Roland MT-32

**Roland MT-32** er en MIDI-kompatibel lydmodul utgitt i 1987 av Roland Corporation.

## Egenskaper
Slik som Roland D-50, bruker denne modulen også *Linear Arithmetic*-syntese, som er en form for sample-basert syntese kombinert med subtraktiv syntese, for å produsere lyd. Sample-basert blir brukt på stigning av lyd og trommer, mens tradisjonell syntese blir brukt for å opprettholde lyden.

MT-32 kommer med 128 lyder og 30 rytmelyder. Lydene kan spilles på opp til 8 kanaler og rytmelydene på en kanal. Den har også en digital gjenklang-effekt. Etterfølgerne hadde også 33 lydeffekter inkludert. På grunn av at den mangler en piano-sample, kan den ikke spille en overbevisende, akustisk pianolyd.

Siden den er en synthesizer istedenfor en enkel wavetable-modul, er den programmerbar. Lyder blir laget ved å kombinere opp til 4 partieller på forskjellige måter (inkludert ringmodulasjon). Modulen kan spille 32 partieller samtidig, så polyfonien bestemmes av hvor mange partieller hver lyd består av. Modulen kan derfor spille fra 8 til 32 noter samtidig.

MT-32 bruker ikke MIDI-kanal 1 (og derfor bruker heller ikke MIDI-filer skrevet for modulen denne kanalen), men den kan bli programmert til å bruke den med sysex-beskjeder. Dette kan brukes for å gjøre modulen mere kompatibel med den populære General MIDI-standarden.

## Modeller
Det er tre hovedversjoner av MT-32:

### Første generasjon

Ingen hodetelefonutgang. LA32 er en 80-pinns PGA-brikke. Kontrollprosessoren er en Intel C8095-90. DAC er en Burr-Brown PCM54 uten trimpot; dens signal har en oppløsning på 15 biter (se under).
*MT-32 med revisjon 0 kretskort, brukt i flere enheter opp til serienummer 851399
LA32-brikken blir senere byttet ut med en 100-pinns flatbrikke.
*MT-32 med «gammeltype» revisjon 1 kretskort, brukt i enheter med serienummer 851400&ndash;950499
*Roland MT-100: En kombinasjon av MT-32 med en Roland PR-100 maskinvare-sekvenser

### Andre generasjon

Hodetelefonutgang er lagt til. Kontrollprosessoren er en Intel P8098. Samme DAC, men med full 16-bits inngangsoppløsning (se under).
*MT-32 med «nytype» revisjon 1 kretskort, brukt i enheter med serienummer 950500 og høyere
Etter dette fikk alle moduler 32 ekstra lydeffekter.
*Roland CM-32L: Lydmodul beregnet for bruk med datamaskiner (CM står for «computer music»). Den har derfor bare en volumkontroll og to indikatorlys. Utgitt i 1989
*Roland CM-64: En kombinasjon av CM-32L med den sample-baserte CM-32P, en CM-versjon av Roland U-110. CM-32P-delen bruker MIDI-kanalene som CM-32L-delen ikke bruker
*Roland LAPC-I: Et ISA-kort for IBM PC-er. MPU-401-grensesnittet er inkludert

### Tredje generasjon
DAC er nå en Burr-Brown PCM55, som er fabrikkjustert (se under). Vibrato er merkbart sterkere enn på tidligere modeller.
*Roland CM-32LN: En lydmodul for NEC PC-98-serien av bærbare PC-er. Den har en spesiell tilkobling slik at den kan kobles til PC-ens 110-pinns ekspansjonsport. Bare utgitt i Japan
*Roland CM-500: En kombinasjon av CM-32LN og den Roland GS-kompatible CM-300, CM-versjonen av Rolands SC55. Utgitt 1992
*Roland LAPC-N: Kort for C-bussen i NEC PC-88- og NEC PC-98-datamaskinene. Bare utgitt i Japan

## Lydkvalitet og kompatibilitetsproblemer
### Klipping
MT-32 og kompatible moduler bruker en parallell 16-bits DAC med en sample rate på 32 kHz. For å forbedre signal-til-støy nivået uten å investere i dyrere komponenter, ble volumet av det digitale signalet som går inn i DACen fordoblet
*i den første generasjonen ved å droppe bit 14 og flytte resten av de til venstre slik at man fikk en effektiv oppløsning på 15 bits
*i senere moduler ved å la LA32-brikken sende ut signaler med en høyere amplitude

I begge scenariene ble resultatet at man fikk en veldig hard «klippestøy» når man hadde lyder som ble spilt høyt.

### Ikke-lineære differensial-feil
DACen brukt i første og andre generasjon var angivelig fabrikkjustert, men den trengte likevel en trimpot for å redusere ikke-lineære differensial-feil (Differential Non-Linearity Error, DNL).

Fordi Roland ville spare penger, inkluderte de ikke en slik krets. Resultatet var at svake lyder hadde en merkbar metallisk lyd. Denne forvregningen er mere tydelig i den originale MT-32, mest sannsynlig fordi DACens bit 0 ikke er koblet til på grunn av bitforflytningen (se over). Den kan også høres i den nyere MT-32 og CM-32L.

For den tredje generasjonen brukte Roland Burr Browns PCM55 istedenfor. Denne DACen er fabrikkjustert og har nesten ingen hørbar DNL.

### Buffer-overflyt
Første generasjon hadde en kontroll-ROM med versjon under 2.00 og de trengte en 40 ms langt forsinkelse mellom sysex-beskjeder. Noen videospill ble programmert for å virke med nyere moduler (se over) og senere ROM-versjoner som ikke trenger denne forsinkelsen. Disse spillene vil derfor ikke virke helt korrekt med den første generasjonen. Man kan få feil lyder og modulen kan også låse seg.

## Musikk for videospill
MT-32 ble brukt mye i videospill fra slutten på 1980-tallet til begynnelsen på 1990-tallet som et bedre alternativ til AdLib- og Sound Blaster-lydkortene. Sierra On-Line var det første selskapet som tok i bruk modulen. Det var for spillet *[[King's Quest IV: The Perils of Rosella]]* i 1988. De solgte også modulen.

Etter at General MIDI (GM) ble en populær standard og etter at den implementert i Rolands Sound Canvas-moduler, sluttet spillprodusentene å lage spillmusikken for MT-32. De fleste gikk over til GM-kompatible Roland SC-55. De fleste av disse spillene legger ikke inn nye lyder i MT-32. De programmerer istedenfor MT-32s lydbank til å cirka stemme med GM-standarden slik at den musikken også kan spilles av på MT-32, ofte med varierende kvalitet.

## Emulering
På grunn av MT-32s popularitet innen videospill har mange moderne lydkort en enkel MT-32-modus som består av en lydbank som har samme oppsett som den i MT-32. Disse lydene er som oftest tatt fra andre kilder og kan derfor variere veldig i forhold til en ekte MT-32. Disse lydkortene kan heller ikke programmeres med spesielle lyder, noe som mange videospill benyttet seg av. Man kan derfor også få feil lyd i mange tilfeller. Orchid SoundWave 32, som ble gitt ut av Orchid i 1994, har en signalprosessor som tillot en mere nøyaktig gjengivelse av MT-32s lyder.

Det har den siste tiden vært forsøk på å emulere LA-teknologien i programvare ved hjelp av filkopier av MT-32s lydbank og kontroll-ROM. Den mest nevneverdige er *[http://sourceforge.net/projects/munt/ Munt]*, som har åpen kildekode. Denne prøver å emulere MT-32 med en WDM driver for *Windows XP*. Den er også lagt til i *[[ScummVM]]*, et program som kan kjøre eventyrspill fra LucasArts. Munt er basert på *[https://web.archive.org/web/20041015202951/http://www.artworxinn.com/alex/ MT-32 Emulation Project]*, som var kilden til en kortvarig krangel over distribusjonen av ROMene fordi Roland eier opphavsretten.

Roland har også sin egen emulator for klassiske synthesizere, slik som D-50.

## Roland CM-32L
CM-32L er basert på MT-32, men er beregnet for å brukes med datamaskiner. Den er derfor beige og den har ingen eksterne kontroller bortsett fra volumkontroll og indikatorlys. Den eneste tekniske forskjellen mellom en MT-32 og en CM-32L er at sistnevnte har 32 ekstra lydeffekter.

## Se også
*Liste over Roland MT-32-kompatible videospill

## Eksterne lenker
* Roland MT-32 MIDI-implementasjon
* Roland MT-32 Sound Module Resource Center
* Munt
* MT-32 Emulation Project
* Deep Synthesis' Roland MT-32 demo