open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Jernbane i Nederland

**Jernbane i Nederland** består av et 2809 kilometer langt nettverk som blir vedlikeholdt av ProRail, Nederlands svar på jernbaneverket. Nettet blir brukt av en rekke private jernbaneselskaper, blant annet Veolia Transport, selv om det klart største er det statlige Nederlandse Spoorwegen.

## Historie
Den første nederlandske jernbanen ble bygget og innviet i 1839, på en kort strekning mellom Amsterdam og Haarlem, og ble deretter raskt utvidet til Den Haag og Rotterdam. Den hadde opprinnelig bredspor (1945 mm), men ble omstilt til normalspor (1435 mm) i 1866. Videre utvidelse av nettet skjedde i det 19. århundre for å forbinde resten av landet. Gjennom det 20. århundre ble hovedlinjene elektrifisert, den første var Hofpleinlijn i 1908.

## Selskaper
*Nederlandse Spoorwegen  (NS; Nederlandske sporveier) – Hovednettverket, samt enkelte natt-linjer og mindre trafikkerte strekninger
*Arriva Netherlands – Nordlige strekninger, østlige strekninger, sudlige strekninger samt en sentral strekning
*Syntus – østlige strekninger
*Connexxion – to mindre trafikkerte strekninger
*NS International – internasjonale tog, til Tyskland, Belgia og Frankrike
Enkelte nederlandske jernbanestasjoner blir betjent av utenlandske selskaper, blant dem:
*DB Regio, inkludert DB Regionalbahn Westfalen og DB Euregiobahn
*Prignitzer Eisenbahn (del av Arriva Germany)

## Referanser
Nam-san

**Nam-san** («Sørfjellet») er et 262 meter høyt fjell som ligger i sentrum av Sør-Koreas hovedstad, Seoul. Fjellet het tidligere *Mongmyeok* (목멱산). Fjellet ligger i det som i dag er et rekreasjons- og parkområde for bybeoere og tilreisende, som vedlikeholdes av byens myndigheter.

På toppen av fjellet står N Seoul Tower, og både det og toppen i seg selv er et reisemål for mange, blant annet fordi fjellet gir panoramautsikt over byen. På toppen lå også en stasjon for å sende røyksignaler *Mongmyeoksan Bongsudae*, som var en del et nødmeldingssystem fram til 1895.

Nam-san-banen er en gondolbane som går fra byens sentrum opp til fjellets topp.

## Eksterne lenker
* Profil fra Life in Korea
*  (engelsk)
Brun stubbebukk

**Brun stubbebukk** (*Arhopalus rusticus*) er en bille som tilhører familien trebukker (Cerambycidae). Den er nokså vanlig i barskogsområder i Sør-Norge.

## Utseende
En middelsstor til ganske stor (10–27&nbsp;mm), avlang og noe flat, brun trebukk. Antennene er nesten så lange som halve kroppen. Hodet er kort og bredt, fasettøynene er ganske store og nyreformede, med lange hår innimellom fasettene. Pronotum er bredere enn langt, sett ovenfra rektangulært med avrundede hjørner. Det har en tydelig grop på hver side, mellom disse en grunn midtfure. Dekkvingene er parallellsidige med markerte, rettvinklede skuldre, hver vinge med to lengderibber. Beina er brune og forholdsvis korte.
 
## Levevis
Larvene utvikler seg i nylig døde furustammer, sjeldnere gran. Eggene legges i barksprekker, nær bakken for stående trær, og larven lever først en tid under barken før den gnager seg inn i veden. Larveutviklingen tar 2–3 år. De voksne billene er nattaktive, og kommer gjerne til lys. Om dagen gjemmer de seg i barksprekker. Til tross for at de ikke tar næring til seg som voksne kan de leve opptil 45 dager.

## Utbredelse
Arten er utbredt over praktisk talt hele den palearktiske sone, unntatt de nordligste delene. I Norge finnes den nord til det sørligste Nordland.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien stubbebukker, Spondylidinae Audinet-Serville, 1832 – 75 arter, 17 i Europa
******* Gruppe Asemini
******** brun stubbebukk, *Arhopalus rusticus* (Linnaeus, 1758)

## Referanser




## Kilder
* Ehnström, B. og Holmer, M. 2007. Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. Skalbaggar: Långhorningar. Coleoptera: Cerambycidae. ArtDatabanken SLU, Uppsala. 298 sider. ISBN 978-91-88506-62-7
* Norges biller – ''Arhopalus rusticus''

## Eksterne lenker
*
Karel Vik

**Karel Vik** (født 4. november 1883 i Hořice, Böhmen, død 8. oktober 1964 i Turnov) var en Tsjekkisk kunstner. Han ble uteksaminert fra kunstakademiet i Praha i 1908. Vik er særlig kjent for sine tresnitt-arbeider.

## Referanser
Svart stubbebukk

**Svart stubbebukk** (*Asemum striatum*) er en bille som tilhører familien trebukker (Cerambycidae). Den er utbredt over hele Norge.

## Utseende
En middelsstor (10–22&nbsp;mm), avlang og litt flat, brunsvart trebukk med korte antenner. Antennene er bare ca. 1/3 så lange som kroppen. Hodet er kort og bredt, fasettøynene temmelig små og nyreformede. Pronotum er mye bredere enn langt og nærmest ovalt, noe smalere i den fremre delen. Dekkvingene er parallellsidige med markerte, rettvinklede skuldre, hver vinge med to lengderibber. Overflaten er læraktig. Beina er korte og mørke.
 
## Levevis
Larvene utvikler seg helst i furuer som har vært døde noen år, den skiller seg slik fra slektningen brun stubbebukk som foretrekker ganske nylig døde trær. Hunnene legger også gjerne egg i stubber som står igjen etter hogst, slik er ikke arten så utsatt som mange andre trebukker for moderne skogbruk. Brannskadede trær er også ofte brukt av denne arten. Larvene lever nær bakkenivå og kan også gnage seg ned og ut i røttene. Larveutviklingen tar 2-3 år. De voksne billene er aktive i mai-juli. De er nattaktive, om dagen kan man finne dem under løs bark.

## Utbredelse
Arten er utbredt over praktisk talt hele den palearktiske sone, også i Nord-Amerika. I Norge finnes den over alt der det vokser bartrær, og er en av våre vanligste trebukker.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien stubbebukker, Spondylidinae Audinet-Serville, 1832  – 75 arter, 17 i Europa
******* Gruppe Asemini
******** svart stubbebukk, *Asemum striatum* (Linnaeus, 1758)

## Referanser




## Kilder
* Ehnström, B. og Holmer, M. 2007. Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. Skalbaggar: Långhorningar. Coleoptera: Cerambycidae. ArtDatabanken SLU, Uppsala. 298 sider. ISBN 978-91-88506-62-7
* Norges biller – ''Asemum striatum''
## Eksterne lenker
*
Anlu

**Anlu** (kinesisk: 安陆; pinyin: *Ānlù*) er et byfylke i byprefekturet Xiaogan i provinsen Hubei i Folkerepublikken Kina. 

Befolkningen var på  innbyggere i 1999.

## Samferdsel
Kinas riksvei 316 løper gjennom området. Den fører fra Fuzhou i Fujian via Nanchang i Jiangxi og Wuhan i Hubei til Lanzhou i Gansu.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Lokalregjeringens sider
Jernbanelinjen Puttgarden–Lübeck

**Jernbanelinjen Puttgarden–Lübeck** er en tysk jernbanestrekning mellom Puttgarden og Lübeck. 

Linjen ble tatt i bruk i flere etapper. Det første avsnittet gikk mellom Neustadt og Oldenburg, det ble tatt i bruk 30. september 1881. Fehmarnsund bru ble åpnet 14. mai 1963, strekningen var dermed fullstendig.

2009 ble det vedtatt å prosjektere en fastlandsforbindelse mellom Rødby og Puttgarden. I den forbindelse oppgraderes strekningen over en lengde på 88 km med byggestart 2023 og driftsstart 2030. Under denne perioden går ingen togtrafikk mellom Neustadt og Puttgarden. Når den er utbygd blir den dobbeltsporet, elektrifisert, og med en topphastighet på 200 km/t. Godstrafikken, som ble nedlagt 1997, skal gjenopptas når forbindelsen tas i bruk.

## Linjekart

|}

## Referanser




## Kilder
* Eisenbahn- und Verkehrsatlas von Europa, J. J. Arnd, Leipzig 1897.
Svart granbarkbukk

**Svart granbarkbukk** (*Tetropium castaneum*) er en bille som tilhører familien trebukker (Cerambycidae). Den følger stort sett granas naturlige utbredelse i Norge.

## Utseende

En middelsstor (10–20&nbsp;mm), avlang og noe flat trebukk med ganske korte antenner. Den er ganske variabel i fargen, dekkvingenes farge varierer fra mellombrunt til svart. Hannen er mye slankere enn hunnen. Antennene er nesten halvparten så lange som kroppen hos hannen, litt over 1/3 så lange hos hunnen. Hodet er kort og bredt, fasettøynene er dypt innskåret bak antennefestet slik at de nesten er delt i to. Pronotum er blankt og grovt punktert, med rundede sider. Det er tydelig bredere enn langt hos hunnen, men bare litt hos hannen. Dekkvingene er tett kledt med fine hår og matte, med markerte, rettvinklede skuldre og to, ofte utydelige, lengderibber. De dekker ikke de to bakerste bakkroppsleddene. Beina er korte, kraftige og brunlige.

## Levevis
Larvene utvikler seg i nylig døde graner, sjeldnere furuer. Noen ganger kan også svekkede, levende trær angripes. Larvene lever nær ved bakken mellom barken og veden, og går ikke inn i veden. Larveutviklingen tar 1-2 år. Puppen ligger gjerne over et år før den klekkes. De voksne billene er aktive i mai-juli. De er nattaktive, om dagen kan man finne dem under løs bark. Larvene av denne arten kan bidra til å ta livet av tørkestressede trær.

## Utbredelse
Arten er utbredt over nesten hele Europa, og videre østover like til Japan og Korea. I Norge er den vidt utbredt, men mangler på Vestlandet og i deler av Nord-Norge.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien stubbebukker, Spondylidinae Audinet-Serville, 1832  – 75 arter, 17 i Europa
******* Gruppe Asemini
******** svart granbarkbukk, *Tetropium castaneum* (Linnaeus, 1758)

## Referanser




## Kilder
* Ehnström, B. og Holmer, M. 2007. Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. Skalbaggar: Långhorningar. Coleoptera: Cerambycidae. ArtDatabanken SLU, Uppsala. 298 sider. ISBN 978-91-88506-62-7

## Eksterne lenker
* 
* Norges biller – ''Tetropium castaneum''
Jack McCulloch

**James «Jack» K. McCulloch** (født 15. august 1872, død 29. januar 1918) var en canadisk skøyteløper og ishockeyspiller. Som skøyteløper vant han VM på skøyter, allround i 1897. Han vant også to nasjonale mesterskap i Canada i 1893 og 1897, samt det nasjonale mesterskapet i USA i 1896. 

Han var i 1889 med på å starte ishockeylaget Winnipeg Victorias, og han var også aktiv utøver i roing og sykling. I 1890 ble han profesjonell, og reiste rundt i Canada og USA hvor han holdt oppvisninger i kunstløp og deltok i hurtigløpsdueller. McCulloch er innlemmet i Canadas Sports Hall of Fame (1960) og Manitoba Sports Hall of Fame.   

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*  Jack McCulloch på Canada's Sports Hall of Fame
*  John K. “Jack” McCulloch (1872-1918) på Memorable Manitobans
Tetropium fuscum

**Tofarget granbarkbukk** (*Tetropium fuscum*) er en bille som tilhører familien trebukker (Cerambycidae). Den følger stort sett granas naturlige utbredelse i Norge.

## Utseende
En middelsstor (10–18&nbsp;mm), slank, brun trebukk med middels lange antenner. Den kjennes særlig på at den har et lyst tverrbånd på den fremste delen av dekkvingene. Ellers ligner den mye på svart granbarkbukk, men er slankere med lengre antenner. Dekkvingene er brune, den fremre delen tett kledt med korte, hvite hår som danner et lyst tverrbånd. Dekkvingene har to ganske tydelige lengderibber.

## Levevis
Larvene utvikler seg i nylig døde graner, sjeldnere furuer. Biologien ser ut til å være ganske lik slektningem svart granbarkbukk, og larver av de to artene kan finnes i samme tre. Noen ganger kan også svekkede, levende trær angripes. Larvene lever nær ved bakken mellom barken og veden, og går ikke inn i veden. Larveutviklingen tar 1-2 år. Puppen ligger gjerne over et år før den klekkes. De voksne billene er aktive i mai-juli. De er nattaktive, om dagen kan man finne dem under løs bark. Larvene av denne arten kan bidra til å ta livet av tørkestressede trær, men er trolig et mindre problem enn svart granbarkbukk siden den er sjeldnere.

## Utbredelse
Arten er utbredt over det meste av Europa, unntatt de vestligste delene, og videre østover til Japan. I tillegg er den nylig innført med mennesker til Canada. I Norge finnes den på Østlandet og i indre Trøndelag og Nordland, men er mindre vanlig enn slektningen svart granbarkbukk.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien stubbebukker, Spondylidinae Audinet-Serville, 1832  – 75 arter, 17 i Europa
******* Gruppe Asemini
******** tofarget granbarkbukk, *Tetropium fuscum* (Fabricius, 1787)

## Kilder
* Ehnström, B. og Holmer, M. 2007. Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. Skalbaggar: Långhorningar. Coleoptera: Cerambycidae. ArtDatabanken SLU, Uppsala. 298 sider. ISBN 978-91-88506-62-7
* Norges biller – ''Tetropium fuscum''

## Eksterne lenker
* 
* Foto av arten
Turnov

**Turnov** er en by i regionen Liberec i Tsjekkia. Byen, som er et turistsentrum i det nordlige Böhmen, ligger like ved elven Jizera.

## Historie
Byen ble grunnlagt i 1272.

## Folketallsutvikling
* 1869: 6 849
* 1900: 9 028
* 1930: 11 541
* 1950: 11 268
* 2001: 14 513
* 2006: 14 489
* 2012: 14 400

## Vennskapsbyer
*  Alvesta, Sverige
*  Idar-Oberstein, Tyskland
*  Niesky, Tyskland

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Nothorhina punctata

***Nothorhina muricata*** er en bille som tilhører familien trebukker (Cerambycidae).  Artsdatabanken har ikke tildelt noe normert navn, men **reliktbukk** er foreslått. Den er en sjelden art som bare er funnet noen få steder i Norge.

## Utseende
En liten til middelsstor (7–13&nbsp;mm), slank og spinkel, brun trebukk med middels lange antenner. Den kjennes særlig på pronotum er lengre enn bredt med en rasplignende overflate på sidene. Hodet er kort og bredt med ganske små fasettøyne og kjever. Pronotum er rektangulært, noe lengre enn bredt, grovt punktert bortsett fra et felt i midten. På sidene er det grovt tverr-rynket, de skarpe rynkene ligner overlaten på en rasp. Dekkvingene er parallellsidige med markerte, rettvinklede skuldre og læraktig overflate. Hver dekkvinge har to litt utydelige lengderibber. Beina er nokså korte og rødlige.

## Levevis
I motsetning til de fleste andre trebukker lever larvene til denne arten tilsynelatende bare i levende trær. Den trenger gamle, grove furutrær som står slik til at de får mye sol. Egnede trær er sjeldne i det moderne kulturlandskapet, dette er derfor regnet som en sjelden og truet art, men den kan være noe oversett da den lever i et habitat der det sjelden blir lett etter trebukker, og den voksne billen er ganske sky og gjør lite av seg. Billen kan lage en knitrende lyd. Angrepne trær kan kjennes på at barken på det angrepne stedet får en honninggul farge. Larveutviklingen tar ett til to år.

## Utbredelse
Arten finnes i Europa og Midtøsten, men utbredelsen er flekkvis og lokal. I Norge er det gjort noen få funn ved Oslo, i Trøndelag og i Troms.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien stubbebukker, Spondylidinae Audinet-Serville, 1832  – 75 arter, 17 i Europa
******* Gruppe Asemini
******** reliktbukk, *Nothorhina punctata* (Fabricius, 1798) (synonym *[[Nothorhina muricata]]* (Dalman, 1817)

## Referanser




## Kilder
* Ehnström, B. og Holmer, M. 2007. Nationalnyckeln till Sveriges flora och fauna. Skalbaggar: Långhorningar. Coleoptera: Cerambycidae. ArtDatabanken SLU, Uppsala. 298 sider. ISBN 978-91-88506-62-7
* Norges biller – ''Nothorhina punctata''

## Eksterne lenker
*
William Sharpe

**William Forsyth Sharpe** (født 16. juni 1934 i Boston i Massachusetts) er en amerikansk professor i finans, og emeritus ved Stanford Universitys Graduate School of Business, og vinneren av Sveriges Riksbanks pris i økonomisk vitenskap til minne om Alfred Nobel for 1990.

Han var en av opphavsmennene til kapitalverdimodellen. I 1989 trakk han seg tilbake fra undervisningen som professor. Han beholdt likevel stillingen som professor emeritus i finans ved Stanford University, men han valgte å fokusere på sitt konsulentfirma som heter William F. Sharpe Associates.

Sharpe fungerte som president i American Finance Association, og han er bobestyrer av økonomene for fred og sikkerhet. Han er også mottaker av en Doctor of Human Letters, Honoris Causa fra DePaul University, en Doctor Honoris Causa ved Universitetet i Alicante (Spania), en Doctor Honoris Causa ved Universitetet i Wien og en UCLA-medalje som er den høyeste utmerkelse.

## Publikasjoner (utvalg)
**Artikler**
* 
* 
**Bøker**
* Portfolio Theory and Capital Markets (McGraw-Hill, 1970 og 2000). ISBN 0071353208
* Asset Allocation Tools (Scientific Press, 1987)
* Fundamentals of Investments (med Gordon J. Alexander og Jeffrey Bailey, Prentice-Hall, 2000). ISBN 0132926172
* Investments (with Gordon J. Alexander og Jeffrey Bailey, Prentice-Hall, 1999). ISBN 0130101303

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Eduard Matusevitsj

**Eduard Antonovitsj Matusevitsj** (russisk: Эдуард Матусевич) (født 16. november 1937) er en belarusisk tidligere skøyteløper. Han representerte Sovjetunionen.

Matusevitsj vant EM på skøyter, allround i 1965, tok bronse i EM i 1967 og sølv i EM i 1968. Han deltok under vinter-OL for Sovjetunionen i 1964 i Innsbruck med 6.-plass på 1500 meter, og i 1968 i Grenoble med 8.-plass på 1500 meter. Hans beste plassering i VM på skøyter, allround var en 4.-plass i VM i 1964. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
William McNamara

**William McNamara** (født 31. mars 1965 i Dallas i Texas) er en amerikansk skuespiller. McNamara er sønn av en profesjonell racerbil-sjåfør for selskapet Ford Motor Company og hans kone som jobbet som interiørarkitekt. 

McNamara studerte først ved Columbia University og senere studerte han ved Lee Strasberg Institute. Kjente filmer som han har spilt i er Texasville, Copycat, Surviving the Game og Stealing Home.

McNamara debuterte som skuespiller i grøsserfilmen Opera fra 1987. Siden da har han vært med i flere titalls filmer og TV-serier som f. eks Law & Order: Special Victims Unit og NYPD Blue.

## Eksterne lenker
*
Katherine MacGregor

**Katherine «Scottie» MacGregor** (født **Dorlee Deane MacGregor**; 1925–2018) var en amerikansk skuespiller. Hun er kjent for sin rolle som Harriet Oleson i NBC-serien *[[Huset på prærien]]*. MacGregor spilte både på teater, i filmer og i forskjellige TV-serier. 

## Liv og virke
### Bakgrunn
Dorlee Deane MacGregor var datter av Ralph S. McGregor og Beatrice E. Willard. Som barn flyttet hun med sin mor til Fort Collins nord for Denver i Colorado, der hun bodde fram til hun flyttet hjemmefra, og da til New York.

### Karrriere
I New York ble hun på 1940-tallet ansatt ved Arthur Murray Dance Studios, som danseinstruktør. Hun studerte skuespillerkunsten under N. Richard Nash, Sanford Meisner og Stella Adler. I New York begynte hun å bruke kunstnernavnet Scottie MacGregor. Det er uklart når hun endret navn til Katherine.

I begynnelsen av 1950-årene arbeidet MacGregor i teater både på og Off-Broadway. Hun spilte også en ukreditert rolle i Elia Kazans film *[[Storbyhavnen]]* (1954), der Marlon Brando spilte hovedrollen, og hadde ytterligere en ukreditert rolle i *The Traveling Executioner* (1970). 

MacGregor medvirket i mange tv-serier, blant annet: *Love of Life* (1956), *Play of the Week* (1959), *East Side/West Side* (1963), *[[Mannix]]* (1970–1971), *Emergency!* (1972), *[[Ironside]]* (1972–1974) og *All in the Family* (1973). Hun hadde roller i tv-filmer som *The Death of Me Yet* (1971), *The Girls of Huntington House* (1973, i regi av Alf Kjellin) og *Tell Me Where It Hurts* (1974).

Etter å ha medvirket i 153 avsnitt i nærmere ti år i tv-serien *[[Huset på prærien]]* trakk hun seg tilbake fra film og tv-innspillinger. Hun var således ikke med i de tre fjernsynsfilmene som ble produsert med basis i serien. Da innspillingene fant sted var hun hun på en selverkjennelsesreise i India. 

I stedet begynte hun å å arbeide lokalt ved teateret. Hun konverterte til hinduismen. MacGregor viet seg også til skuespillerundervisning for barn på Wee Hollywood Vedanta Players, før hun gikk i pensjon tidlig på 2000-tallet.

MacGregor var i årene 1949–1950 gift med skuespilleren Bert Remsen, samt fra august 1969 til oktober 1970 gift med skuespilleren, regissøren og læreren Edward G. Kaye-Martin.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Petter Vekterli

**Johan Petter Vekterli** (født 3. april 1907 i Røyrvik, død 12. mars 1991) var en norsk gårdbruker og politiker (KrF).

Han var gårdbruker på slektsgården Østre Vekterli ved innsjøen Vekteren fra 1957. Han arbeidet også som ligningssekretær. Han var aktiv i motstandarbeidet under krigen.

Han ble første gang innvalgt i Røyrvik kommunestyre i 1932, og representerte en bygdeliste helt frem til han ikke søkte gjenvalg i 1979. Han var varaordfører i Røyrvik 1932–1934 og ordfører 1935–1941, 1945–1963 og 1968–1979. Med sine 38 år er han en av Norges lengst sittende ordførere gjennom tidene. Ved tiltredelsen i 1935 var han landets yngste ordfører. I Vekterlis tid som ordfører fikk kommunen slik erstatning ved vannkraftutbygging at kommunen kunne bygge skole, syke- og aldershjem, ysteri og oppruste veinettet i etterkant. Vekterli tok også initiativ til kommunens første framhaldsskole.

Vekterli var Kristelig Folkepartis 1. kandidat til Stortinget fra Nord-Trøndelag ved valgene i 1953, 1957 og 1961. Mens ordførerne fortsatt utgjorde fylkestinget, var Vekterli også Nord-Trøndelags fylkesvaraordfører 1968–1971.

Han ble tildelt Kongens fortjenstmedalje i gull for sin samfunnsnyttige innsats i 1977.

Petter Vekterli var far til Johan Ole Vekterli, som har vært rådmann og ordfører i Røyrvik.

## Referanser
Gausdal Landhandleri

**Gausdal Landhandleri AS** er Norges største byggevareforretning uten kjedetilknytning. Selskapet ble stiftet i 1938. 

Dagens eier, Torbjørn Seielstad, tok over i 1972 med en omsetning på 2,7 millioner kroner. I 2016 var omsetningen på 1.264 millioner kroner. Bedriften har 250 ansatte fordelt på avdelingene Bagn, Bjørkelangen, Dokka, Fagernes, Dombås, Lom, Otta, Vinstra, Ringebu, Fåvang, Hafjell, Gausdal, Lillehammer, Mesnali, Gjøvik, Trysil, Elverum, Jessheim, Jevnaker, Løken, Moelv. Rena, Flisa, Vikersund, Kongsberg og Årnes. Administrasjonen er lokalisert på Lillehammer. Daglig leder er Audun Løhre.

Gausdal har omfattende salg utenfor sitt nærområde ved levering direkte fra produsent eller grossist til kunden og gjennom  annonsering i bl a. Aftenposten.
## Referanser


## Eksterne lenker
*
Marianne Ornæs

**Marianne Ornæs** (født Rønsberg, 1944) er en norsk tidligere kontorfullmektig og politiker (Sp).

Hun var ordfører i Røyrvik kommune for en borgerlig fellesliste 1995–2007.

Hun er svigerdatter av tidligere ordfører Jens Ingvald Ornæs.

## Referanser
Air Transat Flight 236

**Air Transat Flight 236** var en internasjonal flyvning som den 24. august 2001 ble operert av et Airbus A330-200-fly tilhørende det kanadiske flyselskapet Air Transat, på strekningen mellom Toronto i Canada og Lisboa i Portugal. Kapteinen Robert Piché og styrmannen Dirk DeJager førte flyet.

Med 306 personer om bord gikk flyet tomt for drivstoff i luften og måtte foreta den til nå lengste glideflukt for et jetmotordrevet passasjerfly, med en vellykket etterfølgende nødlanding på Lajes Field på den azoriske øya Terceira.

Ingen omkom i nødlandingen, men 18 av passasjerene pådro seg lettere skader.

## Referanser
Aleksandr Ginsburg

**Aleksandr (Alik) Ilitsj Ginsburg** () (1936–2002) var en russisk journalist, poet, menneskerettighetsaktivist og dissident. 

## Liv og virke
### Bakgrunn
Aleksandr Ginsburgs far, Sergej Sergejevitsj Tsjisjov, som var fra den russiske landadel, hadde studert arkitektur i 1930-årene som sovjetisk student under Le Corbusier i Frankrike; i 1936 ble han arrestert under den store terror og i 1937 døde han i varetektsfengsel. Hans mor, Ljudmila Iljinitsjna Ginsburg, hadde handelsutdannelse og arbeidet i planavdelingen i et forretningsforetak. Aleksander vokste opp uten søsken. Moren sørget for at hennes etternavn ble påført hans fødselsattest.

Han gikk på Moskvas skole nr. 12, som hadde mange elever fra sovjetiske kadre fra Huset ved elvebredden og barn fra beboere av Forfatternes hus. 

I 1952 begynte han en karriere som skuespiller. Et av hans første arbeidssteder var Ungdomsteateret i Novosibirsk i Sibir. Der begynte han også med regiarbeid.

I 1956 begynte han å studerte journalistikk på Statsuniversitetet i Moskva, men ble utvist i 1960 og dømt til to års opphold i arbeidsleir for politisk dissidentaktivitet.

### Dissident
I 1959 startet Ginsburg samizdat-magasinet *Sintaksis*. I sin virksomhet stod Ginsburg for en ikkevoldslinje. Han ville sette søkelyset på brudd på menneskerettighetene i Sovjet og presse regjeringen til å følge sine egne lover. Han gjorde en innsats for å få sine egne skrifter smuglet ut til omverdenen og øke det ytre presset på regimet.

Han ble tre ganger dømt til straff i arbeidsleirer: i 1960 til to år, i 1968 til fem år, og i 1978 til åtte år. I april 1979 ble han og fire andre leirfanger  (Eduard Kuznetsov, Mark Dymshits, Valentin Moroz og Georgij Vins og deres familier), utvekslet mot to sovjetiske borgere som var blitt dømt for spionasje i USA, fratatt det sovjetiske borgerskapet og utvist. 

### Eksil
Etter et og et halvt år i USA flyttet han med sin familie sommeren 1980 til Paris. Der overtok han ledelsen av det russiske kultursentrum og var aktiv som journalist, først og fremst i emigranttidsskriftet *Russkaja Mysl* («Den russiske tanke»), og som lobbyist for den sovjetiske dissidentbevegelsen.

Ginsburg kommenterte fra Paris etter Sovjetunionens sammenbrudd menneskerettssituasjonen i hjemlandet, og var kritisk til det som skjedde i Tsjetsjenia. Han tvilte på at Russland ville utvikle seg i demokratisk-liberal retning. 

Etter 18 års anstrengelser fikk han til slutt fransk statsborgerskap i 1998.

Han var gift med Irina og de hadde to biologiske sønner og en adoptivsønn.

Han er begravd i den russiske kirkegården Sainte-Geneviève-des-Bois sør for Paris.

## Verker i utvalg
* *The White Book* 
* *The Trial of the Four*

## Referanser


## Eksterne lenker
* Alexander Ginzburg and the Resistance to Totalitarian Evil, Then and Now, et intervju fra 2002 med Eduard Kuznetsov, Vladimir Bukovsky og Yuri Yarim-Agaev
Det var dans bort i vägen

**«Det var dans bort i vägen»** er et svensk dikt skrevet av Gustaf Fröding. Det ble publisert i *Gitart och dragharmonika*. I 1899 tonesatte Helfrid Lambert diktet.

En innspilling med Lars Söderström lå på Svensktoppen i to uker i 1963, begge gangene som nummer to.

Sven Ingvars spilte inn en versjon av den på albumet *I Frödingland* i 1971. Den lå på Svensktoppen i seks uker i perioden 5. desember 1971-9. januar 1972. med nummer fire som høyeste plassering.

Date spilte den i Dansbandkampen 2009.

## Norsk versjon
Gunnar Jørstad har skrevet en norsk tekst. Den norske tittelen er «Det var dans borti vegen». Kjell Vidars har spilt inn sangen. Den ble utgitt på LP-platen *Hjula i gang* (Snowflake CLP&nbsp;3033) i 1982.

## Referanser
Julius Seyler

**Julius Seyler** (1875–1955) var en tysk skøyteløper og kunstmaler. 

Seylers karriere som skøyteløper varte fra 1893 til 1899. Han vant EM i 1896 og EM i 1897. Han var nest beste løper i EM i 1895, og i VM i 1898, men på den tiden ble kun mesteren premiert.

Etter tiden som skøyteløper ble Seyler en anerkjent kunstmaler med flere utstillinger i Tyskland og USA.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
;Skøyteløper

;Kunstner
* Julius Seyler på Artcyclopedia.com
Beats and Pieces

***Beats and pieces*** er et musikkalbum med Per Eriksen. Det ble utgitt i .

## Sporliste

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Moje Öholm

**Mauritz «Moje» Öholm** (født 21. desember 1883, død 14. september 1954) var en svensk skøyteløper.  

Öholm vant EM på skøyter, allround i 1907 og 1908 samt bronse i EM i 1909. Han tok bronse i VM i 1908.

## Referanser




## Eksterne lenker
* 
* Profil på SkateResults.com
Gebhardt Plays with Himself

***Gebhardt Plays with Himself*** er et soloalbum utgitt av Håkon Gebhardt i 2000. Det var hans debutalbum.

## Sporliste

# «Forgotten Flea» 0:31
# «Pick-Nick» 3:32
# «Marc the Robot» 4:28
# «Minor Tune» 1:57
# «Tech.No» 2:58
# «PIMA» 3:22 
# «Jack R.I.P» 2:46
# «Et.No» 2:30
# «Stumble Toe» 3:08
# «Tuna Tune» 2:32
# «Getting Old» 3:31

## Referanser


## Eksterne lenker
* «Håkon Gebhardt» , omtale og diskografi hos *Rockipedia*
Norsk scrabbleforbund

**Norsk Scrabbleforbund** (NSF) er høyeste organ for organisert Scrabblespilling i Norge. Forbundet arrangerer NM i Scrabble og andre turneringer. Forbundet ble stiftet i 2010. Nåværende president er Ole Martin Halck.

I årsberetningen til generalforsamlingen i 2015 ble det rapportert at forbundet hadde 100 medlemmer.

Forbundet står bak NSF-ordlista, som er en elektronisk ordliste. I tillegg til å være utgangspunkt for dømming av ord i scrabbleturneringer blir ordlisten benyttet av Wordfeud og Ordspill.no.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Åge Falck-Ytter

**Åge Wilhelm Falck-Ytter** (1892–1963) var en norsk student som i 1910 tok initiativ til dannelsen av Studentersamfundet i Trondhjem.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Åge Falck-Ytter var barnebarn av barnebokforfatter og byfogd Oluf Wilhelm Falch-Ytter som har fått Falck Ytters plass i Oslo oppkalt etter seg. I 1911 bodde han i Klostergata 25 i Trondheim, og fra 1913 til 1916 i Nedre Allé 9 på Singsaker. Han er gravlagt på Vestre gravlund i Oslo.
### Studentersamfundet
Den 22. september 1910, én uke etter at Norges tekniske høgskole hadde blitt åpnet, hengte daværende student Falck-Ytter opp et oppslag på høgskolen hvor han innkalte til et møte for å drøfte opprettelsen av et studentersamfund. På møtet den 24. september ble Falck-Ytter valgt til dirigent, og diskusjonene om opprettelsen av samfundet startet. To uker senere ble Studentersamfundet i Trondhjem formelt stiftet.

#### Teater
Falck-Ytter satt i 1910 i det første styret i Studentersamfundets Interne Teater. Han var også skuespiller.

#### Friundervisning
I 1914 tok Falck-Ytter initiativ til Studentersamfundets Frivillige Undervisning som gav gratisundervisning til rundt 300 elever årlig i engelsk, regning og tysk. Falck-Ytter mente studentene hadde plikt til å undervise «folk fra arbeiderklassen som ikke hadde fått anledning til å lære mer av de boklige fag enn folkeskolen hadde gitt dem.»

#### Ridderskap
I 1916 ble De Sorte Faars Ridderskab stiftet etter forslag fra Falck-Ytter. Ridderskapets formål var å tiltrekke formuende borgere i Trondheim og personer med interesse for Studentersamfundet i Trondhjem.

## Referanser
Swedavia

**Swedavia** er et svensk statlig selskap som ble grunnlagt den 1. april 2010 da det overtok eierskapet til og driften av de 14 lufthavner som tidligere tilhørte Luftfartsverket. Beslutningen om å opprette Swedavia var et resultat av at Sveriges riksdag høsten 2009 godkjente forslaget fra regjeringen.

## Lufthavner
* Göteborg-Landvetter lufthavn
* Kiruna lufthavn 
* Luleå lufthavn
* Malmö lufthavn 
* Ronneby lufthavn
* Stockholm-Arlanda lufthavn 
* Stockholm-Bromma lufthavn  
* Umeå lufthavn 
* Visby lufthavn
* Åre Östersund lufthavn

Fire lufthavner som eies av Swedavia ble utpekt i regjeringsproposisjonen som regionalt strategiske samt at eierskapet bør overføres i kommunal eller privat regi.

* Karlstad lufthavn
* Sundsvall Timrå lufthavn
* Ängelholm-Helsingborg lufthavn
* Örnsköldsvik lufthavn

## Redningstjeneste
Swedavia har en egen redningstjeneste ved alle sine lufthavner. Brannbilene er gule i henhold til internasjonal lufthavnstandard og er utstyrt med vannkanoner som den kommunale redningstjenesten mangler.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Ding-dong

**«Ding-dong»** er en svensk sang av Lasse Berghagen.

«Ding-dong» var Berghagens bidrag til Melodifestivalen 1973. Sangen endte på en syvendeplass.

Lasse Berghagen, Lars Sameulsons kör och orkester, har spilt inn sangen. Den ble utgitt på singlen Polydor 2053.120 i 1972. Produsent var Kit Sundqvist.

Teksten er nesten selvbiografisk og handler om en mann som er to meter lang og som gjerne synger når han er glad. Sangens intro, som er en ren nonsenstekst, var en idé fra Berghagens revykollega, Rolf Bengtsson.

«Ding-dong» lå på Svensktoppen i 17 uker i 1973, som høyest på en førsteplass.

George Harrison har spilt inn en julesang med en tilsvarende tittel, «Ding Dong, Ding Dong». Den ble utgitt i 1974.

## Norsk versjon
Arne Bendiksen har skrevet en norsk tekst. Den norske tittelen er «Ding dang». Odd Børre har spilt inn sangen. Den ble utgitt på singlen Triola TN&nbsp;661 i 1973.

## Referanser
Parlamentsvalget i Ungarn 2010

**Parlamentsvalget i Ungarn 2010** ble avviklet den 11. april og 25. april 2010. Valget er det sjette frie valget etter kommunismens fall. Systemet er basert på partilister og valg i enkelte valgkretser. I den første runden av valget, fikk det konservative partiet Fidesz kvalifisert flertall i parlamentet, og kan dermed regjere på egen hånd. 

## Resultater
### Første runde 11. april

### Andre runde 25. april

## Referanser
Min kärlekssång till dig

**«Min kärlekssång till dig»** er en svensk sang av Lasse Berghagen. Han fremførte den i Melodifestivalen 1974. Den kom på en andreplass, i skyggen av ABBAs vinnersang «Waterloo», som også vant Eurovision Song Contest 1974.

Under fremførelsen av «Min kärlekssång till dig» spilte Berghagen akustisk gitar. Sangen er også kjent under tittelen «Jag har köpt mig en akustisk gitarr».

Berghagens versjon ble utgitt den på singlen Polydor 2052.171. Arrangør var Lasse Samuelsson. Produsent var Kit Sundqvist.

Sangen lå på Svensktoppen i elleve uker i perioden 24. mars-2. juni 1974, og lå blant annet som nummer én.

## Norske versjoner
Philip A. Kruse og P. E. Pedersen har skrevet norske tekster. Kruses versjon har tittelen er «En liten sang til deg». Pedersens versjon heter «Kjærlighetssang til deg» 

### Innspillinger

## Øvrig
I Melodifestvialen 2008 ble det gjort en humoristisk sketsj i pauseunderholdningsnummeret, hvor Lars Berghagen anklaget Kristian Luuk for å ha forsøkt å stoppe fremførelsen. 

## Referanser
Jičín

**Jičín** (tysk: *Gitschin* eller *Jitschin*) er en by i regionen Hradec Králové i Tsjekkia. Byen ligger omtrent 85 km nordøst for Praha.

## Historie
Byen ble grunnlagt i 1293.

## Vennskapsbyer
*  King's Lynn, Storbritannia
*  Martin, Slovakia
*  Wijk bij Duurstede, Nederland
*  Erbach im Odenwald, Tyskland

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Joseph Horovitz

**Joseph Horovitz** (1926–2022) var en britisk komponist og dirigent.

## Biografi
Horovitz’ familie emigrerte til England i 1938. Han studerte komposisjon ved Royal College of Music i London med Gordon Jacob. 

## Musikk
Horovitz skrev i en neoklassisk stil, men med tydelige innslag av jazz og andre populære elementer. Musikken beskrives som melodisk og tilgjengelig; ofte rytmisk livlig og med orkestral farge.  Horovitz instrumenterte ofte på en fantasifull måte; som i trompetkonserten fra 1963.

### Orkesterverk
* 1948 *Concertante for Clarinet and Strings* 
* 1963 *Trumpet Concerto* 
* 1971 *Sinfonietta for Light Orchestra* 
* 1972 *Horizon Overture* 
* 1973 *Valse* 
* 1976 *Bassoon Concerto* 
* 1977 *Jubilee Toy Symphony* 
* 1993 *Oboe Concerto*

### Musikk for Wind Band og Brassband
* 1964 Tre stykker fra *Music Hall Suite* for brassband 
* 1970 *Sinfonietta for brass band*
** 1. Allegro 
** 2. Lento moderato 
** 3. Con brio 
* 1972 *Euphonium Concerto for euphonium and wind orchestra* 
** 1. Moderato 
** 2. Lento 
** 3. Con moto 
* 1975 *The Dong with a Luminous Nose* for brassband 
* 1977 *Samson* for baryton (sang), blandet kor og brassband 
* 1983 *Ballet for Band* (brassband) 
* 1984 *Bacchus on Blue Ridge*: Divertimento for blåseorkester 
** 1. Moderato 
** 2. Blues 
** 3. Vivo 
* 1985 *Concertino Classico* for 2 kornetter (eller trompeter) og brassband 
** 1. Con brio 
** 2. Larghetto 
** 3. Allegro rustico 
* 1991 *Fete Galante* for blåseorkester 
** 1. Pavane 
** 2. Menuet 
** 3. Bourée des masques 
* 1992 *Dance Suite* 
** 1. Allegro 
** 2. Andantino 
** 3. Vivace 
* *Ad Astra* 
* *Commedia Dell'Arte*
* *Lillie* Theme 
* *Theme and Co-Operation* for brassband 
* *Tuba Concerto* for tuba og brassband 
** 1.	Allegro 
** 2.	Andante 
** 3.	Con Moto 
* *Wind-Harp*

### Filmmusikk
* 1963 *[[Tarzan's Three Challenges]]*

### Andre verk
* 1952 *Les Femmes d'Alger*: Ballet i én akt 
* 1953 *The Dumb Wife*: Komisk opera i én akt 
* 1953 *Alice in Wonderland*: Ballet i to akter 
* 1958 *Concerto for Dancers*: Ballet i én akt

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*  Biografi
Michael Steele

**Michael Stephen Steele** (født 19. oktober 1958 i Maryland) er en amerikansk advokat og politiker som var leder for Republican National Committee i Det republikanske parti i USA. Han stilte i senatsvalget i 2006, men tapte mot demokraten Ben Cardin. Han er utdannet advokat.

## Referanser
Percy Code

**Edward Percival Code** (1888–1953) var en australsk kornettist og komponist. Han er kjent for musikken han skrev for brassband, deriblant flere populære kornettsoloer. 

## Biografi
Percy Code ble født sør i Melbourne i Australia, og vokste opp i en korpsfamilie. Faren, Edward Thomas Code, var trompetist og dirigerte *Code's Melbourne Brass Band*. Brassbandet deltok ofte i konkurranser og var da også flere ganger australske mestre. Percy lærte å spille kornett av faren og ble med i korpset. Han var ivrig og dyktig – 22 år gammel, i 1910, vant han solistpris i den fornemme Royal South Street-konkurransen som gikk av stabelen i Ballarat. Etter det ble han invitert til England av *[[Besses o' th' Barn|Besses o' th' Barn Band]]* – et brassband han kom til å få spille principalkornett med. Han turnerte en del sammen med *Besses*, deretter returnerte han til Australia hvor han virket som lærer og dirigent (bl.a. for the *City of Ballarat Municipal Brass Band*). Code var også dommer i en rekke musikkonkurranser for brassband. 23. mars 1915 giftet han seg med Elsie Maude Miller, de fikk ingen barn og kom senere til å flytte fra hverandre.

I 1921 flyttet Code til USA, der han ble trompeter i San Francisco Symphony Orchestra under ledelse av Alfred Hertz. I San Francisco arrangerte han dessuten filmmusikk og jobbet en del som teatermusiker. I 1924 vendte han imidlertid tilbake til Australia igjen. Der begynte han da å jobbe i radio, samtidig som han fremdeles fungerte som teatermusiker og dommer i musikkonkurranser. I 1929 ble han dirigent i *Australian Broadcasting Company* (senere, fra 1932, Australian Broadcasting Commission) – noe han forble frem til pensjonsalder i 1951. Percy Code døde i sin fødeby, Melbourne, i 1953.

## Trivia
Hvorvidt Percy Code var en «*pikenes-Jens*» skal være usagt, men flere av hans kornettsoloer fikk navn etter kvinner; *Lucille*, *Zanette*, *Zelda*, *Miranda*… Den herlige kaprisen *Zelda*, som visstnok var tilegnet en balettdanserinne med samme navn, er utvilsomt den mest kjente av Codes kornettsoloer.

## Referanser


## Eksterne lenker
* - Biografi; musicaustralia.org
Cyril Jenkins

**Cyril Jenkins** (1889–1978) var en walisisk komponist. Jenkins skrev en rekke betydningsfulle verk for brassband.

## Biografi
Jenkins kom fra Swansea, nærmere bestemt ble han født i Blaengarw, i Wales. I tenårene flyttet han til Trochee for å virke som organist i Bethania Church. I 1911 vant han to prestisjetunge komponistpriser ved Carmarthen National Eisteddfod. Jenkins tok til å studere musikk ved Royal College of Music med Sir Charles Stanford (som visstnok omtalte Jenkins som *one of the lesser lights*!). I 1922 flyttet han til Australia for en periode. Han døde våren 1978 i Hove, Sussex – 88 år gammel.

## Musikk for brassband
Jenkins er nok mest kjent for å ha komponert den sonatiske overturen *Life Divine*, pliktnummeret som ble skrevet til The National Brass Band Championships of Great Britain i Krystallpalasset 24. september 1921. I tillegg til dette stykket skrev han iallfall tre andre verk for brassband, som alle har blitt tatt i bruk ved de to største britiske brassbandmesterskapene. Rapsodien *Coriolanus* ble benyttet som pliktnummer i forbindelse med det nasjonale brassbandmesterskapet i 1920 og hans *Victory* ved samme mesterskap i 1929, og dertil var *Saga of the North* pliktnummer ved British Open i 1965. I forbindelse med British Open to år tidligere, i 1963, var for øvrig også *Life Divine* benyttet som pliktnummer i Belle Vue Gardens, Manchester.

## Trivia
Opprinnelig hadde Jenkins titulert tonediktet *Life Divine* for *A Comedy of Errors*. Den tittelen ble imidlertid nærmest refusert av Herbert Whiteley; Whiteley var redaktør av *British Bandsman* (1906–1930) og hadde lenge jobbet for å få seriøse komponister til å skrive for brassband. Whitley mente tittelen var useriøs og noe upassende overfor de deltakende korpsene i konkurransen – som hadde sitt fulle hyre med å spille det krevende pliktnummeret... Jenkins gikk med på å endre tittelen på verket til det noe mer passende (iallfall etter Whiteleys mening) *Life Divine*. En god tittel som passer med tonediktets verdighet vil nok mange kunne si!

## Referanser


## Eksterne lenker
* – musicweb-international.com Biografi av Philip L. Scowcroft
Percy Fletcher

**Percy Eastman Fletcher** (1879–1932) var en engelsk komponist. Fletcher skrev musikk for kammerorkester, brassband, orgel og klaver.

Fletcher er i brassbandkretser mest kjent for å ha skrevet *Labour and Love*, til *National Brass Band Championships of Great Britain* i 1913 - det første originalskrevne brassbandverket brukt som pliktnummer i en større og kjent brassbandkonkurranse. Fletcher skrev også det populære verket *An Epic Symphony* for brassband, som ble bestilt av John Henry Iles (1871-1951) til det nasjonale britiske brassbandmesterskapet i 1926. Stykket er delt inn i tre satser; *Recitare* - kjent for tre fanfareaktige korte soloer for trombonistene, *Elegy* - en hyllest til korpsfolk som mistet livet under den første verdenskrigen og endelig *Heroic March* - Allegro con spirito. Fletcher regnes for å være blant de mest betydningsfulle komponistene innen sin genre.

I tillegg til brassbandmusikken skrev Fletcher orkesterverk, operetter og teatermusikk. Stilen hans var preget av britisk senromantikk, med innflytelser fra Edward Elgar og Arthur Sullivan. Han hadde en forkjørlighet for rike harmonier og sangbare melodier, noe som gjorde hans musikk både tilgjengelig og kunstnerisk interessant.

## Utvalgte komposisjoner
* Vanity Fair (kammerorkester)
* Labour and Love (brassband)
* Folk Tune and Fiddle Dance (strykeensemble)
* An Epic Symphony (brassband)
* Idylesques (piano)
* Fountain Reverie (piano)
*Festival Toccata (orgel)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*  Musicweb-international.com Classical Music on the Web
Petr Maixner

**Petr Maixner** (født 27. februar 1831 i Hořice, død 22. oktober 1884 i Praha) var en tsjekkisk kunstmaler. Han er kanskje mest kjent for sitt maleri *Bacco con amorino* fra 1864.

## Referanser
Baye Djiby Fall

**Baye Djiby Fall** (født 20. april 1985) er en senegalesisk tidligere fotballspiller.

I 2010 var han utlånt til , hvor han ble toppscorer i Eliteserien.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Pretzschendorf

**Pretzschendorf** ([ˈprɛtʃendorf]) er en tidligere landkommune i den vestlige delen av Landkreis Sächsische Schweiz-Osterzgebirge i Direktionsbezirk Dresden i Fristaten Sachsen, mellom Freiberg og Dippoldiswalde, langs grensen til Landkreis Mittelsachsen. Kommunen hadde 4&nbsp;261 innbyggere (31. desember 2008) og er en del av forvaltningsfellesskapet Pretzschendorf.

Pretzschendorf ligger omkring 25 km sørvest for Dresden, 14 km sørøst for Freiberg, 10 km vest for byen Dippoldiswalde og 18 km nord for grensen mot Tsjekkia. Kommunen befinner seg ved foten til landskapet Osterzgebirge og grenser i nord til Tharandter Wald. Elven Colmnitzbach springer ut fra kommunens sørlige del i Sachsens geografiske midtpunkt. Distriktet Klingenberg ligger ved demningen Klingenberg, hvofra sideelven Wilde Weißeritz flyter ved grensen mot kommunen.

Kommunen Pretzschendorf består av de fem distriktene Pretzschendorf, Colmnitz (selvstendig kommune frem til 1999), Friedersdorf (selvstendig kommune frem til 1973), Klingenberg (selvstendig kommune frem til 1999), og Friedersdorf (selvstendig kommune frem til 1973). 

Pretzschendorf var en kommune i Kreis Dippoldiswalde fra 1952 til 1990, og i Landkreis Dippoldiswalde fra 1990 til 1994. Fra 1. august 1994 frem til 1. august 2008 var den en del av i Weißeritzkreis, og siden 1. august 2008 har den vært en del av Landkreis Sächsische Schweiz-Osterzgebirge.

## Bilder

Kirche Pretzschendorf.jpg|Pretzschendorf kirke
Rittergut Pretzschendorf.jpg|Pretzschendorf riddergods 
Bauernhof Pretzschendorf.JPG|Gården Vierseithof
Hysåsen

**Hysåsen** er en ås på øya Frei i Kristiansund kommune i Møre og Romsdal. Den har en høyde på 319 meter over havet. Hysåsen er et populært turmål for mosjonister.

## Referanser




## Litteratur
*Håvard Johansen og Dina Gaupseth: *101 Turer på Ytre Nordmøre*, Kom forlag (2008)
Møstabjønn

**Møstabjønn** (ca. 331 moh.) er en fjellknaus på Frei i Kristiansund kommune. Møstabjønn er et populært turmål på Freiøya.

## Litteratur
*Håvard Johansen og Dina Gaupseth: *101 Turer på Ytre Nordmøre*, Kom forlag (2008)

## Referanser
Malvik Idrettslag

**Malvik Idrettslag** er et idrettslag i Malvik i Trøndelag. Det ble stiftet 1. februar 1933, og har i 2010 avdelinger innen fotball, friidrett, håndball, padling, orientering, ski, svømming, sykkel, tennis og trim/aerobic, samt idrettsskole/allidrett. Idrettslaget har også en seniorgruppe.

## Fotball
Lagets hjemmebane, Get Arena Viksletta tar om lag 250 tilskuere. Den foreløpige rekorden etter utbyggingen av ny tribunedel ble satt 26. september 2017.

Foran 167 tilskuere vant MIL 2-0 over Hommelvik IL, og sendte samtidig rivalen ned i 6. divisjon.

I 2018 spilte laget i 5. divisjon, og ble trent av Knut Juel og Geir Ellefsen. Juel var trommeslager i Det Gurgles, som skulle bli forløperen til Tre Små Kinesere.

I 2019 spilte laget fortsatt i 5. divisjon, og ble trent av Knut Juel og Thomas Skirstad.

I 2020 ble ikke sesongen avviklet på grunn av korona, men Terje Hammerbukt kom inn som hovedtrener. Knut Juel tok over klubbens andrelag, igjen med Geir Ellefsen.

I 2021 spiller klubbens førstelag i 5.divisjon, under Terje Hammerbukt. Juel og Ellefsen har ansvar for andrelaget.

### Kjente spillere
* Aleksander Foosnæs
* Christian Sæther Moen
* Kåre Ingebrigtsen
* Rohnny Westad
* Ronny Støbakk
* Terje Svendsen

### Supportere
Herrelaget har en egen uavhengig supportergruppering, Evil Tiurs. Evil Tiurs ble stiftet 6. mai 2016.

### Draktfarger
Lagets farger er rødt og sort. Det har eget klubbhus på Vikhammer.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Myklebustdalen (andre betydninger)

**Myklebustdalen** er navnet på flere daler:
* Myklebustdalen (Gloppen) i Gloppen kommune
* Myklebustdalen (Bremanger) i Bremanger kommune mellom Ålfoten og Svelgen  
* Myklebustdalen (Midtgulen) i Bremanger kommune ved Midtgulen
Dean Barrow

**Dean Oliver Barrow** (født 2. mars 1951 i Belize City i Britisk Honduras) er en belizisk politiker som var landets statsminister fra 2008 til 2020. Han er leder av partiet United Democratic Party. Han var visestatsminister og utenriksminister fra 1993 til 1998. Deretter var han leder av opposisjonen frem til UDP vant valget i februar 2008 og han ble statsminister.

Barrow er utdannet jurist.

## Referanser