open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Ernst Magne Johansen

**Ernst Magne Johansen** (født 2. april 1926 på Nøtterøy, død 28. august 2009 i Oslo) var en norsk maler og grafiker. Han var kjent for sine fargerike malerier, mange av dem med motiver fra Borøy i Tvedestrand kommune.

Han ble utdannet ved Statens håndverks- og kunstindustriskole (1945-49) og fortsatte på Statens kunstakademi i Oslo (ved Jean Heiberg 1949-52). Johansen mottok to reisestipend, fra Houens legat i 1952 for studiereise til Italia, Frankrike og Nederland, og et reisestipend i 1959 til Italia. I 1959 mottok han dessuten et nederlandsk statsstipend for å arbeide ved det nederlandske riksakademi i perioden april–juni 1959.

Johansen bygde hus og atelier på Kalven på Borøy i siste halvdel av 1950-årene. Han bodde der med sin familie frem til 1959, da han flyttet til OBOS' borettslag Trolltun på Bøler i Oslo. I 1970 flyttet han med sin familie til konen Grizels barndomshjem på Smestad i Oslo. Huset på Kalven på Borøy ble beholdt som hytte. Her ble det utvidet med nytt atelier i 1973. I årene etter 1990 brukte Johansen hytta på Kalven som base for sitt arbeid i store deler av året.

Johansen var lærer ved Statens håndverks- og kunstindustriskole i Oslo i perioden 1963–89. I året 1967–68 hadde Johansen permisjon fra SHKS og underviste da ved Arkitekthøyskolen i Oslo.

## Utstillinger
Johansen debuterte på Høstutstillingen i 1949 med både en akvarell og et litografi. Han hadde sin første separatutstilling i Kunstnerforbundet i Oslo i 1955 og hadde siden en rekke utstillinger, de fleste i Oslo og Tvedestrand. Hans kunst er kjøpt inn av blant andre Nasjonalgalleriet, Moss Kunstgalleri og Tvedestrand kommune. 

## Bibliografi
* Arvid Møller: *Ernst Magne Johansen – et kunstnerportrett* 2003 ISBN 82-303-0083-6

## Referanser


## Eksterne lenker
* Johansens nettgalleri 
* Nekrolog i ''Fedrelandsvennen''
Svein Olav Hoff

**Svein Olav Hoff** (født 27. juni 1957 på Nøtterøy i Vestfold), er en norsk kunsthistoriker. Han har en magistergrad fra Universitetet i Oslo, 1989, med avhandlingen *Angst og vold i Henrik Sørensens kunst*. 

Hoff var intendant i Drammen Kunstforening 1990-94. Fra 1994 til 2016 var han direktør ved Lillehammer Kunstmuseum. Hoff har hatt en rekke nasjonale verv i norsk kulturliv.

Han har publisert flere bøker og artikler om kunst.

## Eksterne lenker
* Bøker av Svein Olav Hoff hos Bokkilden
Dynnfisk

**Dynnfisk** (*Amia calva*) er eneste nålevende dynnfisk. Det er en rovfisk som finnes i sumper, vann og elver med  mye vegetasjon. Halen er asymmetrisk (den øverste delen er lengre enn den nederste), og den kan ta opp oksygen gjennom svømmeblæren. Svømmeblæren er fysostom og har en utløper til svelget, slik som hos lungefisker.

Dynnfisken er utbredt i østlige deler av USA og Canada. Fossiler viser at gruppen tidligere hadde en mye større utbredelse. De er kjent i Nord-Amerika tilbake til sein kritt (campan og maastricht). I Europa er de kjent fra sein jura til oligocen, i Vest-Afrika fra sein kritt til eocen og i Sentral- og Øst-Asia fra paleogen.

## Litteratur
* 

## Eksterne lenker
* 
* ''Amia calva'', FishBase, Besøkt 8- september 2007
Ross Friedman

**Ross «the Boss» Friedman** (1954–2026) var en amerikansk gitarist, kjent fra heavy metal-bandet Manowar og punk-bandet The Dictators. 

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Kanstantsin Lukasjyk

**Kanstantsin Ljeonidovitsj Lukasjyk** (født 1975) er en pistolskytter fra Belarus. Han vant olympisk gull i øvelsen 50 m pistol under Sommer-OL 1992 i Barcelona i en alder av 16 år, noe som var en sensasjon i skyttermiljøet. Finalen var en av de første suksessene for skyting som TV-sport, og i det siste  skuddet hevet Lukasjyk armen og begynte på nytt fire ganger, og til slutt smalt skuddet like før skytetiden på 75 sekunder var ute. Denne finalen har også ofte blitt brukt for å markedsføre skyting som en sport for alle aldersgrupper på grunn av aldersforskjellen mellom Lukasjyk og Ragnar Skanåker fra Sverige, som da var 58 år gammel og tok bronsemedaljen.

Året etter seieren i Barcelona, satte Lukasjyk ny verdensrekord for juniorer i 10 m luftpistol (ble ikke slått før i 2006), og har hele tiden etterpå vært fast på det belarusiske landslaget med varierende resultater, inkluderte noen medaljer i ISSF verdenscupstevner.

## Fotnoter

## Eksterne lenker
* 
* Profil på London2012.com
* Profil på BBC Sport Olympics 2012
* Profil på Sports.Yahoo.com
* Profil på www.NBColympics.com
Aleksandr Melentjev

**Aleksandr Remmovitsj Melentjev** (russisk: Александр Реммович Мелентьев) (født 27. juni 1954 i Penza, død 16. februar 2015 i Bisjkek) var en sovjetisk/kirgisisk pistolskytter som deltok i Sommer-OL 1980 og Sommer-OL 1988.

I 1980 i Moskva vant Melentjev øvelsen 50 m pistol med poengsummen 581 (av 600 før finalen), en rekord som fremdeles ikke er slått.

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Viktor Kortsjnoj

**Viktor Lvovitsj Kortsjnoj** (Ви́ктор Льво́вич Корчно́й, 1931–2016) var en sveitsisk sjakkspiller. Han var født og vokste opp i Leningrad der han overlevde den tyske beleiringen under andre verdenskrig. Kortsjnoj var i 2009 den eldste aktive internasjonale stormester i verden.

Mest kjent er han for finalen i kandidatturneringen til VM i sjakk 1975 og to kamper om verdensmestertittelen i 1978 og 1981 mot Anatolij Karpov. Musikalen Chess var inspirert av duellene mellom Karpov og Kortsjnoj. Kortsjnoj søkte politisk asyl fra Sovjetunionen i 1976. Han ble omtalt som «den grufulle» særlig på grunn av sin utskjelling av motstanderne.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Viktor Kortsjnoj gikk på *[[Annenschule]]* i Leningrad, studerte så historie i seks år og avsluttet i 1954 med fagdiplom. Han lærte sjakk av faren da han var seks år gammel.
 
### Sjakkarriere
I 1943 ble Viktor Kortsjnoj medlem av sjakklubben i Leningrads pionerpalass. Her ble han opplært av Abram Model, Andrej Batujev og Vladimir Sak. I 1947 og 1948 ble han sovjetisk ungdomsmester. I 1951 fikk han den sovjetiske tittel «Mester i sport». Ett år etter kvalifiserte han seg første gang for det sovjetiske sjakkmesterkap. Kortsjnoj hadde så en lang og omfattende sjakkarriere på toppnivå, med mange seire. Blant de viktigste er fire sovjetmesterskap i sjakk, i årene 1960, 1962, 1964/65 og 1970.

Både i 1978 og 1981 klarte Kortsjnoj å kvalifisere seg til VM-kamp mot Karpov. Kampen i 1978 ble jevnspilt og dramatisk, med bruk av parapsykolog og anklager om juks, men til slutt vant Karpov. I 1981 vant Karpov klart.

Den første av disse var en kandidatfinale i 1974 om retten til å møte daværende regjerende verdensmester Bobby Fischer til tittelkamp i 1975. Kampen i 1974 ble vunnet 3–2 av Karpov, med 19 remiser. Da Fischer ikke stilte til VM-kamp året efter, ble Karpov verdensmester.

I forbindelse med en internasjonal turnering i Amsterdam emigrerte Viktor Kortsjnoj i 1976 til Vesten. Hans hustru og sønn var fortsatt i Sovjetunionen. Med hjelp fra FIDE forsøkte han å bevirke at de fikk utreisetillatelse. Til å begynne med oppholdt han seg i Nederland, deretter – fra 1978 – i Sveits, og for dette landet stilte han opp på turneringer. I 1981 ble det på Island opprettet en «Komité til støtte for Kortsjnojs familie», som engasjerte seg for at hans familie skulle få lov til å reise ut fra Sovjetunionen. Komiteen hadde hundre prominente medlemmer fra politikk og kultur, blant annet nobelprisvinneren Halldór Laxness.

Kortsjnoj vant sjakk-Oscar for 1978. Sjakk-Oscar blir tildelt den beste spilleren siste år, efter en avstemning blant sjakkjournalister og sjakkeksperter fra hele verden.

Han slo Magnus Carlsen (da 14 år) på tid i 2004.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Sumner Paine

**Sumner Paine** (født 13. mai 1868, død 18. april 1904) var en amerikansk sportsskytter. Han deltok i Sommer-OL 1896 i Athen.

Paine var påmeldt i alle tre pistoløvelsene under lekene i 1896. Sammen med broren John Paine ble han nektet deltagelse i 25 m silhuettpistol fordi våpnene deres ikke var i godkjent kaliber.

Paine-brødrene brukte Colt-revolvere i militærpistol-øvelsen.  Disse pistolene var overlegne i forhold til våpnene som konkurrentene brukte, og brødrene hadde ingen problemer med å ta de to øverste plassene. Sumner ble nummer to med 380 poeng på 23 treff (av 30 skudd), mens John hadde 442 poeng med 25 treff. Neste skytter på lista hadde bare 205 poeng.

Etter å ha vunnet militærpistol trakk John seg fra fripistol-øvelsen. Sumner vant lett denne øvelsen med samme poengsum (442) som John hadde vunnet militærpistol med. Han hadde et treff mindre (24). Sølvmedaljevinneren hadde 285 poeng.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Abu Mena

**Abu Mena** er en tidligere by, et klosteranlegg og et tidligere pilegrimsenter i guvernementet Al-Iskandariyah i Egypt, 45 km sørvest for Alexandria. Stedet ble verdensarvminne i 1979.

Byen ble anlagt på stedet der martyren St Mena døde i 296. Byen er en av de eldste kristne byene i Egypt, og eksisterte mellom 300- og 600-tallet. De første utgravningene foregikk 1905-07, og de siste ble avsluttet i 1998. Byen inneholder ruiner etter en kirke, et dåpskapell, basilikaer, vanlige hus, gateløp, kloster og verksteder. 

På grunn av oppdemming har vannstanden steget i området, og Abu Mena har siden 2001 stått på listen over truede verdensarvsteder.

## Referanser


## Eksterne lenker
* stmina-monastery.org
* world-heritage-tour.org: ''360<sup>o</sup> panoramabilder''
Jan Vardøen

**Jan Vardøen** (født 1962) er en norsk restauranteier, musiker, filmregissør og matskribent.

## Liv og virke
Vardøen ble født i Docklands i London og har norsk mor. Han vokste opp i Irland og England. Han kom til Norge i 1988, og utdannet seg til trebåtbygger i Risør. Her jobbet han i fem år, før han flyttet til Oslo og begynte i utelivsbransjen. Grünerløkka skulle bli hans nedslagsfelt, og han er knyttet til steder som Bar Boca, Los Lobos, Hotel Havana, Parkteatret, Villa Paradiso Grünerløkka, Villa Paradiso Solli Plass, Villa Paradiso Majorstua, Villa Paradiso Fredrikstad, Villa Paradiso Bergen, Villa Paradiso Lilleborg, Villa Paradiso Munch Brygge, Aku Aku, The Nighthawk Diner, Smelteverket, Grünerløkka Brygghus, Bar Bellini og Vespa. Vardøen har også opptrådt som dommer i TV3-programmet *[[MasterChef]]* og gjest i TVNorge-programmet *[[4-stjerners middag]]*. 

I 2004 startet han importselskapet Villa Import, som importerer mat og vin fra Italia.

I 2012 har han stiftet Beacon Isle Productions, et produksjonsselskap der han skriver, regisserer og produserer filmer. I 2013 produserte han kortfilmen *Working Stiff*, og i 2014 *Heart of Lightness – Søvnløs i Lofoten*, hans første spillefilm som regissør. I 2015 kom hans andre spillefilm som regissør, *[[Høst (film)|Høst]]*, hvor han også skrev manuset alene. Filmen vant flere internasjonale priser og ble nominert til en Kanonpris. I 2017 kom den politiske satiren *Det norske hus*, en filmkomedie om norsk flyktningpolitikk. I 2020 hadde dramafilmen *[[Oslo – København]]* premiere, hans fjerde spillefilm i løpet av seks år som regissør og manusforfatter.

Han har overtatt Frogner Kino, som ble restaurert tilbake til 1926-standard og gjenåpnet 2019.

## Bibliografi
* *Bar boka : cocktails og drinker* &ndash; (1999)
* *Affæren* &ndash; noveller, sangtekster, vedlagt CD (2001)
* *Tøffe drinker* &ndash; (2003)
* *Tøff mat &ndash; Pølser og øl* (2009)
* 
* *Pizza Paradiso *(2011)
* *Den store Norske Glemmeboka* (2012)
* *Smelt* (2013)
* *Gode pølser og godt øl* (2014)
* *Ekte italiensk pizza* (2015)
*Veien til Paradiso (2020)

## Filmografi
* 2013: *Working Stiff* (kortfilm) - manus og regi
* 2014: *Heart of Lightness – Søvnløs i Lofoten* - regi og medmanusforfatter
* 2015: *[[Høst (film)|Høst]]* - manus og regi
* 2017: *Det norske hus* - manus og regi
* 2019: *Descent into the Maelstrom* (dokumentar) - manus og regi
* 2020: *[[Oslo – København]]* - manus og regi
*2023: *Sult 2020* - manus og regi

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Pass ikkje inn

***Pass ikkje inn*** er et musikkalbum med det norske rockebandet Ingenting, utgitt i 1993.

## Sporliste

# «Ikkje kult å ver daue»
# «Sofadagen»
# «Wunderbaum»
# «Liden»
# «Gammale Satan»
# «Ølkassen»
# «Fysj og fei»
# «Dommedag»
# «Salg idag»
# «Eg gjer vel faen»
# «Pass' ikkje inn»
# «Komma deg hjem»
# «Jævla fodle»
# «Hiv Positiv»

## Medvirkende
### Ingenting
* Kjartan Osmundsen - vokal, gitar, keyboard, munnspill
* Ove Morten Grødeland - gitar, tekniker, produsent 
* Bård Schanche - gitar
* Tor Jan Møller - bass
* Tom Christian Jensen - trommer

### Øvrige
* Knut Køningsberg - trommer på alle unntatt *Dommedag*
* Frode Rønli - vokal på *Dommedag*, *Eg gjer vel faen* og *Pass ikkje inn*
* Pete Modesty - fele 
* Vidar Kenneth Johansen - klarinett på *Hiv positiv*
* Yngve Sætre - produsent, tekniker 
* Terje Refsnes - produsent, tekniker
* Jan Olav Sandsmark - tekniker 
## Eksterne lenker
* Pass ikkje inn
Alfred Seland

**Alfred Emil Seland** (1903&ndash;1960) var en norsk billedhugger.

## Biografi
Seland kom fra en stor familie, med syv søsken. Faren, Tobias Johansen, ble født på Hægebostad i Vest-Agder og virket i flere år i Risør som skomaker.

Selands inspirasjon til å bli kunstner kom da tegneren Gerda Graff kom til Risør for å illustrere noen ny-utgivelser av Dikken Zwilgmeyers bøker. Videre utdannet Seland seg på Statens håndverks- og Kunstindustriskole og Statens Kunstakademi.

Seland er kjent for monumentet over Risør-borgere som falt under den andre verdenskrig, en statue man kan se på Solsiden i Risør, samt flere verk på Rådhuset i Oslo, bl.a. Vika 1880 – Albertine, Havets Hester, Sjøfart og Vannspyere.

## Referanser
Italienske euromynter

**Italienske euromynter** er sirkulasjonsmynt av Den europeiske unions valuta euro med nasjonalt motiv for Italia på revers.

## Nasjonale motiver
De italienske euromyntene har forskjellige motiver på alle de åtte myntene, hentet fra kunst- og kulturlivet i Italia i romertiden. Motivene er bearbeidet av noen av Italias mest kjente kunstnere og designere: Eugenio Driutti, Luciana De Simoni, Ettore Lorenzo Frapiccini, Claudia Momoni, Maria Angela Cassol, Roberto Mauri, Laura Cretara og Maria Carmela Colaneri. Felles for samtlige italienske motiv er de 12 EU-stjernene, pregingsåret og de to overlappende bokstavene «RI» for *Repubblica Italiana*. Ingen av de italienske myntene er preget med årstall tidligere enn 2002, selv om de første ble produsert tidligere, ettersom de ble tilgjengelige for publikum allerede i desember 2001.

Motivene er valgt ut etter at forskjellige design ble presentert i et TV-program og seerne kunne så stemme på sine favoritter via telefon. 1€ mynten var ikke med, siden daværende finansminister, Carlo Azeglio Ciampi allerede hadde besluttet at den vitruvianske mann skapt av Leonardo da Vinci var et perfekt motiv for denne viktige mynten. 

* 2 euro mynt: Portrett av Dante Alighieri, opprinnelig utført av Raffaello Sanzio
* 1 euro mynt: Den vitruvianske mann – motiv skapt av Leonardo da Vinci
* 50 cent mynt: Marcus Aurelius' rytterstatue i Roma
* 20 cent mynt: «Forme uniche della continuità nello spazio», skulptur av  Umberto Boccioni
* 10 cent mynt: «Venus' fødsel» – detalj fra Sandro Botticellis verk
* 5 cent mynt: Colosseum – arena i Roma
* 2 cent mynt: Mole Antonelliana – i Torino
* 1 cent mynt: Castel del Monte – i Andria

## 2-euro minnemynter
Italia har slått fire forskjellige minnemynter i valøren 2 euro fra 2004 til 2007. Motivene gjelder:
* 50 år med Verdens matvareprogram (2004)
* 1-årsjubileum for undertegnelse av EU-grunnloven (2005)
* De 20. olympiske vinterleker i Torino (2006)
* 50-årsjubileum for undertegnelse av Romatraktaten (2007)
TA (Tiré par l’artiste)

**TA** er en forkortelse for ***T'''iré par l''''A'''rtiste'', (også forkortet '''TplA''' og varianten '''TPLA''') som er [[fransk]] for at [[kunstner]]en selv har utført alle deler av den [[grafikk|grafiske]] prosessen fra å lage en trykkplate, til å kjøre trykket gjennom den grafiske pressen og sett over det bestemte eksemplaret før h*n signerer og nummererer det. 

Norske grafiske trykk kan også finnes med bokstavene '''E.T.''' (eget trykk). 

***K.E.*'(kunstnerens eksemplar)* er benevnelse for trykk som kunstneren har rett på utenom ordinær nummerering. Prøvetrykk skal være merket *Prøvetrykk* eller tilsvarende, og regnes som av mere usikker verdi i forhold til ordinære.

Enkelte kunstnere er kjent for alltid å utføre dette arbeidet selv, og vil sjelden skrive noe utover serienummer, tittel og signatur. Andre finner prosessen med å fremstille eksempelvis 250 like arbeider noe ensformig, og overlater platen til et firma som har dette som spesialitet. Dersom kunstneren så har deltatt i forberedelsen av de første prøvetrykkene, og ikke særlig lengre, vil noen få eksemplarer kunne bli merket med TA.

Både nummerering og slik merking er en del av et kvalitetssikringssystem, som var ment å gi en kjøper bedre mulighet til å vurdere om verket var eller kunne bli av større eller mindre verdi.
Per Christensen

**Per Christensen** (født 18. juli 1934, død 26. august 2009) var en norsk skuespiller.

#### Film
Christensen medvirket i et stort antall filmer på 50-, 60- og 70-tallet. Blant sine senere filmroller huskes Christensen kanskje særlig som Alfons i Elling-filmene *[[Elling (film)|Elling]]* og *[[Elsk meg i morgen (film)|Elsk meg i morgen]]*.

#### TV
For TV-seere ble Christensen kanskje mest kjent for rollen som Hugo Anker-Hansen i *[[Hotel Cæsar]]*. Han hadde også rollen som kompisen til Marve Fleksnes i de tidlige *[[Fleksnes]]*-episodene (3 episoder 1972-1974), samt i filmen *[[Den siste Fleksnes]]* (1974).

#### Radio
Christensen var mye brukt som instruktør av Radioteatret i NRK. Mest kjent er hans iscenesettelse av hørespillet *[[Tordivelen flyr i skumringen]]* av Maria Gripe, kåret av lytterne til tidenes beste hørespill for barn og unge.

## Filmografi (film og TV)
* *[[Elsk meg i morgen (film)|Elsk meg i morgen]]* (2005)
* *[[Hotel Cæsar]]* (2001–2003, 2004)
* *[[Elling (film)|Elling]]* (2001)
* *[[Hem til byn]]* (1999)
* *[[Cellofan – med døden til følge]]* (1998)
* *[[Weekend]]* (1998)
* *[[Bot og bedring]]* (1998)
* *[[Kameramuseet]]* (1997)
* *[[Familiesagaen De syv søstre]]* (1996)
* *[[Hamsun]]* (1996)
* *[[Hører du ikke hva jeg sier!]]* (1995)
* *[[Krigerens hjerte]]* (1992)
* *[[Affæren Anders Jahre]]* (1992)
* *[[Landstrykere (film)|Landstrykere]]* (1990)
* *[[Feldmann saken]]* (1987)
* *[[Plastposen]]* (1986)
* *[[Papirfuglen]]* (1985)
* *[[Brennende blomster]]* (1985)
* *[[Noe helt annet]]* (1985)
* *[[Angst]]* (1976)
* *[[Den siste Fleksnes]]* (1974)
* *[[Bortreist på ubestemt tid]]* (1974)
* *[[Jentespranget]]* (1973)
* *[[Evig din for alltid]] ([[Fleksnes]]) (1972)
* *Samfunnets støtter* (1971)
* *Douglas* (1970)
* *Alltid noe trist og deprimerende* (1970)
* *Musikanter* (1967)
* *Broder Gabrielsen* (1966)
* *Equilibrium – Det er meg du skal elske* (1965)
* *De kalte ham Skarven* (1965)
* *Knepet* (1964)
* *Tonny* (1962)
* *Line* (1961)
* *Det store varpet* (1960)
* *Støv på hjernen* (1959)
* *Slalåm under himmelen* (1957)
* *Bedre enn sitt rykte* (1955)
* *Vi vil skilles'' (1952)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Hodejegere

**Hodejegere** var opprinnelig betegnelse på enkelte folkeslag som angivelig praktiserte kannibalisme og/eller tok med seg hodet til sine beseirede motstandere som skrekk og advarsel, og for å bruke som trofé.

## Personellrekruttering
I nyere tid er ordet hodejeger oftest benyttet om en gruppe personellrekrutteringsselskaper. Til forskjell fra tradisjonelle rekrutteringsselskaper benytter hodejegere sjeldent annonsering for å tiltrekke seg søkere til en stilling. I stedet bli markedet for aktuelle kandidater analysert og vurdert før de mest aktuelle kandidatene blir kontaktet. Denne formen for rekruttering har fått stadig større omfang ettersom mangelen på kvalifiserte arbeidssøkere/arbeidsløse i den vestlige verden stadig synker. Denne arbeidsmetoden kommer opprinnelig fra USA, og også i Norge benyttes ofte den engelske betegnelsene *headhunter* og *headhunting*.

## Se også
* Skalpering
Halfdan Petterøe

**Halfdan Petterøe** (1876–1939) var en norsk forretningsmann og lokalpolitiker for Venstre, som startet Petterøe Tobaksfabrik.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Han var sønn av Elias Petterøe (1844–87) og Amalie Elisabeth Hansen (1849–1933). Faren var hyreagent.

### Karriere
Han jobbet hos J. L. Tiedemanns Tobaksfabrik tobaksfabrik i Kristiania fra 1892 og startet egen tobakksforretning med litt salg og import i 1900. Han startet i 1905 *H. Petterøe Tobaksfabrikk* i Falbes gate (Oslo) 5 og ga det en bulldog som symbol. 

På denne tiden var tobakksproduksjonen i vekst, og røyking var i ferd med å erstatte skråtobakk. Etter ti år var Petterøe Tobaksfabrikk landets tredje største.

### Politiker og annet engasjement
Han ledet Kristianias venstreforening 1910–1913 og satt i bystyret 1911–1916.

Han var aksjonær i Dagbladet og satt i styret fra 1912, tidvis som formann. Han kjøpte seg flere ganger opp i avisen for å berge den økonomisk. Petterøe støttet Mowinckel-regjeringen og solgte seg ut av Dagbladet i 1935, da redaktør Einar Skavlan skrev på lederplass at Arbeiderpartiet burde danne regjering.

Under den første verdenskrigs matkrise ledet han byens provianteringsråd. Fra 1920 til 1923 var han sjef i Tobakksfabrikantenes landsforening (etablert 1901), og han var fra 1922 til 1926 den første styreformann i det nystartede Vinmonopolet.

### Familie
I 1902 giftet Halfdan seg med Karen Abel Helene Elise Falchenberg (1874–1945). Etter hans død i 1939 overtok datteren Aase (1904–59) som disponent, hun gift med lege Knut Arnessøn Aas. Den andre datter Eva (1908–94) ektet arkitekten Christian Due Astrup. Sønnen Halfdan (1906–94) deltok i sprangriding for Norge under Sommer-OL 1936, mens Bodil (1912–99) ble gift med Hvinden-Haug.

## Tobakksfabrikken
Fabrikken forble i familiens eie til det i 1972 ble kjøpt av J. L. Tiedemanns Tobaksfabrik. Varemerket «Petterøe's» ble ifølge Sandefjords Blad  overtatt av Philip Morris i 2009.

## Referanser
Ragnar Kalheim

**Ragnar Toralf Kalheim** (1926–1974) var en norsk fagforeningsleder, politiker og sosialist.

Kalheim deltok i motstandsarbeid under andre verdenskrig, og gikk som ung inn i Norges Kommunistiske Ungdomsforbund. Han ble ekskludert av NKU som Furubotn-tilhenger i 1949. Samme år begynte han som tømmermann ved Akers mekaniske verksted i Oslo. Han fikk snart tillitsverv i fagorganisasjonen, i Norsk Jern- og Metallarbeiderforbund (LO). Fra 1957 satt han i forbundsstyret, og i 1973 ble han vagt til leder for Avdeling 1 av Jern og Metall, den største fagforeninga i Norge på den tiden.

Kalheim deltok i folkeaksjoner mot atomvåpen, NATO og norsk medlemskap i EF (EU). Han var fra 1970 nestleder iFolkebevegelsen mot EEC. Han ble medlem av Arbeiderpartiet i 1959, men meldte seg ut i 1973 sammen med mange andre EF-motstanderne som hadde organisert seg i Arbeiderbevegelsens informasjonskomité. Da hadde han en god stund vært tilhenger av samling på venstresida i ett bredt sosialistisk parti. Etter nei-seieren i folkeavstemninga i 1972, ble dette delvis virkeliggjort i og med opprettingen av Sosialistisk Valgforbund i 1973. Kalheim var en viktig aktør i denne samlingsprosessen til han brått døde i 1974.

Kalheim sto for en selvstendig og gradualistisk sosialisme, en «sosialisme på norsk», som det kom til å hete noen år senere. Han ville gjøre «den uverdige problemstillinga Moskva, Brussel eller Washington hjemløs i norsk politisk tenking», og så for seg en gradvis utvikling av norsk sosialisme, blant annet gjennom utvidet arbeidermakt i bedriftene.

## Referanser


## Kilder
* 

## Eksterne lenker
* 
* 
*
De hundre dagene

**De hundre dagene** var perioden fra Napoléon Bonaparte rømte fra Elba til han ble deportert til St. Helena, perioden 13. mars til 8. juli 1815.

I 1815 rømte Napoléon Bonaparte fra øya Elba. Vel tilbake i Frankrike klarte Napoléon Bonaparte å samle en hær på mellom 280&nbsp;000 og 300&nbsp;000 veteraner fra tidligere felttog, og tok makten i Frankrike igjen. Dette resulterte til slutt i slaget ved Waterloo – der Napoléon Bonaparte tapte. Som straff ble han sendt i eksil til St. Helena, der han døde i 1821.

## Eksterne lenker

* «The Last Stand: Napoleon's 100 Days», fra University of Warwick (Engelsk)
* Ulike artikler om de hundre dagene  (Engelsk)
Kvenvær gamle kirke

**Kvenvær gamle kirke** ble trolig reist i første halvdel av 1400-tallet, på kirkestedet Hakkbuan på øya Hakkebuøya vest for Kvenvær på Hitra i Trøndelag.

Ingen kilder sier noe om utseendet på kirka, men trolig var det en tradisjonell vær-kirke, en stavkirke av enkleste slag. Kirka ble bygd i en oppgangstid for kysten, og flere andre vær i nærheten fikk kirker samtidig, blant annet Titran på Frøya og Veiholmen og Brattvær på Smøla. Kirka var en «benådningskirke» og eid og holdt i stand av menigheten.

Kirka var igjennom større vedlikehold i 1644 og 1703. I 1725 ble kirka sammen med de øvrige Hitra-kirkene solgt til private eiere.

Kirka brant ned til grunnen etter lynnedslag 20. juli 1756 og straks etter kom krav om bygging av ny kirke. Henvendelsen gikk først til kirkeeier Rasmus Parelius. Han nektet, men fikk til slutt en kongelig befaling av 7. november 1760 å forholde seg til. Til byggingen ble det blant annet benyttet et legat opprettet av den lokale handelsmannen Heinrich Stockhof samt kollekt tatt opp i Stavanger, Bergen og Trondheim.

Den nye kirka med 80 sitteplasser ble innviet 14. juli 1763 av sokneprest og prost Frederich Broch. Ti år senere ble kirka igjen kommunal eiendom. I 1876 ble kirka utvidet og fikk 170 stitteplasser.

På grunn av avfolkningen på øyene utenfor Kvenvær ble kirken til slutt lagt ned i 1909. Året før var det tatt beslutning om å bygge en ny kirke på fast-Hitra, på gården Steine ved Kvenvær, og Kvenvær kirke ble innviet i 1909.

Den gamle kirka ble fortsatt benyttet, men ikke som kirkebygg. I 1919 ble det vedtatt å flytte kirka til Forsnes på Hitra. Et nytt vedtak fulgte i 1934, og da ble vedtaket gjennomført. Den siste begravelse ble gjennomført i 1933, og 23. september 1934 ble det holdt en siste minnegudstjeneste under ledelse av sogneprest Bugge.

Året etter ble kirka demontert og flyttet til Forsnes, der den nå står som Forsnes kapell.

## Litteratur
*
Det fjerne østen

**Det fjerne østen** brukes om landene i Øst-Asia. Betegnelsen ble ofte brukt i forbindelse med Det britiske imperiet, som en fellesbetegnelse for landene øst for Britisk India. Før første verdenskrig ble *[[Det nære østen]]* brukt om landene nær Det osmanske rike, *[[Midtøsten]]* til nordvestlige Sør-Asia og Sentral-Asia, og *Det fjerne østen* for land langs den vestlige delen av Stillehavet og den østlige delen av Indiahavet. Mange europeiske språk har lignende betegnelser, slik som *Far East* (engelsk), *Extrême-Orient* (fransk), *Extremo Oriente* (spansk), *Ferner Osten* (tysk), *Estremo oriente* (italiensk) og *Verre Oosten* (nederlandsk). "Fjerne Østen" brukes også ofte som en betegnelse på Russlands Stillehavskyst.

I orientalistisk sammenheng bidrar betegnelsen til å mane frem både kulturelle og geografiske skiller. *Det fjerne østen* henviser aldri, for eksempel, til landene Australia og New Zealand, som er mer vestlige kulturelt sett, selv om disse ligger enda lenger øst for Europa enn andre deler av Øst-Asia.

## Referanser
Odd Arild Kvaløy

**Odd Arild Kvaløy** (født 28. desember 1948 i Stavanger) er en norsk politiker (Sp). Han har vært fylkesordfører i Rogaland og politisk rådgiver i Samferdselsdepartementet og Kommunaldepartementet.

Han var medlem av Rogaland fylkesting 1984–2011, herav gruppeleder 1984–1991 og 1999–2011, fylkesordfører 1992–1999 og medlem av fylkesutvalget 1984–1999 og 2002–2011. Kvaløy var også medlem av Stavanger bystyre 1980–1987 og 1992–1995, herav medlem av formannskapet 1984–1987. På nasjonalt plan var han politisk rådgiver i Samferdselsdepartementet 1985–1986 og tilsvarende i Kommunaldepartementet 1989–1990. Kvaløy var forøvrig nestleder i Kommunenes Sentralforbunds sentralstyre 2000–2008.

Han er utdannet agrotekniker. I perioden 1970–1981 var han ansatt i Felleskjøpet Rogaland Agder, 1981–1987 i Senterpartiets hovedorganisasjon, og fra 1988 i SpareBank 1 SR-Bank.

## Referanser
Den fjernøstlige føderasjonskrets

**Den fjernøstlige føderasjonskrets** (russisk:  /  ) er en av Russlands sju føderale kretser. Innbyggertallet var 6&nbsp;546&nbsp;926 i 2006, og området har et totalt areal på 6&nbsp;179&nbsp;900 km², noe som gjør det til landets største føderale krets. 

Kretsen dekker territoriet Russlands fjerne østen, delt inn i delrepublikker som har en høy grad av selvstyre på de fleste områder. Mange av disse samsvarer med noen av Russlands etniske minoriteter. 

Den 3. november 2018 ble Republikken Burjatia og Zabajkalskij kraj, som var før del av Sibirske føderale kretsen, del av den fjernøstlige føderale krets.

## Administrativ inndeling
Kretsen er delt inn i elleve føderasjonssubjekter.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Heather O’Rourke

**Heather Michele O'Rourke** (født 27. desember 1975 i San Diego i California, død 1. februar 1988 i San Diego i California) var en amerikansk barnefilmstjerne mest kjent fra *[[Poltergeist (film)|Poltergeist]]-*filmene. 

Heather ble som 5-åring oppdaget av filmregissør Steven Spielberg. Hun fikk rollen som lille Carol Anne Freeling, og spilte i alle 3 *Poltergeist-*filmene, men døde 1. februar 1988 av akutt tarmslyng og blodforgiftning. Hun er gravlagt i Los Angeles i California i USA.

I tillegg til filmer var O’Rourke med i flere reklamefilmer og komiserien *[[Happy Days]]* 1982–1983.

## Filmografi
* 1988 &ndash; Poltergeist III
* 1986 &ndash; Poltergeist II, Den andre siden
* 1985 &ndash; Surviving
* 1982 &ndash; Poltergeist

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
18. serierunde i 2. divisjon avdeling 3 2007

**18. serierunde i 2. divisjon avdeling 3 2007** startet 1. september, og endte med Ålgård – Start 2 den 4. september 2007.



## Resultater

## Eksterne lenker
* 2. divisjon avdeling 3 2007: Terminliste og resultater på altomfotball.no
Villa Valmarana Scagnolari Zen

**Villa Valmarana** i Lisiera di Bolzano Vicentino utenfor Vicenza er en villa designet av den italienske renessansearkitekten Andrea Palladio. Den er en av villaene i Veneto som UNESCO har satt på sin liste over verdensarven. 

Rundt 1563 designet Palladio en villa for Gianfrancesco Valmarana. Den er representert i *[[I Quattro Libri dell'Architettura|Quattro Libri]]* med en to etasjes loggia mellom to tårn. Slik er ikke bygget blitt. Det kan ha hatt sammenheng med at Gianfrancesco døde i 1566 og at en mer økonomisk løsning ble valgt når bygget skulle fullføres. Sannsynligvis ble dette gjort av Leonardo Valmarana som var sønn av Gianfrancescos bror Giovanni Alvise.

På slutten av annen verdenskrig ble villaen sterkt skadet. Fasaden er derfor gjenoppbygget i det 20. århundre.

## Eksterne lenker
* 
* Det internasjonale senter for studier av Andrea Palladios arkitektur  (engelsk og italiensk)
De utvalgte

***De utvalge*** (orig: *De udvalgte*) er en dansk thriller- og grøsserserie som gikk på DR i 2001. Serien handler om et ungt par som overtar en forfallen gammel herskapsbolig i København. For å får råd til å pusse den opp søker de etter fem leieboere. Alt første dagen med oppussing skjer det mystiske ting der. Serien er skrevet av Jens Dahl, Rasmus Heisterberg og Nicolas Winding Refn, og besto opprinnelig av 13 episoder. I 2003 kom en ny, redigert versjon på 12 episoder med ny slutt.

I Norge gikk serien som påskekrim på NRK2 i 2003.

## Handling
Serien begynner med at et ungt par, litteraturstudenten *Rikke Borgwardt* og elektrikeren *Bo Mortensen* finner en stor, men gammel herskapsleilighet som de får leie til spottpris sentralt i København. De annonserer etter folk til å bo i de andre rommene, og får snart inn fem nye leieboere: reklamemedarbeider *Gry Rønne*, politistudent *Salim Malik*, den håpefulle filmstudenten *Regitze Kramer*, *Tor René Hansen*, som presenterer seg som finansrådgiver, og den amerikanske utvekslingsstudenten med danske røtter *Eric Lundholm*. Husverten sørger imidlertid for også å få plassert Miriam, som han presenterer som sin niese, i pikeverelset. Allerede under inflytningsfesten begynner underlige ting å skje, og forholdet hovedpersonene imellom begynner å skrante. Det viser seg etter hvert også at forfedrene til flere av beboerne var involvert i en ekspedisjon til Sydpolen i 1906.

## Om serien
Serien spenner over flere sjangre, med elementer av både drama, komedie, skrekkfilm, thriller og ikke mist film noir. Serien er tydelig påvirket av flere av Roman Polańskis filmer, ikke minst *[[Rosemary's Baby]]* og ''Leieboeren'', men har også elementer som er gjenkjennbare fra blant annet David Lynch sine filmer og fra *[[The X-Files]]*. Samtidig har den også intriger av en type som er gjenkjennbare fra ungdomsdramaer av typen *[[Beverly Hills 90210]]*. En rekke ulike temaer, fra utroskap til rasehygiene, berøres i serien.

De utvalgte var først og fremst beregnet på et ungdommelig publikum, og med et budsjett på 20 millioner kroner var det høye forventninger til serien. Den ble imidlertid en kommersiell fiasko – fra første til tredje episode falt seertallene i Danmark fra  til . Heller ikke den relanserte versjonen fra 2003 fikk noe stort publikum, og DVD-utgivelsen har kun vært gjort tilgjengelig i Danmark.

## Roller
* Rikke: Liv Corfixen
* Bo: Christian Grønvall
* Gry: Laura von Lindholm
* Salim: Ali Kazim
* Regitze: Mette Louise Holland
* Tor: Kristoffer Kiørboe
* Eric: Scott Voloshin
* Miriam: Kaya Brüel
* Verten: Claus Nissen

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Det islamske Kairo

**Det islamske Kairo** er en bydel i de sentrale delene av Kairo. Bydelen preges av historiske moskéer og andre islamske bygninger og monument, blant annet Kairos citadell. Bydelen er et verdensarvområde. 

Islam fikk feste i byen på 900-tallet. Byen ble raskt et senter i den voksende islamske verden, og hadde sin gullalder på 1300-tallet. 

Bydelen er en populær turistattraksjon.

## Eksterne lenker
* 
* touregypt.net
* world-heritage-tour.org: ''360<sup>o</sup> panorama
Lis Løwert

**Lis Løwert** (født 7. desember 1919 i København, død 26. november 2009) var en dansk skuespillerinne, søster til skuespillerinnen Karen Marie Løwert og gift med skuespilleren Bjørn Watt Boolsen. 

Mange kjenner henne som danselærerinnen Violet Winther i TV-serien Matador fra slutten av 1970-årene. I årene 1970–77 spilte hun også dyrehandler Clausens kone i TV-serien *[[Huset på Christianshavn]]*. 

Hun gikk Det Ny Teaters elevskole og debuterte der i 1937 i *Manden fra Gaden* – med Angelo Bruun. Hun var elev ved Det Kongelige Teaters Elevskole i årene 1942–1944. 

I årene 1944 – 1971 var hun ved Folketeatret. Hun hadde mange suksesser på forskjellige scener, og spilte i slutten av 40-tallet i engelsk film, bl.a. *Den Trojanske Hest* (*The Wooden Horse*). Hun har hatt et bredt repertoar med særlig styrke i operetter, lystspill, vaudeviller, musikaler og komedier.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Stjørdalsfjorden

**Stjørdalsfjorden** er en arm av Trondheimsfjorden som strekker seg ca. 8 km østover fra Midtsandan inn mot Stjørdalen. Innerst i fjorden munner Stjørdalselva og Gråelva ut. Mellom elveløpene ligger byen Stjørdalshalsen, som er dalførets trafikale og økonomiske sentrum. Fjordstykket utenfor Stjørdalsfjorden kalles Strindfjorden. Havner ved Stjørdalsfjorden er Stjørdal havn og Muruvik havn. Ved Stjørdal havn finnes det også en småbåthavn med gjestebrygge.

## Referanser
Forollhogna

**Forollhogna** er et fjell på grensen mellom Os kommune i Innlandet og Midtre Gauldal og Holtålen i Trøndelag. Det har en høyde på  meter over havet. Fjellet ligger vest for Forollsjøen, og utgjør den sentrale og høyest beliggende del av Forollhogna nasjonalpark. Toppen er det høyeste punkt i både Holtålen og Midtre Gauldal kommune.

Sekundærfaktoren på over 35&nbsp;km er blant de 60 lengste i Skandinavia. Østerdalsleden er en pilegrimsled fra Østerdalen til Nidaros som går mellom Forollhogna og Forollsjøen langs vestsiden av sjøen i retning mot Budal.
__NOTOC__
## Se også
*Liste over fjell i Skandinavia

## Fotnoter



## Referanser




## Eksterne lenker
* Turforslag til Orkelsjøvidda, Budal og Forollhogna på DNT og NRKs nettsted ut.no 
* Forollhogna på Peakbook.org
* Forolhogna 1332 moh - fakta på Toppomania.info
Teenagers

«**Teenagers**» er en sang av rockebandet My Chemical Romance. Sangen ble utgitt 9. juli 2007 som den tredje singlen fra albumet *[[The Black Parade]]* i USA og som den fjerde singlen i Storbritannia, Filippinene og Canada. Sangen er bandets tolvte single totalt. Den ble gjort tilgjengelig for nedlasting for Xbox 360-spillet Guitar Hero II 15. august 2007, sammen med «Famous Last Words», «Dead!» og «This Is How I Disappear».

Musikkvideoen hadde premiere første gang på musikk-kanalen C4 fra New Zealand, til stor overraskelse for fans og seere.

## Listeplasseringer

## Referanser


## Eksterne lenker
* My Chemical Romance' offisielle nettside
* "Teenagers", sangtekst
* Musikkvideo (YouTube)
Wilhelm Anton Lindemann

**Wilhelm Anton Lindemann** (født 26. juni 1739 i København, Danmark, død 24. september 1801 i Dansk Vestindia) var generalguvernør i Dansk Vestindia i to perioder. 

I 1767 ble Lindemann ansatt ved Det oldenborgske Regiment. Da det vestindisk-guineiske Rente- og Generaltoldkammer få år etter skulle utnevne en ny ledelse, ble Lindemann utnevnt til Regjeringsråd. Fra 1787 ble han utnevnt til 1. regjeringsråd.

Lindemann ble for første gang utnevnt til generalguvernør i Dansk Vestindia i 1794, en stilling han hadde til 1796. Den andre perioden startet etter generalguvernør Thomas de Mallevilles død i 1799 og varte frem til den britiske okkupasjonen i 31. mars 1801.

## Eksterne lenker
*  Dansk biografisk Lexikon om Wilhelm Anton Lindemann
De besatte (TV-serie)

***De besatte*** (orig: *De drabbade*) er en svensk thriller- og grøsserserie på 12 episoder som gikk på SVT i 2003. Blant skuespillerne i serien er Eva Röse, Paprika Steen, Lennart Hjulström Hallvard Holmen og Marit Andreassen.  

Serien gikk på NRK1 i 2003.

## Handling
Serien binder historien om den fiktive synske kvinnen *Adleyn Saville* fra Iona i Skottland, som ble brent som heks i 1618, sammen med en håndfull samtidige menneskeskjebner. I forbindelse med et strømbrudd over hele Norden får en rekke ulike personer overnaturlige evner som å kunne gjøre seg usynlig, få folk til å fortelle sannheten, forandre utseende, gi liv, lese tanker osv. En av disse, *Henrik Modin* får evnen til å se inn i fremtiden, men når han ser en grufull fremtid for familien sin og innser at han ikke kan endre den tar han livet av seg selv, kona og barna. Broren hans, *Jocke Modin*, nekter imidlertid å tro at det er Henrik som har drept familien og seg selv, og begynner å lete etter en konspirasjon.

Den andre hovedpersonen, finlandssvenske *Anna-Lena Ångerman*, bor på en gård i det nordlige Finland. Hun begynner å få plutselige anfall der får inn i en transe og begynner å skrive og male ting hun selv ikke forstår. Sammen med Jocke Modin, og etter hvert også *Håkan Eriksson*, begir hun seg ut på leting etter noe som blir stadig større og større, og som blant annet innebærer den endelige kampen mellom lys og mørke.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* The Secret Prophecies of Adelyn Saville
* Legenden om Adelyn Saville
Borgar Valle

**Borgar Valle** (født 31. oktober 1962) er en norsk politiker. Han var ordfører i Tynset fra 2005 til 2007 for Senterpartiet. Han tok over som ordfører i 2005, da Dag-Henrik Sandbakken ble statssekretær i kommunal- og regionaldepartementet.

## Referanser
Kildalen kraftverk

**Kildalen kraftverk** er et vannkraftverk i Kildalselven Nordreisa kommune i Troms fylke.

Magasin for kraftverket er Dammen som er en kunstig innsjø forårsaket av at elven er oppdemmet av en 250 meter lang og 22 meter høy demning. Magasinkapasiteten er på 10 millioner kubikkmeter vann.

Kraftverket startet produksjonen i 1959 og det ble utvidet i 1971.

Det er installert to francisturbiner på tilsammen 8,2 MW. Midlere årsproduksjon er på 27 GWh.

Kraftverket er eid av Ymber AS (tidligere Nord Troms Kraftlag).

## Referanser


## Kilder
* 
* NVE vannkraftdatabase

## Se også
* Ymber: Historie
Dag-Henrik Sandbakken

**Dag-Henrik Sandbakken** (født 17. august 1957) er en norsk politiker som representerer Senterpartiet. Han var statssekretær i kommunal- og regionaldepartementet fra stortingsvalget 2005 til 1. februar 2013. Før det var han ordfører i Tynset.

Sandbakken er utdannet agronom og har drevet som bonde. Han har også utdanning i innovasjon, entreprenørskap og foretaksøkonomi fra Høgskolen i Hedmark.

Sandbakken har vært engasjert i kommunepolitikken i Tynset, der han fra 1995 til 1999 var gruppeleder for Senterpartiet i kommunestyret. I 1999 ble han ordfører i Tynset, en post han holdt til 2005.

I statsråd 21. oktober 2005 ble Sandbakken utnevnt til statssekretær for kommunal- og regionalminister  Åslaug Haga. Etter statsrådsskifter fortsatte han i 2007 i samme departement som statssekretær for Magnhild Meltveit Kleppa, og i 2009 som statssekretær for Liv Signe Navarsete. I januar 2013 ble det kunngjort at han skulle gå av som statssekretær fra 1. februar, og erstattes av Eli Blakstad.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Sikkajokk kraftverk

**Sikkajokk kraftverk** er et vannkraftverk i Nordreisa kommune i Troms fylke.

Kraftverket utnytter et fall på ca. 350 meter fra inntaksmagasin i innsjøen Sikkájávri til havnivå ved Rotsundet.

Det er installert en horisontal peltonturbin på 1,9 MW. Midlere årsproduksjon er på 8 GWh.

Kraftverket er eid av Ymber og ble i 2025 tatt inn på NVEs liste over kraftanlegg som kulturminner.

## Referanser


## Kilder
* 
* NVE vannkraftdatabase
Ole Martin Norderhaug

**Ole Martin Norderhaug** (født 1949) er en norsk politiker (Ap) som var ordfører i Trysil kommune fra 1999 til 2015.

Han var en av de 19 første ordførerne som ble direktevalgt under de første ordførerforsøkene i 1999, og ble gjenvalgt ved valgene i 2003 og 2007. I 2011 ble han valgt til ordfører på vanlig måte, da prøveordningen med direkte ordførervalg var avviklet.

Norderhaug er adjunkt og har lærerutdanning fra Elverum lærerskole, Universitetet i Bergen og Universitetet i Trondheim. Han har undervist i gymnas og videregående skole. I 1977 grunnla han Trysil Design og drev dette til han ble ordfører i 1999.

Norderhaug stilte ikke til gjenvalg i kommunestyre- og fylkestingsvalget 2015.

## Se også
* Liste over ordførere i Trysil
## Referanser
Arvid Nyberg

**Arvid Nyberg** (født 19. mai 1928, død 18. januar 2022) var en skogsarbeider, lokalpolitiker, langrennsløper og skiskytter fra Trysil. Han var ordfører i Trysil 1972–1999 for Arbeiderpartiet.

Som ordfører i Trysil gjennom 28 år var han Norges lengstsittende ordfører da han gikk av. Nyberg hadde en sentral rolle i organiseringen av grunneierne i Trysilfjellet og i oppbyggingen av en turistindustri. Samarbeidet mellom næringslivet og kommunen bidro til at besøksnæringen tok over som Trysils største næring.  Han var også gruppeleder for Arbeiderpartiet i fylkestinget i Hedmark i 19 år og vararepresentant til Stortinget i tre perioder: 1973–1985. Han var styreformann i Direktoratet for Statens skoger 1980–1984.

Nyberg vant tre norske mesterskap i langrenn. Han gikk for Vestre Trysil Idrettslag som ble norgesmester  på 3 x 10 km stafett i 1955, 1956 og 1960. I alle tre årene gikk han sammen med Hallgeir Brenden, i 1955 med Henry Solheim, i 1956 med Erik Søgård og i 1960 med Bjørn Brenden. Han deltok også i det første VM i skiskyting 1958, hvor han var med på å ta bronse i stafetten og fikk en femteplass i det individuelle rennet over 20 km.

## Medaljer i norske mesterskap

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Stig Rasch

**Stig Rasch** (født 1967) er en norsk tidligere håndballspiller. Han har spilt for Elverum Håndball og de tyske lagene SG Willstätt/Schutterwald, LTV Wuppertal og SG Solingen.

Rasch debuterte på Elverums A-lag som 16-åring. 

Før 2003/04-sesongen gikk Rasch tilbake til Elverum, og spilte for dem da de rykket opp igjen til eliteserien i 2005. 

«Få – om noen – idrettsnavn har betydd mer enn han for Elverum,» sa tidligere ordfører i Elverum, Per-Gunnar Sveen om Rasch.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Villa Gazzotti Grimani

**Villa Gazzotti Grimani** i Bertesina utenfor Vicenza er en villa designet av den italienske renessansearkitekten Andrea Palladio. Den er en av villaene i Veneto som UNESCO har satt på sin liste over verdensarven. 

Villaen ble tegnet omkring 1542, 1543 for Taddeo Gazzotti. Han var en talsmann for en fornyelse av Vicenzas arkitektur. På grunn av uheldige spekulasjoner måtte han selge den uferdige villaen i 1550 til den venetianske patrisieren Girolamo Grimani. Grimani fikk raskt ferdigstilt villaen.

Palladio måtte benytte og endre et eksisterende bygg da han tegnet villaen. Det er synlige spor av dette gamle bygget i dagens villa. 

## Eksterne lenker
* 
* Det internasjonale senter for studier av Andrea Palladios arkitektur  (engelsk og italiensk)
Ole Gustav Narud

**Ole Gustav Narud** (født 26. februar 1958) er en norsk politiker (Sp) som fra 14. oktober 2021til 4. februar 2025 var statssekretær i Kommunal- og moderniseringsdepartementet. Han var ordfører i Åmot kommune fra 2003 til 2011 og fra 2015 til 2019.

Han har vært leder for Hedmark Senterparti, og er medlem i arbeidsutvalget i Landssamanslutninga av Vasskraftkommunar (LVK). Narud var medlem av det offentlige utvalget som foreslo en revisjon av kommuneloven. 

Narud er ansatt som amanuensis ved Høgskolen i Innlandet og er utdannet som landbruksøkonom fra Norges Landbrukshøgskolen i 1985. Han har også gått «Totalforsvarskurset» ved Forsvarets Høgskole høsten 2004.

Ole Gustav Narud er tvillingbror til Hanne Marthe Narud.

## Referanser
Karl Röderer

**Karl Conrad Röderer** (født 12. juli 1868, død 28. august 1928) var en sveitsisk skytter som konkurrerte på slutten av 1800-tallet og begynnelsen av 1900-tallet. Han deltok i skyting under OL 1900 i Paris og vant to gullmedaljer i den øvelsen som da ble kalt militærpistol individuelt og lagskyting.

## Eksterne lenker
*
Borrås

**Borås**, eller **Borrås**, er en grend og en grunnkrets i Skjelstadmark i Stjørdal kommune, Nord-Trøndelag. Borås ligger lengst nordvest i Skjelstadmark, på grensen mot Langstein. Fylkesvei 6816 knytter Borås sammen med Langstein i vest og Okkelberg i øst. De store statseide skogs- og utmarksarealene i området forvaltes av Skatval og Borås fjellstyre.
## Referanser
Gudå

**Gudå** er et sted og en grunnkrets i Meråker kommune i Trøndelag. Gudå ligger ved Stjørdalselva i dalføret Stjørdalen, ca. 7,5 km vest for kommunesenteret i Meråker, Midtbygda, og 30 km øst for Stjørdalshalsen.

Europavei 14 og Meråkerbanen passerer Gudå. Gudå stasjon (stasjonsbygning revet januar 2020) er en trafikkert stasjon på Meråkerbanen. Stedet har også en campingplass, og er kjent som et godt fiskested av laksefiskere.

Den 1. januar 2014 hadde grunnkretsen Gudå 60 innbyggere.

## Referanser
Lamprologus meleagris

***Lamprologus meleagris*** eller ***Lamprologus stappersi*** er en typisk sneglehusleker fra Kongo. Denne tanganyikacikliden blir kalt «Pearly Ocellatus». Denne har to vitenskapelige navn, eller er to helt forskjellige, men nærmest identiske arter, dette er noe som man ikke er enige om.

Hannen blir ca. 7&nbsp;cm lang, hunnen en del mindre.

## Som akvariefisk
De bør ha sneglehus, skjell og fin sand som de kan grave i og dekke skjellene sine med, Hannen skal være for stor til å gå inn i skjellene under selve leken, men hunnen vil vokte eggene inne i skjellet til hun slipper ungene ut. De lever i familier bygget rundt foreldreparet som holder sammen livet ut. 
De foretrekker en temperatur på 24-28&nbsp;°C og en pH mellom 8 og 9. 
 
## Eksterne lenker
* 
* Aquahobby.com : Lamprologus stappersi 
* 
* L. meleangris 
* L. stappersi