1900-tallet.
Hemifaciale spasmer

**Hemifaciale spasmer** eller **klonisk hemifacial spasme** er en nevrologisk sykdom hvor blodårer inne i kraniet trykker på nervus facialis (ansiktsnerven) og forårsaker varierende grad av spasmer på den affiserte side av ansiktet, som typisk starter ved øyet. Fordi ansiktsnerven styrer mimikkmuskulaturen, vil hemifaciale spasmer forårsake ufrivillige ansiktsbevegelser.

## Behandling

Botulinum toxin eller Botox-injeksjoner, bedre kjent som middel for kosmetiske hensyn, kan brukes som et midlertidig middel for å dempe spasmene. Imidlertid vil de fleste pasienter på et senere tidspunkt undergå kirurgisk behandling.

Kirurgisk behandling er en mer permanent løsning. Kirurgisk behandling for denne tilstanden kalles mikrovaskulær dekompresjon (MVD). Gjennom en liten åpning i kraniet bak øret, blir det plassert et isolerende materiale mellom ansiktsnerven og den blodåre som trykker på nerven, typisk et stykke teflon eller muskelbit.

## Risiko ved behandling

Hørselstap er den mest vanlige komplikasjon til operasjonen, men er vanligvis ikke spesielt uttalt. Nervus vestibulocochlearis (hørselsnerven) er plassert like ved siden av ansiktsnerven.

En annen komplikasjon til denne type operasjon er lammelse av ansiktsmuskulaturen på den opererte siden.

## Eksterne lenker
* Centre for Cranial Nerve Disorders. 
* Hemifacial Spasm Association  -støtteside
Luza (elv)

**Luza** (russisk: Лу́за) er ei elv i den europeiske delen av Russland. Den er ei sideelv til Jug i Nordre Dvinas tilsigsfelt. Elva er 574 kilometer lang, med et nedbørfelt på . Middelvannføringen  fra munningen er . Elva fryser over i månedsskiftet oktober-november, og blir frosset til april-mai.
 
Luza har sine kilde i Kirov oblast nær grensen til republikken Komi, ikke langt fra bosetningen Oparino. Den renner først mot nordøst inn i Komi, før den gjør en stor sving og renner mot vest tilbake inn i Kirov oblast, og fortsetter vestover til den løper sammen med Jug rundt 20 km sørsørøst for Velikij Ustjug i Vologda oblast. Elveløpet er meget buktende og meanderende, og elva renner svært sakte, spesielt i de nedre deler. 

Byene Luza og Lalsk ligger ved elva. Det er to små vannkraftverk langs Luza. 

Elva hadde tidligere stor betydning som en del av veien fra det sentrale Russland til Arkhangelsk. 

## Referanser
Dja faunareservat

**Dja faunareservat** ligger sørøst i Kamerun, og 90% av dens 5 260 km² areal er tropisk regnskog, upåvirkete av menneskelige inngrep. Reservatets grenser dannes på tre sider av Djaelven, bare i sørvest er det land. 

Området ble første gang fredet i 1950, som viltreservat, og fredningen ble utvidet i 1973. Området ble innlemmet i UNESCOs biosfæreprogram i 1981 og ble et verdensarvområde i 1987. Området er foreslått som nasjonalpark.

Området er regnskog av samme landskapstype som i *Kongodeltaet*. Viktige vernegrunner er biodiversitet. Det finnes mer enn 100 pattedyrarter i området, særlig primater. Fem av disse dyreartene er vurdert som truede.
## Referanser


## Eksterne lenker
*
Luza (by)

**Luza** (russisk: Луза) er en by i Kirov oblast i Russland. Den ligger ved elva Luza, en bielv til Jug, 301&nbsp;km nordvest for Kirov. Byen hadde .

Byen ble etablert som en bosetning ved jernbanestasjonen på slutten av 1800-tallet på samme sted som en tidligere bosetning, som var kjent siden slutten på 1600-tallet. Bystatus ble innvilget i 1944.

Luza er et stort tømmersenter i området. Det er et sagbruk og en fabrikk for produksjon av jernbanesviller i byen.

## Demografi
Befolkningsutvikling:
:

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Polyester

**Polyester** er en type av polymer som finnes både som hardplast og som termoplast. Polyester anvendes som harts sammen med armeringsmateriale som karbonfiber, aramid- eller glassfiber i plastkompositter (båter, bilkarosseri, fly med mer), som jutmasse i produksjonsindustrien og som kunstfiber i tekstiler og klær – ofte friluftsklær (for eksempel polyesterfleece), ettersom materialet har lavt vannopptak, herder raskt, er relativt holdbart og anses bekvemt å bære. 

Vanlige polyestre er f.eks. polyetylentereftalat (PET) og ortoftalsyrepolyester mens isoftalsyrapolyester anvendes når en mer kjemikalieresistent plast behøves i for eksempel tanker og rørkonstruksjoner. Polyester bygges opp av estermonomerer.

Polyester er, sammen med akryl og nylon, en av de oljebaserte fibrene som antas å både være mest skadelig for miljøet og ha en etisk lav standard for produksjon. 

## Historie
Naturlige polyester var kjent siden ca 1830. Den første synthetiske polyester (glycerinphthalat) ble benyttet under første verdenskrig som impregneringsmiddel; alkydharpiks kom som *Glyptal* på markedet i 1920-årene fra General Electric. Som tekstilfiber ble det utviklet av Wallace Hume Carothers' gruppe hos DuPont på 1930-tallet, men disse første tålte ikke varme godt. Dette var et problem som først ble overvunnet av John Rex Whinfield i 1940-årene i England. De første slike fibre ble fremstilt kort etter annen verdenskrig som terylene av Imperial Chemical Industries.

Polyesterfiber begynte å tilvirkes for allmennheten i begynnelsen av 1950-årene. Polyester er nå verdens nest viktigste tøymateriale etter bomull, og utgjør 20&nbsp;% av verdensproduksjonen.

## Referanser
Manvik

**Manvik** var en tidligere storgård i Larvik kommune i Vestfold, beliggende vest for Stavern. Gården nevnes i kildene første gang i 1184, da gårdens eier, Lodin av Manvik, falt i slaget ved Fimreite. Gården har mest sannsynlig gått i arv til hans etterkommere. Stormannsslekten *Manvikætten* har sitt opphav på denne gården, som antas å omfatte Lodin Lepp (død 1288).

## Referanser


## Eksterne lenker
* Om Berg gamle kirke og Manvik på nettsidene til Kulturarv i Vestfold fylkeskommune
Benetice (Světlá nad Sázavou)

**Benetice** er en liten landsby like ved byen Světlá nad Sázavou i regionen Vysočina i Tsjekkia. Det lå tidligere et glassverk i Benetice, men dette eksisterer ikke lengre. Enkelte navn i området minner dog om glassverket, som Na su¹írnách og Sklárenský rybník (navnet på en demning). 

Det ligger en sommerleir i Benetice. Den ble tidligere brukt som pionerleir for unge fra Tsjekkia, og som ferieleir for barn og unge fra Ungarn, Polen og Tyskland. I landsbyen vokser et lindetre som ble plantet i 1945, til minne om freden etter andre verdenskrig. Slottet Lipnice kan ses fra Benetice.

## Bilder fra Benetice

Benetice 1.jpg
Benetice 2.jpg
Benetice 3.jpg
Benetice naves.jpg
Benetice prijezd od Svetle nad Sazavou.jpg
Benetice prijezd od Ledce nad Sazavou.jpg
Benetice tabor.jpg
Benetice pohled na druhy breh Sazavy.jpg


## Referanser


## Eksterne lenker
*
Sigdal ungdomsskole

**Sigdal ungdomsskole** er en ungdomsskole beliggende på Prestfoss i Sigdal. Rundt skolen befinner det seg et idrettsanlegg med ballbinge, fotball- og friidrettsstadion og skatepark. Selve bygningen er samlokalisert med samfunnshus, bygdekino og bibliotek. Skolen ble bygget om og renovert i 2018.

## Eksterne lenker
* Skolens hjemmeside
Polystyren

**Polystyren**, eller **styrenplast** som gruppen kalles, er en amorf termoplast som er billig og derfor svært vanlig. I Norge er handelsnavnet på ekspandert polystyren isopor. Dets gasstemperatur er cirka 100 grader celsius. Det er et aromatisk polymer fremstilt fra aromatisk monomer styren, en flytende hydrokarbon som blir kommersielt fremstilt fra petroleum i petrokjemisk industri.

## Historikk
Styrenplastene ble oppdaget på grunn av en tilfeldighet 1839 av Eduard Simon. Han destillerte en oljeaktig substans, en monomer som han navngav styrol. Flere dager senere oppdaget Eduard Simon at styrolen hadde tyknet, antagelig på grunn av oksidasjon, til en gelé som Simon kalte styroloksid. 1845 viste kjemikerne John Blyth og August Wilhelm von Hofmann at samme reaksjon hender i fravær av syre. De kalte substansen metastyrol. Analysen viste at den var kjemisk identisk med styroloksid. 1866 identifiserte Marcelin Berthelot at styrol til metastyrol er en polymerisasjonsprosess, polystyren.

## Største fortrinn
* Hardt og stivt materiale
* Billig
* Liten vannabsorpsjon
* Lav krypning
* Bra elektrisk isoleringsevne

## Største ulemper
* Brannfarlig.
* Sprekkdannelse
* Mykner ved høy temperatur
* Dårlig UV-resistens
* Dårlig resistens mot oljer, løsningsmiddel mm.
* Maur og maurskader

## Bruksområder
* Forpakninger
* Engangsartikler
* Plastbyggesett
* Veikonstruksjon
* Byggisolasjon
* Listverk

## Se også
* plast
* polymer
* plastgjenvinning
* Celleplast
* Isopor

## Eksterne lenker
* 
*
Viseklubben Dolphins

**Dolphins viseklubb** i Oslo ble startet på initiativ av Ole Hauki 12. mars 1966. Han var kommet fra USA og tok med seg ideen derfra. Det første samlingsstedet var i Frisksportrestauranten i Grensen 18 i Oslo. Her var det plass til omtrent 70 personer, og visekveldene var på lørdager. Klubben ble så populær at det snart ble arrangementer også på onsdager. I 1968 flyttet klubben til Frimurerlosjens lokaler der det var plass til 300. Aktiviteten ebbet ut i 1970.

Dolphins ble starten på den norske visebølgen. Den ble altså startet i en alkoholfri vegetarrestaurant.

De første som opptrådte i Dolphins var gruppa The Sing Singers  med Ole Hauki, Bjørn Tonhaugen, Karin Hvidsten og Ole Paus. Andre aktive var Lillebjørn Nilsen, Kari Svendsen, Bjørn Morisse, Øystein Sunde, Lars Klevstrand, Hege Tunaal, Finn Kalvik, Jon Arne Corell, Steinar Ofsdal og grupper som Kinsfolk, Gruppe 4, Christiania Fusel & Blaagress og The Young Norwegians.

## Litteratur
*Hakan Markussen: *[https://www.duo.uio.no/bitstream/handle/10852/23787/Hakan.Markussen.Masteroppgave.i.historie.pdf American Folk Music på Dolphins Club 1966 - 1970]* (masteroppgave i historie ved IAHK, Universitetet i Oslo 2009).

## Referanser
Il Divo

**Il Divo** er en internasjonal operapop-vokalgruppe satt sammen av Simon Cowell.

Simon Cowell gjennomførte en verdensomspennende søk etter unge sangere som var villig til å innlate seg på Il Divos prosjekt som varte i to år, fra 2001 til desember 2003, da det fjerde medlemmet av Il Divo, den amerikanske tenoren David Miller, ble undertegnet. Il Divo bestod opprinnelig av fire sangere: den spanske barytonen Carlos Marin (1968–2021); to klassisk skolerte tenorer, sveitsiske Urs Bühler og amerikanske David Miller; og en fransk popsanger, Sébastien Izambard.

Deres første album *Il Divo* ble en suksess over hele verden. Albumet ble gitt ut i november 2004, og de solgte fem millioner eksemplarer verden over på mindre enn ett år. Deres andre album, *Ancora*, ble gitt ut 7. november 2005 i Storbritannia. Il Divos tredje album, *Siempre*, ble utgitt 21. november 2006 i USA, og 27. november 2006 kom albumet ut i resten av verden.

## Medlemmer

### Nåværende
*Urs Bühler, tenor fra Sveits
*David Miller, tenor fra USA 
*Sébastien Izambard, popsanger fra Frankrike

### Tidligere

* Carlos Marín, baryton fra Spania – død i 2021

## Eksterne lenker
*  
* 
*
Vaga

**Vaga** (russisk: Вага) er ei elv i Vologda og Arkhangelsk oblast i Russland. Den er ei sideelv til Nordre Dvina. Vaga er 575&nbsp;km lang, og den har et nedbørfelt på . Elva fryser til i midten av november og forblir frosset til slutten av april. De største sideelvene er Kuloj, Ustja og Vel. Mesteparten av elva er farbar for båttrafikk i høyvannssesongen. Byene Velsk og Sjenkursk ligger langs Vaga.

## Referanser
Aperture

**Aperture** er et program for å organisere og behandle bilder for profesjonelle brukere. Programmet er laget av Apple og ble introdusert 19. oktober 2005. Versjon 2 av programmet ble lansert 12. februar 2008, det inneholder over 100 nye funksjoner. Apple kunngjorde i juni 2014 at utviklingen av Aperture hadde blitt avsluttet, og fra og med macOS Catalina er ikke Aperture lenger kompatibelt med macOS.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Anand Satyanand

**Anand Satyanand** (født 22. juli 1944 i Auckland) var newzealandsk generalguvernør fra 23. august 2006 til 23. august 2011. Han har tidligere arbeidet som dommer, advokat og ombudsmann. Han var New Zealands første generalguvernør av asiatisk opprinnelse og den første katolikken.

## Referanser
Marimekko

**Marimekko** er et finsk firma som ble grunnlagt i 1951. De fikk i 1960- og 1970-årene overveldende suksess gjennom sin satsing på design. Grunnleggeren av Marimekko het Armi Ratia og levde mellom 1912 og 1979. Armi Ratia gikk i 1951 inn i tekstilfirmaet Printex og innbød finske designere til å tegne mønstre. 

For å lansere tøyene fikk Ratia sydd opp en kolleksjon som ble registrert under navnet Marimekko. Marimekko/Printex ble et begrep som stod for enkle, funksjonelle klær og tekstiler med store abstrakte mønstre i kraftige farger. 

Etter en storsatsing på nye fabrikker i 1970-årene fulgte økonomiske problemer i 1980-årene. I 1990-årene hadde firmaet igjen fremgang etter en ny satsing på design, hovedsakelig av klær. Se video https://web.archive.org/web/20130927145803/http://company.marimekko.com/secret-marimekko-no

## Referanser


## Eksterne lenker
* Marimekko
John Marin

**John Marin** (født 23. desember 1870 i Rutherford i New Jersey i USA, død 2. oktober 1953 i Addison i Washington County i Maine) var en amerikansk maler, og en av pionerene innen moderne amerikansk kunst. 

## Liv og virke
### Bakgrunn
John Marin ble født i Rutherford i New Jersey, og kjente ikke sin mot, som døde ni dager etter hans fødsel. Han ble oppfostret av to tanter i  Weehawken i New Jersey. 

Han studerte ved Stevens Institute of Technology i ett år, og forsøkte uten hell å bli arkitekt. Fra 1899 til 1901, fortsatte han studiene ved Pennsylvania Academy of Fine Arts i Philadelphia. 
### Til Paris, reiser i Europa
I 1905 flyttet han, som mange andre amerikanske kunstnere, til Europa, og først til Paris. Der var han til 1911. Etter en impresjonistisk periode med impulser blant annet fra James Whistler ble han påvirket av kubisme og ekspresjonisme. Han stilte ut sine arbeider på Salongen, og det var der han også fikk sin første kontakt med kubismen og futurismen. 

Marin reiste gjennom Europa i seks år, og malte i Nederland, Belgia, England og Italia. I Europa anvendte han en slags akvarell der han oppnådde en abstrakt atmosfære, nesten en ren abstraksjon med farge som strekker seg fra gjennomsynlig til gjennomskinnelig, sammen med en stark opasitet, og lineære elementer, alltid med en følelse av frihet, som ble et av hans varemerker.
### Virke i USA
Ved hjemkomsten til USA utviklet Marin et maleri med kaleidoskopiske skyskrapermotiver fra New York City,  den ville kysten ved Maine i en rekke dynamiske akvareller, eller landskapsmotiver fra det ville vestens fjellkjeder. Hans prismatisk oppdelte landskaps- og bybilder, oftest i akvarell, nærmet seg i hans senere år den abstrakte ekspresjonismen.

I 1909 holdt Marin sin første separatutstilling på Alfred Stieglitz' 291 galleri i New York City. Han var blitt presentert for Stieglitz av fotografen Edward Steichen, som Marin i sin tur hadde truffet gjennom maleren Arthur B. Carles. 

John Marins samarbeide med Stieglitz skulle pågå i nesten førti år, og Stieglitz' filosofiske og økonomiske støtte skulle vise seg nødvendig. Fra 1909 frem til hans død i 1946, viste Stieglitz Marins arbeider nesten hvert år i noe av sine gallerier. Marin deltok også i det banebrytende *Armory Show* i 1913.

Marin hadde en retrospektiv utstilling i 1936 på Museum of Modern Art. Sent i livet hadde Marin oppnådd stor prestisje som amerikansk maler, en eldre statsmann av amerikansk kunst. I 1950 ble han hedret av University of Maine og Yale University med hederstittelen *Doctor of Fine Arts*. 

Malerier han senere malte har en stram billedoppbygging og pendler i sin uttrykksform mellom ekspresjonisme og ren abstraksjon.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Verdenscupen i hurtigløp på skøyter 2007/08 – Verdenscup 6

Sjette stevne i **[[verdenscupen i hurtigløp på skøyter 2007/08]]** ble avholdt i Vikingskipet i Hamar, Norge 25.-27. januar 2008. Etter to sesonger uten verdenscup i Norge kom verdenscupen hjem igjen.

## Sammendrag
;Kvinner

;Menn

## Resultater menn
### Første 500 meter menn

### Andre 500 meter menn

### 1000 meter menn

### 1500 meter menn

### 10000 meter menn

## Resultater kvinner

### Første 500 meter kvinner

### Andre 500 meter kvinner

## Funksjonærer
Blant funksjonærene var de norske var Tore B. Ramton (overdommer menn) og Svein Inge Strugstad (assisterende overdommer kvinner) og startere var Trond Ratdal (menn) og John Magne Eliassen (kvinner).

## Referanser




## Eksterne lenker
* Norges Skøyteforbunds samleside om verdenscupen i Hamar
Marinade

**Marinade** er en konserverende og/eller en smaksforsterkende lake av for eksempel fortynnet eddik, sitronsaft, vin eller oljer og krydder. Marinade brukes mest til fisk og kjøtt, men det er også muligheter for å bruke det til for eksempel grønnsaker.
Kardinal (sommerfugl)

**Kardinal** (*Argynnis pandora*) er en stor sommerfuglart som tilhører gruppen perlemorvinger (Argynnini) i den store familien flikvinger (Nymphalidae).

Kardinal ligner mye på keiserkåpe (*Argynnis paphia*), men fargen er litt blekere og mer grønnlig. Larven lever på fioler, særlig stemorsblomst (*Viola tricolor*).

Arten forekommer i Sør- og Mellom-Europa, østover til Iran.


Argynnis pandora MHNT CUT 2013 3 23 Teruel Male Dorsal.jpg|♂  
Argynnis pandora MHNT CUT 2013 3 23 Teruel Male Ventral.jpg|♂  △  
Argynnis pandora MHNT CUT 2013 3 23 Teruel Female Dorsal.jpg|♀  
Argynnis pandora MHNT CUT 2013 3 23 Teruel Female Ventral.jpg|♀  △ 


## Eksterne lenker
*