open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Parrotia

* påfuglbusk (*Parrotia persica*)
* *[[Parrotia subaequalis]]*

***Parrotia*** er ei slekt i trollhasselfamilien.

Artene er løvfellende trær som blir opptil 30 m høye. Bladene sitter spredt og er elliptiske eller omvendt eggformede. Blomsterstanden er et aks med 3–7 blomster. Blomstene er enten tvekjønnede eller er hannblomster. Høybladene er store og brune. Det er 7–8 begerblad og kronblad mangler. Blomstene er vindpollinerte og har lange pollenknapper. Frukten er en kapsel med to rom, som hvert inneholder to avlange frø.

De to nålevende artene er typiske relikter med en oppsplittet utbredelse, og avstanden mellom utbredelsesområdene er om lag 5600 km. Påfuglbusk (*Parrotia persica*) danner skog sammen med agnbøk opptil 700 moh. i fjellene langs sørbredden av Det kaspiske hav i Nord-Iran og Aserbajdsjan. *[[Parrotia subaequalis]]* vokser i fjellskoger 600–700 moh. i de østlige kinesiske provinsene Anhui (Jinzhai Xian, Jixi Xian, Shucheng Xian), sørlige Jiangsu (Yixing Xian) og nordlige Zhejiang (Anji Xian). Den kinesiske arten ble tidligere enten regnet til *[[Trollhassel|Hamamelis]]* eller den monotypiske slekta *Shaniodendron*. Genetiske studier viser at artene skilte lag for omtrent 7,5 millioner år siden i sen miocen.

*Parrotia* hadde tidligere en mye større utbredelse. Fra oligocen i Oregon i vestlige USA kjenner man arten *Parrotia brevipetiolata*. I tertiær vokste *Parrotia pristina* nordover til Island og Svalbard. Slekta var vidt utbredt i Europa i miocen og pliocen, men ble sjeldnere i tidlig pleistocen. I Sør-Europa døde *Parrotia* ut for  siden, men slekta vokste fortsatt i Polen i Holstein-mellomistiden. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Davymedaljen

**Davymedaljen**, bronsemedalje innstiftet av Royal Society i 1877. Den deles årlig ut for enestående og viktige oppdagelser innen kjemi.

## Pristakere

## Eksterne lenker
* Davymedaljen hos Royal Societys hjemmeside
Traktaten i Wallingford

**Traktaten i Wallingford** av 1153, stundom også kalt *Traktaten i Winchester* eller *Westminster*, var en overenskomst som effektivt avsluttet borgerkrigen i England på midten av 1100-tallet som hadde oppstått mellom Maud av England (Matilda) og hennes fetter Stefan av England om den engelske tronen. Denne borgerkrigen er karakterisert som *[[Det engelske kaos under Stefan]]*.

Traktaten tvang Stefan til å anerkjenne Mauds sønn Henrik av Anjou som sin arving og etterfølger til den engelske trone, mens Stefan selv skulle beholde tronen inntil sin død.

Kong Stefan hadde bygd motfestninger i nærheten av Wallingford for å kunne angripe Mauds allierte Brien FitzCount ved festningen Wallingford Castle. Henrik rettet angrep mot disse festningene og en kamp mellom de to styrkene var forventet. Imidlertid greide William d'Aubigny, 1. jarl av Arundel, med hell å argumentere for det unyttige i videre kamp. En midlertidig fred ble nådd ved Wallingford på bredden av elven Thames. Stefans sønn Eustace IV av Boulogne satte seg dog imot fredsavtalen. Men da Eustace døde brått under uklare omstendigheter i august 1153 sto Stefan uten arving, og det synes da som om en mer formell enighet ble nedskrevet ved Winchester i november 1153, og denne ble senere signert ved Westminster. Avtalen krevde at Stefans motfestninger ble revet.

Stefan fikk ikke nyte kompromisset lenge. Han døde ved priorinneklosteret i Dover den 25. oktober 1154, knapt et år etter avtalen. Henrik II belønnet senere Wallingford for dens støtte i kampen ved å gi byen dens kongelige charter i 1155.

## Referanser


## Litteratur
* Bradbury, J. (1996): *Stephen and Matilda: the Civil War of 1139-1153*, Sutton Publishing, ISBN 0-7509-0612-X

## Eksterne lenker
* Wallingford History Gateway
Planckteleskopet

**Planckteleskopet** er et romteleskop som skal observere den kosmiske bakgrunnsstrålingen. Teleskopet er oppkalt etter den tyske fysikeren Max Planck, og er utviklet i regi av ESA. Det ble skutt opp 14. mai 2009 sammen med Herschelteleskopet på en Ariane V-rakett fra Kourou i Fransk Guyana, og er nå på vei mot sin bane rundt det andre Lagrange-punktet til jorden og solen.

## Referanser


## Se også
* Mikrobølger
* Max Planck

## Eksterne lenker
* ESAs side om Planckteleskopet
* Temaside hos Institutt for teoretisk astrofysikk
Maria Aleksandrovna

**Maria Aleksandrovna** (født *Maximiliana Vilhelmina Augusta Sofia Maria von Hessen- Darmstadt* 8. august 1824 i Darmstadt  i storhertugdømmet Hessen, død  i St. Petersburg) var en russisk keiserinne, (*tsarevna*), gift med tsar Aleksander II av Russland og mor til tsar Aleksander III av Russland. Hun var russisk keiserinne mellom 1855 og 1880.  

## Liv og virke
### Bakgrunn
Maximiliana Vilhelmina Augusta Sofia Maria von Hessen- Darmstadt ble født i Darmstadt i Tyskland som datter av storhertug Ludvig II av Hessen og Wilhelmine av Baden. I realiteten var hennes biologiske far trolig August von Senarclens de Grancy, men hun ble anerkjent av morens ektemann for å unngå en skandale.

### Ekteskap
Da storfyrst Aleksander besøkte hoffet i Hessen i 1838 ble han forelsket i Maria. Hans foreldre var først imot giftemålet på grunn av snakket om at hun var utenomekteskapelig, men i 1841 kom hun til slutt til Russland, hvor hun konverterte til den ortodokse troen, ble døpt til Maria Aleksejevna, og giftet seg med Aleksander. Hun var blyg og tilbakeholden og ble derfor oppfattet som formell og utilgjengelig.

### Keiserinne
I 1855 ble hun Russlands keiserinne. Maria hadde meget dårlig helse, og den ble forverret med årene og tvang henne til å tilbringe mer tid på kursteder utenlands, og hofflivet og representasjonspliktene som keiserinne utmattet henne. Ved tidspunktet for overtakelsen av tronen i 1855 ble ekteskapet stadig mer ulykkelig, og hennes ektefelle hadde flere elskerinner.

Fra 1866 hadde han et fast forhold med Jekaterina Mikhailovna Dolgorukov, som i 1875 fikk et bosted i vinterpalasset og som han giftet seg med like etter Marias død i 1880.          

Etter lang tids sykdom døde hun av lungetuberkulose i Vinterpalasset i St. Petersburg i 1880.

Mariehamn på Åland og Mariinskijteateret i St. Petersburg er oppkalt etter henne.

### Barn
# Aleksandra Aleksandrovna av Russland (1842–1849).
#Nikolaj Alexandrovitsj av Russland (1843–1865).
#Aleksander III av Russland (1845–1894).
#Vladimir Aleksandrovitsj av Russland (1847–1909) gift med Maria Pavlovna av Mecklenburg-Schwerin
#Aleksej Aleksandrovitsj av Russland (1850–1908). 
#Maria Alexandrovna av Russland (1853–1920), gift med Alfred, hertug av Sachsen-Coburg-Gotha.
#Sergej Aleksandrovitsj av Russland (1857–1905), gift med prinsesse Elisabet av Hessen, datter til Ludvig IV av Hessen og prinsesse Alice av Storbritannia.
#Pavel Aleksandrovitsj av Russland (1860–1919), gift først med Aleksandra av Hellas og Danmark og senere med Olga Valerianovna Paley.

## Referanser


## Litteratur
* Olga Barkowez, Fedor Fedorow, Alexander Krylow: *„Peterhof ist ein Traum …“ Deutsche Prinzessinnen in Russland.* Edition q, Berlin 2001, ISBN 3-86124-532-9.
* Egon Caesar Corti: *Unter Zaren und gekrönten Frauen. Schicksal und Tragik europäischer Kaiserreiche an Hand von Briefen, Tagebüchern und Geheimdokumenten der Zarin Marie von Russland und des Prinzen Alexander von Hessen.* 14. Auflage, 50. – 53. Tausend. Verlag Styria, Graz u. a. 1953.
* 
* Alexa-Beatrice Christ: "Die Wahl ist getroffen..." Darmstädter Prinzessinnen in St. Petersburg. Justus von Liebig Verlag, Darmstadt 2015.
IL Norodd

**IL Norodd** (stiftet 12. november 1929) er et fleridrettslag fra Kristiansund for friidrett, svømming, sykling og triatlon.

Klubbens hjemmebane for friidrett er Atlanten stadion, og for svømming Atlanterhavsbadet.

## Litteratur
* 
* 

## Eksterne lenker
*
End of Green (band)

**End of Green** er et tysk band som ble dannet i 1992 i Stuttgart. Ifølge sangeren Michael Huber betyr navnet at slutten på fargen grønn symboliserer håp. Dette passer med den type musikk som bandet produserer. Bandets sjanger kan anses som alt mellom Gothic rock, Alternativ og Metal, men bandet selv kaller stilen sin for «Depressed Subcore». Tekstene deres handler om ensomhet, depresjon, smerte og død (hovedsakelig om deres egen).

## Biografi
I 1996 publiserte bandet sitt debutalbum *[[Infinity (album)|Infinity]]* med Nuclear Blast. Albumet *[[Dead End Dreaming (album)|Dead End Dreaming]]* er det mest vellykkede og var det første albumet som fikk bandet inn på hit-listene. Albumet *[[High Hopes in Low Places (album)|High Hopes in Low Places]]* som ble gitt ut august 2010 syntes å være det siste albumet deres. Den begrensede utgaven av albumet inneholder en bonus-CD med ti gamle sanger.

## Diskografi

### Album
* *[[Infinity (album)|Infinity]]* (1996)
* *[[Believe... My Friend (album)|Believe... My Friend]]* (1998 / 2002)
* *[[Songs for a Dying World (album)|Songs for a Dying World]]* (2002)
* *[[Last Night on Earth (album)|Last Night on Earth]]* (2003)
* *[[Dead End Dreaming (album)|Dead End Dreaming]]* (2005)
* *[[The Sick's Sense (album)|The Sick's Sense]]* (2008)
* *[[High Hopes in Low Places (album)|High Hopes in Low Places]]* (2010)
* *[[The Painstream]]* (2013)

### Singler
* Believe (1998)
* Motor (2002)
* Dead End Hero (2005)
* Kill Honey (2008)
* De(ad)generation (2013)

## Medlemmer (personnavn / pseudonym)

* Michael Huber / Michael Huburn, Michelle Darkness – Vokalist
* Michael Setzer / Sad Sir – Gitar
* Oliver Merkle / Kirk Kerker- Gitar
* Rainer Hampel / Rainier Sicone Di Hampez – Bass
* Matthias Siffermann / Cardinal Mazinger – Trommer

## Eksterne lenker
* 
* 
*
De Morgan-medaljen

**De Morgan-medaljen** er en pris for overordentlige bidrag til matematikken og er London Mathematical Societys fremste pris. Prisen er oppkalt etter den første formannen for London Mathematical Society, Augustus de Morgan. 
Prisen deles ut hvert tredje år basert på matematiske bidrag, og kun til en person som bor i Storbritannia 1. januar i det året prisen deles ut.

## Mottakere av medaljen
Rhathymini

* *[[Rhathymodes]]*
* *[[Rhathymus]]*

**Rhathymini** er en gruppe av vepser som hører til familien Apidae. Disse store, vepselignende biene lever bare i Sør-Amerika. De er gjøkbier som legger sine egg i andre biers reir.

## Utseende
Middelsstore til store (13 – 28&nbsp;mm), nesten hårløse bier. De ligner på stikkvepser i underfamilien Polistinae eller på store vepsebier (*Nomada* spp.). På farge er de svarte med større eller mindre innslag av gult eller rødt.

## Levevis
Rhathymini er gjøkbier eller kleptoparasitter, som legger sine egg i reirene til andre solitære bier. Larvene lever av pollen og nektar som vertsbien hadde samlet for sine larver.

## Utbredelse
Gruppen finnes bare i Sør-Amerika.

## Systematisk inndeling

* ordenen vepser, (Hymenoptera)
** gruppen stilkvepser, Apocrita
*** gruppen broddvepser, Aculeata
**** overfamilien Apoidea
***** familien Apidae 
****** gruppen Apinae
******* gruppen **Rhathymini**
******** *[[Rhathymodes acutiventris]]* (Friese)
******** slekten *[[Rhathymus]]* Lepeletier & Serville, 1828 – 17 arter
********* *[[Rhathymus ater]]* (Smith, 1854)
********* *[[Rhathymus beebei]]* Cockerell, 1918
********* *[[Rhathymus bicolor]]* Lepeletier & Serville, 1828
********* *[[Rhathymus concolor]]* Friese, 1921
********* *[[Rhathymus cristatus]]* Ducke, 1907
********* *[[Rhathymus fulvus]]* Friese, 1906
********* *[[Rhathymus insignis]]* (Dominique, 1898)
********* *[[Rhathymus michaelis]]* Friese, 1900
********* *[[Rhathymus nigripes]]* Friese, 1912
********* *[[Rhathymus paraguayensis]]* Schrottky, 1920
********* *[[Rhathymus quadriplagiatus]]* (Smith, 1860)
********* *[[Rhathymus rufescens]]* Friese, 1920
********* *[[Rhathymus scoliaeformis]]* Schrottky, 1920
********* *[[Rhathymus trinitatis]]* Cockerell, 1935
********* *[[Rhathymus unicolor]]* (Smith, 1854)
********* *[[Rhathymus versicolor]]* Friese, 1906
********* *[[Rhathymus vespiformis]]* (DeGeer, 1773)

## Eksterne lenker
* 
* Norsk Entomologisk forening – for deg som er interessert i insekter.
Mikrokosmos

**mikrokosmos** var en norsk rockgruppe som ble dannet i Oslo på midten av 1990-tallet. Gruppa besto av musikere med røtter i Norges KFUK-KFUMs Ten Sing-bevegelse. Gruppas vokalist og tekstforfatter var forfatteren Harald Rosenløw Eeg, og øvrig besetning var Lasse Rune Eriksen på gitar, Tore Tveiten på tangenter, Knut Henrik Ytre-Arne på bass og Ragnar Moen på slagverk. Mikrokosmos ga ut en CD-single i 1995, *hjem/se en annen vei*. Dette var før Urørt og MySpace. De spilte en håndfull konserter, opptrådte på direktesendt TV på NRKs Sommeråpent, og hadde ambisjoner om å få platekontrakt. Gruppa ble oppløst etter et par år. Et knippe låter fra et konsertopptak ble i 2009 gjort tilgjengelig på internett.

## Diskografi

### Single
* *hjem / se en annen vei* (1995)

### Video
* *se en annen vei* (1995)
* *hjem* (1995)

### Konsertopptak
* *Live* (konsertopptak) (1995(?))

#### Sporliste
#«turer i fjellet»
#«hjem»
#«jeg er»
#«astronaut»
#«canibal»
#«bare aldri»
#«mulatt»
#«stille»
#«fløyel»
#«annen vei»
#«iskald»
#«pistol»
#«tar meg hjem»

## Referanser
Anders Nilsson (musiker)

**Anders Kjellberg Nilsson** (født 1983) er en norsk fiolinist og 1. konsertmester i Kungliga Hovkapellet i Stockholm. Han er sønn av ballettdanserinnen Ellen Kjellberg og fiolinisten Stig Nilsson (1946).  

Han er utdannet ved Barratt Due musikkinstitutt, Hochschule für Musik *Hanns Eisler* i Berlin og Edsbergs Musikinstitut i Stockholm. Hans lærere har vært Alf Richard Kraggerud, Stephan Barratt-Due, Ulf Wallin, Pavel Vernikov og Detlef Hahn. Solistdebuten var med Bergen Filharmoniske Orkester i 2002. Han har siden vært solist med alle de profesjonelle norske symfoniorkestrene. Han mottok solistdiplom ved Norges musikkhøgskole der han på eksamenskonserten fremførte Edward Elgars Fiolinkonsert med Kringkastingsorkestret (2008). Dette ga fullt av solistoppdrag med Oslo Filharmoniske Orkester, turer med Rikskonsertene og mangt annet.  Han startet den finsk-norske Arctia Pianotrio, vinnere av Trondheim International Chamber Music Competition.  Som pedagog har han instuert flere av landets kammerband og  ledet TrondheimSolistene flere ganger, bla på deres Grammy-nominerte plate *Divertimenti* (2008).

Med sin far har han ledet Hardanger Musikkfest (2008-2014) og sammen har de gitt ut platen *Solo+* (2006).

Han var 1. konsertmester i Kringastingsorkesteret 2014-2016.

I 2017 giftet han seg med den svenske sopranen Elin Rombo.

## Premier
* Festspillene i Bergen 2007 berget ham en plass i Rikskonsertenes lanseringsprogram INTRO-klassisk for 2008-09.
* Prinsesse Astrids musikkpris 2008

## Referanser
Gabormedaljen

**Gabormedaljen**, medaljen er blitt delt ut av Royal Society hvert annet år siden 1989. Medaljen deles ut for enestående arbeid innen noen av de medisinske vitenskapene, særlig for innsats innen områdene genetisk ingeniørkunst eller molekylærbiologi. Men i samsvar med donatorens, professor Dennis Gabor, ønske så kan medaljen noen ganger deles ut til noen som arbeider innenfor de vitenskapsgrener som han selv arbeidet. Medaljen er av forgylt sølv.

## Pristakere

## Eksterne lenker
* Royal Society: Gabor Medal
Statens obligasjonsfond

**Statens obligasjonsfond** (**SOF**) er et norsk statlig fond.

## 2009–2014 (finanskrise)
Statens obligasjonsfond ble etablert i mars 2009 som et virkemiddel under finanskrisen. Fondet ble avviklet 30. juni 2014. Fondet var på 50 milliarder kroner. SOF ble forvaltet av Folketrygdfondet på vegne av Finansdepartementet. SOF ble opprettet som et midlertidig tiltak i en periode på 5 til 10 år hvor fondet skulle låne ut penger på obligasjonsmarkedet. Obligasjonsmarkedet er et alternativt marked for lån istedenfor lån i banker. Fondet skulle avvikles når lånene var gjort opp.

### Utdeling av lån
Det var visse begrensninger til hvilke bedrifter SOF kunne gi lån til:

**Bransje:** 
* Finansinstitusjoner måtte dekke 25 – 65 prosent.
**Kredittrating:**
* Minimum CCC+ vurdering fra Standard & Poor's (eller tilsvarende fra Fitch eller Moody's).
* Maks 30 % kan investeres i fond som har fått BBB- vurdering fra Standard & Poor's (eller tilsvarende fra Fitch eller Moody's).
* Hvis bedriften ikke har en kredittvurdering fra et kredittratingbyrå så skal folketrygdfondet foreta en egen vurdering.

I tillegg ville SOF ikke kunne dele ut lån tilsvarende 5 % av fondets totale midler, det vil si 2,5 milliarder.

SOF ble avviklet i 2014.

## 2020– (pandemi)
SOF ble gjenopprettet i mars 2020 under koronaviruspandemien. Også denne gang var fondet på 50 milliarder kroner. Formålet var at fondet kan investere i lån (obligasjoner) utstedt av norske selskaper, og bidra til at de fortsatt kan få lån i obligasjonsmarkedet, og således fungere som en «långiver i siste instans».

## Referanser
Lem (kroppsdel)

**Lem** betegner en kroppsdel som er festet til en kropp, for eksempel en arm, et ben eller kjønnsorganet hos hankjønn. Flertallsformen, *lemmer*, gir i større grad referanse til bevegelsesorganene. Det latinske ordet *[[ekstremitet]]* har en lignende betydning.

## Se også
* Lemlesting
* Amputasjon
Diskonteringsrente

**Diskonteringsrenten** (**r**) er et risikojustert avkastningskrav som benyttes for å beregne nåverdi (NV) av fremtidige kontantstrømmer. Dette avkastningskravet gir uttrykk for den avkastning eierne av kapital forventer å oppnå på den kapital de har skutt inn i selskapet. Det er nær sammenheng mellom usikkerhet knyttet til fremtidig kontantstrøm og størrelse på diskonteringsrente. Jo mer usikker en fremtidig kontantstrøm er, jo høyere er diskonteringsrenten. Nåverdien av fremtidig kontantstrøm beregnes som følger:

NV = - CF_0 + \sum_{t=1}^n \frac{CF_t}{ {(1+i)}^t }

hvor:
:CF_t  – er kontantstrømmen i år *t*.
:CF_0  – er den opprinnelige investeringsutgiften.
:n     – er levetiden.
:i     – er diskonteringsrenten.
Hughesmedaljen

**Hughesmedaljen** er en pris innstiftet i 1902 av det britiske Royal Society. Den deles ut årlig for oppdagelser innen fysikken, særlig når det gjelder elektrisitet og magnetisme eller deres bruk. Medaljen er av forgylt sølv.

Den er oppkalt etter David E. Hughes. Med medaljen følger en gave på 1&nbsp;000 pund. Medaljen ble utdelt for første gang i 1902 til J.J. Thomson  «for hans mange bidrag til elektrisk vitenskap, spesielt i forhold til fenomener av elektrisk utladning i gasser», og har siden blitt delt ut over ett hundre ganger. I motsetning til andre av Royal Societys medaljer er Hughes Medaljen aldri blitt gitt til samme person mer enn én gang. En nylig mottaker var Michele Dougherty, som fikk  medaljen «for innovativ bruk av magnetisk felt data som førte til oppdagelsen av en atmosfære rundt en av Saturns måner og måten det revolusjonerte vårt syn på den rolle av planetenes måner har  i solsystemet».

Medaljen har ved flere anledninger blitt tildelt flere personer samtidig; i 1938 ble vunnet av John Cockcroft og Ernest Walton «for deres oppdagelse av kunstige kjerner kunne bli oppløst av bombardere partikler», i 1981 til Peter Higgs og Tom Kibble «for deres internasjonale bidrag om det spontane brudd på grunnleggende symmetrier i elementær-partikkel teorien»,. I1982 til Drummond Matthews og Fredrik Vine «for klarlegging av magnetiske egenskaper i havets nivåer som senere førte til den tektoniske plate hypotesen» og i 1988 til Archibald Howie og M.J. Whelan «for deres bidrag til teorien om elektron diffraksjon og mikroskopi, og til studiet av gitter defekter i krystaller».
 
## Pristakere

## Referanser


## Eksterne lenker
* Royal Society: Hughes Medal
Hugo Kolberg

**Hugo Maximilian Kolberg** (født 29. august 1898, død 27. februar 1979 i Hampstead i New York State) var en polsk-tysk-amerikansk fiolinist, i sin tid 1. konsertmester for Oslo Filharmoniske Orkester 1920–1925.

Han var vokst opp i Warszawa, men ble tysk statsborger da han kom til Berlin for å bli med i Berliner Philharmoniker. Han måtte forlate Berlin i 1939 på grunn av at kona var jødisk, og reiste da til USA.

Etter flytting til USA var han konsertmester under Fritz Reiner i Pittsburgh Symphony Orchestra, der han underviste ved Carnegie Mellon University. Han endte sin karrière som 1. konsertmester i Berliner Philharmoniker fra 1958 til 1963 da han falt for aldersgrensen. Hans siste periode i Berlin var å anse som en oppreisning for forfølgelse og fremmedhat som ble han til del umiddelbart før andre verdenskrigs utbrudd.

Kolberg spilte inn en rekke plater i løpet av sine år i USA.

## Referanser
Coor

**Coor Service Management AB** er et svensk selskap som driver med facility management, som på norsk kan oversettes til bedriftstøtte eller arbeidsplasservice. Ifølge selskapet innebærer det at Coor tilbyr «samtlige servicetjenester som kreves for at et næringsbygg eller kontor skal fungere godt og effektivt, slik at kundene kan konsentrere seg om kjernevirksomheten».

Coor Service Management AB ble etablert i 1998 og het da Skanska Facilities Management. I dag har Coor virksomhet i Sverige, Norge, Finland, Danmark og Belgia. I 2007 ble Coor kjøpt av Cinven Limited. I juni 2015 ble selskapet notert på Nasdaq Stockholm. 

Coor etablerte seg i Norge i 2004 og omsetter i dag for rundt 2 milliarder kroner. Administrerende direktør for Coor Service Management i Norge er Stine Solheim. I 2019 ble Coor det første store selskapet i Norden til å sertifisere seg innen ISO-standarden ISO-45001 for arbeidsmiljø (helse, miljø og sikkerhet).

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Leverhulmemedaljen

**Leverhulmemedaljen** er pris som har blitt delt ut av Royal Society hvert tredje år siden  1960. Medaljen ble opprettet på initiativ av Leverhulme Trust Fund og deles ut for enestående bidrag innen teoretisk kjemi, anvendt kjemi eller ingeniørvitenskap

## Liste over prisvinnere

## Eksterne lenker
* Royal Society: Leverhulme Medal
Maria Shriver

**Maria Owings Shriver** (født 6. november 1955 i Chicago i Illinois) er en amerikansk journalist, forfatter og tidligere Californias førstedame. Hun var gift med tidligere guvernør og filmskuespiller Arnold Schwarzenegger.

Shriver er datter av Sargent Shriver og Eunice Kennedy Shriver, og dermed også niese til John F., Robert F. og Edward Kennedy.

## Referanser

## Eksterne lenker
* 
* 
* 
* 
*
Marianne Auenbrugger

**Marianne Auenbrugger** (1759–1782) var en østerriksk pianist og komponist som nøt stor anseelse i hjembyen Wien.

Auenbrugger var datter av legen og librettisten Leopold Auenbrugger.

Sammen med søsteren Caterina Franziska var Marianne elev av Joseph Haydn og Antonio Salieri. I 1780 dediserte Haydn begge søstrene en syklus med seks klaversonater (Hob. XVI:35-39 og 20). 

Marianne Auenbrugger led av dårlig helse og var muligens var fysisk handikappet. Hun døde av tuberkulose i 1782, bare 23 år gammel. 

Til Auenbruggers minne bekostet Salieri trykking av en av hennes klaversonater, og føyde til sin egen sørgesang for sopran og klaver.

## Referanser


## Litteratur
* 

## Eksterne lenker
* 
* ''Auenbrugger, Auenbrucker, (von) Auenbrugg, Auenbrügger, Marianna (Taufname: Anna Maria Simphorosa)'',  sophie-drinker-institut.de
Valdresgata borettslag

**Valdresgata borettslag** ( i Enhetsregisteret) ligger på øvre Grünerløkka i Oslo. Området grenser til Sannergata i sør, den gamle Valdresgata med Ringnes Park i vest, Hallénparken i nord og den eksisterende boligbebyggelsen i Christies gate i øst. Området er på  og ligger  fra Oslo sentrum.

Borettslaget ble oppført 1979–1981, med byggestart sommeren 1979. De første beboerne flyttet inn sommeren 1980.  I alt 196 leiligheter er bygget.  Leilighetene fordeler seg på 68 2-roms-, 26 3-roms-, 46 4-roms- og 56 5-romsleiligheter. Det skulle opprinnelig bygges høyhus på dette området, men dette ble endret i planleggingsprosessen.

## Arkitektur
Arkitekt var F.S. Platou A/S. Blokkene er bygget opp av en skråstilt grunnmodul som kan kobles sammen i lange kjeder i en gjentagende vinkelform. Borettslaget består av i alt 36 slike grunnmoduler. Grunnmodulene er koblet sammen til i alt 13 enheter, hvorav fire har flere oppganger, og ni er frittstående hus med kun én oppgang.

## Referanser
Sandtorv

**Sandtorv** eller **Sandtorr** er ei øy i Austevoll i Vestland.  

Navneformen Sandtorr ble godkjent og anbefalt i 1978, mens formen Sandtorv fra 1964 er godkjent, men ikke anbefalt. 

Øya har ikke veiforbindelse, og eneste mulighet for komme seg til resten av Austevoll er med lokalbåt fra Hufthamar, som har veiforbindelse til Bergen via fergesambandet Krokeide–Hufthamar. Det er to kommunale kaier på Sandtorv, hvorav kun én er operativ. Denne kaien er på vestsiden av kaien, i le av holmen Sjøbuholmen. I tilknytning til denne kommunekaien er det en privat marina. På Sandtorv finnes det ingen næringseiendommer. Om lag 35 fritidsboliger er spredt på øyen, hvorav de fleste er sentrert på midten og vestover herfra. En gruslagt traktorvei sørger for adkomst til en del av hyttene. Veien eies av kommunen, men vedlikeholdes av Sandtorv Velforening på dugnadsbasis. På resten av øyen er det gode og mindre gode stier. Det er ikke husdyr i utmarksbeite på Sandtorv. 

## Referanser


## Eksterne lenker
* www.sandtorv.org
*
Drøna

**Drøna** eller **Drøni** er en øy i Austevoll i Vestland. Den har broforbindelse til Huftarøy. 

Det finnes en barnehage som drives av lokalbefolkningen på øyen. På øyen refereres den til som «Drøna skule». Dette fordi det var skole der i mange år. Nå må barna reise med buss til Selbjørn eller Kolbeinsvik for å gå på skole.

Øyen har et tett samarbeid med naboøyen Rostøya, begge disse øyene var en gang to øyer med mye liv og båtanløp daglig. Nå er det lite igjen, etter broforbindelsen kom er det meste forsvunnet.

Kaien «Galgen» ble besøkt av Shetlands-Larsen under krigen.

Navnet Drøna ble fastsatt i 1964 og er anbefalt, mens formen Drøni fra 1978 ikke er anbefalt.

## Referanser
Weiyang

**Weiyang** kan være:
*Weiyang i byprefekturet Yangzhou i provinsen Jiangsu i Folkerepublikken Kina;
*Weiyang i den subprovinsielle by Xi'an i provinsen Shaanxi i Kina.
Horgo

**Horgo** er ei øy i Austevoll i Vestland. Det er en stor ubebodd øy ved Horgefjorden. Øya ligger sørvest for Hundvåko, sør for Storakalsøy og nord for Møkster. Øya var bebodd fram til ca. 1970, det var blant annet skole på øya. De fleste familiene som bodde på Horgo, brukte navnet Horgen.

## Referanser
Fugløya (Austevoll)

**Fugløya** er ei øy i Austevoll i Vestland. Det er ei sirkelformet ubebodd øy ved Møkstrafjorden. Øya ligger vest for Stolmen. Det lever også villsau her.

## Familien Hevrøy
På Fugløy lå 900 mål med dyrkbar jord ut mot havet, og på 1930-tallet flyttet Johannes Hevrøy og hans kone dit med sine to ugifte sønner, Karl på 33 og Andreas på 21. Under andre verdenskrig kom de to søstrene Synneva og Alvhild Fondenes fra Kolbeinsvik på Huftarøy og gikk i tjeneste. Etter hvert giftet de seg med brødrene. Jentene kom fra en søskenflokk på ni: «*Vi var fire søstre som delte på ett par lærsko.*» Til hverdags gikk de i tresko. På Fugløy ventet et liv med lang vei til sykehus, uten strøm eller telefon, og etter 20 år var de fortsatt uten den lovede moloen som skulle vernet dem mot havet. Etter at storstormen i 1952 knuste båter, naust og hønsehus, besluttet Johannes Hevrøy at de måtte flytte før dette kostet liv. Selv ble han ikke med, men døde mens sønnene var i ferd med å flytte til Veivåg på det mindre værharde Selbjørn. Det viktigste her var at det fantes skikkelig havn, der de slapp å måtte vokte båtene om nettene. På Fugløy, uten molo, måtte båtene flyttes rundt etter hvordan det blåste. «*Men vår beste tid den hadde me på Fugløya, tross alt*» sa Synneva Hevrøy.

Kvinnene drev linefiske med svigerfaren, mens mennene deres dro på vinterfiske og noen ganger islandsfiske. Om somrene var det derimot besøk fra alle kanter. Familien på Fugløy holdt seg med fire kyr, en stut, 10-12 sauer, et par griser, hest og opptil 20 høns. En stund hadde de traktor. Melken kunne ikke leveres til meieri og ble kvernet til smør, som var det eneste jordbruksproduktet de hadde å selge, i tillegg til slakt. Kveget var ofte lite samarbeidsvillige når de skulle i båtene. Under krigen måtte familien en gang slepe vekk tre miner som kom drivende. Fyrene var slukket under mørkleggingen, og fiskerne måtte orientere seg i nattemørket til sjøs. Tyskerne kom ofte innom Fugløy, men familien tok likevel sjansen på å sette en lykt i soveromsvinduet på loftet. Dette ledet fiskerne på rett vei hjem gjennom mørket. 

I januar 1952 kom stormen som bare sparte hovedhuset; det stod et kvarters gange fra sjøen. Men sjøen brøt ned naust og båtene inni, mens vrakrestene endereiste seg rundt dem som forsøkte å redde motorbåten i land. Til sist dro Synnevas mann til Hevrøy med motorbåten etter hjelp, og måtte pumpe seg over hele fjorden der bølgene slo over båten og kastet den omkring. Familien ante ikke om han kom frem og krøp på knær og albuer nord til neset, med et laken på en staur som de holdt oppe i stormen. Et døgn tok det likevel før folk oppdaget dette og skjønte at noe var galt. Da slo sjødrevet gjennom tømmerveggene så gulvene var våte, og fyrlykten som var nybygd, forsvant i havet da de lårtykke bardunene ga etter. 

Synneva Hevrøy (f. 1920) døde i 2005 og fikk aldri se billedspillet Randi Storaas laget om minnene hennes fra Fugløy, *Kvinna ved havet*, der hun sier: «*Men viss du fortel det til desse unge i dag. Dei trur det er eventyr.*» «*Det er kystkvinnen og [[Golfstrømmen]] som har gjort det levende i landet*», sa Arthur Klæbo.

## Referanser
Xincheng

**Xincheng** kan være:

*Fylket Xincheng i byprefekturet Laibin i den autonome region Guangxi i Folkerepublikken Kina;
*Byprefekturet Xincheng i den subprovinsielle by Xi'an i provinsen Shaanxi i Folkerepublikken Kina;
*Byprefekturet Xincheng i byprefekturet Hohhot i den autonome region Indre Mongolia i Folkerepublikken Kina;
*Subdistriktet Xincheng i byfylket Tacheng i prefekturet Tacheng i den autonome region Xinjiang i Kina.
Colin Burgess

**Colin Burgess** (1946–2023) var den opprinnelige trommeslageren til det australske hardrockbandet AC/DC. Fra 1968 til 1972 spilte han i den australske rockebandet The Masters Apprentices men sluttet i 1972. Så han ble med i AC/DC hvor Malcolm Young, Angus Young, Dave Evans og Larry van Kriedt spilte.

Han sluttet i AC/DC i 1974.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Xincheng (Xi’an)

**Xincheng** (kinesisk: 新城区; pinyin: *Xīnchéng Qū*) er et bydistrikt i den subprovinsielle by Xi'an i provinsen Shaanxi. 

Det har et areal på 31&nbsp;km² og teller ca. 470&nbsp;000&nbsp;innbyggere.
Hevrøya

**Hevrøya** (også skrevet *Hevrøyi* og *Hevrøy*) er ei øy i Austevoll i Vestland. Den har ikke veiforbindelse til resten av Austevoll og eneste mulighet for å komme seg fram er å ta skyssbåt. Øya er en hytteøy med få permanente innbyggere året rundt. Den ligger nord for øya Stolmen.

## Referanser
Larry van Kriedt

**Larry van Kriedt** (født 1954)  er en amerikansk musiker som var den første bassisten i det australske rockebandet AC/DC. Han ble sparket på den tiden de spilte konserter i 1973.

Kriedt ble født i San Francisco og flyttet til Sydney i 1969 der han ble kjent med Young-brødrene som etablerte AC/DC. Kriedts far, David van Kriedt, var en vellykket jazzmusiker.

## Med AC/DC
Van Kriedt ble med bandet i ca. fire måneder, og etter hans avgang i februar 1974 ble han avløst av Neil Smith. AC/DC ansatte en rad av bassister i de følgende månedene, og Van Kriedt kom tilbake for noen dager i januar 1975 etter at Rob Bailey ble oppsagt. Det ble da besluttet at rollen som bassist ville være fylt av Malcolm Young eller hans eldre bror George Young til en mer permanent løsning kan bli funnet. Løsningen kom i form av Mark Evans i mars 1975.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Dave Evans

**Dave Evans** (født 20. juli 1953 i Carmarthen i Storbritannia) er en australsk sanger. Han er mest kjent for å være den første vokalisten i det australske rockebandet AC/DC, fra 1973 til 1974. Han var en del av den opprinnelige besetningen, sammen med brødrene Malcolm og Angus Young, bassisten Larry van Kriedt og Colin Burgess på trommer. Dave spilte bare inn én singel («Can I Sit Next To You, Girl»/«Rocking In The Parlour»), som ble utgitt i Australia og New Zealand. 

## Etter AC/DC
Etter AC/DC gikk han over til Rabbit og overtok for den opprinnelige vokalisten Greg Douglas. Rabbit ga ut 6 singler og 2 album mellom 1975 og 1977. Våren 2012 opptrådte han som gjestevokalist i det norske bandet Barbed Wire på en AC/DC tribute miniturné. Turnéen ble innledet med en opptreden på Trondheim Rock.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Propodeum

**Propodeum** er et kroppsavsnitt hos insekter av ordenen vepser (Hymenoptera), som omfatter blant andre plantevepser, snyltevepser, stikkvepser, maur og bier. Propodeum er egentlig det første leddet av bakkroppen (abdomen), men er sammenvokst med forkroppen (thorax) og ser ut som et fjerde thorax-ledd bak scutellum. Propodeum er vanligvis kraftig sklerotisert (hardt), gjerne hårløst og blankt, ofte med kraftig skulptur med rynker, opphøyde lister eller kraftig punktering. Sett ovenfra er det gjerne omtrent rektangulært. På hver side er det et åndehull (spirakel), dette er ofte ovalt. Hos stilkvepser (Apocrita) er det neste bakkroppsleddet smalt og danner en «stilk» (petiolus).
Cheng Fei

**Cheng Fei** (kinesisk: 程菲; pinyin: *Chéng Fēi*; født 29. mai 1988 i Huangshi i Hubei i Folkerepublikken Kina) er en kinesisk turner.

Hun er tre ganger verdensmester i hopp (2005–2007) og verdensmester i frittstående i 2006. Hun var også medlem av gullmedaljelaget Kina i Sommer-OL 2008 i Beijing.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Jean Eyeghe Ndong

**Jean Eyeghe Ndong** (født 1946) er en politiker fra Gabon. Han var statsminister i Gabon fra 2006 til 2009.

Ndong tilhører folkegruppen fang. Han inngikk han i Jean-François Ntoutoume Emanes regjering fra 1999 til 2006 og representerte der Parti démocratique gabonais. Ndong overtok deretter som statsminister 20. januar 2006, dagen etter at Omar Bongo begynte sin andre presidentperiode. 15. juli 2009 gikk han av som statsminister og annonserte samtidig sitt kandidatur til presidentvalget i opposisjon til Ali Bongo Ondimba, den avdøde presidentens sønn. Han trakk kandidaturet før valget.

I 2011 ble han med å stifte et nytt opposisjonsparti, Front uni de l'opposition pour l'alternance (FUOPA). Fra februar 2014 hadde han en rådmannlignende stilling i Libreville kommune. Han var innvalgt senator i 2015.

## Referanser
He Kexin

**He Kexin** (født 1. januar 1992 i Beijing) er en kinesisk turner.

Hun vant gullmedalje i kvinneskranke ved Sommer-OL 2008 i Beijing.
Hun har en av verdens høyeste poengscore i verden på over 17.00 i kvinneskranke.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Gaster

**Gaster** (fra det greske ordet for mage) er en betegnelse på et kroppsavsnitt hos insekter i gruppen stilkvepser (Apocrita) i ordenen vepser (Hymenoptera). Gaster tilsvarer bakkroppen (abdomen) hos andre insekter bortsett fra de to eller tre fremste leddene. Hos årevingene er det første bakkroppsleddet vokst sammen med thorax, dette kalles propodeum. Det andre leddet er smalt og danner en "stilk", dette kalles petiolus. Det tredje og de bakenforliggende leddene gdanner gaster. Hos maur inngår to ledd i petiolus, og gaster blir dermed det fjerde og bakenforliggende bakkroppsledd. Gaster har gjerne seks eller sju synlige ledd., og er bygd opp av ryggplater (tergitter) og bukplater (sternitter), gjerne med mebranøse områder mellom. Formen er ofte oval, pære- eller kjegleformet. Hos hunnene stikker det ofte et langt eggleggingsrør (ovipositor) eller en giftbrodd ut bak (de to er det samme organet).
Petiolus

**Petiolus** ("vepsetaljen") er et kroppsavsnitt som man finner hos gruppen stilkvepser (Apocrita) i insekt-ordenen vepser (Hymenoptera). Hos disse er det første bakkropps-(abdomen-)leddet vokst sammen med thorax. Dette kalles propodeum. Det andre leddet er smalt og ofte ganske langt, og danner en markert innsnevring av kroppen, det er dette leddet som kalles petiolus. Hos maur og noen få andre grupper er bakkroppsledd to og tre smale, de har dermed en to-leddet petiolus. De bakenforliggende bakkroppsleddene kalles kollektivt gaster (="mage"). Petiolus har ofte en lengdelist langs sidene, under denne sitter et åndehull (spirakel) på hver side. På oversiden kan den ha en liten pukkel eller pigger (særlig hos maur). Petiolus kan være ganske kort og utydelig, som hos de fleste bier, eller så langs som halve kroppslengden hos noen gravevepser.
Kjell Fossen

**Kjell Fossen** (født 23. april 1939) er førsteamanuensis i historie ved Universitetet i Bergen og mangeårig leder av Landslaget for lokalhistorie i skolen. Han er bosatt på Eidsvågneset og har arbeidet 25 år ved Universitetet i Bergen, før det var han i 20 år ved Åsane gymnas.

Fossens faglige spesialitet er lokalhistorie og kunst- og kulturhistorie. Han er også opptatt av historiedidaktikk med vekt på lokalbasert læring og ekskursjonsmetodikk og har skrevet artikler om dette. Kjell Fossen er også mye brukt som foredragsholder over kulturhistoriske og sosialhistoriske emner og har vært konsulent for mange kulturhistoriske prosjekter. 

## Bibliografi
* *Laksevåg – strandstedet, jordbruks- og fiskerlandet ved søndre led* (tre bind, fire deler) 1984 – 1991 

Han er også medforfatter på
* *Raskest, høyest, lengst i 100 år – norsk friidrett 1896-1996* 1995 ISBN 82-00-22591-7 (ib.)

## Kilder
* *Kjell Fossen 70 år*. Omtale i Aftenposten kultur 23. april 2009 side 13

## Eksterne lenker
Tapinotaspini

* *[[Arhysoceble]]*
* *[[Caenonomada]]*
* *[[Chalepogenus]]*
* *[[Monoeca]]*
* *[[Paratetrapedia]]*
* *[[Tapinotaspis]]*
* *[[Tapinotaspoides]]*
* *[[Trigonopedia]]*

**Tapinotaspini** er en gruppe av vepser som hører til familien Apidae. Disse biene lever bare i Sør-Amerika.

## Levevis
Tapinotaspini er solitære bier, som bygger reirene sine enkeltvis. I tillegg til pollen og nektar samler disse biene også inn oljer fra blomster, til hjelp ved dette har de spesielle strukturer på beina.

## Utbredelse
Gruppen finnes bare i Sør-Amerika.

## Systematisk inndeling

* ordenen vepser, (Hymenoptera)
** gruppen stilkvepser, Apocrita
*** gruppen broddvepser, Aculeata
**** overfamilien Apoidea
***** familien Apidae 
****** gruppen Apinae
******* gruppen **Tapinotaspini**
******** slekten *[[Arhysoceble]]* Moure, 1948 – 5 arter
******** slekten  *[[Caenonomada]]* Ashmead, 1899 – 5 arter
******** slekten  *[[Chalepogenus]]* Holmberg, 1903 – 7 arter
******** slekten  *[[Monoeca]]* Lepeletier & Serville, 1828 – 6 arter
******** slekten  *[[Paratetrapedia]]* Moure, 1957 – 29 arter
******** slekten  *[[Tapinotaspis]]* Holmberg, 1903 – 3 arter 
******** slekten  *[[Tapinotaspoides]]* Moure, 1944 – 4 arter
******** slekten  *[[Trigonopedia]]* Moure, 1941 – 4 arter

## Eksterne lenker
* 
* Norsk Entomologisk forening – for deg som er interessert i insekter.
Wolfgang Stroothenke

**Wolfgang Hendrik Stroothenke** (født 15. november 1913 i Berlin i Tyskland, død 29. april eller 9. mai 1945 i Ihlenfeld ved Neubrandenburg) var en tysk protestantisk teolog, raseteoretiker og offiser som ble drept i strid under andre verdenskrig.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Stroothenke gikk ved *Lessing-Gymnasium* i Berlin-Wedding. Han studerte protestantisk teologi ved Friedrich-Wilhelms-Universität i med særlig tyngdepunkt innen praktisk teologi og kirkelig diakoni. Han var medlem av det tysk-nasjonale studenterforbund og holdt foredrag i studentgrupper. Han forfattet åndelige dikt.

### Teolog, rasehygieniker
På grunnlag av en teologisk og samtidig filosofisk dissertasjon ble han den 18. oktober 1939 promovert til doktor i teologi. I 1939 begynte han som medarbeider for *[[Institut zur Erforschung und Beseitigung des jüdischen Einflusses auf das deutsche kirchliche Leben]]* («Instituttet for utforskning av og unnaryddingen av den jødiske innflytelse på det tyske kirkelige liv 

Stroothenkes dissertasjon *Erbpflege und Christentum* ble utgitt med forord skrevet av rasehygienikeren Fritz Lenz. Bokutgaven, utgitt i Leipzig i 1940,  ble i 1941 oppført på Vatikanets Index over forbudte bøker. Ifølge en rapport fra den tyske ambassade ved Den hellige Stol var begrunnelsen Vatikanets strikte avvisning av eutanasi og sterilisering. I boken hadde Stroothenke blant annet henvist til Martin Luther for å styrke de nazistiske holdninger til avliving av «livsuverdig liv» (eutanasiprogrammet Aktion T4). Han gjengav Luthers møte med et tolvårig åndssvakt barn, og at Luther var av den mening at det beste ville være å drukne det. «Slike vesen er bare et stykke kjøtt og har ingen riktig sjel».

### Annen verdenskrig
Wolfgang Stroothenke var sommeren 1940, da hans bok ble offentliggjort, underoffiser i reserven i Frankrike.

Han ble løytnant, senere *[[Oberleutnant]]* adjutant) i luftvernartilleriet. I 1942 giftet han seg med Elisabeth Preuß (senere dr. med.) i Erlangen og de fikk to døtre. Den 29. april eller 9. mai 1945 omkom han i kampene i Ihlenfeld ved Neubrandenburg.

### Svartelistet
I tillegg til den katolske svartelistingen fra 1941, ble han også svartelistet i Øst-Tyskland. I DDR ble *Erbpflege und Christentum* i 1952 satt på folkedannelsesministeriets Liste der auszusondernden Literatur, en sensurliste.

## Verker
* *Erbpflege und Christentum. Fragen der Sterilisation, Aufnordung, Euthanasie, Ehe*. Mit einem Geleitwort von Fritz Lenz. Klotz, Leipzig 1940.

## Referanser
Tetrapediini

* *[[Coelioxoides]]*
* *[[Tetrapedia]]*

**Tetrapediini** er en gruppe av vepser som hører til familien Apidae. Disse biene lever bare i Sør-Amerika.

## Utseende
Hunnene i slekten *[[Tetrapedia]]* har kammer av stive børster på framføttenes første ledd, og en stor pollenkurv på bakbeina som ikke bare brukes til å samle inn pollen, men også oljer fra blomster.

## Levevis
Gruppen omfatter to slekter, som har et interessant forhold seg imellom. Slekten *[[Tetrapedia]]* er solitære bier som bygger reir av oljer og mudder i hull i treverk, for eksempel gamle billeganger. *[[Coelioxoides]]* er gjøkbier som snylter på *[[Tetrapedia]]-*artene. *[[Tetrapedia]]-*bien forsyner reiret med pollen og oljer, legger et stort egg der og forsegler cellen. *[[Coelioxoides]]* legger et lite egg i nylig forseglede celler. Gjøkbiens larve klekkes ganske raskt og spiser den første tiden på vertsbiens ennå uklekte egg, den vokser dermed svært fort. Når egget er spist opp, går den over til å leve av matlageret som var lagt opp for vertslarven.

*[[Tetrapedia]]* er en av flere grupper av søramerikanske bier som samler inn oljer fra blomster. En del tropiske planter bruker fettrike oljer, ikke nektar, som lokkemiddel for de bestøvende insektene. For biene er oljene ikke bare svært energirik føde for avkommet, de bruker den også til gjøre reiret vanntett.

## Utbredelse
Gruppen finnes bare i Sør-Amerika.

## Systematisk inndeling

* ordenen vepser, (Hymenoptera)
** gruppen stilkvepser, Apocrita
*** gruppen broddvepser, Aculeata
**** overfamilien Apoidea
***** familien Apidae 
****** gruppen Apinae
******* gruppen **Tetrapediini**
******** slekten *[[Coelioxoides]]* Cresson, 1878 – 3 arter
******** slekten *[[Tetrapedia]]* Klug, 1810 – 26 arter

## Kilder
* Alves-dos-Santos, I., Melo, G.A.R. og Rozen, J.G. (2002) Biology and Immature Stages of the Bee Tribe Tetrapediini (Hymenoptera: Apidae). American Museum Novitates 3377: 1-45. http://www.bioone.org/bioone/?request=get-document&doi=10.1206%2F0003-0082(2002)377%3C0001%3ABAISOT%3E2.0.CO%3B2 
* Alves-dos-Santos, I., Naxara, S.R.C. og Patrício, E.F.L.R.A. (2006) Notes on the Morphology of *Tetrapedia diversipes* Klug, 1810 (Tetrapediini, Apidae), an oil-collecting Bee. Brazilian journal of morphological Science 23: 425-430. http://libdigi.unicamp.br/document/?down=18653

## Eksterne lenker
* 
* Norsk Entomologisk forening – for deg som er interessert i insekter.
This Is Our Night

**«This Is Our Night»** (norsk oversettelse: *dette er vår kveld*) er en popsang av den greske sangeren Sakis Rouvas, utgitt på albumet *Irthes*. Sangen ble valgt som Hellas’ bidrag i Eurovision Song Contest 2009. Sangen ble utgitt for digital nedlastning sammen med de andre sangene fra den nasjonale finalen 25. februar 2019. Den ble like etter utgitt som CD-singel med tre spor og deretter inkludert på en nyutgivelse av Rouvas album fra *Irthes,* som da ble gitt ny tittel, *This Is Our Night*.

Sangen ble produsert av Dimitris Kontopoulos som den ene av tre kandidatsanger som Rouvas' sang for den greske finalen. Sangteksten ble skrevet av gresk-australske låtskrivere: Craig Porteils og Cameron Giles-Webb. Sangen er blitt beskrevet som en «kraftfull dansesang».

Sangen ble framført i Moskva i semifinale 2 torsdag 14. mai 2009. Den var blant de ti sangene som kvalifiserte seg til finalen lørdag 16. mai. I finalen endte «This Is Our Night» på syvendeplass med totalt 120 poeng. Den fikk 12 poeng fra Albania, Bulgaria og Kypros.

## Sporliste
***Digital nedlastning**
# «Right on Time» &ndash; 3:05
# «This Is Our Night» &ndash; 2:59
# «Out of Control» &ndash; 3:01

***CD-singel**
# «This Is Our Night» &ndash; 2:59
# «Right on Time» &ndash; 3:05
# «Out of Control» &ndash; 3:01

## Listeplasseringer

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Anton Sykkeldelisk

**Anton Sykkeldelisk**, eller **Sykkeldelisk** er en forhandler av sportsprodukter i Oslo. Butikken ble etablet i 1990, og gikk inn i Anton Sport-kjeden i 2002.

## Historie
Sykkeldelisk ANS ble etablert av Karl Aksel Aubert og Øivind Ludvig Skjærstad som en uavhengig forhandler av terreng- og BMX-sykler i 1990, med fokus på de mer kostbare segmentene i markedet.

Opprinnelig befant butikken seg i små lokaler på Rådhusplassen i Oslo. I løpet av få år vokste forhandleren til å bli et av Norges fremste på dyrere terrengsykler. Etter få år flyttet Sykkeldelisk til motsatt side av halvmånen på Rådhusplassen, med adresse Tordenskiolds gate, før den i 1999 flyttet videre til Bogstadveien.

I 2002 fikk Sykkeldelisk økonomiske vanskeligheter, og ble en del av Anton Sport-kjeden. Forhandlerens navn ble endret til Anton Sykkeldelisk. Konseptet Sykkeldelisk ble forsøkt overført til andre butikker i Anton-kjeden, og Anton Sykkeldelisk utvidet varesortementet med sportstøy og vintersportsutstyr.

## Produkter
Fra de tidlige årene fokuserte Sykkeldelisk på kostbare sykler og utstyr, blant annet fra amerikanske produsenter som Cannondale, Yeti, og Haro.

Eksempelvis var Sykkedelisk tidlig ute med å introdusere til norske kunder innovative sykkelmodeller som Yeti ARC med Answer Manitou dempergaffel, som før Yeti flyttet produksjon til Asia ble håndlaget i Colorado i USA og hadde utsalgspris på 35 000 kr i Norge.

Tidligere har butikken også forhandlet sykler fra små produsenter og spesialister på skreddersøm som Fat Chance og Independent Fabrications.

Ved overgangen til Anton Sport-kjeden, ble en del av butikkens originale særpreg beholdt, samtidig som butikken ble utvidet og gitt plass til mer rimelige produkter. Butikken fortsatte å satse tungt på Cannondale.

### Egendesignede merker
I 1995 startet Sykkeldelisk egen utvikling av sykkelmerket Gekko. Syklene ble produsert i Asia etter forhandlerens egne spesifikasjoner. Tilsvarende norskdesignede, asiatisk produserte merker er Everest fra, Oslo Sportslager og Hard Rocx.

## Omsetning
* 2011: 43 426 000 kr
* 2010: 42 685 000 kr
* 2009: 41 882 000 kr
* 2008: 39 784 000 kr
* 2007: 47 449 000 kr
* 2006: 29 566 000 kr
* 2005: 19 911 000 kr
* 2004: 20 248 000 kr

## Referanser


## Eksterne lenker
* Anton Sports nettside
Livingstonemedaljen

**Livingstonemedaljen** er en pris som utdeles av *Geografiske selskapet i Edinburgh* til en person eller institusjon som gjort en stor innsats for allmennheten og der geografi har hatt en viktig rolle. Prisen ble innstiftet til minne om David Livingstone i begynnelsen av 1900-tallet. Prisen har blitt delt ut hvert år siden 1901, med unntak av 2003 og 2005.

## Mottakere (utvalg)
 

## Eksterne lenker
* Liste over pristvinnere fra Royal Scottish Geographical Society
* Andre priser og medaljer fra Royal Scottish Geographical Society