open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kuupik Kleist

**Jakob Edvard Kuupik Kleist** (født 1958) er en grønlandsk sosialistisk politiker (IA). Han var Grønlands statsminister 2009–2013 og valgt til det danske Folketinget 2001–2007. Kleist var den første grønlandske statsministeren som ikke representerte partiet Siumut.
__NOTOC__
## Familiebakgrunn og yrkeskarrière
Kuupik Kleist er sønn av den danske telegrafbestyreren Nikolaj Kleist og en døv inuittkvinne. Moren tok seg ikke av gutten, og han vokste derfor opp i fosterhjem. Han gikk folkeskolen i Qullissat, som ble fraflyttet i 1972, deretter realskolen i Sisimiut 1972–1975. Som elleveåring ble han sendt til Danmark alene, uten noen forhåndskunnskaper i dansk. Han har studentereksamen fra Birkerød Statsskole fra 1978 og utdannelse som sosionom fra Roskilde Universitetscenter fra 1983.

Han var visedirektør i Grønlands utdanningsdirektorat 1985–1988, rektor ved journalistutdannelsen i Nuuk 1988–1999 og direktør ved Hjemmestyrets utenrikskontor 1996–1999. Han var forøvrig styremedlem i Inuit Circumpolar Conference (ICC) og Nunatta Naqiterivia (Sør-Grønlands boktrykkeri) 1995–1997 samt styreformann i Tele Greenland og plateselskapet ULO 1999–2002. Kleist eier og driver konsulentfirmaet NIKISI Aps.

## Politisk arbeid
Kleist var minister for offentlige arbeider og transport under statsminister Lars Emil Johansen 1991–1995. Kleist var medlem av Landstinget 1995–1996, og har igjen vært medlem siden 2002. I Grønlands selvstyrekommisjon var han sekretær 2000–2001 og medlem 2004–2008. Han var medlem av Folketinget for Grønland 2001–2007, og ble valgt til formann i det sosialistiske separatistpartiet Inuit Ataqatigiit i 2007.

Ved landstingsvalget 2009 ble han valgt inn med 5&nbsp;461 personstemmer, til forskjell fra sittende statsminister Hans Enoksen sine 1&nbsp;413 personstemmer. Inuit Ataqatigiit vant i et valgskred som gav partiet nærmere 44&nbsp;% av stemmene, og gjorde at Kleist kunne danne regjering, en koalisjon sammen med Demokraatit og Kattusseqatigiit, med seg selv som Grønlands femte statsminister gjennom tidene. Kleist ble dermed Inuit Ataqatigiits første statsminister, den første statsminister til å tilhøre et annet parti enn Siumut, og den første statsminister etter at det utvidede indre selvstyret trådte i kraft fra 21. juni 2009.

## Utmerkelser
Kleist er ridder av Dannebrogordenen og mottager av Nersornaat i gull.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*  Kuupik Kleist hos Grønlands regjering
Waldemar

**Waldemar** og **Valdemar** er germanske og skandinaviske mannsnavn dannet av orddelene *wald*, «herske», og *meri*, «berømt». *[[Vladimir (navn)|Vladimir]]* er en slavisk form av samme navn.

## Utbredelse
*Valdemar* er et mye brukt navn blant annet i Finland, mens *Waldemar* er mye brukt i Polen.

|}

## Kjente personer med navnet
Personene i listene er ordnet kronologisk etter fødselsår.

### Fornavn
* Valdemar den store (1131–1182), dansk konge
* Valdemar Seier (1170–1241), dansk konge
* Valdemar Atterdag (ca. 1320–1375), dansk konge
* Waldemar Thrane (1790–1828), norsk komponist og fiolinist
* Waldemar Brøgger (1911–1991), norsk forfatter

### Etternavn
* Jarle Waldemar (f. 1978), norsk forfatter og pastor

### Oppdiktede personer
* Valdemar Blå i barneboka *Den forunderlige historia om Valdemar Blå og reisa gjennom havet* fra 2003 av Marit Tusvik

## Navnedag

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Huset under Gutenberg

**Huset under Gutenberg** (polsk *Dom pod Gutenbergiem*) ligger ved Piotrkowska-gaten 86 i Łódź, og regnes for å være en av gatens mest effektfulle bygninger.

I 1893 kjøpte trykkeren og grunnleggeren av Łódź’ første avis Jan Petersilge en tomt med allerede eksisterende bygninger, hvor han bestemte seg for å bygge et fronthus. Mursteinshuset ble bygd i 1896 etter tegninger av arkitektene Kazimierz Sokołowski og Francziszek Chełmiński. 

Bygningen bærer preg av flere historiske stiler – fra gotisk til manieristisk arkitektur – og er et godt eksempel på eklektisisme. Elevasjonen er rikt ornamentert med blader, blomster, vingete skikkelser, maskaroner, latinske innskrifter og en ugle. I bygningens midtre del er en statue av Johann Gutenberg plassert, og mellom vinduene finnes medaljonger med portretter av andre kjente personligheter knyttet til boktrykkerkunsten, som Albrecht Dürer, Johann Fust, Peter Schöffer, Alois Senefelder, Johann Breitkopf, Charles Stanhope og Louis Daguerre.

I første etasje ligger «Światowid», som er en av byens mer gjenkjennelige bokhandelere.
Robert Schweikerts palass

**Robert Schweikerts palass** (polsk *Pałac Roberta Schweikerta*) ligger ved Piotrkowska-gaten 262 i Łódź. 

Palasset ble reist i 1910 etter tegninger av Romuald Miller til Robert Schweikert, en tysk fabrikant, og hans kone Emma. 

Det middelstore palasset har en representativ gårdsplass som begrenses av støpejernsgjerder samt et vokterhus, stall og vognskur på begge sidene av tomten. Bygningen har to etasjer og mansardtak. Frontelevasjonen prydes av en portikus. Bak palasset finnes en hage med en effektfull trebestand, dam, et lysthus, terrasser samt antikke vaser og skulpturer. I palassindret, som er bevart i sin opprinnelige form, finnes vakre glassmalerier.

Under andre verdenskrig huset bygningen en tysk bank, og etter krigen gikk den over til henholdsvis Det polske arbeiderparti, Den polske speiderbevegelsen og Den polske sosialistiske ungdomsorganisasjonen. I 1991 ble den overgitt til Universitetet i Łódź, og huset Senteret for europeiske studier. Fra 1993 er bygningen setet til Det europeiske institutt.
Leopold Kindermanns villa

**Leopold Kindermanns villa** (polsk *Willa Leopolda Kindermanna*) ligger ved Wólczańska-gaten 31/32 i Łódź. Bygningen regnes for å være et av de fremste eksempler på art nouveau i Polen, og kalles også for «den polske art nouveaus perle».

Villaen ble bygd i 1903 etter tegninger av Gustaw Landau-Gutenteger til Leopold Kindermann og hans kone Laura. I dag huser bygningen Miejska Galeria Sztuki (*Byens kunstgalleri*). 

Bygningen har mansardtak. Elevasjonen preges av småtårn og karnappvinduer og er rikt utsmykket med plantemotiver: kastanje- og epletreblader, solsikker og druefrukter. Elevasjonens murpuss presenterer forskjellige fargenyanser. Enkelte av vinduene, som for øvrig alle er forskjellige hva hverandre, er dekket med dekorative, bølgende gitter. En epletreformet portikus fører til villaens hovedinngang. Bygningens indre er også bevart i sin opprinnelige form, og prydes av stukkdekorasjoner (roser, iriser og valmueblomster) i art nouveau. I hallen og salongen finnes dessuten vakre glassmalerier.

## Galleri

File:Willa Kindermanna 0.jpg|Leopold Kindermanns villa
File:Willa Kindermanna 2.jpg|Leopold Kindermanns villa
File:Willa Kindermanna 3.jpg|Leopold Kindermanns villa
File:Willa Kindermanna 4.jpg|Leopold Kindermanns villa
File:Willa Kindermanna 5.jpg|Leopold Kindermanns villa


## Referanser
Helga Arntzen

**Helga Brigitte Arntzen** (født 1942) er en tyskfødt norsk foreningsperson som er daglig leder og styreleder i Aktive Fredsreiser i Risør.   

## Bakgrunn
Helga Birgitte Arntzen ble født 1. november 1942 i Heidelberg i Tyskland. Hun vokste delvis opp under vanskelig forhold i Øst-Berlin (1948-1953) og bosatte seg i Norge i 1965 og ble norsk borger. Arntzen har gått handelskole og utdanning som hjelpepleier.   

## Virke
Hun tok opprinnelig initiativ til å stifte Hvite Busser til Auschwitz i 1992, og etablerte deretter Aktive Fredsreiser i Risør i 1998. Siden 1992 har nær 150 000 ungdommer deltatt på fredsreiser gjennom disse to organisasjonene.   

Denne virksomheten har vært ment som et tiltak mot utbredelse av nynazismen i Norge, og Arntzens engasjement har bidratt til at nye ungdomsgrupper får en opplevelse av Holocaust, jødeutryddelsen i Europa under andre verdenskrig, og et personlig grunnlag for å forstå framveksten av nazisme og rasisme og intoleranse generelt.  

## Utmerkelser
Arntzen fikk i 2006 Kongens fortjenstmedalje i gull for sin innsats for fredsarbeid på nasjonalt plan. I 2011 ble hun tildelt fortjenstkors med bånd av Forbundsrepublikken Tysklands fortjenstorden, overrakt av Tysklands ambassadør til Norge. I 2012 var hun den første som ble kåret til og vant prisen Årets Ladejarl. I 2022 fikk hun Willy Brandt-prisen for sin personlige innsats for norsk-tyske forbindelser.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Aktive Fredsreisers hjemmeside
* Stiftelsen Hvite busser
Leon Rappaports villa

**Leon Rappaports villa** (polsk *Willa Leona Rappaporta*) ligger ved 1905-revolusjonens gate 44 i Łódź. Villaen ble reist i art nouveau i årene 1904&ndash;1905 etter tegninger av Dawid Lande til handelsmannen Leon Rappaport. Arkitekten kan imidlertid også ha vært Gustaw Landau-Gutenteger, siden bygningens utsmykningsstil er karakteristisk for den sistnevnte. 

Villaen er oppført i rød murstein og har form som bokstaven «L». Elevasjonen er utsmykket med plantemotiver (kastanje- og eikeblader, furutrekongler og solsikker). Art nouveau-motiver finnes også i vindusgitrene og inngangsporten.
Reinhold Richters villa

**Reinhold Richters villa** (polsk *Willa Reinholda Richtera*) ligger ved Ignacy Skorupkos gate 6/8 i Łódź. Bygningen ble oppført i årene 1903–1904 etter tegninger av Ignacy Stebelski til fabrikanten Reinhold Richter. I dag huser bygningen rektoratet til Det tekniske universitet i Łódź. 

Villaen regnes som en av byens mest maleriske og ukonvensjonelle bygninger. Den er en blanding av flere stiler: renessanse, manierisme, barokk og art nouveau. Hver side av elevasjonen har forskjellig form. Karakteristiske elementer i bygningen er tårnet til høyre for hovedinngangen, en treveranda og loggiaer. Det rikt utsmykkede indre er til i dag bevart i sin opprinnelige form. Veggene er reist i rød marmor og pyntet med stukkatur. Ved gaten er også villaens vokterhus bevart.
.jobs

**.jobs** er et generisk toppnivådomene som ble godkjent av ICANN 8. april 2005 som et sponset toppnivådomene. Det er forbeholdt rekrutterings-relaterte nettsteder.  Det ble lagt til internett-rota i september 2005, og godkjenning av registreringer startet opp senere samme år.

Domenets tilsiktede bruk er at selskaper og organisasjoner skal registrere sitt selskaps navn i *.jobs*-domenet, og bruke det til et nettsted spesifikt rettet mot de som søker ansettelse innen selskapet. Dette til forskjell fra generelle selskaps- og markedsføringsnettsteder innen andre toppnivådomener som *.com*. For eksempel er *opera.jobs* et nettsted som gir informasjon om ledige stillinger hos det norske programvarehuset Opera Software ASA.

Subdomener av andre domener, slik som *jobs.ibm.com*, kan også brukes til dette formålet, uten at det trengs registrering av nye domener fra det involverte selskapet.  Imidlertid så eksisterer det ikke noen standardisert måte for navngiving av selskapers rekrutteringsnettsteder, så talsmenn for *.jobs* mener det kan skaffe seg en tilstedeværelse i markedet ved å kunne utkommunisere til jobbsøkere en enkel og direkte URL-destinasjon for ansettelsesmuligheter.  Enkelte store arbeidsgivere har også inntatt dette standpunktet, deriblant *[https://web.archive.org/web/20080503065530/http://mgs.jobs/ mgs.jobs]*, hvor Microsoft søker utviklere av spill-software.

Regelverket for registrering i *.jobs* er utarbeidet med henblikk på å hindre misbruk fra ikke-kvalifiserte søkere, ved å validere hver enkelt søknad om registrering.  I motsetning til *.com* og de fleste andre toppnivådomener så tilbyr ikke *.jobs* registrering i sanntid.  

## Eksterne lenker
* Deltagende registrarer
* ICANN press release
Zygmunt Dejczmans mursteinshus

**Zygmunt Dejczmans mursteinshus** (polsk *Kamienica Zygmunta Dejczmana*) ligger på hjørnet av Tadeusz Kościuszkos allé og Adam Mickiewicz’ allé i Łódź. Det regnes for å være et av de mest fullkomne eksempler på art nouveau i Polen. Bygningen har fire etasjer med luksuriøse flerrommede leiligheter, og ble bygd i to etapper:

I 1902 tegnet arkitekten Gustaw Landau-Gutenteger halvparten av dagens mursteinshus. Bygningen stod i uforandret form frem til 1912. I 1911 solgte Zygmunt Dejczman tomten med bygningen til ekteparet Stanisław og Matylda Poznańscy (de var imidlertid ikke i slekt med Izrael Poznański), som i 1912 utbygde mursteinshuset i nordlig retning til dagens størrelse. Byggingsarbeidet ble overgitt til arkitekten Romuald Miller.

Den opprinnelige bygningen fra 1902 hadde seks vindusrader med en tovinget inngangsport. Noen av vinduene fikk en halvrundet og flat bueform. På fasaden plasserte arkitekten asymmetrisk et tre etasjer høyt karnapp, dekorert med druer, valmuer og kastanjeblader. Gutenteger planla også å gi fasaden rike plantedekorasjoner, nyreformede vinduer og flytende, bølgende gitre på balkongene. Det er imidlertid kjent at bygningen fra 1902 ikke ble utformet fullstendig etter arkitektens plan.

Fasaden til det utbygde mursteinshuset fra 1912, som frem til i dag er bevart i uforandret form, utnyttet et identisk komposisjonsmønster som det første. I tillegg ble hele fasaden til den nye bygningen rikt utsmykket med plantemotiver i form av stengsler, blader, utfoldende knopper, blomstrer, frukter, nåler og kongler til grantrær, kastanjetrær, druer, solsikker, roser, valmuer og eføy. I fasaden kontrasterer dessuten den mørke mursteinen med den rue og gråe samt glatte og hvite murpussen. De to inngangsportene og innkjørsporten er asymmetrisk plassert i fasaden. På inngangsportenes hjørner finnes basrelieffmaskaroner. Helheten står i kontrast med det uvanlig høye taket.

Gårdsplassen begrenses fra den vestlige siden av en enetasjes malerisk mursteinsbygning – en paviljong med et småtårn.

Etter andre verdenskrig ble bygningen i stor grad devastert. Mot slutten av det 20. århundre ble den imidlertid nøyesommelig totalrestaurert og fikk slik sin gamle prakt tilbake.
NSU Wankel Spider

**NSU Wankel Spider** er en bilmodell fra den tyske bilprodusenten NSU, som ble produsert mellom 1964 og 1967. Modellen var den første serieproduserte bilen med wankelmotor, og var designet av italienske Bertone. 

Modellen var basert på NSU Sport Prinz, og hadde en hekkmontert wankelmotor på 0,5 liter (497,5 cm³) med en effekt på 50 hestekrefter, som drev bilen fra 0-100 km/t på 14,5 sekunder.

Modellen ble produsert i totalt 2&nbsp;375 eksemplarer før den gikk ut av produksjon i 1967.
Kvanndalstinden

**Kvanndalstinden** er et fjell i Rauma kommune i Møre og Romsdal. Det har en høyde på  meter over havet. Kvanndalstinden er en utpreget alpin og relativt utilgjengelig topp, omkranset av breer. 

Toppen ble først besteget av den britiske tindebestigeren William Cecil Slingsby, Charles Hopkins og Lars Jansen i 1885, hvorpå Slingsby skal ha karakterisert eggen opp til Kvanndalstinden som «a long and narrow and jagged arête, which will vie with (kan konkurrere med) any in the Alps". Slingsby, Hopkins og Jensen kalte toppen Mjølnir, et navnt som senere henger igjen i tindenålen Torshammeren på eggen.

Fjellet har flere alternative ruter til toppen. Den mest populære av disse er Vestryggen, som ofte klatres i forbindelse med traversen over Venjetindan. På vestryggen finner man også den spesielle pinakkelen Torshammeren som er omkring 25 meter over terrenget rundt. 

## Se også
* Liste over Norges høyeste fjell

## Referanser




## Litteratur
* Bø, Bjarte og Anne Grete Nebell: *Klatring i Romsdal* (1994)

## Eksterne lenker
* romsdal.com – *Kvanndalstind* informasjonsside
* Bilde av Torshammeren, digitaltmuseum.no
Juodkrantė

**Juodkrantė** (tysk: *Schwarzort in Preußen*) er en liten by med 720 innbyggere på Den kuriske landtunge i Neringa kommune i Klaipėda fylke i Litauen. Byen er den nest største på Den kuriske landtunge etter Nida og var opprinnelig en fiskerlandsby. I dag er stedet et feriested, hvor befolkningen øker dramatisk i sommerhalvåret.

Siden middelalderen og fram til 1923 var dette området en del av Tyskland og Øst-Preussen, og var da kjent under sitt tyske navn. Byen er første gang nevnt i et brev fra 1429 hvor Den tyske orden beskriver ødeleggelser etter en storm. Den lå opprinnelig på den andre siden av landtungen, ut mot Østersjøen et par kilometer lenger nord, men ble flyttet i 1680-årene for å få bedre beskyttelse mot storm og de bevegelige sanddynene.

Stedet fikk et vertshus i 1673, skole i 1743 og en luthersk kirke bygget i tre i 1795. Denne brant 1878 og gjenoppbygget i teglstein til dagens kirke i 1885.

Fra midten av 1800-tallet hadde området en stor utvikling, sundet mellom Den kuriske landtunge og fastlandet og byen Memel, dagens Klaipeda ble mudret opp slik at en kunne starte fergetrafikk til området. Dette lettet kommunikasjonene, men fikk også den bivirkningen at man under arbeidene fant betydelige mengder rav. Firmaet *Stantien & Becker* ble startet i 1860 og utvirket rav fra bakken rett nord for byen. I løpet av de 30 årene denne virksomheten ble drevet, ble det utvirket rundt 2&nbsp;250&nbsp;000 kg rav og på det meste var det 1&nbsp;000 ansatte i denne virksomheten.

Utgravingen av rav førte også til byggeaktiviteter, både av boliger, skole og fergekai. Jorden som ble gravet opp ble brukte til å forsterke stranden og kystlinjen og til utfyllinger av myrområder. Men etter at *Stantien & Becker* flyttet virksomheten til Palmnicken, (i dag Jantarnij) lenger sør i Øst-Preussen i 1890, sank byen befolkning fra 851 i 1885 til 423 i 1895.

Byen som turiststed startet for alvor i 1860, da et tidligere vertshus ble ombygget til hotellet *Kurischer Hof*. Som følge av ravindustrien utviklet byen seg i nordlig retning i forhold til fiskerlandsbyen og på begynnelsen av 1900-tallet hadde stedet fem hoteller, 20 villaer og sanatoriet *Luisenbad*. Stedet ble ansett for å være ganske luksuriøst og hadde årlig 3&nbsp;000 besøkende. 

Andre verdenskrig tok knekken på turistindustrien og etter krigen var området stengt som grenseområde helt fram til 1960-tallet da det ble åpnet for medlemmer av kommunistpartiet. Men i dag er stedet noe i skyggen av Nida. Dette har medført at Juodkrantė fortsatt har en del fiskere og blir ansett som fiskerhovedstaden og har en årlig festival for fiskere.

## Eksterne lenker
*
Advokatfirmaet Thommessen

**Advokatfirmaet Thommessen AS** (tidligere Thommessen Krefting Greve Lund) er et norsk advokatfirma og driver hovedsakelig med forretningsjus. Firmaet har over 400 ansatte, hvorav rundt 320 advokater og advokatfullmektiger, og kontorer i Oslo, Bergen, Stavanger og London. 

Firmaet har 29 advokater med møterett for Høyesterett. Thommessen driver særlig med børs- og transaksjonsjuss, prosedyre og voldgift, samt generell forretningsjuridisk rådgivning. Firmaets klienter er i hovedsak norske børsnoterte selskap og utenlandske foretak.

## Historie
Firmaet ble grunnlagt 19. januar 1856, da Hans Christian Grønn etablerte privat advokatpraksis i Oslo. Grønn ønsket å frigjøre advokatyrket fra embetsverket og arbeidet for å gjøre forretningsjussen mer internasjonal. Grønn var regjeringsadvokat i perioden 1870-1873. Selskapet bisto ved opprettelsen av Norsk Hydro-Elektrisk Kvælstof-aktieselskap i 1905.

På 1990-tallet var det stor vekst og flere store fusjoner i den norske advokatbransjen. Denne utviklingen ble innledet med etableringen av Thommessen & Krefting i 1990 ved fusjonen mellom Thommessen Karlsrud Heyerdahl & Brunsvig og Krefting & Løchen (som var etablert i 1954). I 1991 fusjonerte Thommessen & Krefting med det som da var Norges største advokatfirma utenfor Oslo, Greve, Greve, Greve & Lorentzen i Bergen (som var etablert i 1928). I 1993 ble deler av advokatfirmaet Lund & Co innfusjonert og firmaets navn ble Thommessen Krefting Greve Lund AS Advokatfirma. Fra den 1. september 2009 ble firmaets foretaksnavn endret til Advokatfirmaet Thommessen AS.

Thommessen ble i 2021 for 13. år på rad kåret som «Norwegian Firm of the Year» av *Who's Who Legal*, og vinner av Chamber's Europe Award for beste norske advokatfirma i 2009, 2011, 2013 og 2021. I Prospera-undersøkelsen har Thommessen mottatt prisen for Norges beste advokatfirma flere ganger.  

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Jantarnyj

**Jantarnij** (russisk: Янта́рный); tysk: Palmnicken; litauisk: Palvininkai; polsk: Palmniki) er et byområde på Samland i Kaliningrad oblast i den russiske eksklaven. Den ligger rundt 40&nbsp;km nordøst for Kaliningrad. Området hadde 5&nbsp;455 innbyggere i 2002 og det er antatt at det er den samme innbyggertallet i dag.

Byen ble grunnlagt i 1234 på en gammelprøyssisk bosetning av Den tyske orden, som ga byen navnet Palmnicken. i 1525 ble byen og området en del av det prøyssiske hertugdømme. Under tredveårskrigen ble Palmnicken okkupert av Sverige i seks år.

Palmnicken var fra 1701 en del av Kongeriket Preussen og fra 1773 en del av den prøyssiske provinsen Øst-Preussen. Under syvårskrigen okkuperte Det russiske keiserdømmet byen i årene 1758 til 1762. I 1827 startet utvikling av rav i stor skala. I 1871 ble byen en del av det tyske keiserdømme under den prøyssisk ledede samlingen av Tyskland.

Fra begynnelsen av 1900-tallet ble turistindustrien viktigere, og byen var et kjent spa-sted. I 1939 hadde byen 3&nbsp;079 innbyggere. Palmnicken ble erobret av Den røde armé tidlig i april 1945 under avslutningen av andre verdenskrig og har siden vært under russisk kontroll.

Den tyske befolkningen ble fordrevet vestover til Tyskland, og byen ble befolket av innflyttede etiske russere samt belarusere, ukrainere og tatarer.  Palmnicken ble omdøpt til **Jantarnij**, etter det russiske ordet for rav: *jantar*.


Fil:Pribrezhnyje yantarnyje razrabotki.jpg|En tidligere ravgruve som nå er en innsjø nær Østersjøen i bakgrunnen
Fil:Anna amber mine in Yantarny.jpg|Den tidligere rav-gruven Anna II


## Massakren i Palmnicken
Under Den røde armés framrykking i januar 1945, ble en konsentrasjonsleir som var en underleir av Stutthof konsentrasjonsleir evakuert og de innsatte ble sendt på tvangsmarsj via Königsberg til Palmnicken. Bare 3&nbsp;000 av de opprinnelige 13&nbsp;000 innsatte overlevet denne marsjen. Det var meningen at de overlevde innsatte skulle sperres inne i en av rav-gruvenes tunneler, men gruvens leder motsatte seg dette. SS-styrkene tok da fangene ned til strendene ved Palmnicken natten 31. januar og tvang dem ut i det iskalde vannet i Østersjøen. Bare 15 innsatte overlevde denne krigsforbrytelsen.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Gustaw Landau-Gutenteger

**Gustaw Landau-Gutenteger** (født 1862 i Warszawa, død 13. oktober 1924 i Berlin) var en polsk arkitekt. 

Etter å ha fullført studiene i St. Petersburg bosatte han seg i Łódź rundt 1888 og åpnet sin arkitektforretning ved Piotrkowska-gaten 128. Gutenteger tegnet til å begynne med bygninger i eklektisk stil, skjønt mursteinshusene hans også bærer preg av nystiler. Fra 1901 tegnet han også i art nouveau.

Gutenteger regnes for å være en av de fremste arkitektene i byens historie. Hans mest kjente prosjekter omfatter blant annet Huset under Gutenberg, Wilhelm Landaus bankhus, Hotel Grand, Ezras Izrael-synagogen og Oszer Kons mursteinshus.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Simonsen

**Simonsen** kan referere til:

* Simonsen Telecom, en norsk elektronikk-produsent
* Simonsen (advokatfirma) i Norge

Personer med Simonsen som etternavn
* Anne Hege Simonsen, sosialantropolog, forsker og journalist
* Bjørg Simonsen, norsk politiker (Det norske Arbeiderparti)
* Gustav Heiberg Simonsen, representant for Bodø Høyre i bystyret i Bodø i perioden 1967–1971
* Jan Ketil Simonsen, norsk sosialantropolog som har forsket på Afrika
* Jan Simonsen, tidligere stortingsrepresentant
* Jon Simonsen Mølstre, kjøpmann og den første fyrvokteren på Ryvarden fyr
* Kai Simonsen, kadett ved Søofficerskolen i København
* Kari Simonsen, norsk skuespiller
* Magne Simonsen, fotballspiller
* Marie Simonsen, journalist
* Niels Simonsen Glostrup, biskop i Oslo
* Per Ditlev-Simonsen, norsk skipsreder og politiker
* Stian Barsnes-Simonsen, norsk skuespiller og programleder
* Terje G. Simonsen, norsk idehistoriker som bl.a. har skrevet om esoteriske tematikker
* Åge Simonsen, norsk biolog, zoolog og saksbehandler i Norges Miljøvernforbund

## Se også
* Simon, et mannsnavn som er særlig utbredt i den jødiske og kristne kulturen
Simca 1000

**Simca 1000** er en bilmodell fra den franske bilprodusenten Simca, som ble produsert mellom 1961 og 1978. Modellen var en liten, firedørs sedan med hekkmontert motor som både var svært billig og relativt moderne ved lanseringen, noe som raskt gjorde den populær. Bilen var også den eneste i segmentet med fire dører (med unntak av Renault Dauphine og, fra juli 1962, Renault 8, som var svært lik Simca 1000).

Bilen var bakhjulsdrevet og hadde bensintanken montert bak sammen med motoren. Dette gav bilen en vektfordeling på 35/65 (foran/bak), sammen med en ekstremt lett front og en tendens til overstyring på svingete veier. Reservehjulet var plassert vertikalt i bagasjerommet foran.

Modellen ble svært populær i Frankrike, og til en viss grad også i eksportmarkedene. I løpet av modellens 17 år i produksjon ble nesten 2&nbsp;000&nbsp;000 eksemplarer solgt, før produksjonen stanset i 1978.

## Varianter
Simca 1000 (uttales «mille» på fransk) var tilgjengelig med forskjellige utstyrsnivåer og varianter av den opprinnelige Simca *Type 315*-motoren. Billigmodellen ble solgt under navnet *Simca 900*, og ble senere erstattet av *Simca 4 CV*, og var utstyrt med en 0,8 liters motor, mens toppmodellen, som ble lansert i 1969, fikk 1,1-litersmotoren fra den større Simca 1100. Tidlig på 1970-tallet fant også 1,3-litersmotoren fra den største 1300 veien til Simca 1000. 

I tillegg til manuell girkasse, som var standardutstyr, kunne enkelte utgaver også leveres med en tretrinns automatisk girkasse.

## Simca-Abarth (1964-1966) og Simca 1000 Rallye
I begynnelsen av produksjonen bygget den italienske tuneren Abarth modifiserte utgaver av Simca 1000, og senere begynte også Simca å bygge en *Rallye*-utgave, som bidro til å øke modellens popularitet i motorsportmiljøer.

* Simca-Abarth 1150 – 1&nbsp;137 cm³, 55 hestekrefter, skivebremser
* Simca-Abarth 1150S – 1&nbsp;137 cm³, 58 hestekrefter, skivebremser
* Simca-Abarth 1150SS, 1&nbsp;137 cm³, 65 hestekrefter, skivebremser, kunne leveres med sekstrinns girkasse

Toppmodellen var *Simca 1000 Rallye 3*, som hadde en effekt på 103 hestekrefter. Kun 1&nbsp;000 eksemplarer ble produsert i 1978.
Venjetindan

**Venjetindan** (eller *Vengetindene*) er et fjellmassiv i Rauma kommune i Møre og Romsdal. Det er det høyeste fjellmassivet i området, og ligger omkranset av andre kjente fjell, som Romsdalshorn, Kvanndalstind og Trolltindan.

Venjetindan strekker seg i nord-sørlig retning, med den høyeste toppen, Store Venjetinden (1852 moh.), lengst nord. Lille Venjetinden (1820 moh.) ligger rett sør for Store Venjetinden. Disse to markante toppene er atskilt av et bratt skar (Vestgjelet), og begge toppene kan by på bratte sydvegger med flere alternative klatreruter opp. Videre fortsetter tinderekka med pinakler og mindre vegger langs ryggen mot Søndre Venjetinden, og videre ryggen over mot Kvanndalstind. Massivet domineres på vestsiden av store rygger og renner, samt den bratte vestveggen på Store Venjetinden. På østsiden domineres Vengetindmassivet av Mjølnerbreen.

Sammen med Kvanndalstindan kan Venjetindan by på det mest alpine terrenget i Romsdalen. Her finner man også noe av det fasteste fjellet i området, og fjellet er derfor et populært mål for fjellklatrere. Anmarsj til de fleste klatrerutene går fra Venjesdalen, via bomvei fra Isfjorden.

## Referanser
Sojuz TM-31

**Sojuz TM-31** er betegnelsen på en romferd i det russiske Sojuz-programmet, som transporterte de første beboerne (ISS Ekspedisjon 1) til Den internasjonale romstasjonen (ISS) i oktober 2000.

## Mannskap
**Ved oppskyting [[ISS-ekspedisjon 1]]:**
* Jurij Gidzenko, Sojuz-pilot 
* Sergei Krikalev
* William Shepherd, kommandør ISS Ekspedisjon 1

**Ved landing:**
* Talgat Musabayev 
* Jurij Baturin
* Dennis Tito, verdens første romturist

## Høydepunkter fra ferden
10 minutter etter oppskyting var Sojus TM-31 i en midlertidig bane, og Gidzenko kunne begynne en serie manøvre som skulle lede Sojus-romskipet nærmere ISS, og til en kobling med Zvezda-modulen kl 4:21 a.m. EST 2. november. 90 minutter etter sammenkoblingen, åpnet Shepherd luken til Zvezda og mannskapet entret ISS for aller første gang. 

### Dokking med ISS
***Dokket til ISS:** 2. november 2000 09:21 UTC (til bakre port av Zvezda)
***Frakoblet fra ISS:** 24. februar 2001 10:06 UTC (fra bakre port av Zvezda)
***Dokket til ISS:** 24. februar 2001 10:37 UTC (til en port på Zarja)
***Frakoblet fra ISS:** 18. april 2001 12:40 UTC (fra en port på Zarja)
***Dokket til ISS:** 18. april 2001 13:01 UTC (til bakre port av Zvezda)
***Frakoblet fra ISS:** 6. mai 2001 02:21 UTC (fra bakre port av Zvezda)

## Se også
*Sojuz-programmet
*Liste over Sojuz-ferder''
*Den internasjonale romstasjonen
*Liste over byggingen av ISS
*Liste over bemannede romferder til ISS
*Liste over besøkende til Den internasjonale romstasjonen

## Bilder

Fil:Soyuz tm-31 transported to launch pad.jpg|Sojuz TM-31 blir transportert til oppskytingsrampen i Bajkonur 29. oktober 2000
Dawid Lande

**Dawid Lande** (født 14. april 1868 i Łódź, død 10. september 1928 i Karlovy Vary) var en polsk arkitekt. 

Lande fullførte Håndverkskolen i Łódź og reiste til St. Petersburg for å studere ved Sivilingeniørinstituttet. Etter å ha fullført studiene arbeidet han to år i Berlin i arkitektbyrået «Keyser und Grossheim» før han reiste tilbake til sin hjemby og åpnet en egen forretning der.

Lande var i sin tid en av byens mest populære arkitekter, kjent for sine prosjekter i Łódź og Warszawa. De mest kjente omfatter blant annet Den russiske riksbanks sete i Łódź, Dawid Sendrowicz’ mursteinshus, Hotel Grand, Leon Rappaports villa og Mieczysław Pinkus' mursteinshus. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Flax

:*For det norske heavy metal-bandet, se: [[Flax (band)]]*
**Flax** er norsk statlig lotteri som foregår gjennom salg av skrapelodd ved Norsk Tippings kommisjonærer i kiosker og dagligvarebutikker. Lotteriet ble opprettet i 1988 som en del av Det norske Pengelotteri, men har siden 1995 blitt drevet av Norsk Tipping A/S. Flax-lotteriet, som består av flere typer skrapelodd, hadde en omsetning på rundt 900 millioner kroner i 2003. Overskuddet har siden 1992 blitt fordelt likt til idrett, kultur og forskning.

## Bakgrunn
Det tradisjonsrike Pengelotteriet hadde sin første trekning i 1913 og hadde sitt beste år i 1985, med en årsomsetning på 676 millioner kroner. De kommende årene falt omsetningen dramatisk og spillet fikk en foreløpig driftsstans etter 1994, hvor årsomsetningen hadde kommet ned i 30 millioner kroner. Da Norsk Tipping overtok driften av Det norske Pengelotteri fra Nordlandsbanken 1. januar 1995, bygget selskapet om Flaxspillet, utvidet produktspekter med flere typer skrapelodd, tilpasset det online-teknologien og relanserte Pengelotteriet 1. april 1997. Det viste seg imidlertid ganske raskt at tiden for det tradisjonsrike Pengelotteriet var ute, og spillet ble lagt ned i mars 1998.

## Typer lodd
* Millionflax (tradisjonelt flakslodd)
* Griseflax 
* Bingoflax
* Bokstavflax
* Fotballflax
* Sudokuflax
* Julekalenderflax (november-desember)
* Pengedryss

## Eksterne lenker
* Norsk Tipping
* Slik spiller du Flax
Joker (Norsk Tipping)

**Joker** er et spill fra Norsk Tipping. Spillet ble innført i mai 2000 og tok opp arven etter Pengelotteriet. Spillet trekkes to ganger i uken med overføring på NRK1.

## Eksterne lenker
* Norsk Tipping
Extra (Norsk Tipping)

**Extra** er et sjansespill fra Norsk Tipping. Spillet ble lansert 28. september 1996 og trekningen overføres hver tirsdag på NRK1.

Extra er et spill med klare likhetstrekk med bingo. Spillebrettet er på 25 ruter – 5 ganger 5. Seks ruter er friruter, de er markert med en F og kan krysses av med en gang. Programlederen vil så lese opp tallene etter hvert som de trekkes. Det trekkes 47 tall i intervallet 1-75, og man krysser av for disse hvis de finnes på spillebrettet. Extra har seks premier i hovedtrekningen, og man vinner ved å:

* være først til å fylle de ni rutene i midten - kalt «bildet»
* fylle «bildet» ved spillets slutt
* være først til å fylle den ytterste ringen på brettet – kalt «rammen»
* fylle «rammen» ved spillets slutt
* være først til å fylle hele spillebrettet – kalt «første brett»
* fylle hele spillebrettet – kalt «fullt brett»  – ved spillets slutt

**Fakta om Extra-spillet:**
* Antall spillere i gjennomsnittsuke: 	337 700	
* Gjennomsnittsalder på spillere: 	55 år 			
* Gjennomsnitts spillebeløp per uke:  	52,7 kr.	 
* Fordeling kjønn: 			Kvinner	 57 %	Menn 43 %	
* Kulturdepartementet har satt øvre omsetningsramme for EXTRA til 20 millioner kroner per uke
* Halvparten av omsetningen går til gevinster 
* Toppgevinsten er 2 millioner kroner 
* Spillet trigger ikke spilleproblemer, det er slått fast både av lotteritilsynet og av markedsundersøkelser

## Eksterne lenker
* Norsk Tipping
* Om Extra
Oddsen

**Oddsen** er samlebetegnelse på oddsspill fra Norsk Tipping. Spilltypen ble innført 1. februar 1994, etter at Norsk Tipping fikk tillatelse til etablering av oddsspill i november 1993. Spillet erstattet Måltips, som hadde eksistert siden 1989. Det finnes tre typer oddsspill: Langoddsen,  Oddsbomben (som erstattet Resultatoddsen i september 2002) og Liveoddsen (som ble lansert under Fotball-EM 2012). Liveoddsen gir spillerne mulighet til å spille på kampene mens de pågår. 1. januar 2004 ble det innført 18-års aldersgrense for spillene.

## Langoddsen
Langoddsen er et spill hvor man tipper hjemmeseier, borteseier eller uavgjort. Du kan selv velge fra to til ti kamper. Enkelte kamper kan du òg tippe singel. Langoddsen er eneste pengespill i Norge med faste odds. Med unntak av systemspill kreves det at du har tippet rett i alle kampene du har spilt for å få utbetalt premie. For å finne hva du vinner, ganger du oddsen fra kamp 1 med oddsen fra kamp 2, og det igjen med oddsen fra kamp 3, inntil du har kommet gjennom alle kampene. Til slutt ganger du det med innsatsen. La oss si du har satset 100 kr og satt opp to kamper, hvor den ene kampen har 3,35 i odds den andre har 2,00 i odds. Da blir det (3,35*2,00) * 100 kroner. Dette gir en odds på 6,70 og følgelig en utbetaling på 670 kroner.

## Tidligere spill
### Vinneroddsen
Vinneroddsen kunne rett og slett gå ut på å tippe for eksempel hvem vinner et skirenn, hvem som scorer første mål, eller som hvem vinner for eksempel Melodi Grand Prix. Hovedsakelig gikk det ut på å tippe korrekt resultat mellom to fotballag. Det var løpende odds på vinneroddsen. Det ble avviklet 31. mai 2016.

## Eksterne lenker
* Norsk Tipping
Adolf Zeligson

**Adolf Norbertovitsj** **Zeligson** (1867–1919) var en polsk arkitekt som tegnet flere palasser, leiegårder og fabrikker samt Den nye jødiske kirkegård i Łódź. 

Zeligson var sønn av Noach, en lærer ved en jødisk elementærskole i Łódź, og Chaja Gitla. Etter å ha fullført handelshøyskolen i Łódź i 1884, studerte han ved sivilingeniørinstituttet i St. Petersburg. Han avsluttet bygningsingeniørutdannelsen der i 1890. Etter studiene reiste han tilbake til Łódź og åpnet et eget arkitektkontor i 1891.  

Etter avsluttet utdannelse hadde han et praksisopphold hos Yu Jung i Stuttgart. I 1894 gikk han inn i aksjeselskapet for papirfabrikker i Lodz. I 1907, etter et års opphold i Paris, slo han seg ned i Moskva. Etter revolusjonen flyttet han tilbake til Polen.

Zeligson tegnet bygninger for de rikeste familiene i Łódź, som Silberstein og Poznański. De viktigste prosjektene hans omfatter Jakub Hertz’ palass, Maurycy Poznańskis palass, Karol Poznańskis palass, Izrael Poznańskis palass og Den nye jødiske kirkegård i Łódź.

Fra 1908 var han medlem av arkitektforeningen i Moskva.

Etter endt utdanning hadde han et praksisopphold hos Yu Jung i Stuttgart. I 1907, etter et års opphold i Paris, slo han seg ned i Moskva. Etter revolusjonen flyttet han tilbake til Polen.

Før 1911 reiste han til Warszawa hvor han senere døde.


Fil:Izrael Poznański's Mausoleum Lodz 05.JPG|Izrael Poznańskis Mausoleum (1903–1905), Den nye jødiske kirkegård, Łódź
Fil:Pałac K.Poznańskiego.jpg|Karol Poznańskis Herrenhaus (1904, fra 1945 Musikakademie Łódź), Łódź
Fil:Moscow, Povarskaya 46.jpg|J. M. Schlossbergs Haus (1910–1911), Moskva
Fil:Moscow Ilyinka9str2 F38.jpg|Moskauer Filiale der Asow-Don-Handelsbank (1911–1912), Moskva


## Referanser
Franciszek Chełmiński

**Franciszek Chełmiński** (født 1862, død 1914 i Łódź) var en polsk arkitekt.

Chełmiński fullførte studiene ved Sivilingeniørinstituttet i St. Petersburg, og var fra 1892 til 1914 Łódź’ byarkitekt som Hilary Majewskis etterfølger. Han tegnet hovedsakelig villaer, fabrikantpalasser, industribygninger og leiegårdshus, særlig i eklektisk stil, med elementer av fortifikasjonsarkitektur, barokk, gotikk, renessanse og art nouveau.

Chełmińskis viktigste prosjekter omfatter blant annet St. Aleksej garnisonskirke, Teodor Steigerts mursteinshus, Karol Haertigs palass, St. Olga kirke, Jakub Kestenbergs villa og Grohmans tønner.
İskenderunbukta

**İskenderunbukta** (tyrkisk: *İskenderun Körfezi*) er en bukt i det østlige Middelhavet. Den ligger på sørkysten av Tyrkia, ikke langt fra grensen til Syria. Øst for bukta ligger den tyrkiske provinsen Hatay med byen İskenderun, som har gitt navn til bukten.

De østlige og sørlige kystene av havbukten har blitt formet av Nurfjellene (tyrkisk: Amanos Dağları, som bokstavelig betyr «fjellene av hellig lys»). På den vestlige kystlinjen ligger den antikke greske og dagens moderne by Tarsus, et navn som fortsatt blir brukt, og på den østlige kystlinjen ligger de antikke greske byene Issos og Alexandretta, i dag omdøpt til İskenderun som ligger nær buktens sørlige kyst. På den nordlige kystlinjen ligger den historiske regionen Kilikia.

## Navn
Bukta er oppkalt etter den nærliggende tyrkiske byen İskenderun, som i antikken het Alexandretta (gresk: Αλεξανδρέττα, bokstavelig «Lille Alexandria»). Bukta var også tidligere kjent som Issusbukten eller -havet (latin: *Mare Issicum* eller *Issicus Sinus*) (gammelgresk: Ἰσσικὸς κόλπος). Herodot og Stefan fra Bysants registrerer den også som Marandynianske bukt (gammelgresk: Μυριανδικὸς κόλπος), etter den nærliggende byen Myriandros. På 800- til 1100-tallet ble bukten kjent som den armenske bukten (armensk: Հայկական ծոց). grunnet opprettelsen av det armenske kongedømmet Kilikia ved İskenderunbukta.

## Forurensing
Det er mye tungindustri rundt İskenderunbukta, blant annet fem sementfabrikker, ti stålfabrikker og tre kullkraftverk: İsken Sugözü, Atlas og Emba Hunutlu. Fjellene rundt bukten fanger opp luftforurensning, men ettersom detaljer om utslipp fra skorsteinene sendes til myndighetene upublisert, er det vanskelig å fordele ansvaret for dødsfall og sykdommer forårsaket av luftforurensning i området. Vannet er også forurenset av landbaserte aktiviteter, og fra skipsfart og fiskeoppdrett.

## Referanser


## Litteratur
* Rennell, James (1830): ''The Geographical System of Herodotus Examined and Explained...'', bind I (2. utg.), London: C.J.G. & F. Rivington.
* Stauffer, Anne; Gümüşel, Deniz (2016): ''Coal power generation and health in Iskenderun Bay, Turkey'' (PDF) (Rapport). Health and Environment Alliance (HEAL).
William Shepherd

**William McMichael Shepherd** (født 26. juli 1949) er en tidligere amerikansk astronaut som var commander på Den internasjonale romstasjonen (ISS) sitt første permanente mannskap, ISS Ekspedisjon 1. Han har også fløyet med romfergen og det russiske Sojuz.

## Romferder

## Hedersbevisninger
* Shepherd ble tildelt «Congressional Space Medal of Honor» i 2003.
* Mottaker av NASA sin «"Steve Thorne" Aviation Award».

## Trivia
Da Shepherd i sin tid satt foran opptakskomiteen til NASA og ble intervjuet som potensiell astronaut, ble han stilt spørsmål: «Hva er det du gjør bedre enn alle andre?». Eks-SEAL-soldaten Shepherd skal så ha svart: «Jeg dreper folk med kniv».

## Bilder

Fil:Crew STS-27.jpg|Mannskapet på STS-27
Fil:STS-41 crew.jpg|Mannskapet på STS-41
Fil:STS052-25-005.jpg|Mannskapet på STS-52 i bane
Fil:ISS-Expedition 1-crew.jpg|Mannskapet på ISS Ekspedisjon 1
Fil:STS-102 crew.jpg|Mannskapene som deltok på STS-102


## Referanser


## Eksterne lenker
* William M. Shepherd hos National Aeronautics and Space Administration (NASA)s nettsted.
* spacefacts.de – Biographies of U.S. Astronauts: Shepherd, William McMichael
* usna.edu – WILLIAM M. SHEPHERD (CAPTAIN, USN)
Idrettslaget Blest

**Idrettslaget Blest** (stiftet 20. november 1968) er et norsk idrettslag fra Borge i Vestvågøy i Nordland. Navnet BLEST består av følgende bygdenavn: '''B'''østad, '''L'''iland, '''E'''ltoft, '''S'''aupstad og '''T'''angstad.

Klubben driver med håndball, fotball, ski og turn.

Klubbens draktfarge er grønn skjorte og bukse.

## Eksterne lenker
* 
* Norges Fotballforbund: IL Blest
Zygaenoidea

* Bloddråpesvermere
* Sneglespinnere
* Megalopygidae
* Epipyropidae
* Anomoeotidae
* Aididae
* Chrysopolomidae
* Cyclotornidae
* Phaudidae
* Dalceridae
* Somabrachyidae
* Heterogynidae
* Himantopteridae
* Lacturidae

**Zygaenoidea** er en gruppe (overfamilie) av sommerfugler som omfatter to artsrike familier, bloddråpesvermere (Zygaenidae) og sneglespinnere (Limacodidae), og mange mer artsfattige. Medlemmene i denne gruppen varierer svært mye i utseende. De fleste er små til middelsstore og ofte brunlige på farge, men bloddråpesvermerne kan være over 10 cm i vingespenn og er skarpt fargede i rødt og metallisk. Larvene er korte og tykke, mer eller mindre flattrykte, vanligvis med ganske korte bein, ofte litt sneglelignende. Flere av familiene beskytter seg med sviende neslehår, bloddråppesvermerne skiller ut hydrogencyanid og er giftige. Familiene Epipyropidae og Cyclotornidae har et uvanlig levevis for sommerfugler, i og med at de er rovdyr eller parasitter på sikader og maur. Enkelte arter kan gjøre skade på jordbruksvekster i tropene, men stort sett har denne gruppen liten økonomisk betydning.
## Eksterne lenker
*
Blitzkrieg on Birmingham ’77

***Blitzkrieg on Birmingham '77*** er et uoffisielt konsertalbum av heavy metal-bandet Motörhead.

## Sporliste
# «Motorhead» (3:22)
# «Vibrator» (3:59)
# «Keep Us on the Road» (5:55)
# «The Watcher» (5:08)
# «Iron Horse» (5:11)
# «Leaving Here» (2:59)
# «On Parole» (6:32)
# «I'm Your Witchdoctor» (3:02)
# «Train Kept A-Rollin’» (3:46)
# «City Kids» (4:32)
# «White Line Fever» (2:40)

## Personell
*Lemmy – Vokal, bass
*Eddie Clarke – Gitar
*Philthy Taylor – Trommer

## Kilder
*
Hindenburglinjen

**Hindenburglinjen** (tysk: Siegfriedstellung) var et omfattende forsvarssystem i det nordøstlige Frankrike under første verdenskrig. Den ble konstruert av tyskerne i løpet av vinteren 1916-1917. Linjen strakk seg om lag 480&nbsp;km (300&nbsp;miles). 

Avgjørelsen om å bygge linjen ble tatt av generalene Paul von Hindenburg og Erich Ludendorff i den siste delen av slaget ved Somme. Linjen ble bygget gjennom en tysk lomme i frontlinjen, slik at tilbaketrekking til Hindenburglinjen forkortet den tyske frontlinjen med rundt 48&nbsp;km (30&nbsp;miles). Det innebar at tyskerne kunne frigjøre 10 divisjoner. Tilbaketrekkingen til linjen begynte i februar 1917 og under tilbaketrekkingen benyttet de tyske styrkene seg av brent jords taktikk.

Linjen ble av de allierte anslått å være ugjennomtrengelig, men ble brutt av britiske styrker under slaget ved Cambrai i 1917.

## Referanser


## Kilder

* Stevenson, David (2012), *1914-1918 The History of the First World War*, Penguin, ISBN 9780718197957

## Eksterne lenker
*
Andalusier

**Andalusier** er en hesterase som kommer fra Den iberiske halvøya. Den var den beste krigshesten i romertiden og under den greske storhetskrigen. Navnet andalusier stammer fra Andalucía i Sør – Spania, mens ordet *pura rasa espanol* betyr «renraset spanjol». Rasen er også kjent som «kongenes hest – hestenes konge», og er en av verdens beste dressurhester.

Dagens andalusiere stammer rett fra de modige krigshestene. I 1567 grunnla kong Felipe II den kongelige stall og stutteri, der han håpet og forbedre andalusieren og dermed folkets interesse for rasen ved og tilføre andre blodslinjer.  Han kalte andalusierenvfor «den spanske hest». Ikke før i 1572 ble andalusieren betegnet som en egen rase, og fra da av har Kong Felipe brennmerket alle sine hester med en kronet R. Senere ble det åpnet en stambok for å bevare rasens renhet. Denne boken heter «Registro de Caballos Españoles y Hacas». 

Rasen er kraftig og muskuløs, men samtidig elegant. Den er godt kjent for sine gode bevegelser, som gjør den perfekt for dressur og klassisk ridning. Ellers kan den også brukes som fritidshest. En ordentlig andalusier er modig, fyrig, medgjørlig og utrolig snill. I Spania brukes rasen mye til tyrefekting, og i den klassiske rideskolen. Hesten finnes i alle farger, men for kort tid siden var bare brun, sort og skimmel godkjente farger. 

Andalusier-hopper skal være minst 150 cm i mankehøyde, og hingster minst 152 cm.
Fingermøll

* *[[Alinguata]]*
* *[[Alucita]]*
* *[[Hebdomactis]]*
* *[[Hexeretmis]]*
* *[[Microschismus]]*
* *[[Paelia]]*
* *[[Prymnotornis]]*
* *[[Pteroropteryx]]*
* *[[Triscaedecia]]*

**Fingermøll** (Alucitidae) er en liten familie av sommerfugler med fjæraktig oppdelte vinger. I Norge finnes det en vanlig art, kaprifolfingermøll (*Alucita hexadactyla*), som er vanlig nord til Sør-Trøndelag og kan finnes nesten året rundt, dessuten forkommer en sjeldnere art på Østlandet, leddvedfingermøll (Pterotopteryx dodecadactyla).

## Utseende
Små til middelsstore (vingespenn 6 – 26&nbsp;mm) møll. Vingene er vanligvis delt opp i mange, fjærlignende staver, hos noen av de største artene er de bare oppdelt ytterst. På farge er de som oftest brunlige. Hodet har lange, fremoverrettede palper og trådformede antenner. Sugesnabelen er velutviklet. Beina er lange med markerte sporer. Larvene er korte og trinne, med korte bein, kroppen har mange, korte børster.

## Levevis
De voksne møllene flyr om natten. De er kjappe og livlige, også om de blir forstyrret om dagen. Larvene borer i blomsterknopper, skudd eller i galler. De fleste av de nordlige artene lever på kaprifolfamilien (Caprifoliaceae), de tropiske artene gjerne på trompettrefamilien (Bignoniaceae) og maurefamilien (Rubiaceae). Én art blir regnet som en skadegjører på kaffe.
## Systematisk inndeling

* Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
** Gruppen Glossata – Homoneura
*** Gruppen Coelolepida
**** Gruppen Myoglossata
***** Gruppen Neolepidoptera
****** Gruppen Heteroneura
******* Gruppen Eulepidoptera
******** Gruppen Ditrysia
********* Gruppen Apoditrysia
********** Overfamilien **Alucitoidea** 
*********** Familien **fingermøll, Alucitidae ** – ca. 170 kjente arter
************ *[[Alinguata neblina]]* Fleming, 1948
************ Slekten *[[Alucita]]* Linnaeus, 1758 – ca. 150 beskrevne arter, bl.a.: 
************* kaprifolfingermøll, *[[Alucita hexadactyla]]* Linnaeus, 1758 – vanlig til Sør-Trøndelag
************* *[[Alucita grammodactyla]]* Zeller, 1841 – funnet i Sverige og Danmark, ikke i Norge
************ *[[Hebdomactis crystallodes]]* Meyrick, 1929
************ Slekten *[[Hexeretmis]]* – tre arter
************ Slekten *[[Microschismus]]* – 10 arter
************ *[[Paelia lunuligera]]* Walker, 1866
************ *[[Prymnotornis crypsicroca]]* Meyrick, 1931
************ Slekten *[[Pterotopteryx]]* Hannemann, 1959 – fem arter, bl.a.:
************* leddvedfingermøll, *[[Pterotopteryx dodecadactyla]]* (Hübner, 1813) – kjent fra Oslo, Østfold, Akershus og Telemark i Norge. Arten blir vurdert som Sårbar (VU) på den Norsk rødliste for arter
************ Slekten *[[Triscaedecia]]* – to arter

## Kilder
Aarvik, L., Berggren, K. og Hansen, L.O. (2000) Catalogus Lepidopterorum Norvegiae. Lepidopterologisk Arbeidsgruppe, Zoologisk Museum, Universitetet i Oslo, og Norsk institutt for skogforskning, Ås.

Nettsiden *Norges sommerfugler*: https://web.archive.org/web/20100309041730/http://www.nhm.uio.no/norlep/
## Eksterne lenker
*
Jurij Gidzenko

**Jurij Pavlovitsj Gidzenko** (russisk: Юрий Павлович Гидзенко; født 26. mars 1962 i landsbyen Jelanets, Mykolajiv oblast) er en russisk kosmonaut med ukrainske aner.  Han har logget over 329 dager i verdensrommet, inklusive 179 dager ombord på Mir, og over 140 dager ombord på ISS. Han er oberst i det russiske flyvåpenet. Han er gift med Olga Vladimirovna Sjapovalova, (f. 1961). De har to sønner, Sergej og Aleksandr.

## Romferder

## Hedersbevisninger
Gidzenko er tildelt æresbevisningen:
* *[[Helt av Den russiske føderasjon]]*

## Bilder

Fil:ISS-Expedition 1-crew.jpg|Mannskapet på ISS Ekspedisjon 1
Fil:Yuri Gidzenko ISS Leonardo Module.jpg|Gidzenko inne i Leonardo (MPLM) ifm STS-102
Fil:STS-102 crew.jpg|Alle mannskapene til STS-102
Fil:Soyuz TM-34 crew 1.jpg|Mannskapet på Sojuz TM-34


## Referanser


## Eksterne lenker
* NASA bio
* Spacefacts.de om Gidzenko