open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Anders Kjær

**Anders Kjær** (født 20. august 1940) er en norsk maler, bosatt i Krødsherad. Kjær vakte stor oppsikt da han i 1982 stilte ut en serie malerier som imiterte pornografiens estetikk.

Kjær er selvlært som maler og har studert kunsthistorie, filosofi og arkeologi ved Universitetet i Oslo. Han debuterte på Høstutstillingen i 1966 og hadde sin første separatutstilling på Kunstnernes Hus, Oslo i 1968. Gjennom 1970-årene samarbeidet han med andre kunstnere i Gras-gruppa, arbeidet med inspirasjon fra amerikansk pop-art og med et politisk engasjement.

Utstillingen *Uten tittel* på Galleri F 15 i 1982 omfattet mer enn 40 malerier, hovedsakelig akryl på lerret, hvor Kjær kopierte, imiterte og ironiserte over pornografiens estetikk. Ustillingen ble også vist i Bergen og Trondheim, og utgitt i bokform. Kunsthistorikeren Tommy Sørbø skriver at Kjær har «*dyrket overflaten med et postmoderne blikk. Det er nemlig ikke en damerumpe av kjøtt og blod han har malt, det er en damerumpe slik den fremstår i et glanset mannfolkblad. Å kritisere ham for å flørte med mykpornoens vakre modellkropper henger ikke helt på greip, det er nemlig det kunstige og iscenesatte som er hans hovedpoeng*.»

I 1990-årene arbeidet Kjær med nordiske naturmotiver i en stil som kan minne om impresjonisme, med spor av rennende maling og andre postmoderne trekk som «avslører» maleriet som maleri. Se eksempler med titler som *Vidda, høst*; *Fjellmyr*; *Myr, skumring* og *Aftenlandet* i lenken nedenfor. 

Kjær har illustrert bøker med dikt av Tor Jonsson og Oddmund Hagen.

## Referanser


## Litteratur
* Tommy Sørbø. *Norske malerier*. Schibsted, 2005. *Om Kjær* s 124
* Gunnar Sørensen. *Anders Kjær*. Labyrinth Press, 1991. 
* *Anders Kjær: «Uten tittel» : malerier 1982*. Tiden forlag, 1982. Innledning av Harald Flor s. 5-20. 
* *«Uten sidestykke» : en artikkelsamling om mediafenomenet Anders Kjær*. redigert av Are Guttelvik. Bergen, 1982. (Kunsthistorisk institutts småskrifter ; 1)
* artikler i *F 15 kontakt* nr 4-5/1991 og nr 8/1982

* *Ved grensa*. Tor Jonsson, dikt ; Anders Kjær, måleri. Samlaget, 1995. 
* *Landskapets tekst*. Malerier av Anders Kjær; Dikt av Oddmund Hagen. Wigestrand forlag, 2006. 

## Eksterne lenker
* Galleri Henrik Gerner  32 bilder av Kjær
Kaskaskia

**Kaskaskia** er en landsby i Randolph County i Illinois i USA. Ved folketellingen i 2010 hadde byen 14 innbyggere. Stedet var Illinois sin første statshovedstad, før hovedstaden ble flyttet til Vandalia i 1820.

## Historie
Da Louis Joliet og Jacques Marquette utforsket Mississippifloden i 1673, støtte de ved Illinois River på stammen kaskaskia. De ble tatt vel imot og grunnla der misjonsstasjonen *Conception Immaculee*. Misjonen ble flyttet flere ganger, til den til sist var ved elvemøtet mellom Kaskaskia River og Mississippi. Landsbyen Kaskaskia ble grunnlagt av 1703 pater Marest og noen franske pelshandlere med deres indianske koner. Stedet lå på fruktbart område i alluvialland ved Mississippi (i dag kalt *American Bottoms*), og det ble snart sentrum for regionens pelshandel og jordbruk. Ved utbruddet av den franske og indianske krig i 1756 bygde franskmennene Fort Kaskaskia på Garrison Hill. Etter at Frankrike hadde tapt krigen ble fortet ødelagt av Kaskaskias innvånere. Det som gjenstår kan ses i *Fort Kaskaskia State Historic Site*. For ikke å måtte leve under britisk styre flyttet mange av Kaskaskias innbygere over Mississippi til Ste. Genevieve og St. Louis.

I 1771 befestet britene en stor steinbygning inne i byen, og kalte det Fort Gage. Tidligere var dette de franske jesuittenes misjonsstasjon, til britene overtok og brukte det til kaserne. I den amerikanske uavhengighetskrig førte George Rogers Clark sine *[[Long Knives]]* til Illinois og inntok den 4. Juli 1778 Fort Gage, uten å løsne et skudd. Etter krigsslutt i 1786 var det verken sivile eller militære her mer, og området rundt ble behersket av banditter anført av John Dodge. De tok seg Kaskaskia som hovedkvarter og terrorisere området. Situasjonen roet seg først da militære marsjerte inn i 1790. U.S. Army renoverte fortet og tolv av soldatene stasjonert der ble i 1803 med Lewis-og-Clark-ekspedisjonen. I 1812 års krig gav fortet beskyttelse fra overfall fra indianere som var allierte med britene.

I 1809 ble Illinois et amerikansk territorium, og Kaskaskia ble dets hovedstad. Men i 1820 ble denne rolle ovtetatt av det mer sentralt beliggende Vandalia. Kaskaskia tapte betydning og den stadige innvandring gjorte at flere rivaliserende nabobyer vokste frem. Det størte problemet var Mississippi, hvis store oversvømmelse i 1844 nesten ødela byen. Atter i 1881 ble mye ødelagt i en storflom i april. Den måneden skar Mississippielven som da var statens vestlige grense, over et nes og grov ut en nytt elveløp gjennom store deler av den tidligere byen. Befolkningen i Kaskasia som var overrasket over å plutselig befinne seg på Missouris side av elven, krevde at statsgrensen skulle følge det gamle elveleiet. Kaskaskia er derfor en av svært få områder av Illinois som ligger vest for Mississippis hovedløp, på Kasskaskia Island i en meander og klart på vestre bredd.

De fleste overlevende flyttet uansett til St. Louis.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Peter Holm (1733–1817)

**Peter Holm** (født 1733 i Nyborg i Danmark, død 26. mai 1817 i Kristiansand) var en dansk-norsk amtmann og topografisk forfatter.

Han var sønn av Thomas Nicolai Holm, stads- og garnisonskirurg i Nyborg, og Cathrine Lucie Lengerchen. I 1751 ble han juridisk kandidat, 1757 assessor i hovretten i København, 1761 auskultant i General-Landøkonomi- og Kommercekollegiet, i 1767 justisråd. Samme år ble han amtmann i Nordlandene, 1771 amtmann i Bratsberg amt og 1773 i Lister og Mandals amt. I 1780 ble han etatsråd. Han fikk avskjed som amtmann 1. januar 1806 med full gasje.

Holm har skrevet en verdifull *Beskrivelse over Lister og Mandals Amt*, som ble trykket i *[[Topografisk Journal]]*. Han etterlot dessuten betydelige samlinger til et dansk-norsk adelsleksikon. Han var medlem av Det Kongelige Danske Genealogiske og Heraldiske Selskab fra stiftelsen i 1777.

## Referanser


## Kilder
* Dansk biografisk Lexikon https://runeberg.org/dbl/7/0588.html
Ian Hancock

**Ian Hancock** (romani **Yanko le Redžosko**, født 29. august 1942 i London) er lingvist og menneskerettighetsforkjemper. Han er professor ved University of Texas at Austin i USA hvor leder "the Program of Romani Studies and the Romani Archives and Documentation Center". Han har vært professor i engelsk, lingvistikk og asiastudier siden 1972. Hancock har ved flere anledninger representert romanifolket i FN, blant annet som Romani Representative to the UN (ECO-SOC/NGO Category II) og til UNICEF.

I 1997 ble han utnevnt av president Bill Clinton til romfolkets representant ved U.S. Holocaust Memorial Council. Han representerte romanifolket ved Raftoprisutdelingen i 1997.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Hancock ble født i London og vokste opp der. Moren Kitty er romanichal, mens faren, Reginald (Redžo), var dels romungro, etterkommer av en ungarsk-talende Imri Benczi. Etternavnet Hancock fikk han da datteren til Benczi, Maria, giftet seg inn i en engelsk familie.

### Romstudier
* *For utdypende artikkel: [[Romstudier]]*
Hancock har publisert mer enn 300 bøker og artikler vedrørende romfolket og romspråket, spesielt innenfor romdialekten vlax. Arbeidene hans analyserer romfolkets språk romani historisk, lingvistisk og antropologisk. Han opptrådte også i dokumentaren American Gypsy. For øyeblikket arbeider han med tre ulike bøker; én om konstruksjonen av identitet, én om det lingvistiske og historiske opprinnelsen til romfolket og en tredje bok vedrørende grammatikken til den sør-texanske versjonen av maskogo-kreol.
  
Hancock støtter noen av R.L. Turners oppfatninger om romfolkets historie basert på romspråket. Hancock argumentere spesielt for at domarifolket forlot India før romfolket og at sistnevnte ikke forlot India før rundt 1000 etter vår tidsregning. Han hevder at de indiske musikerne som nevnes i Shah-Nameh og atsinganiene nevnt i The Life of St. George the Anchorite kan være etterkommere av domarifolket, og ikke romfolket har blitt hevdet tidligere.
 
I motsetning til hva mange tror, er ikke - ifølge Hancock - romfolket etterkommere av lav-kaste indere, men etterkommere av indiske krigsfanger. Dette understøttes av hans lingvistiske forskning som viser til tilstedeværelsen av indiske ord av militær opprinnelse. I tillegg viser Hancock til en banjara-folkefortelling om rajputer som forlot India gjennom Himalaya under Ghaznavidinvasjoenen, og som aldri returnerte.

Hancock ble i 2018 utnevnt til offiser (OBE) av Order of the British Empire for sin innsats for kreol-lingvistikk, romanistudier og samfunnsutvikling.

## Referanser
Joseph Ellis

**Joseph John Ellis**  (f. 1943) er professor i historie ved Mount Holyoke College i Massachusetts i USA. Han fikk Pulitzerprisen i 2001 for *Founding Brothers: The Revolutionary Generation*.

## Bibliografi
* *His Excellency: George Washington,* 2004.
* *After the Revolution: Profiles of Early American Culture*, 2002.
* *Passionate Sage: The Character and Legacy of John Adams*, 2001.
* *Founding Brothers: The Revolutionary Generation*, 2000.
* *What Did the Declaration Declare? (Historians at Work),* 1999.
* *American Sphinx : The Character of Thomas Jefferson*, 1996.
* *School for soldiers: West Point and the profession of arms,* 1974.
* *The New England mind in transition;: Samuel Johnson of Connecticut, 1696-1772,* 1973.

## Referanser

## Eksterne lenker
*
Gaki

**Gaki** (餓鬼, *"sultne spøkelser"*) er ifølge japansk mytologi åndene til sjalu eller grådige mennesker som, som straff for deres synder, har blitt forbannet med en umettelig hunger for én spesiell ting eller substans. Tradisjonelt er dette noe ydmykende, som for eksempel menneskelik eller avføring, men det kan i moderne tid være nesten hva som helst.

Gaki er ofte avbildet i japansk kunst (spesielt fra Heian-perioden) som utmagrede mennesker med bulmende mager og umennskelige små munner. De vises ofte mens de drikker utsølt vann i templer, eller i selskap med demoner som representerer deres personlige pine. Alternativt kan de avbildes som kuler av røyk eller ild.

Gaki er vanligvis ikke farlig for mennesker, med mindre deres hunger er for noe som for eksempel blod osv.

I moderne japansk blir ordet «gaki» ofte brukt om bortskjemte barn.

## Referanser


## Se også

* Sultne spøkelser
* Buddhisme
* Spøkelse
* Japansk mytologi
Nordvestlige indianerkrig

Den **nordvestlige indianerkrigen** (1785&ndash;1795), også kjent som **Little Turtles krig** og av forskjellige andre navn, var en krig som ble utkjempet mellom USA og en stor konføderasjon av indianere om kontrollen over Northwest Territory. Krigen sluttet med en avgjørende amerikansk seier i slaget ved Fallen Timbers i 1794. Resultatet var at territoriet som inkluderte mye av dagens Ohio ble avstått til USA i Greenvilleavtalen i 1795.
Deal or No Deal

***Deal or No Deal*** er et internasjonalt gameshow skapt av det nederlandske produksjonsselskapet Endemol. Den første versjonen av programmet ble sendt i Nederland under navnet *Miljoenenjacht*, etterfulgt av en australsk versjon, som var den første til å bruke navnet *Deal or No Deal*. 

I spillet er det (vanligvis) 26 kofferter med diverse pengesummer. I den norske versjonen har den minst verdifulle kofferten kun 50 øre, mens den mest verdifulle har tre millioner kroner. I den ungarske versjonen er toppremien  forint. I begynnelsen av spillet velger deltakeren en av koffertene med hans potensielle gevinst. Den forblir uåpnet helt frem til slutten av spillet. I løpet av spillet åpnes én og én av koffertene deltakeren *ikke* valgte, slik at deltakeren stegvis avdekker hvilke premier han eller hun ikke får.

I løpet av spillet kommer det tilbud fra «banken» om å kjøpe deltakerens valgte koffert for en bestemt pengesum. Budet er basert på den mulige premien i de fortsatt uåpnede koffertene, men ligger lavere enn den statistisk forventede gevinsten. (For eksempel, hvis man vet at deltakerens koffert har enten  eller  kroner, vil budet ligge på litt under  kroner). Etter hvert bud kan deltakeren enten svare «deal» og dermed akseptere bankens bud og stanse spillet, eller «no deal» og fortsette spillet. Neste bud fra «banken» kan både være høyere og lavere enn det foregående, avhengig av hvilke pengesummer som har blitt avdekket siden det forrige.

Hvis man sikter etter høyest mulig gevinst, er strategien som gir høyest forventet premie å svare «no deal» på alle budene og ta imot det man har i sin først valgte koffert, men risikoaversjon er en viktig faktor i dette spillet.

Den norske versjonen ble sendt på TV2 og var ledet av Sturla Berg-Johansen. Det var Rubicon TV som produserte programmet for TV2, og produsent var Stein Johnsen. Første program av den norske versjonen ble sendt den 30. september 2006.

Den ungarske versjonen sendes på ungarsk TV2 og ledes av Gábor Gundel Takács. Første program av den ungarske versjonen ble sendt i 2004. Også svensk TV4 sender en nasjonal versjon av programmet.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* hjemmeside på TV2 (Norge)
* hjemmeside på TV2 (Ungarn)
Lenape

**Lenape** eller **lenni-lenape** (senere kalt **delawareindianere** av europeere) var på 1600-tallet et løst sammensatt forbund av indianere i Nord-Amerika. Deres historiske område var langs elven Delaware, det vestlige Long Island og den nedre delen av dalen til Hudsonelva. De praktiserte landbruk i liten skala for å understøtte et samfunn som hovedsakelig bestod av jegere og sankere.

De fleste lenaper ble presset ut av sitt hjemland i Delaware på 1700-tallet av de ekspanderende europeiske koloniene, forverret av tap fra stammekonflikter med andre indianere. Lenapene ble svekket av innførte sykdommer fra europeerne som de ikke hadde immunforsvar mot, hovedsakelig kopper, og samtidig redusert ved voldelige konflikter mot aggressive europeere. Irokesere bekjempet tidvis også lenapene. Overlevende lenapere forflyttet seg vestover inn i det øvre delene av Ohioelven. Den amerikanske uavhengighetskrigen og den påfølgende uavhengigheten til USA presset dem ytterligere vestover. På 1860-tallet sendte USAs regjering de fleste gjenværende lenaper i det østlige USA til Indianerterritoriet (dagens Oklahoma og det omliggende områdene) under politikken å fjerne indianerne (*Indian Removal Policy*). På 1900-tallet bodde de fleste gjenværende lenapeindianere i den amerikanske delstaten Oklahoma med noen få samfunn i Wisconsin, Ontario (Canada) og i det tradisjonelle hjemlandet.

Lenapenes slektskap har matrilineære stammer, det vil si at barna tilhører morens stamme eller slekt. Morens eldste bror var således en mer betydelig mentor og farsfigur for guttebarna enn deres far var, som tilhørte en annen slekt. Arvelig lederskap ble videreformidlet via kvinnelinjen, og eldre kvinner kunne fjerne lederes som de mislikte. Jordbruksland ble håndtert av kvinner og tildelt i henhold til det utkomme som deres utvidede familier trengte for å dekke sine behov. Familier var matrilokal. Nygifte par bodde sammen med brudens familie og hvor hennes mor og søstre hjalp henne med hennes voksende familie.

## Referanser


## Litteratur
* Aberg, Alf (1988): *The People of New Sweden: Our Colony on the Delaware River, 1638-1655*. Natur och kultur, ISBN 91-27-01909-8.
* Bierhorst, John (1995): *Mythology of the Lenape: Guide and Texts*. University of Arizona Press, ISBN 978-0-8165-1573-8.
* Carman, Alan, E. (2013): *Footprints in Time: A History and Ethnology of The Lenape-Delaware Indian Culture*. Trafford Publishing, ISBN 978-1-4669-0742-3.
* Donehoo, George P. (1997): *A History of the Indian Villages and Place Names in Pennsylvania*. Wennawoods Publishing, ISBN 978-1-889037-11-0.
* Fur, Gunglong (2012): *A Nation of Women: Gender and Colonial Encounters Among the Delaware Indians* (Early American Studies). University of Pennsylvania Press. ISBN 978-0-8122-2205-0.

## Eksterne lenker
* 
* Delaware Nation, offisielt nettsted
* Delaware Tribe of Indians, offisielt nettsted
* Stockbridge Munsee Community, offisielt nettsted
* Lenni Lenape Historical Society
Tlatelolco

**Tlatelolco** er et område administrativt under Cuauhtémoc i Mexico by. Opprinnelig var dette en uavhengig aztekisk by med omtrent 30&nbsp;000 innbyggere, men den ble slått sammen med den voksende Tenochtitlan rundt 1476. Øya fungerte deretter som markedet i den blomstrende hovedstaden. I 1521, da Tenochtitlan ble angrepet av spanjolene, var Tlatelolco det stedet aztekerne holdt ut lengst. Hernán Cortés og hans menn ødela Tlatelolco fullstendig etter erobringen, og de fleste overlevende ble massakrert.

Navnet *Tlatelolco* er nahuatl og betyr «sandhaug».

## Historiske hendelser
*I 1473 ble «Stortaleren» av Tlatelolco, Moquihuixtli, drept i et opprør av Āxāyacatl (Stortaler av Tenochtitlan).
*Den 13. august 1521 ble over 40&nbsp;000 aztekere drept i Tlatelolco.
*I 1967 ble Tlatelolco-traktaten undertegnet her.
*Den 2. oktober 1968 ble flere hundre studenter drept i Tlatelolcomassakeren 10 dager før sommer-OL ble arrangert i Mexico by.
*Den 19. september 1985 ble Tlatelolco hardt rammet av jordskjelv.

## Plaza de las Tres Culturas
Sentralt i Tlatelolco ligger Plaza de las Tres Culturas, eller «De tre kulturenes plass». Her ligger det ruiner av prekolumbianske byggverk i svart vulkanstein, og over disse rager det en kolonikirke fra 1500-tallet, Iglesia de Santiago. Endelig er det moderne Mexico til stede i form av moderne arkitektur; et eksempel er Tlatelolco-tårnet.

## Se også
*Liste over tlatoanier

## Eksterne lenker
* Tlatelolco  hos Instituto Nacional de Antropología
Evakueringsdagen (New York)

**Evakueringsdagen** (engelsk: *Evacuation Day*) den 25. november markerer dagen i 1783 da de siste restene av britisk autoritet i USA, troppene i New York, dro fra Manhattan.

Etter den første betydelige trefningen mellom den kontinentale armé og britiske styrker i den amerikanske uavhengighetskrigen i slaget ved Long Island den 27. august 1776, trakk general George Washington og amerikanerne seg tilbake til øya Manhattan. Patriotene trakk seg tilbake nordover og vestover og evakuerte øya etter slaget ved Fort Washington den 16. november samme år. 

I resten av uavhengighetskrigen var store deler av det som i dag er New York City og dens omkringliggende områder under britisk kontroll. I løpet av den tiden ble New York City under brødrene Richard og William Howe det britiske politiske og militære senteret for operasjoner i Nord-Amerika. På tilsvarende vis ble regionen sentrumet for utviklingen av et amerikansk etteretningsnettverk, ledet av Washington selv. Den berømte Nathan Hale var bare en av Washingtons operative agenter som arbeidet i New York, selv om de andre vanligvis ikke lyktes i samme grad.

Byen ble utsatt for to store ødeleggende branner av tvilsom opprinnelse under den britiske okkupasjonen. Disse resulterte i at britiske styrker og prominente lojalister okkuperte de gjenværende uskadde bygningene og forviste resten av byens befolkning til å leve i brannskadde ruiner. I tillegg døde over 10 000 amerikanske soldater og sjømenn gjennom overlagt forsømmelse på fangeskip i farvannene til New York (Wallabout Bay) under den britiske okkupasjonen. Dette var flere omkomne enn på slagmarkene totalt i krigen. Disse mennene blir husket ved Prison Ship Martyrs' Monument i Fort Greene Park i Brooklyn som ligger med utsyn over stedet hvor fangeskipene lå.
Atlaua

**Atlaua** (alternativt skrivemåte *Atlahua*, «vannenes guddom») var en gud for vann (nahuatl *atl*), og skytsgud for fiskere og bueskyttere, det vil si en gud for jakt og fiske. Assosiasjonen med bueskyttere knyttes via at navnet Atlaua ble assosiert med atlatl, betegnelse for et redskap for å kaste kastespyd.

Førstestavelsen «Atl» betyr *vann*, og ordet *atl* blir også benyttet i flere sammenhenger på nahuatl, slik som i «*xocol*'ātl**'» (*bittert vann*), som var opprinnelse til ordet sjokolade.

Den mytologiske betydningen for Atlaua synes å ha vært forbundet med Opochtlis og Amimitls (sammenfallet mellom vann-piler). Ellers er det ikke flere detaljer som kjent for den guddommen.
Fotojournalistikk

**Fotojournalistikk** er en type visuell journalistikk hvor man rapporterer fra virkeligheten eller portretterer mennesker gjennom fotografi eller levende bilder. 

Fotojournalistikk skiller seg fra andre typer fotografi gjennom strenge etiske retningslinjer og aktsomhetskrav, tilsvarende det som kreves av muntlig og skriftlig journalistikk. I Norge blir dette blant annet regulert gjennom pressens selvpålagte etiske normer i Vær Varsom-plakaten.
## Historie

Illustrasjoner ble tidlig brukt i aviser. Allerede i 1806 brukte The Times en illustrasjon fra en begravelsen, men Illustrated London News var den aller første ukeavisen som benyttet seg av illustrasjoner og fotografier i hver utgave, den gang gjengitt med xylografi. De publiserte blant annet fotografier tatt av Roger Fenton under Krimkrigen. Fenton regnes som den første krigsfotografen og hans arbeid la mye av grunnlaget for moderne fotojournalistikk. Katastrofer, inkludert togvrak og bybranner, var populære motiver for de illustrerte avisene i starten. 

Det som antas å være det første nyhetsfotografiet i Norge var av en branntomt i Bergen, tatt av fotografen Marcus Selmer. Bildet ble gjengitt med xylografi og publisert i Illustreret Nyhedsblad 8. mars 1863.

Det skulle ta over 100 år før fotografiet ble så dominerende i norsk og internasjonal presse som det er i dag. Før den tid, så gikk fotografiet i pressen gjennom flere overganger. Erling Sivertsen, som førte i pennen en historisk introduksjon til norsk fotojournalistikk i dagspressen i 1989, oppsummerer det slik: **Opplysningsavisen** Norske Intelligenz-Seddeler, grunnlagt i 1763, var fullstendig uten bilder. Heller ikke **meningsavisen** fra 1814 hadde bilder. Men **partiavisene** fra 1870 hadde etter århundreskiftet tidvis bilder som illustrasjoner. Først med **nyhetsavisen** fra 1925 kom pressefotografiene. Med **sensasjonsavisen** fra 1969 ble bildene alfa og omega.Flere mener at den gyldne alderen for fotojournalistikk var i perioden mellom 30- og 70-årene, blant annet på grunn av introduksjonen av det bærbare kameraet Leica 35mm i 1925, og den første kommersielt tilgjengelige blitsen i 1927. Leica 35mm var lite og lett nok til å ta med seg nesten overalt. I kombinasjon med bedre og lettere trykk av magasiner, så førte det til en oppstandelse av bildemagasiner både internasjonalt og i Norge, for eksempel Life, Sports Illustrated og det norske NÅ og Aktuell.

## Fotojournalistikk i Norge
Pressefotografenes Klubb er en interesseorganisasjon for norske pressefotografer og arrangerer hvert år «Årets Bilde»-konkurransen og DOK-festivalen i Fredrikstad.

Norge eneste bachelorutdanning i fotojournalistikk finnes ved Oslomet – storbyuniversitetet. Den ble etablert og oppbygd av Bernt Eide og Per-Anders Rosenkvist, og tok over etter Norsk Pressefotografskole i Fredrikstad i 1995.  

## Se også
* Pressefotograf
* Fotografi
* Avistegning

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Tlahuizcalpantecuhtli

**Tlahuizcalpantecuhtli** (Også uttalt som *Tlahuizcalpantecutli* eller *Tlahuixcalpantecuhtli*) var omtalt som morgenstjernen i aztekisk mytologi, som refererer seg til planeten Venus sett om morgenen.
Trykksår

**Trykksår** eller **liggesår** (latin *decubitus*) er en type sår som oppstår på grunn av trykk, friksjon eller rivende krefter mot huden over lengre tidsperioder. Spesielt utsatte områder er utstikkende beinete områder som hoftene, anklene, hælene, ørene, samt trykkpunkter nederst på ryggen nær halebeinet. Trykksår oppstår når vevet får for dårlig blodtilførsel og vevsdød fordi man sitter eller ligger i samme posisjon over lengre tid, ned mot 60-90 minutter. Disponerende faktorer er undervekt, overvekt, feilernæring, høy alder, nervesykdommer og diabetes.

Sykepleiere bruker ofte graderingsskalaer som Waterlow-skalaen for å vurdere pasienters *risiko* for å utvikle trykksår, for dermed å kunne forebygge dem effektivt.

Trykksår hos sengeliggende pasienter kan forebygges ved å legge pasienten lett på siden, og snu til den andre siden med ca. 1 1/2 times intervall. Det finnes også madrasser med luftkammere som veksler på å være oppblåst slik at trykkbelastningen på huden stadig varieres.
Dokumentarfilm

**Dokumentarfilm** er en filmform som har utløp fra en virkelighet.

Mange fiksjonsfilmer er også basert på sanne historier, og har en forankring i noe fra virkelige hendelser. I noen tilfeller er det da litt vanskelig å skille dokumentarfilm fra fiksjonsfilm. 

Dokumentarfilmen bærer videre arven fra fotografiet, den har som hensikt å dokumentere og bevise. Dokumentarfilmen har historiske aner til før filmhistoriens begynnelse gjennom oppdrag i vitenskapens tjeneste: seriefotografiet. Videreført i filmmediet med filmer som blant annet: Toget ankommer stasjonen (Lumière, 1895), Arbeiderne forlater fabrikken (Lumière, 1895) Filmene viser små glimt fra hverdagen og kan derfor sies å ha en dokumenterende funksjon. 

Briten John Grierson kom med begrepet «dokumentarfilm» da han anmeldte en film for en amerikansk avis. I 1920- og 1930-årene blir begrepet ganske kjent. Grierson mente dokumentarfilmens funksjon var å dokumentere nå-tiden, noe som ble sammenkoblet med definisjonen. Med dette dannet det seg også en avstikker fra den fiksjonelle filmen som videre ble kjent som dokumentarfilm.

Grierson har blitt stående som opphavsmann til dokumentarfilmbegrepet, men det var også andre som anvendte dokumentarbegrepet i forbindelse med film. Grierson omformet imidlertid dokumentarfilmbegrepet og ga det ny betydning.

## Historie
På Grand Cafe på Bulevard des Capucines like ved Operaplassen i Paris 28. desember 1895 ble filmen Arbeiderne forlater fabrikken vist. Det var en enkel uklippet scene hvor vi ser arbeidere forlate en fabrikk. Filmen har det som kan kalles *dokumentarisk verdi*. 

Av de filmene som ble vist på kino før 1910 var ca. 90 prosent dokumentariske filmer av varierende lengde. Rundt 1930 utvikler dokumentarfilmen seg og får en annen og ny posisjon i samfunnet. Det skal ikke bare virke som et dokument for fremtiden, men som en hammer som skal være i stand til å endre samfunnet med argumenter.

## Se også
* Fiktiv dokumentarfilm, også kalt *mokumentar*.
* Filmhistorie
* Filmteori
* Filmproduksjon
* Talkshow
* Spillerfilmer basert på virkelige hendelser

## Litteratur
* Bjørn Sørensen *Å fange virkeligheten. Dokumentarfilmens historie* 1. utgave 2001 2. utgave 2007 

## Eksterne lenker
* 
* Dokumentarfilm; fra Bibliotekarstudentens nettleksikon om litteratur og medier (pdf-fil)
Tlaloc

**Tlaloc** (også kjent som **Nuhualpilli**) ble omtalt som regnguden i aztekisk mytologi. Aztekerne trodde at han var ansvarlig for både regn og tørke og at han var skapt av andre guder. Menneskeofringer og spesielt ofringer av barn var vanlig for Tlaloc.

## Etymologi

Tlaloc var assosiert med vannverden til de døde, og med jorden. Hans navn er antatt å være avledet fra et ord på nahuatl som betyr «jord», *tlālli*, og dets mening har ulikt blitt tolket som «stien under jorden», «lange hule», eller «han som er gjort av jord».

J. Richard Andrews har tolket navnet som «en som ligger på land», identifiserte Tlaloc som en sky som hvilte på fjelltopper. Andre navn for Tlaloc var Tlamacazqui («Giveren») og Xoxouhqui («Den grønne»); og (blant den samtidige Nahua av Veracruz) Chaneco.

## Museumsgjenstander
* Tlalocs maske er en maske med mosaikk av turkiser som er datert til mellom 1350 og 1521.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Tlaloc på Wikipedia Commons
* Tlaloc image at the Federation for the Advancement of Mesoamerican Studies
Røyrli

**Røyrli** er et område på Kvamskogen som strekker seg fra Gråsteinsdalen i vest og omtrent til skitrekket Kvamskogen Aktiv i øst. Røyrli gård utgjør ca. halvparten av dette området.

Opphavet til navnet er ukjent, men det kan komme av røyr (=siv) eller røys. Elven som renner gjennom området heter Røyro, men det er uvisst om den har gitt navn til stedet, eller omvendt.

Bård og Anna Røyrli fikk bruket utskilt fra garden Lid i Steinsdalen etter at de kom tilbake fra Amerika i 1905. De bygde hus og fikk satt opp løe, og Bård ryddet innmarken med håndemakt. Han bar et håp og en tro om at flere skulle gjøre som dem, og at "Skogen" skulle bli et eget kirkesogn. Dette håpet ble aldri virkelighet, men han fikk en liten konpensasjon ved at det kom et kapell på Ungdomsheimen, og Kvamskogen fremstår idag som et hytteområde omtrent fritt for jordbruksvirksomhet.

Da telefonlinjen kom over Skogen, fikk Bård jobben som linjevokter, og Røyrli fikk dermed innlagt telefon veldig tidlig.

Datteren Anna Røyrli Halland fikk utskilt en eiendom ved riksvegen, og startet opp kafé, pensjonat, kiosk og brevhus, som hun drev i tillegg til gården. Hit kom hyttefolket for å få låne telefonen, hente og sende brev, og noen hadde også hyttenøkkelen oppbevart hos henne. Mannen Ananias hadde hest, Franken, og de hadde sammen mange transportoppdrag for hyttefolket på Skogen. Røyrli var med andre ord den første service-stasjonen på Kvamskogen, og Anna og Ananias huskes fremdeles av mange bergensere som reiste dit i helger og ferier.

Anna og Ananias fikk tre barn: Oline (1941), Bernt (1942 – 2003) og Anfinn (1944). Bernt Halland overtok bruket i 1964, og brukte det tidvis som fritidseiendom frem til 2003, da hans eldste sønn Erik Halland overtok.
Grunnkretser i Kvam herad

**Grunnkretser i Kvam kommune** er delområder og grunnkretser som seksjonerer Kvam kommune, Hordaland, for folketellingsformål og lignende. I noen tilfeller sammenfaller de med kirkesogn, med valgkretser og med nåværende eller tidligere skolekretser.

## Grunnkretser
* **Delområde **
** 
** 
** 
** 
** 
* **Delområde **
** 
** 
** 
** 
** 
** 
** 
** 
** 
** 
** 
** 
* **Delområde **
** 
** 
** 
** 
** 
** 
** 
** 
** 
** 
** 
** 
* **Delområde **
** 
** 
** 
** 
** 
** 
** 
** 
** 
** 

## Se også
* Lister over grunnkretser i Norge

## Eksterne lenker
* Delområder og grunnkretser, 2006 fra Statistisk sentralbyrå
Svein Johansen (maler)

**Svein Johansen** (født 1946) er en norsk maler, bosatt i Oslo.

Johansen er utdannet kjemiingeniør fra Oslo ingeniørskole 1967; og studerte senere ved Statens kunstakademi hos Reidar Aulie, Ludvig Eikaas og Arne Malmedal, 1971-76. Han underviste i flere år i materialbruk ved kunstakademiet, og med sin kjemifaglige bakgrunn har han gitt betydelige «maletekniske» bidrag til norske kunstnere. 

Han debuterte med separatustilling på UKS, Oslo i 1975. Flere av hans utstillinger har hatt repeterende titler: *Det elegiske rom* I og II; *Speil* I, II og III. Johansen har ofte presentert bilder i serier med felles tittel, eventuelt tilføyd et romertall for å skille dem og vise en rekkefølge. 

Lillehammer kunstmuseum viste i 2004 en utstilling av Johansens *Vinterreise*-bilder, og sier i en presentasjon: «*I perioden 1979 - 83 arbeidet han særlig med serien Vinterreise som resulterte i et 30-talls arbeider. Med utgangspunkt i nettopp vinterreiser til Berlin og Paris (særlig Versailles) malte Johansen i en rik gråtone-skala monumentale, barokke og nyklassisistiske bygninger, åpne folketomme plasser og fontener. Maleriene har en melankolsk, drømmende og tidløs grunnklang.*»

Han er innkjøpt av Nasjonalmuseet for kunst, Museet for samtidskunst (Oslo), Nasjonalgalleriet Atheneum (Helsinki) Islands Nasjonalgalleri og av de fleste norske kunstmuseer.

## Referanser

;Litteratur
* *Svein Johansen: vintereise og andre bilder*. Svein Olav Hoff og Signe Endresen (red.). Labyrinth Press, 2004. ISBN 82-7393-144-7 
* Sørensen, Gunnar. «Maktsymboler og øyenslyst : noen aspekter ved Svein Johansens billedkunst» I: *Kunst*. 1985, nr 3

;Eksterne lenker
* kik.no Kunstnernes informasjonskontor: CV
* lillehammerartmuseum.com CV og flere bilder
* Storebrand kunstsamling 11 bilder
Huey Long

**Huey Pierce Long, Jr.** (født 30. august 1893 i Winnfield i Louisiana, død 10. september 1935 i Baton Rouge) var en amerikansk politiker fra staten Louisiana. Han var demokrat, kjent for sin radikale politikk. 

Long var guvernør i Louisiana fra 1928 til 1932 og senator fra 1932 til 1935. Han støttet Franklin D. Roosevelt i presidentvalget 1932, men oppga sin støtte til Roosevelt i juni 1933.

Det hevdes at Long ble skutt 8. september 1935 en eller to ganger av doktor Carl Austin Weiss, men doktor Weiss hadde en kaliber .32 pistol, mens skuddene som traff Long var av .38 og .45 kaliber. En gruppe som kalte seg Minutemen hevdet at de sto bak.

Long kan karakteriseres som en politisk boss.

Robert Penn Warrens roman *[[All the Kings Men]]*, fra 1946 tok utgangspunkt i Longs vekst og fall. Denne ble i 1949 filmatisert under samme tittel (se *[[Det kan hende overalt]]*). Den ble filmatisert under samme tittel på nytt i 2006. Sean Penn var regiansvarlig for denne (se *[[All the Kings Men (film 2006)|All the Kings Men]]*).  

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*
Isengaard

***Isengaard*** er en roman av Ole Paus, utgitt på Kagge Forlag i 2006. Den handler om en eldre mann og hans følelser overfor en yngre kvinne.
Briskebyen (Hamar)

**Briskebyen** er en bydel sør for Hamar Sentrum, tett inntil kommunegrensen til Stange og bydel Disen i øst. Briskeby er blant annet kjent for fotballaget Hamarkameratenes hjemmearena, Briskeby gressbane og er en av kommunens mest sentrale bydeler med sentrum, Hamar Stasjon og Vikingskipet i Åkersvika i ummidelbar nærhet.
## Historie
Mellom 1878 og 1946 gikk grensa mellom Hamar og Vang kommuner i ytterkant av det som i dag er Hamar sentrum. Det hindret imidlertid ikke den bymessige bebyggelsen i å spre seg utover i Vang kommune, og det såkalte «byggebeltet» oppstod på landområder utskilt fra gardene rundt, særlig Storhamar og Disen-gardene. Et av de første områdene som ble bebygd på denne måten, var en god porsjon av vestre Disens grunn, som senere fikk navnet Briskebyen.

I 1865 lå det en håndfull husmannsplasser i dette området: Jensbakken, Nilsbakken, Valum, Ajer, Tobro, Rosenlund, Hansbakken og Strandstuen. I tillegg lå det to innerstboliger der, nemlig Lindløkken og Strandsveen. Den første ikke-husmann som forpaktet jord av vestre Disen i dette området, var den engelske jernbanemester Ralph King (ca. 1828-1889), som slo seg ned her sammen med sin kone Louise i 1861. King hadde ansvar for bygginga av Grundsetbanen mellom Hamar og Elverum, og senere kom det flere jernbanearbeidere til i området. I de tiåra etter begynte man for alvor å utparsellere området, og i 1900 hadde området allerede 500 innbyggere. Mange av disse var arbeidere tilknyttet jernbanen.

I 1946 ble Hamar kommune utvidet, og både Briskebyen og byggebeltet forøvrig kom inn under bykommunen.

I 1918 ble Briskebyens Fotballag stiftet. Det tok lang tid før de fikk skaffet seg ei ordentlig fotballbane, men i 1936 fikk de Briskeby gressbane. Senere slo Briskebyens Fotballag seg sammen med Hamar Arbeideridrettslag (Hamar AIL), og dannet Hamar-Kameratene, nå HamKam. Det er de som har hjemmebane på Briskeby i dag.

Briskebyen hadde i en periode sin egen skole, Briskebyens private småbørnskole. Barna i Briskebyen hadde soknet til Solvang skole fra 1897, men beboerne fant forholdene ved den skolen så utilfredsstillende at de startet egen skole i 1903, uten kommunalt bidrag. Skolen lå i Nygata 35, også kjent som «Løvbakke», på hjørnet av Nygata og Briskebyvegen.

## Alle gatene som ligger på Briskebyen
* Arenavegen
* Andreas Pedersens gate
* Andreas Sæhlies gate
* Brugata
* Briskebyvegen
* Disenstrandvegen
* Fredvang Alle
* Enerhaugvegen
* Parkgata
* Nygata
* Nedre Briskebyveg
* Ringgata
* Sagvegen
* Stangevegen
* Vangsvegen
* Åkersvikvegen

## Idrettslag med tilknytning til Briskebyen
* Hamarkameratene – fotball
* Briskebyen Bowlingklubb – bowling

## Bygg og institusjoner tilknyttet Briskebyen
* Briskeby gressbane
* Vikingskipet
* Statens vegvesen avd Hamar
* Sulland Gruppen
* Hamar og Omegn Boligbyggelag
* Meierigården 
* Hamar politistasjon
* Hagens Transport A/S
* Dekkmann Hamar
## Referanser


## Eksterne lenker
* Gater og veger i Hamar
* Delområder og grunnkretser, 2006 fra Statistisk sentralbyrå
Forretningsutvalget (Oslo kommune)

**Forretningsutvalget** er et utvalg for Oslo bystyre – bystyrets «ledergruppe» – som består av inntil 10 medlemmer og 10 varamedlemmer, valgt fra bystyret. Byens ordfører er utvalgets leder, mens varaordføreren er nestleder. Direktøren i Bystyrets sekretariat er forretningsutvalgets sekretær. Utvalget fungerer som Oslos kommunale valgkomité og behandler saker om bystyrets indre forhold, fordeler innkomne saker på bystyrets organer, bystyremedlemmenes arbeidsbetingelser, kommunens sentrale representasjon og retningslinjer for ombudsmenn i kommunen. Utvalget ble opprettet ved et bystyrevedtak 30. september 1992.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Sverre Erik Jebens

**Sverre Erik Jebens** (født 1949) er en norsk dommer.

Han ble født i Bergen og vokste opp i Trondheim.

Han tok juridisk embedseksamen ved Universitetet i Oslo i 1977. Han var i første del av sin karriere dommerfullmektig ved Inderøy herredsrett i Steinkjer, advokatfullmektig i Trondheim, så politifullmektig og politiadjutant ved Trondheim politikammer.

Han var førstekonsulent ved Lovavdelingen i Justis- og politidepartementet fra 1983 til 1985 og kommuneadvokat i Trondheim fra 1987 til 1988.

I 1988 ble han lagdommer ved Frostating lagmannsrett i Trondheim. Her arbeidet han til han ble pensjonist.

Fra 2004 til 2011 var han Norges dommer ved Den europeiske menneskerettsdomstolen i Strasbourg.

## Bibliografi
* *Menneskerettigheter i straffeprosessen*, Cappelen Akademisk, Oslo 2004, ISBN 9788202239978
* *Bevis i straffesaker : utvalgte emner*, Gyldendal juridisk, Oslo 2015, ISBN 9788205460096
* *Menneskerettigheter i straffesaker*, Cappelen Damm Akademisk, Oslo 2025, ISBN 9788202623487

## Referanser
Hilde Hummelvoll

**Hilde Hummelvoll** (født 1960) er en norsk programleder som har jobbet i NRK siden midten av 1980-årene. Hun har ledet en rekke underholdningsprogrammer på kanalen.

## Liv og virke
Hummelvoll tok lærerutdanning på Hamar lærerhøgskole. Etter endt utdanning, ble hun vikarlærer i Gjøvik og deretter journalist i lokalavisen Samhold/Velgeren i Gjøvik. Hun ble tilknyttet NRK i 1986 da hun begynte å jobbe for NRK Hedmark, og var med på å lage en dokumentar om «Skibladner». Hun TV-debuterte samme år da hun sammen Einar Lunde og Per Erik Borge ledet årets TV-aksjon («Hjelp uten grenser») på NRK. Fikk sitt gjennombrudd som programleder i 1990 da hun, sammen med Knut Borge, ledet lørdagsunderholdningsprogrammet *[[Lørdagsrarieté]]* på NRK. Utover 90-tallet fulgte programlederjobber som blant annet *[[Sveip (1995)|Sveip]], [[Og så var det deg da]]* og *[[I Hummels vold]]*. Etter millenniumskiftet har hun vært å se i TV-program som blant annet *[[Åpent hus]], [[Test Nasjonen]], [[Forandring fryder]], [[Kaoskontroll]]* og *[[Dyrisk (TV-program)|Dyrisk]]*.  Hvert år fra 2004 til 2011 ledet Hummelvoll *[[Kvelden før kvelden]]*, som sendes lille julaften på NRK1.

Hun har vunnet Gullruten som beste kvinnelige programleder to ganger: i Gullruten 2002 for *Forandring fryder* og i Gullruten 2004 for *[[Venneprøven]]*. I 2012 sluttet hun i NRK, etter 25 år, og ble lærer på Åssiden videregående skole i Drammen. 

## Privatliv
Hummelvoll har vært gift tre ganger. Hun var gift med NRK-kollega Petter Nome fra 2009 og frem til hans død i 2024.

Hummelvoll har tre barn og er søster til Hans-Ole Hummelvoll, verneombud for NRK, og fotojournalist Helge Hummelvoll. Helge ble drept i Sudan i 1992 i forbindelse med jobben, 29 år gammel.

## Programlederoppdrag på TV
* Kvelden før kvelden (2004–2011)
* Dyrisk (2007)
* Kaoskontroll (2005–06)
* Forandring fryder (2000–06)
* Pausefisken (2005)
* Test Nasjonen (2003 & 2004) (2 program)
* Venneprøven (2003–04)
* Åpent hus (2000)
* I Hummels vold (1999)
* På'n igjen (1998) (sammen med Tande-P)
* Og så var det deg da (1996)
* Sveip (1995)
* ** (1994–95)
* Lørdagsrarieté (1990–91) (sammen med Knut Borge)
* *[[Forbrukermagasinet]]* (1990–91)
* Eventprogram på juleaften (sammen med Nils Gunnar Lie) (1990)
* *SOS-jul* (eventprogram – feiring av 25-årsjubileet for SOS Barnebyer i Norge) (1989)
* *[[Frokost-TV]] (sammen med Nils Gunnar Lie) (1989)
* *Liv og lyst'' (serie på 9 episoder om sex og samliv) (1988)
* TV-aksjonen «Hjelp uten grenser» (1986)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Aukra Auto

**Aukra Auto AS** er et transportselskap som holder til på Bakkemyr i Aukra kommune. Selskapet har kontrakt med Møre og Romsdal fylkeskommune om persontransport med buss på øya Gossen i Aukra kommune, og mellom denne og Molde. Selskapet driver også godstransport for egen regning i samme område.

Aukra Auto AS eier datterselskapet Aukra Bil AS, som har daglig vedlikehold på selskapets biler, i tillegg til eksterne oppdrag.

## Historie
Aukra Auto startet opp i 1947 med rutekjøring på Gossen, mens i 1949 ble det opprettet fergeforbindelse over Julsundet til fastlandet og man startet bussrute helt til Molde. I forbindelse med utbyggingen av Ormen Lange-anlegget i perioden 2004–2007 fikk Aukra Auto kontrakt på all interntransport av personer mellom brakkebyen og anlegget, samt kontrakt med fylkeskommunen og Norsk Hydro om flybuss mellom Aukra og Molde lufthavn, Årø.

Etter hvert kjøpte Sunnmøre-Romsdal Billag (SRB) seg opp i Aukra Auto, og eide på det meste 92&nbsp;%, mens fra mai 2004 gikk eierandelen ned til 66&nbsp;% og resten eies av lokale eiere. Gjennom diverse oppkjøp og fusjoner ble eierselskapet SRB til Fjord1 Buss Møre fra 2005 og Nettbuss Midt-Norge fra 1. januar 2013, mens det fra 1. januar 2016 er rett under Nettbuss.

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Briskebyen Bowlingklubb

**Briskebyen Bowlingklubb** er en norsk bowlingklubb fra Hamar. Klubben ble stiftet den 1. november 1985 og holder til i bydelen Briskeby. Briskebyen BK har tilsammen 31 medlemmer og spiller i Umbroliga, som er den øverste ligaen arrangert av Norsk Bowlingforbund. Klubben både trener og spiller i den gamle Norrøna skofabrikken ved Østbyen og ledes av Tron Bråten.

Klubbens medlemmer har over 22 mesterskapsmedaljer for seniorer til sammen. Arne Svein Strøm, en av klubbens mest rutinerte spillere, har 30 NM–titler og er tre ganger verdensmester og europamester for seniorer. Ola Bjørtomt har en sølv og en bronse fra EM, mens Vigdis Bjørtomt har to EM-bronser.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Om Briskebyen Bowlingklubbs på Norsk Bowlingforbunds nettsider
Vardeneset Ballklubb

**Vardeneset Ballklubb** (stiftet 22. november 1990) er en fotballklubb fra bydelen Tasta i Stavanger. Klubben har 55 lag og ca. 970 medlemmer, og er en av de største i Rogaland Fotballkrets. I 2017  spilte klubben i 4. divisjon og rykket opp til 3. divisjon fotball for menn hvor de skal spille fra og med 2018.

## Tabell

## Historikk
Klubben er opprinnelig stiftet 21. november 1975 som den første gruppen i Vardeneset Idrettsforening. Fotballgruppen skilte seg ut som egen klubb under nåværende navn den 22. november 1990, som i dag er den offisielle stiftelsesdatoen. 

I 1995 begynte tok klubben i bruk klubbhuset og i 2008 ble to nye krøllgressbaner I Tasta Idrettspark ferdigstilt av Stavanger kommune. 

## Drakter
Fra starten i 1975 spilte alle lag med blå drakt. Egentlig skulle de vært røde, men da drakt-leverandøren ikke kunne levere røde drakter, ble det blått. Midt på 80-tallet skiftet klubben gradvis over til røde drakter. I 1997 kom de nåværende rød/hvite stripete draktene.

## Logo
I flere år brukte VBK en logo og emblem som var nesten identisk med VIF, bare navn og forkortelse var forskjellig. I 1997 hadde klubben en konkurranse som endte opp med ny logo.

## Eksterne lenker
*
Cindy Herron

**Cindy Herron** (født 26. september 1961 i San Francisco, California) er en sanger i R&B gruppa En Vogue. Hun er en av de opprinnelige medlemmene i gruppa. 

Herron er en tidligere Miss San Francisco og fikk andreplassen i Miss California 1986. Hun er også kjent som Cindy Herron-Braggs, hun er gift med den tidligere profesjonelle  baseballspilleren Glenn Braggs og har fire barn. Herron har også arbeidet som skuespiller og har vært med i filmer som *Juice*, *Lexie* og en rekke andre.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* Cindy Heron fansite
Sekstiårig syklus

**Sekstiårig syklus** er betegningen på en syklus bestående av 60 tegnkombinasjoner og er den tradisjonelle kinesiske metoden på å benevne år. Hver kombinasjon består av dels en av de ti himmelske stammer og dels av en av de tolv jordiske grener. Hvert år får egenskaper ut fra hvilke egenskapene tegnene anses ha. De himmelske stammer har alle ett av de fem element og hver av de jordiske grenene hører sammen med et av tegnene i dyrekretsen. Ved å starte fra starten av hver av de to seriene og øke begge med en hvert år vil man få en syklus med 60 tegnkombinasjoner som sammen står for et år. Dette er bakgrunnen til at hvert år i den kinesiske kalenderen assosierer med et element og et zodiakdyr. 

De 60 kombinasjonene er:

## Se også
* Kinesisk kalender
Łapanka

**Łapanka** (flertall *łapanki*) var den polske betegnelsen på en av de tyske terrormetoder brukt under andre verdenskrig i det okkuperte Polen. Metoden gikk ut på å omringe et bestemt byområde (for eksempel en gate, plass eller stasjon) og arrestere alle, eller utvalgte personer som i øyeblikket befant seg der.

De anholdte personene ble sendt til fengsel eller tvangsarbeid (*Arbeitslager* – arbeidsleirer) i Tyskland. Noen, spesielt de som i øyeblikket ikke hadde dokumenter med seg, ble deportert til konsentrasjonsleirer, eller skutt på stedet. Noen kvinner ble sendt til bordeller for tyske soldater. Besittelsen av et identitetskort (*Ausweis*), som viste at eieren arbeidet for et tysk (overtatt) firma (for eksempel i renholdsverk eller transportvesen), var den eneste måten for unge menn i 20-30 årene å unngå slik bortføring.

Det anslåes at det mellom 1942 og 1944 ble bortført 400 ofre daglig bare i Warszawa, med dager hvor tallet på ofre oversteg tusener.

Łapanki utgjorde et av de mest grunnleggende tyske byterrorverktøyene i det okkuperte Polen. I motsetning til personer som ble fanget i sine leiligheter, hadde ikke folk på gaten muligheten til for eksempel å ta med seg adekvat påkledning. Familiene til de bortførte kunne bare anta grunnen til den plutselige forsvinningen av sine nærmeste.

Łapanki ble også organisert i jødiske gettoer. Ofrene ble da nesten alltid sendt til konsentrasjonsleirer. Den samme metoden ble brukt av Tyskland i andre okkuperte land, særlig i nordlige Frankrike, skjønt i mindre grad enn i Polen. På fransk ble metoden kalt for **rafle**, og brukt først og fremst om bortføringen av jøder. Łapanki ble også benyttet av Sovjetunionen for å bortføre polske menn, kvinner og barn på de okkuperte polske områdene 1939&ndash;1940.
Doug Sandom

**Doug Sandom** (født 26. februar 1930, død 27. februar 2019) var den første trommeslager i den engelske rockgruppa The Who. Tidlig i bandets karriere, da de kalte seg The Detours, rundt 1962, deltok Sandom som trommeslager. Mens de andre i gruppa var i slutten av tenårene, var Sandom allerede rundt tretti og alderforskjellen gjorde at han aldri ble en integrert medlem av gruppa.

Etter at The Who hadde prøvespilt for, og blitt avvist av, plateselskapet Fontana Records tidlig i 1964, foreslo Pete Townshend for de to andre bandmedlemmene John Entwistle og Roger Daltrey at de skulle kutte ut Sandom, og han sluttet da i april samme år. Mens de imøtekom avtaler om spillejobber ved hjelp av en studiomusiker en måneds tid, tilbød Keith Moon sine tjenester etter at han hadde vært til stede på en av disse spillejobbene og mente at han var en bedre trommeslager, og fikk jobben.

## Referanser


## Eksterne lenker
*