open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Øistein Sommerfeldt

**Øistein Sommerfeldt** (1919–1994) var en norsk pianist og komponist. Han er kjent som en ledende komponist innen sin tids samtidsmusikk, men med fotfeste i norsk tradisjonsmusikk.

Etter examen artium fra reallinjen begynte han studier i sosialøkonomi.
Han studerte komponering og instrumentasjon ved Musikkonservatoriet i Oslo med eksamen i kordirigering og kapellmester i (1947), med
Fartein Valen en tid, og med den verdenskjente Nadia Boulanger i Paris.  Han var god venn med
Arne Dørumsgaard og Finn Mortensen, med hvem han arrangerte  sin komponistdebut i Universitetets Aula (1954).

Sommerfeldts komposisjoner var preget
av minimalistisk norsk folkemusikk med ikke få religiøse overtoner, ikke ulikt
Klaus Egge, Harald Sæverud, David Monrad Johansen og Geirr Tveitt. Sommerfeldts produksjon domineres av tonalt orienterte sanger og klaververker, og en rekke av disse er blitt standardrepertoire for norske utøvere opp gjennom årene. Eksempler er *To Hamsun-sanger*, *Tre lyriske stemningsbilder* og de fem sonatinene og tre Fabel-suitene for klaver. Dette gjelder også for mange av hans verk for ulike soloinstrumenter, som *Vårlåter* for solo fløyte. Sommerfeldts kjærlighet til den menneskelige stemme kommer klart frem i kammermusikalske verk som *Om kjærlighet* og *From William Blake's Poetry*. To av hans mest sentrale verk er *Sinfonia la Betulla* og klaverkonserten med tittelen *Mot en lengsel*. Sommerfeldts sanger, som danner en viktig bestanddel i hans produksjon, viser komponistens innlevelse i de diktene han tok utgangspunkt i. Tonesettinger til dikt av Stein Mehren, William Blake, Hans Henrik Holm og Knut Hamsun utgjør en sentral del av Sommerfeldts kompositoriske virke.

Sommerfeldt satt i styret til Norsk Komponistforening, Rikskonsertene og Norges musikkhøgskole og var leder i Tonos vurderingsutvalg.
Han var en ofte brukt ekspertkommentator i aviser og kringkasting.  Under psevdonymet **Robert Hunter**
skrev han noveller for Allers.
Et hjerneslag (1988) avkortet hans komponistvirke, men han fortsatte som journalist i VG der han virket
i over 30 år.

## Utgivelser
* *Lytt og lær* (Aschehoug, 1949).  Kortfattet musikkveiledning.
## Verk
* *Miniature Overture* (1960).  For orkester.
* *Divertimento* (1970).  For Trompet solo.
* *Sinfonia la Betulla (Bjørketreet)* (1973).  For orkester.
* *Vårlåter* (1975).  For solo fløyte.
* *Mot en Lengsel* (1977).  For orkester.
* *Intrada* (1982).  For orkester.
* *Music for one percussion player* (1971). Fire satser for slagverk.
* *Militæroverture op. 67* for janitsjarkorps

## Premier
* Lindemanprisen 1991 på kroner 40 000

## Litteratur
* 

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Verklistefra NB noter
Copa América 1999

**Copa América 1999** var den 39. Copa América-turneringen som ble avholdt. Den ble spilt i Paraguay i tidsrommet 29. juni &ndash; 18. juli, og arrangert av CONMEBOL. Vinneren av Copa América 1999 ble Brasil. Det er ingen kvalifisering for sluttspillet i denne turneringen. Alle ti landene fra Sør-Amerika deltar, i  tillegg til to inviterte lag, Mexico og Japan.

## Gruppespill
Lagene ble delt inn i tre grupper med 4 lag i hver. CONMEBOL sto for oppsettet av gruppene, etter en offentlig loddtrekning. Hvert lag spilte én kamp mot alle de 3 andre lagene i gruppen. 3 poeng for seier, 1 for uavgjort og 0 for tap.

De lagene som endte på første- og andreplass avanserte direkte til kvartfinalen. I tillegg avanserte de to beste lagene som endte på tredjeplass i sin gruppe.

*Regler for hvis flere lag ender på samme poengsum i gruppespillet:
**Best målforskjell
**Flest antall mål
**Vinner av innbyrdes oppgjør
**Loddtrekning

Alle tidspunkter som er oppgitt er lokale tider.

## Stadioner

### Gruppe A

### Gruppe B

### Gruppe C

## Beste tredjeplass i gruppespillet
{| cellpadding=0 cellspacing=0 width=100%
|-
|width=60%|

 (beste 3.-plass) og  (nest beste 3.-plass) kvalifiserte seg for kvartfinalen.

## Kvartfinaler
10. juli 1999

11. juli 1999

## Semifinaler
13. juli 1999

14. juli 1999

## Bronsefinale
17. juli 1999

## Finale
18. juli 1999

## Målscorere

**5 Mål**

* - Ronaldo - Rivaldo

**4 Mål**
* Márcio Amoroso

**3 Mål**
* Palermo
* Zamorano
* Hernández
* Benítez - Roque Santa Cruz
* Zalayeta

**2 Mål**
* Reyes
* Bonilla
* Kaviedes
* Lopes
* Blanco
* Roberto Holsen

**1 Mål**
* Kily González - Simeone - Sorín
* Sánchez
* Alex - Emerson - Ronaldinho - Silva
* Estay - Palacios
* Bolaño - Congo - Córdoba - Montaño - Morantes - Ricard
* Graziani
* Miura
* Osorno - Palencia - Terrazas - Torrado - Zepeda
* Palacios - Pereda - Solano - Jorge Soto - Zúñiga
* Lembo
* Urdaneta

**Selvmål**
* Tortolero

## Statistikk


P=poeng, K=kamper, V=vunnet, U=uavgjort, T=Tap, MF/MM=Mål for/mot, +/-=målforskjell, % av MP=prosent av mulige poeng.


## Referanser
Hellebust

**Hellebust** er navnet på gårdsnummer 26 i Gaular kommune, Sogn og Fjordane. Gården ligger på østsiden av Viksdalsvatnet ved Vikja, sentrum i Viksdalen.

Gården er del i følgende bruk:
* Bruk 1
* Bruk 2, delt fra bruk 1 i ca. 1703
* Bruk 5, *Hellebustneset*, tidligere *plassen Endregarden*, fradelt i 1923
* Bruk 6, *Reinehuset*
* Bruk 7
* Bruk 8
* Bruk 9, 13, 16
* Bruk 11, *Elvestad* og 12, fradelt i 1941

Det har etter 1950 blitt delt fra flere bruksnummer som blir brukt til boligformål, særlig i området langs Viksdalsvatner til boligfeltet *Hellebustneset*.

Hellebust har hatt flere husmannsplasser; *Gamletuften*, *Landet*, og *Bøen* under bruk 1, *Nesabøen* under bruk 2.

## Historisk
Navnet har sin opprinnelse i *Helgabustad* som betyr *det hellige bostedet*, dette kan bety at gården har vært arena for offerhandlinger i førkristen tid.

Gården er nevnt i Bergens Kalvskinn som en viktig del av lokalkirkegodset, presten forvaltet 13 lauper smør i gården. Etter svartedauden har gården hatt en ødetid, ny bosetning finnes fra 1563. Gården blir på ny en sentral gård i Viksdalen og blir nevnt som lensmannsgård, en funksjon den hadde til 1650-tallet.

## Sentrum
**Landhandel**

De fleste sentrumsfunksjonene i Vikja holder til på Hellebustgården. I 1880 ble det startet landhandel på det som senere ble brukene 11 og 12. Butikken ble startet av Janik Hov og Rognald Hellebust, i perioden 1916&ndash;40 drev sønnen Lorentz Hellebust. I 1949 tok Lorentz' sønn Leiv og konen Aslaug over og bygde nytt butikkbygg, de startet også opp bensinstasjon. I 1997 ble butikken kjøpt av Henny Råheim og den ble drevet videre under navnet *Viksdalen Handel*.

Viksdalen Handel flyttet inn i nye lokaler i 2008, lokalene er eid av innbyggerne i Viksdalen.

**Postkontor**

I 1909 ble det bygget postkontor av eier av brukene 9, 13 og 16. På slutten av 1990-tallet ble kontoret nedlagt og det ble post i butikk funksjon ved Viksdalen Handel. I de gamle postlokalene ble det startet opp frisørsalong.

**Handelsvirksomhet & Bakeri**

I huset på bruk 6 *Reinehuset* ble det startet handelsvirksomhet i 1925, det ble også startet bakeri i kjelleren på huset. Bakeriet ble senere flyttet til nytt hus på andre siden av riksveien, det ble nedlagt i 1954. I Reinehuset har det også blitt drevet kiosk.

**Bedehus**

I 1922 fikk indremisjonen fri grunn til bygging av bedehus i Viksdalen, fra før fantes bare Viksdalen kirke og Hestad kapell som religiøse forsamlingshus. Bedehuset ble bygd på dugnad, og ble ferdigstilt i 1925.

**Bygdetun**

I 1987&ndash;88 ble det bygd et flerbrukshus nær bedehuset. I dette huset finnes barnehage, bibliotek, legekontor, helsestasjon og bank. Det har også en periode vært kiosk og turistinformasjon ved bygget.

## Annet
Geografiske koordinater: 

## Referanser


## Litteratur
* Timberlid, Jan Anders, *Bygdebok for Gaular Band IV, Gardar og folk. Viksdalen Sokn (s.303-320)*, Oslo 1998. ISBN 82-994538-2-8
Hellebustfossen (Gaular)

**Hellebustfossen** er en foss i bygden Viksdalen i Gaular, Sogn og Fjordane. Den ligger litt øst for Viksdalsvatnet og er synlig fra broen i Viksdalen sentrum (riksvei 13).

Gårdsbrukene ved Hellebust har brukt vannkraften i fossen til kverner, sagbruk og en stampe. Rester av konstruksjonene kan fortsatt sees fra broen.

Fossen er en del av det vernede Gaularvassdraget

## Referanser
Mathias Lilleheim

**Mathias Lilleheim** (født 1959) er en norsk tidligere spydkaster. Han har representert Stryn TIL og SK Vidar.
 
Hans personlige rekord er 74,26 meter, noe som plasserer ham på 15.-plass på norgesstatistikken gjennom alle tider (ny spydtype, altså etter 1986). Rekorden blei satt 14. august 1988 i Byrkjelo. Han hadde 80,24 meter med det gamle spydet.

Lilleheim fortsatte som trener for en rekke norske spydkastere. Den mest kjente er Trine Hattestad, men også Håvard F. Johansen og Arne Indrebø.

## Medaljer i norske mesterskap
* Sølv i 1988, 1989
* Bronse i 1999

## Kilder
* Medaljevinnere i norske seniormesterskap – spyd menn (Friidrett.no)
* Statistikk, spyd menn gjennom alle tider – per 1. januar 2007 (Friidrett.no)
Hellebustfossen

Hellebustfossen kan vise til:

*Hellebustfossen (Gaular) – en foss i Viksdalen, Gaular kommune, Sogn og Fjordane
*Hellebustfossen (Fjaler) – en foss i Fjaler kommune, Sogn og Fjordane
Reidar Lorentzen

**Reidar Lorentzen** (født 1956) er en norsk tidligere spydkaster som representerte IK Tjalve.
 
Hans personlige rekord er 80,06 meter, noe som plasserer ham på 4.-plass på norgesstatistikken gjennom alle tider (ny spydtype, altså etter 1986) kun slått av Thorkildsen, Fagernes og Nilsen. Rekorden blei satt 14. august 1988 i Byrkjelo. Han hadde 88,54 meter med det gamle spydet; tredje best i Norge etter Terje Pedersen og Per Erling Olsen. Lorentzen deltok i spydkast under OL i Los Angeles i 1984, og ble utslått i kvalifiseringen.

Reidar Lorentzen er sønn av Annemarie Lorentzen og bror av Harald Lorentzen. Jobb( Lærer) (Stadsbygd skole)

## Medaljer i norske mesterskap
* Gull i 1988, 1990, 1991
* Sølv i 1979, 1981, 1982, 1983, 1986, 1987, 1993
* Bronse i 1984, 1985, 1992

## Referanser


## Kilder
* Medaljevinnere i norske seniormesterskap – spyd menn (Friidrett.no)
* Statistikk, spyd menn gjennom alle tider – per 1. januar 2007 (Friidrett.no)

## Eksterne lenker
*
Arne Os

**Arne Os** (født 1946) er en norsk tidligere spydkaster. Han har representert IL Tyrving.
 
Han satte en rekord på 80,30 meter med det gamle spydet, noe som plasserer ham på 11.-plass på norgesstatistikken (med gammel spydtype, altså før 1986) gjennom alle tider. Rekorden ble satt 24. mai 1969 i Hønefoss. Han og broren Lars Os var dominerende i sine disipliner i juniorklassen. Arne Os kvalifiserte seg også til å være med til sommer-OL i Tokyo i 1964, men fikk ikke lov av OL-komiteen til å delta fordi han var for ung.

Han var svoger til diskoskasteren Tormod Lislerud.

## NM-medaljer

* NM i friidrett 1967: gullmedalje (78,32 meter)
* NM i friidrett 1968: gullmedalje (77,34 meter)
* NM i friidrett 1969: sølvmedalje
* NM i friidrett 1970: bronsemedalje

## Referanser
Kilde

:*For retningslinje på Wikipedia, se: *
**Kilde** (eller **kjelde**) har flere betydninger:

*Kilde (vann) – en kilde er et sted hvor vannet naturlig strømmer fra grunnvannet til jordoverflaten
**Kildevann – vann av spesiell kvalitet

* Kilde (opprinnelse)
** Kildesortering – sortering av avfall ved opprinnelsen

*Semantikk*:
* Kilde (historievitenskap) – historievitenskap
* Kildekritikk – historievitenskap
* Kilde (journalistikk) – nyhetskilde
** Kildeverdi

*Programmering*:
* Kildekode – norsk for det engelske *source code*
** Open source

*Matematikk*:
* Kilde (vektoranalyse), et område i rommet der et vektorfelts divergens er positiv. Det motsatte er *sluk*.
* Definisjonsmengde, mengde punkter en funksjon er definert over

*Teknologi*:
* Energikilde
* Lyskilde
* Lydkilde
* Strømkilde

*Stedsnavn*:
* Kilde skole i Moelv

## Se også
* Kilden (peker)
Estadio Defensores del Chaco

**Estadio Defensores del Chaco** er et flerbruksstadion i Asunción, Paraguay. Det blir for det meste brukt til fotballkamper. Stadionet hadde en gang i tiden kapasitet på over 50&nbsp;000 tilskuere, men har gjennom årene blitt ombygd flere ganger, for å tilfredsstille internasjonale krav, og har nå kapasitet til ca. 42 354 mennesker.  

## Oversikt
Stadionet ble åpnet i 1917, og dens første navn var «Estadio de Puerto Sajonia» fordi den lå i Sajonia-distriktet i Asunción. Etter at  vant gull i 1924, bestemte fotballforbundet i Paraguay at stadionet skulle hete «Uruguay» for å hedre «nabolandet». Senere ble stadionet omdøpt tilbake til Estadio Puerto Sajonia.

Gjennom Chacokrigen ble stadionet brukt som depot for krigsmateriell og som møteplass for troppene. etter krigen ble stadionet døpt til nåværende navn «Defensores del Chaco» (forsvarerne av Chaco), til ære for de seirende troppene som deltok i Chacokrigen mellom Paraguay og Bolivia. Stadionet gjennomgikk renovasjoner i 1939, 1996 og 2007.

Stadionet er ikke eid av et lokalt fotballag, og blir hovedsakelig brukt til landskamper eller internasjonale kamper i turneringer som Copa Libertadores og Copa América. Det ble spilt kamper her under Copa América 1999, inkludert finalen da  vant over . Den gangen hadde stadionet en kapasitet på 48 000.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Websiden til Fotballforbundet i Paraguay
Varingskollen holdeplass

**Varingskollen holdeplass** er en holdeplass på Gjøvikbanen ved Nittedal i Akershus fylke. Holdeplassen ble opprettet i 1932 under navnet **Løvstad**, men byttet til det nåværende navnet 31. mai 1964. 

Plattformen og parkeringsplassen ved Varingskollen holdeplass ble oppgradert i 2015.

Holdeplassen er ubetjent og har ikke billettautomater. Den ligger i umiddelbar nærhet til Varingskollen skisenter.

## Referanser


## Litteratur
* 
* 
* 

## Eksterne lenker
* Norsk Jernbaneklubb.no – Om Varingskollen holdeplass

* NSB.no – Om Varingskollen holdeplass
Nils Larsen (pianist)

**Nils Larsen** (1888–1937) var en norsk pianist, komponist og pedagog, kjent som en av landets ledende i tiden før den andre verdenskrig og viktig eksponent for den norske klaverstil.

Som ung gikk han i lære hos Martin Knutzen (1906–09) og debuterte som komponist med fire stykker (1908) og pianist i Logen (1909).
I Berlin lærte han av da Motta og Ganz (1910–14), i USA oppholdt han seg (1919–20), og med fiolinisten Leif Halvorsen turnerte
han landet med meget suksess, inntil sin siste konsert (1924).  Denne tidlige tiden avstedkom et fåtall komposisjoner, mindre stykker, som fremdeles benyttes i undervisning.

Han var også  tilknyttet Oslo Filharmoniske Orkester og drev *Nils Larsens klaverskole* i Parkveien 75.
Han førte over førti elever frem til debut.  Blant elevene finner vi
Robert Levin, Robert Riefling, Tore Sinding, Elisabeth Reiss, Eline Nygaard, Kristian Hauger, Sølvi Wang, Gunvor Mjelva, Ester Skogsrud, Ruth Lagesen, Ingebjørg Gresvik, Hans Solum, Hildegunn Reuter,
Kåre Siem, Klaus Egge og Ivar Johnsen.
Etter hans tidlige bortgang ble ansvaret for klaverskolen overtatt av hans tidligere elev Ingebjørg Gresvik.

## Utgivelser
* *Bøljan blå, sjømannsviser og bygdesanger med musikk* (1930).  Bokutgivelse.

## Referanser


## Litteratur
* Harald Glattre: «Nils Larsen som pianist, pedagog og menneske», i *Jeg kunne det da jeg gikk hjemmefra*, Norsk Musikforlag AS 2005, s 151 – 168.
* Øyvind Norheim: «Larsen, Nils» i *Norsk biografisk leksikon*, bind 5, Oslo 1999, s 475 – 476.
* Hanna-Marie Weydahl: «Nils Larsen» i *Norsk Musikktidsskrift*, 1977 nr 1, s 41 – 44.
Kartleser

**Kartleser** (engelsk: *co driver*) brukes om den personen som leser noter (veibeskrivelse) for en rallyfører. Norske rallyførere i WRC har brukt utenlandske kartlesere på grunn av bedre tilgjengelighet på erfarne kartlesere internasjonalt. Petter Solberg kjører med Phil Mills fra Wales, Eyvind Brynhildsen kjører med Denis Giraudet fra Frankrike og Thomas Schie kjørte med Göran Bergsten fra Sverige.  

Norske kartlesere av internasjonalt format er Ola Fløene (kartleser for Andreas Mikkelsen), Ole Kristian Unnerud (kartleser for Mads Østberg) og Cato Menkerud (kartleser for Henning Solberg).
Forsøk til Norges naturlige historie

**''Det første Forsøg paa Norges naturlige Historie**,* *forestillende dette Kongeriges Luft, Grund, Fielde, Vande, Væxter, Metaller, Mineralier, Steen-Arter, Dyr, Fugle, Fiske og omsider Indbyggernes Naturel, samt Sædvaner og Levemaade* er en bok av [[Erik Pontoppidan]], utgitt i København [[1752]]&ndash;[[1753|53]]. Verket, som er i to bind på henholdsvis 338 og 464 sider, er et av de tidligste, og også mest omfattende arbeider innen [[opplysningstidens topografiske litteratur i Norge]].

Pontoppidan var på denne tiden [[Bjørgvin bispedømme|biskop i Bergen]]. Det var helt i tråd med tidsånden i [[opplysningstiden]] å bedrive denne type *nasjonaløkonomiske* og topografiske studier, og Pontoppidan oppfordret også sine underordnede prester om å skrive tilsvarende skrifter.

Verket var banebrytende og sjangerdannende, med en allsidig presentasjon av landskap og naturfenomen. Hovedvekten lå på en grundig, systematisk oversikt over landets naturrikdommer, og en påfølgende beskrivelse av hvordan det norske næringslivet kan nyttiggjøre seg disse. Pontoppidan ble med dette verket «den første» innen en lang rekke fags vitenskapshistorie på norsk: den første geolog, den første ornitolog, den første til å samle og nedskrive sagn, den første *nasjonaløkonom*, osv. Ettertiden vil også bemerke forfatterens tilbøyelighet til å skildre fenomen som vi i dag avviser som fantasi og overtro, særlig  [[sjøorm]]en.

Verket ble utgitt på tysk  (*Versuch einer natürlichen Geschichte Norwegens*) i Flesburg 1753-59 og på engelsk (*The Natural History of Norway*) i London 1755.

== Eksterne lenker ==
* [http://www.aftenposten.no/meninger/article311129.ece Aftenposten, 13. april 2002]: [[Preben Munthe]]: *Biskopen som oppdaget Norge*
* Fulltekst av *Det første Forsøg paa Norges naturlige Historie : forestillende dette Kongeriges Luft, Grund, Fielde,'' 1752-1753
** Bind 1, 1752
** Bind 2, 1753
Ola Fløene

**Ola Fløene** (født 1. februar 1969) er kartleser for rallyføreren Mads Østberg. De kjører for M-Sport i en Ford Fiesta WRC i WRC.

Fløene har tidligere vært kartleser til Andreas Mikkelsen både i NM og WRC. 2008 endte de opp som nummer to i NM bak Mads Østberg, etter en regnefeil av Fløene. 

Han tok sin hittills eneste WRC-seier sammen med Mikkelsen i Rally Catalunya 2015. 

2013 vant han JVM sammen med svenske Pontus Tidemand.

## Vinster i [[WRC]]

## Referanser


## Eksterne lenker
* andreasmikkelsen.com – offisiell hjemmeside
Årets Ølhund

**Årets Ølhund** er en årlig utmerkelse gitt av Bryggeri- og drikkevareforeningen (BROD) i Norge til en person som på uegennyttig grunnlag har gjort norsk øl store tjenester. Navnet kommer fra Poul Henningsens vise «Ølhunden glammer». Premien ble utdelt fra 1973 til 1993, hvorav det var et brudd i utdeling før gjenopptagelse i 2010.

Premien var tidligere en hundefigur i keramikk, hvorav den første utgaven ble utført av Dagny Hald. Etter at det opprinnelige lageret med Ølhunder ble brukt opp ble et nytt opplag utført av Johannes Block Hellum. Fra gjenopptagelsen av prisutdelingen i 2010 har mottakeren mottatt en karikatur av seg selv.

## Prisvinnere

*1973 – Paul Lorck Eidem
*1974 – Gösta Hammarlund
*1975 – Kåre Siem
*1976 – Lars Bergendahl
*1977 – Terje Baalsrud
*1978 – Vera Reff
*1979 – Ivar Eskeland
*1980 – Gunnar Haugan
*1981 – Pedro
*1982 – Børre Eduard Werner
*1983 – Ingen utdeling
*1984 – Leif B. Lillegaard
*1985 – Rolv Wesenlund
*1986 – Erling Johansen
*1987 – Mentz Schulerud
*1988 – Jahn Otto Johansen
*1989 – Tore Skoglund
*1990 – Louis Jacoby
*1991 – Odd Børretzen
*1992 – Matz Sandman
*1993 – Kari Svendsen
*1994 til 2009 –  Ingen utdeling
*2010 – Lars Peder Brekk
*2011 – Inge Staldvik
*2012 – Frode Øverli
* 2013 – Kristin Krohn Devold
* 2014 – Ølportalen.no
* 2015 – Trine Skei Grande
* 2016 – Økernhjemmet
* 2017 – Lars Marius Garshol
* 2018 – Bergen Ølfestival
* 2019 – Petter Nome
* 2020 – Stian Thorbjørnsen (Staysman)
* 2021 – Arne Nicolai Bøhmer og Tyson Weaver
* 2022 – Bjørn-Frode Løvlund
* 2023 – Tore Hage
* 2024 – Knut Albert Solem
* 2025 – Tore Nybø
*Mottakere 1973–1993 baserer seg på lister fra jubileumsboken til BROM (forløper til BROD) og BRODs hjemmeside

## Andre priser
Tilsvarende priser finnes i flere land, blant annet i Danmark og Storbritannia.

Prisen «Årets Ølhund» må ikke forveksles med «Årets Ølkaill» fra E. C. Dahls Bryggeri, utdelt blant annet i 2003 til Terje Tysland. En annen pris er også «Mackølets venners stipend», utdelt siden 1988.
## Referanser




## Litteratur

* 

## Eksterne lenker
*
Vettre

**Vettre** er et delområde i Asker kommune i Akershus, beliggende ved Indre Oslofjord. Stedsnavnet Vettre er avledet av «vattr» eller «vin» som betyr «åpent lende». Vettregårdene hører til de eldste gårdene som ble ryddet i Asker. Noen mener at ordet Vettre er avledet av ordet «ve» som betyr «hellig sted».

Vettre har i flere tiår vært et attraktivt bosted for profilerte personer innen næringsliv, kultur og idrett. Den naturskjønne beliggenheten, nærheten til Oslo og eksklusive eiendommer ved sjøen har gjort området til et ettertraktet valg for velstående og samfunnsengasjerte enkeltpersoner. 

Ved Leangbukta finnes en stor båthavn og et senter hvor de fleste båtforhandlerne er representert. Thon Hotel Vettre ligger like ved sjøen og Leangbukta. Fra hotellet kan man spasere langs kyststien, ned på Løkeneshalvøya mot Konglungen som er forbundet med fastlandet med en liten bro. Jan Herman Linges hus og hele veien til Vollen, eller andre veien forbi Hvalstrand.

Skolekretsen til Vettre skole omfatter nærområdene Konglungen, Nedre Bleiker, Ridderkleiva, Krillåsveien, Kjøiaveien, Vabråten, Skytterveien, Åby og deler av Blakstad i Asker kommune.

Vettre har flere spisesteder og barer, blant annet Kråka Pub som serverer lokalt øl fra Wettre Bryggeri, og Riviera Restaurant i Leangbukta som tilbyr sjømat og grillretter i vannnære omgivelser.

## Kjente personer fra Vettre

* Anniken Renslo Sandvik (1985), ansvarlig redaktør og daglig leder i Budstikka.
* Birgitte Halvordine Schou (1847–1923), industriarving.
* Halvor Arntzen Schou (1823–1879), norsk forretningsmann og industrigründer.
* Hilde Midthjell (1960), norsk gründer og forretningskvinne.
* Jan Fredrik Wiborg (1944–1994), sivilingeniør og varsler i den såkalte Wiborg-saken.
* Jan Herman Linge (1922–2007), båtkonstruktør og motstandsmann under andre verdenskrig.
* John Markus Lervik (1969), gründer av Cognite og FAST.
* Kjell Inge Røkke (1958), forretningsmann, industrieier og industrileder.
* Kristian Monsen Røkke (1983), næringslivsleder.
* Valgerd Svarstad Haugland (1956), tidligere politiker (KrF).

## Referanser


## Kilder
* Tor Chr. Bakken (red.): *Budstikkas store Asker og Bærum-leksikon*. Kunnskapsforlaget Oslo 2008. ISBN 978-82-573-1534-4
* SSB: Standard for delområde- og grunnkretsinndeling – Delområde- og grunnkretsinndeling 2020
Royal Irish Regiment

**Royal Irish Regiment** (**RIR**), offisielt kalt **The Royal Irish Regiment (27th (Inniskilling) 83rd and 87th and Ulster Defence Regiment)** forkortet **R IRISH**,  er et regiment i den britiske hæren. Regimentet har sine hjemmebaser i Nord-Irland og rekrutterer frivillige, både fra Nord-Irland og fra republikken Irland. Det ble etablert i 1992, men har en forgjenger i avdelingen ved Royal Irish Regiment, som fantes fra 1684 til 1922.

Regimentet har ikke ansvar for den daglige sikkerheten i Nord-Irland. Dette er det politiet som har, Police Service of Northern Ireland (PSNI).
Devotio moderna

**Devotio moderna** var en religiøs kristelig bevegelse innen den katolske kirke i senmiddelalderen. Den kan betraktes både som en kristelig reform- og bevegelse, og som en bevegelse som fremmet kristen mystikk.  Den blomstret i et Europa der humanismen begynte å gjøre seg gjeldende, og kan sies å inngå som en del av den humanistiske orientering: Ved studium av kristendommens eldste tekster skulle man muliggjøre et inderligere forhold til Gud. *Devotio moderna* ville at den kristne skulle utvikle en mer personlig holdning til troen.     

Bevegelsens opprinnelse er knyttet til Geert Groote (1340–1384) fra Deventer. Fra hans virke utsprang i første omgang Brødrene av det felles liv.  Brødrene av det felles liv gikk i sin forkynnelse inn for en fornyelse av det prestelige liv og kamp mot geistlig korrupsjon og forfall, og en renselse av den folkelige fromhet som i mangt var påvirket av overdrivelser og overtro. 

En kvinnelig gren, *Søstrene av det felles liv*, oppstod også raskt. Både brødrene og søstrene dannet kommuniteter der de delte bord og eiendom, men uten å avlegge klosterløfter. Deres praktiske hovedoppgaver var å ta seg av studenter og å bedre alminnelige folks levekår. 

Etter Grootes død ble Florens Radewijns' bevegelsens sentrale skikkelse. Han grunnla  Windesheimerkorherrene, en gruppering innen Augustinerkorherrenes fellesskap. Disse korherrenes konvent lå i Windesheim, ca. to kilometer sør for Zwolle. Det ble innviet av biskopen av Utrecht den 17. oktober 1387 og ble meget sterkt og innflytelsesrikt under prioren Johann Vos av Heusden (1391–1424). I Zwolle tilkom et nytt fellesskap på Agnietenberg. 

Det viktigste verk som utgikk fra *Devotio moderna* er *[[Imitatio Christi]]* av Thomas a Kempis (1370–1451). Han var kommet til kapittelskolen for Brødrene av det felles liv i Deventer allerede som 13-åring, og der kommet under positiv innflytelse fra Florens Radewijns. *Imitatio Christi* bla raskt, og forble i århundrer, den aller mest utbredte og leste skrift i den katolske verden, etter Bibelen. Boken var også populær blant protestantene. 

*Devotio moderna* hadde særlig stor utbredelse på 1300-tallet og 1400-tallet i det nederlandske og nederrhinsk-westfalske området. Også Erasmus av Rotterdam var tiltrukket av denne bevegelsen. *Devotio moderna* utgjorde også en ingrediens i det kulturelle og religiøse klima hvori lutherdommen og kalvinismen vokste frem. 

Bevegelsens innflytelse vedvarte også en tid etter den protestantiske reformen, og var dermed også med på å legge grunnlaget for den katolske reformen. Den eksisterte videre i de katolske områder i Nederlandene (som for eksempel i Flandern) og Nordtyskland, og gjorde seg også gjeldende i England. 

## Eksterne lenker
* Artikkel om Devotio moderna
Losartan

**Losartan** (Cozaar®) er en angiotensin II-reseptorantagonist utviklet av Merck & Co. for behandling av hypertensjon (høyt blodtrykk). Den er tilgjengelig som tablett og kommer i ulike styrker. Losartan er et reseptbelagt legemiddel.

## Referanser


## Litteratur
* 
*
Gia Long

**Gia Long**, *Nguyễn Phúc Ánh* (født 8. februar 1762 i Huế i det som nå er Vietnam, død  14. februar 1820 samme sted) var den første keiseren av Nguyen-dynastiet i Vietnam. Han etterfulgte Tây Sơn-dynastiet og samlet landet.

Han regjerte fra 31. mai 1802 til sin død under keisernavnet Gia Long og gjorde Huế til hovedstad.

## Liv og virke

### Veien frem til herskermakt
Den franske biskopen Pigneaux de Behaine støttet Nguyễn Ánhs kamp og sikret ham støtte ved Ludvig XVIs hoff og franskmennene lovet militær støtte om de fikk handelsfordeler etterpå. Men da den franske revolusjon brøt ut i 1789 falt denne avtalen sammen, men Pigneaux reiste til de franske besittelsene i Puducherry i India og fikk militær støtte derfra til Nguyễn Ánh. Blant annet deltok franske marinefartøyer da Nguyễn Ánh inntok Quy Nhon i 1792. Senere deltok franskmenn i utbyggingen av befestningene i Saigon.

Etter keiser Quang Trungs død ble tidligere Tây Sơn-dynastiet ustabilt og de gjenværende brødrene begynte å bekjempe hverandre og mot de folkene som støttet Nguyễn Huệs sønn Nguyễn Ánh. Han reiste fra sin base i Saigon i 1799 og erobret Tây Sơn-dynastiets sterke militære støttepunkt Quy Nhon. I 1801 inntok hans styrker Phú Xuân, Tây Sơn-dynastiets hovedstad. Nguyễn Ánh vant tilslutt krigen året etter i 1802, da han beseiret Thăng Long i Hanoi og henrettet Nguyễn Huệs sønn, Nguyễn Quang Toản, sammen med store deler av Tây Sơn-dynastiets maktelite.

### Keiser
Nguyễn Ánh inntok tronen og kalte seg keiser Gia Long. *Gia* er etter Gia Định, det gamle navnet for Saigon; *Long* etter Thăng Long, det gamle navnet for Hanoi. Slik ville han symbolisere samlingen av landet. Keiser Gia Định innledet slik Nguyễn-dynastiet som varte fram til keiser Bảo Đại abdiserte i 1945.

Han hadde en mer tolerant holdning mot katolisismen enn sin etterfølger, selv om han personlig forble hengiven konfucianer.

Navnete *[[Vietnam|Việt Nam]]* oppstod på Gia Longs initiativ. I 1802 søkte han den kinesiske Jiaqing-keiseren og å få endre landsnavnet fra *Đại Việt* 大越 ril *Nam Việt* 南越. Denne omstokket imidlertid de to stavlsene til *Việt Nam* 越南, for å forebygge forveksling med det gamle kongeriket Nam Việt under Triệu Đà 趙佗 (Zhào Tuó). Stst nevnte rike hadde imislertid omfattet en god del av det som senere ble det sørlige Kina.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Gia Long
Changwon

**Changwon** (*Changweon-si*) er en by i provinsen Sør-Gyeongsang i Sør-Korea.

Changwon ligger vel 40&nbsp;km vest for Busan og utgjør storbyområdet *Ma-Chang-Jin* med vel 1,2 millioner innbyggere.  1. juli 2010 ble byen slått sammen med nabobyene Jinhae og Masan.

Byen er relativt ny, og planlagt fra grunnen av. Den ble etablert i 1974 som ny regionhovedstad og et senter der folk både skulle bo og arbeide. Flere større selskap, blant annet de sørkoreanske chaebolene har plassert fabrikker i byen, deriblant Samsung, GM-Daewoo og LG Electronics.

I 1991 åpnet Changwon National University og har vel 15&nbsp;000 studenter på ulike nivå.

Byen er et lokalt senter i Sør-Gyeongsang for arkeologi, og flere forskningsinstutusjoner ligger i byen, deriblant *Gyeongnam Institute of Cultural Properties* og *Changwon National Research Institute of Cultural Heritage*.

## Næringsliv
Byens to store kjøpesentere er Lotte og Daedong. I Changwon ligger utstillings- og konferansekomplekset *Changwon Exhibition Convention Center* (CECO).

I byens senter finnes mange parker, hager og friluftsområder, noe som skal fjerne en del av storbyfølelsen en finner i andre, større byer som for eksempel den nærliggende Busan. Blant annet har *Yongji Park* en liten innsjø med en jetfontene, der det arrangeres laserlysshow om kvelden.

*Junamreservoaret* er et viktig våtmarksområde for fugler i nærheten, og er det største i landet. Om vinteren kan en observere mellom 30&nbsp;000 og 40&nbsp;000 fugler i reservoaret. Hvert år arrangeres en fuglekikkerfestival.

Hver vår blomstrer asaliaen i skråningene rundt byen en kort periode, et fenomen som feires med en todagers festival. I nabobyen Jinhae, som også er en havneby, arrangeres en treblomstfestival.

Byen er hjem for tre fotballklubber; topplaget Gyeongnam FC som spiller i landets elitedivisjon K-League, Changwon City FC som spiller i National League og Changwon United som spiller i K3 League.

Byens slagord er «Young City Changwon».

## Administrativ inndeling
Byen er inndelt i fem gu (distrikt), to eup (småby) og  seks myeon (bydel). Jinhae og Masan ble 1. juli 2010 slått sammen med Changwon. Jinhae er ett av Changwon nye gu, mens Masan er delt opp i to, henholdsvis Masan-Hoiwon-gu og Masan-Happho-gu.

## Søster- og vennskapsbyer
*  Jersey City, USA
*  Ma'anshan, Kina 
*  Oogaki, Japan
*  Jakutsk, Russland 
*  Goheung, Sør-Jeolla
*  Hamyang, Sør-Gyeongsang

## Kjente personer fra Changwon
* Jang Won-sam

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Vasskalven

**Vasskalven** er en øy uten broforbindelse som ligger rett nord for øya Hvasser og rett øst for øya Brøtsø i Færder kommune i Vestfold. Vasskalvsundet skiller den fra Hvasser. Det ligger en rekke sommerboliger på øya, som hadde fastboende i perioden 1853–1956.

Det er skrevet en egen bok om Vasskalven, redigert av personer i Vasskalven vel.

I 2015 ble det utgitt en BioForsk-Rapport med skjøtselsinnspill for Vasskalven på oppdrag fra Fylkesmannen i Vestfold.

## Litteratur
* Kim Abel: *Skjøtselsinnspill for Vasskalven i Tjøme kommune*, BioFokus-Rapport 2015-7, Fylkesmannen i Vestfold, Landbruksavdelingen, 15.03.2015. ISSN 1504-6370. ISBN 978-82-8209-418-4. Skjøtselsinnspill for Vasskalven i Tjøme kommune, BioFokus-Rapport 2015-7
* Jon Erik Bakke og Kjell Aas (red.): *Vasskalven*, Vasskalven vel, Tjøme, 2001.
* Eie Andersen: *Mer om øyfolket : fra Vallø og Vasskalven til Husvik Harbour*, Cicero Grafisk, Tønsberg, 1996. ISBN 82-993333-2-6

## Eksterne lenker
* BioForsk-Rapport med Skjøtselsinnspill for Vasskalven i Tjøme Kommune
Estadio General Pablo Rojas

**General Pablo Rojas** er et fotballstadion i området Barrio Obrero i Asunción, Paraguay. Det er hjemmebanen til klubblaget Cerro Porteño, og er oppkalt etter den tidligere klubbpresidenten Pablo Rojas.

Stadionet ble brukt under Copa América 1999, som hovedbane for  og . Stadionet har verken undervarme eller løpebane rundt, men det har flomlys. Like bak den ene svingen finnes det en treningsbane. Kallenavnet på banen, «Olla», betyr kjelen. Banen ble bygget på midten av 1970-tallet, men ble renovert i 1992. En ny renovering er under planlegging og kan forventes å være ferdig til 2012, da klubblaget Cerro fyller 100 år. Etter plantegningene skal det bygges en ekstra høyde rundt hele banen, samt tak over langsidene. Setene på stadionet er laget i samme farge som klubbfargene deres.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Cerros webside
* Satellittbilde av stadion
* tysk side med flere bilder
Prosjekt Haiti

**Prosjekt Haiti** er en norsk humanitær bistandsorganisasjon. PH ble opprettet i år 2000 av Ingvill Konradsen Ceide, Luc Edwin Ceide og Nina Bønå. PH driver blant annet skolene *Petit Troll* for fattige barn i Port-au-Prince og St. Louis-du-Sud i Haiti.  

## Skolene
Skolen Petit Troll i Port-au-Prince har over 100 elever fra førskole til og med sjette klasse, og støtter 14 elever på ungdomsskole. Skolen har 19 lokale ansatte, tilbyr gratis skolemåltid, ungdomsklubb med data og et kvinnenettverk med lese- og skriveopplæring. 

Skolen Petit Troll i St. Louis-du-Sud var etablert i 2011 og har rundt 300 elever i første til sjette klasse. Skolen har også 10 lokale ansatte. Skolens bygning ble donert til PH av organisasjonen Build Aid, og har siden 2015 blidt delvis finansiert av Norad.  

## Bakeriet
Boulanjé Manman Troll er et bakeri som er bygget med 4 arkitektstudenter og 2 produktdesignere fra NTNU med veiledning fra Tyin Tegnestue. Åpent bakeri i Oslo har bidratt med kursing og opplæring av bakerne som jobber der. 

Bakeriet startet sin produksjon høsten 2012, og har 12 ansatte. Fra disse arbeidsplassene er det 40 kvinnelige brødselgere som kjøper brød og videreselger dette på åpen gate. 

## Frisørutdanning
Studio Manman Troll er startet av en gruppe kvinner som har gjennomført frisøropplæring i samarbeid med Åse Midtveit.

Siden 2009 har Manman Troll i samarbeid med frisør Åse Midtveit tilbudt frisørutdanning til kvinner i nettverket. 

## Skredder
Manman Troll Atelier var etablert i april 2011 med støtte fra stiftelsen. Skreddersalongen ble ettablert for å prøve å få flere kvinner ut i arbeidslivet. 

## Andre aktiviteter
Stiftelsen arrangerer også sommerleir drevet av frivillig ungdom fra Skandinavia og utveksling av studenter og profesjonelle fra Norge og Haiti. Det hele finansieres gjennom private gaver, fadderprogram og dugnad.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Crêpe

**Crêpe** ([krɛp]) er et fransk ord med to hovedbetydninger:

#Kruset eller småkrøllet, oversatt til norsk med krepp, som i kreppvevet stoff (tekstil) eller krepp-papir.
#Tynne pannekaker, vanligvis stekt på begge sider. Disse selges ofte i crêperier (små kafeer med dette og gjerne galetter). Sukkerinnholdet varierer etter hva man skal servere til.

## Pannekaker
De søteste crêpene serveres med frukt, syltetøy/marmelade (fr: confiture) og krem eller crème fraîche til.
Usøtet blir de servert med kjøttpålegg, bacon, røkt laks osv.

De kan spises i rull eller brettet i en trekant (ofte som take-away), eller med kniv og gaffel og servert på en tallerken.

En variant som er særlig kjent er Crêpe Suzette, der røren helles på en varm panne, sukres og overhelles med cognac som antennes slik at flamberingen karamelliserer en del av sukkeret før det hele serveres.

## Kilder
* Gyldendals nye store kokebok, 1965-utgave: Pannekaker s. 90 og Crēpe Suzette s. 446
Glitre Energi

**Glitre Energi** (tidligere **Energiselskapet Buskerud**) var et norsk energikonsern som var eid av Buskerud fylkeskommune gjennom Vardar AS og Drammen kommune med 50 prosent eierandel hver. Konsernets hovedkontor lå i Drammen.

Konsernet hadde en rekke datterselskap, blant annet Glitre Energi Produksjon AS som produserer og omsetter elektrisk kraft, Glitre Energi Nett AS som bygger og drifter strømnettet i Drammen, Nedre Eiker og Kongsberg og Glitre Energi Strøm.

I 2022 fusjonerte Glitre Energi med Agder Energi til Å Energi.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
DPR Korea League

**DPR Korea League** (조선민주주의인민공화국 축구 리그) er Nord-Koreas øverste fotballdivisjon. Ligaen ble etablert på 1960-tallet og består i dag av 15 lag.

Ligaen er ikke profesjonell, og ligaen finansieres ved at lagene mottar statsstipend. Landet er lite villig til å følge de internasjonale reglene for spilleroverganger og spillere fra landet tillates ikke overganger til lag i Asian Football Confederation.

## UEFA-ranking (2022)
*UEFA-rangering foran 2023/24-sesongen.*

## Lageen (2019/20)

## Vinnere

*1960-1984: *ikke kjent*
*1985: April 25 Sports Club
*1986: April 25 Sports Club
*1987: April 25 Sports Club
*1988: April 25 Sports Club
*1989: Chandongja Sports Club
*1990: April 25 Sports Club
*1991: Pyongyang City Sports Club
*1992: April 25 Sports Club
*1993: April 25 Sports Club
*1994: April 25 Sports Club
*1995: April 25 Sports Club
*1996: Kigwancha Sports Club
*1997: Kigwancha Sports Club
*1998: Kigwancha Sports Club
*1999: Kigwancha Sports Club
*2000: Kigwancha Sports Club
*2001: *ikke kjent*
*2002: April 25
*2003: *ikke kjent*
*2004: Pyongyang City Sports Club
*2005: Pyongyang City Sports Club
*2006: Amnokgang Sports Club
*2007: Pyongyang City Sports Club
*2008: Amnokgang Sports Club
*2009: Pyongyang City Sports Club
*2010: April 25
*2011: April 25
*2012: April 25
*2013: April 25
*2014: Hwaebul
*2015: April 25
*2016: Kigwancha Sports Club
*2017: April 25
*2017/18: April 25
*2018/19: April 25
*2019/20: *Ukjent*
*2020/21: *Ukjent*
*2021/22: April 25

## Se også
*K-League (Sør-Korea)
*Nord-Koreas fotballforbund

## Referanser


## Eksterne lenker
* RSSSF
Loch Linnhe

**Loch Linnhe** (skotsk-gælisk: *An Linne Dhubh* eller *An Linne Sheileach*) er en fjordlignende havvik eller trang bukt på vestkysten av Skottland. Munningen er ved øya Lismore der Sound of Mull og Firth of Lorn møtes, og den strekker seg fra Lismore i nordøstlig retning helt inn til Fort William. Sundet som ligger sørøst for Lismore kalles Lynn of Lorne. 

## Etymologi
Den delen som ligger innenfor fiskelandsbyen Corran i munningen, fra Corran Narrows til Fort William, oppstrøms, er kjent på gælisk som *An Linne Dhubh*, «den svarte dammen», opprinnelig som *Loch Abar* og nedstrøms som *An Linne Sheileach*, «den svarte dammen». Navnet *Linnhe* er avledet fra det gæliske ordet *linne* i betydningen «dam/basseng».

## Beskrivelse

Loch Linnhe følger linjen til Great Glen-forkastingen, og er den eneste bukten langs forkastningen. Den er omtrent 50 kilometer lang, åpner seg ut mot Firth of Lorne i den sørvestlige enden. Delen av innsjøen oppstrøms for Corran er 15 km lang og i gjennomsnitt omtrent 2 km bred. Den sørlige delen av bukten er bredere, og grenen sørøst for øya Lismore er kjent som Lynn of Lorne. Loch Eil strømmer inn i Loch Linnhe ved sistnevntes nordligste punkt, mens Loch Leven fra øst strømmer inn i innsjøen like nedstrøms Corran og Loch Creran strømmer inn i Lynn of Lorne. Byen Fort William ligger i den nordøstlige enden av innsjøen, ved munningen av elven Lochy.

Ved Corpach nordvest for byen begynner den kaledonske kanal med sluseanlegget kjent som *Neptune's Staircase*. Kanalen går tvers gjennom Skottland over blant annet Loch Ness til den når Nordsjøen på østkysten ved Inverness. Loch Linnhe har flere sidearmer. Innerst i fjorden ved Fort William går armen Loch Eil videre i rett vinkel. Like sørvest for Corran Narrows ved Ballachulish går bukten Loch Leven østover til Kinlochleven. Det er flere øyer i bukten, de største er Lismore og Shuna.

## Mytologi
Ifølge folkeminnegranskeren og poeten Allan MacDonald, en viktig skikkelse i skotsk-gælisk litteratur, ble det sagt om Loch Linnhe i lokal skotsk folkeminne å være hjemmet til en *each-uisge*, eller «vannhest», hvis rygg hadde plass till alle barn som ønsket å ri på ham. Men når de gjorde det, galopperte vannhesten ut i nærmeste innsjø for å drukne og spise barna på ryggen. Allan MacDonald husket senere at under barndommen i Fort William i nærheten at det var mange hester «jeg ikke ville klatre opp på som barn av frykt for at det ville være en *each-uisge*.»

## Referanser


## Litteratur
* Omand, Donald (2004): *The Argyll Book*, Birlinn, ISBN 978-1-84158-253-5

## Eksterne lenker
*
Storfjorden (Vestvågøy)

**Storfjorden**, også **Storfjordpollen**, er navnet på den innerste delen av Finnstadpollen i Vestvågøy kommune i Lofoten. Pollen strekker seg rundt 2&nbsp;kilometer nordover til bygda Storfjord. Forbindelse til Finnstadpollen er gjennom det korte sundet Straumen som går mellom Finnstadneset og Apenes.

Gårdene ved Harteigen ligger på østsiden, langs fylkesvei 840, mens Skogset og Finnstad ligger på vestsiden, langs fylkesvei 837.

## Referanser
Storfjord (Vestvågøy)

**Storfjord** er ei bygd i Vestvågøy kommune i Nordland. Den ligger innerst i Storfjorden, rundt 10&nbsp;kilometer øst for kommunesenteret Leknes. Fylkesvei 815 går gjennom bygda fra øst til vest, mens fylkesvei 840 går herfra og sørover langs fjorden. Det ligger en campingplass i bygda. I 2008 ble det etablert et munkekloster fra Cistercienserordenen på Storfjord gård.

## Referanser
Berit Heir Bunkan

**Berit Heir Bunkan** (1929–2025) var en norsk fysioterapeut og psykolog. Hun var professor emeritus ved OsloMet.

Hun var utdannet fysioterapeut i 1949, tok artium ved Haagaas Artiumskursus i 1955, ble magister i psykologi i 1977 og ble godkjent psykolog i 1982. I 2003 avla hun dr.philos.-graden ved Medisinsk fakultet, Universitetet i Oslo. Hun har vært førsteamanuensis og seniorforsker ved Høgskolen i Oslo. I sitt virke arbeidet Bunkan særlig med psykomotorisk fysioterapi. Bunkan ble regnet som den som utarbeidet det praktiske og teoretiske grunnlag for metoden og kroppsundersøkelse i psykomotorisk fysioterapi. Hun skrev den første læreboken i dette fagområdet og var også forfatter av en rekke andre faglige arbeider innen fysioterapi. 

Kongen utnevnte i 2005 Bunkan til ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden «for hennes banebrytende innsats innen fysioterapifaget». 

## Bibliografi
* *The Comprehensive Body Examination*, doktorgradsavhandling, Medisinsk fakultet, Universitetet i Oslo, 2003.
* *Den omfattende kroppsundersøkelsen. Manual*, Gyldendal Akademisk, 2003.
* med Cathrine Melbye Schultz: *Medisinsk massasje*, Universitetsforlaget, 1999.
* med Eline Thornquist: *What is psychomotor therapy*, Universitetsforlaget, 1991.
* (red.): *Psykomotorisk behandling*, Universitetsforlaget, 1982.
* med Eline Thornquist: *Hva er psykomotorisk fysioterapi?*, *Universitetsforlaget*, 1985.

## Referanser


## Eksterne lenker
* ''Velkommen på besøk til meg'', hjemmeside for Berit Heir Bunkan.
Anne Grete Honerød

**Anne Grete Honerød** (født 27. august 1955) er en norsk museumsbestyrer. Hun er direktør ved Baroniet Rosendal og styremedlem i Den Weis-Rosenkronske Stiftelse. Honerød ble ansatt som bestyrer ved Baroniet Rosendal i 1980 og har senere ledet arbeidet med å bevare og utvikle dette kulturminnesmerket.

Kongen utnevnte 24. november 2005 Honerød til ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden «for hennes samfunnsgavnlige virke.»

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Reidar Nedrebø

**Reidar Nedrebø** (født 13. juni 1956) er en norsk museumsmann. Han er økonomisjef ved Baroniet Rosendal. Nedrebø har vært ansatt ved Baroniet Rosendal siden 1980-tallet og har, sammen med sin kone, museumsdirektør Anne Grete Honerød, ledet arbeidet med å bevare og utvikle dette kulturminnesmerket.

Kongen utnevnte 24. november 2005 Nedrebø til ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden «for hans samfunnsgavnlige virke.»

## Referanser
Ernst Tiburzy

**Ernst Tiburzy** (født 26. desember 1911 i Drosdowen i Øst-Preussen i Det tyske keiserrike, død 14. november 2004 i Papenburg) var en tysk bataljonleder som gjorde seg spesielt bemerket i slutten av andre verdenskrig. Han var bataljonleder i *[[Volkssturm]]*.

Han mottok Jernkorsets ridderkors for at han ødela fem eller ni sovjetiske T-34-stridsvogner alene med en Panzerfaust under kampene i Königsberg 10. februar 1945. Han er én av kun fire *Volkssturm*-medlemmer som mottok Jernkorsets ridderkors.

## Referanser
Lars Takla

**Lars Arne Takla** (født 10. januar 1944 i Odda) er en norsk næringslivsleder. Han har særlig vært aktiv i petroleumssektoren. 

Takla er utdannet fra Norges tekniske høgskole i Trondheim. Fra 1971 til 1977 arbeidet han ved Norzink i Odda der han arbeidet med forskning, som driftsingeniør, og etter hvert sjef for aluminiumsfluoridfabrikken. Deretter begynte han i 1977 i oljeselskapet Phillips. Fra 1985 til 1989 var Takla feltdirektør. Han ble deretter administrerende direktør for ConocoPhillips Norge. Han var sentral i arbeidet for restrukturering av Ekofisk-feltet. Takla har også vært styreleder i Noreco.

Kongen utnevnte 11. november 2005 Takla til kommandør av St. Olavs Orden «for hans innsats for norsk petroleumsvirksomhet.»

## Referanser
Yvan Delporte

**Yvan Delporte** (født 24. juni 1928 i Brussel, død 5. mars 2007) var en belgisk tegneserieskaper og sjefredaktør for tegneseriebladet Spirou fra 1955 til 1968, en periode som av mange har blitt regna som gullalderen for fransk-belgiske tegneserier. Delporte blei først ansatt som tegneassistent i Spirou i 1945. Etterhvert fikk han lov til å skrive manus til korte tegneserier. Delporte kom med ideer og skreiv manus til en rekke klassiske tegneserier. Han hjalp blant annet Peyo med smurfene og Franquin med Viggo. 

Delporte døde i Brussel den 5. mars 2007. 

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Delporte biografi Lambiek Comiclopedia 
* Delporte biografi  Dupuis
Andreas Haavoll

**Andreas Haavoll** (født 25. september 1869 i Ørsta på Sunnmøre, død 6. mars 1958) var en norsk journalist.

## Liv og virke
### Utdannelse
Etter å ha bestått mellomskoleeksamen på Hambros skole i Bergen, startet han i 1888 på Hamar lærerskole. Han tok eksamen i 1890. 

### Bankansatt, lærer
I årene 1890–1893 var han ansatt ved Sandsvær Sparebank i Kongsberg. Ved siden av denne jobben underviste han ved en privatskole i Evju i Sandsvær. I denne tiden begynte han å skrive for *[[Kongsberg Blad]]*. I årene som fulgte var han lærer i Ulefoss, Eidskog og Langesund. 

### Journalist
I Langesund var han med å grunnlegge *[[Brevikposten]]*, og leverte journalistisk stoff til avisen i perioden 1897–1899.

I 1899 fikk han post som lærer i Kristiansund. Der ble han involvert i en målstrid. Som ihuget nynorskforkjemper møtte han sterk motbør. Riksmålsmannen «Jonas Hestnes og hans disiplar [laga] pipesjau åt meg i tre heile dagar», sa han siden om dette.

1910 flyttet han til hovedstaden, da han gikk inn som medeier og forretningsfører for nynorskavisen *[[Den 17de Mai]]*. Da redaktøren Rasmus Steinsvik døde i 1913, ble Haavoll redaktør. I årene fram til 1917 hadde han denne stillingen, periodevis alene, periodevis sammen med andre. Han trakk seg så ut av dette tiltaket.

Haavoll var ansvarlig utgiver av *[[Norsk Barneblad]]* fra 1912. Fra 1916 heilt fram til 1956 var han redaktør for bladet. De to første årene delte han stillingen med Arne Falk, årene 1949–1945 med Øyvind Dybvad. Nesten hele denne tiden drev han Norsk Barneblads Forlag, som gav ut mange barnebøker på nynorsk.

Haavoll var aktivt med i de fleste nynorsk-tiltak i Oslo. Etter hvert ble han utnevnt til æresmedlem i Noregs Mållag, og i Det Norske Samlaget. I sin tid (1913) var han blant grunnleggerne av Det norske teatret.

Han var bosatt på Stabekk i Bærum.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Fjukstads.net om Andreas Haavoll