open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Tove Fergo

**Tove Fergo** (født **Tove Andersen**; 24. september 1946 i København, død 4. oktober 2015) var en dansk prest og politiker. Hun var sogneprest ved Simon Peters Kirke på Amager fra 1973, og Danmarks kirkeminister i Anders Fogh Rasmussens første regjering fra 2001 til 2005 som representant for Venstre.

Fergo var Folketingsmedlem for Københavns amtskrets fra 21. september 1994 til 8. februar 2005.

## Referanser
Pristocerinae

*  

**Pristocerinae** er en underfamilie av stilkvepser. Artene er små, gjerne maurlignende, og opptrer stort sett som parasitoider som snylter på larver av biller.

## Utseende
Små til middelsstore (1–8 millimeter), avlange, blanke, rødbrune til svarte vepser. Kroppen er mer eller mindre fint og spredt hårete. Hodet er stort, ovalt til firkantet, med nokså små fasettøyne. Antennene er trådformede. Pronotum er ganske langt, trapes- til klokkeformet sett overnfra. Beina er forholdsvis korte, vingene vanligvis velutviklede hos hannene, men hunnene er vingeløse.

## Levevis
Disse vepsene er parasitoider som snylter på billelarver som graver i jorda, borer i tre eller lever i  maurtuer.

## Utbredelse
Gruppen er representert i alle verdensdeler.

## Systematisk inndeling

* Ordenen vepser (vepser, humler, bier og maur) (Hymenoptera) 
** Underordenen stilkvepser (Apocrita)
*** delgruppe broddvepser (Aculeata) 
**** Overfamilien Chrysidoidea
***** Familien Bethylidae
****** Underfamilien **Pristocerinae** Dalla Torre, 1898
******* Slekten *[[Acrepyris]]* Kieffer, 1905
******* Slekten *[[Afgoiogfa]]* Argaman, 1988
******* Slekten *[[Afrocera]]* Benoit, 1983
******* Slekten *[[Anisobrachium]]* Kieffer, 1905 - én art i Europa
******* Slekten *[[Apenesia]]* Westwood, 1874
******* Slekten *[[Apristocera]]* Kieffer, 1914
******* Slekten *[[Caloapenesia]]* Terayama, 1995
******* Slekten *[[Dicrogenium]]* Stadelmann, 1894
******* Slekten *[[Diepyris]]* Benoit, 1957
******* Slekten *[[Dissomphalus]]* Ashmead, 1893
******* Slekten *[[Kathepyris]]* Kieffer, 1907
******* Slekten *[[Neoapenesia]]* Terayama, 1995
******* Slekten *[[Neodicrogenium]]* Benoit, 1957
******* Slekten *[[Parascleroderma]]* Kieffer, 1904
******* Slekten *[[Pristocera]]* Klug, 1808 - to arter i Europa
******* Slekten *[[Prosapenesia]]* Kieffer, 1910
******* Slekten *[[Protisobrachium]]* Benoit, 1957
******* Slekten *[[Pseudisobrachium]]* Kieffer, 1904 - fire arter i Europa
******* Slekten *[[Trichiscus]]* Benoit, 1956
******* Slekten *[[Usakosia]]* Kieffer, 1914

## Referanser


## Kilder
* Fauna Europa (2013) Fauna Europaea version 2.6.2, www.faunaeur.org – utbredelsesdatabase for europeiske dyr. 
* Bethylidae på Tree of life http://tolweb.org/Bethylidae
* van Noort, Simon (uten dato) WaspWeb - Pristocerine wasps of Africa and Madagascar. https://web.archive.org/web/20160117021723/http://www.waspweb.org/Chrysidoidea/Bethylidae/Pristocerinae/index.htm
* bugguide.net, bildegalleri over nordamerikanske arter

## Eksterne lenker
*
Lakselva (Gisundet i Lenvik)

**Lakselva** er ei elv på øya Senja i Senja kommune i Troms fylke. Den har utspring fra østenden av Grasmyrskogvatnet og renner mot nordøst til den munner ut i Lakselvbukta i Gisundet, rundt 7 kilometer nord-nordvest for Silsand. Lakselva er 2,86 kilometer lang, og har et nedbørfelt på . Middelvannføringen ved munningen er . Hovedtilløpet er Tømmerelva, som renner inn i Grasmyrskogvatnet fra vest.

Etter utløpet fra Grasmyrskogvatnet renner elva stille og rolig gjennom flate myrområder, som gradvis går over i skogkledte lier. Storparten av fallet i elva er på den siste halve kilometeren før munningen, hvor den går i slake stryk. Fylkesvei 86 krysser elva ved utløpet. Elveløpet er ellers relativt lite berørt av tekniske inngrep.

Lakselvvassdraget ble vernet mot kraftutbygging i Verneplan II for vassdrag i 1980. Våtmarksområdene øverst i elva ligger innenfor Grasmyrskogvatn naturreservat.

## Referanser
Tømmerelva

**Tømmerelva** kan vise til flere elver i Norge:

*Tømmerelva (Balsfjord) – i Balsfjord kommune i Troms
*Tømmerelva (Grasmyrskogvatnet i Lenvik) – til Grasmyrskogvatnet i Lenvik kommune i Troms
*Tømmerelva (Lysvatnet i Lenvik) – til Lysvatnet i Lenvik kommune i Troms
*Tømmerelva (Sørreisa) – i Sørreisa kommune i Troms
*Tømmerelva (Skånland) – i Skånland kommune i Troms
Ann-Helen Fjeldstad Jusnes

**Ann-Helen Fjeldstad Jusnes** (født 21. juli 1956) er tidligere biskop i Sør-Hålogaland bispedømme. Hun tok over som biskop etter Tor B. Jørgensen, og ble vigslet til biskop 24. januar 2016. Jusnes har før hun ble biskop vært prost i Lofoten prosti i åtte år, og har tidligere også vært ordfører for Arbeiderpartiet i Flakstad.

Jusnes ble ordinert til prest i 1984, og har jobbet som prest i Hamar og Sør-Hålogaland bispedømmer. Hovedtyngden av prestetjenesten har hun gjort i Lofoten, med to perioder som sokneprest i Flakstad og åtte år som prost.

Ann-Helen Fjelstad Jusnes ble nominert som kandidat til å etterfølge Tor B. Jørgensen som biskop i Sør-Hålogaland bispedømme i 2015, og fikk størst oppslutning av alle kandidatene i alle høringsrunder. 17. september ble hun enstemmig tilsatt som biskop av Kirkerådet. Jusnes var den fjerde biskopen som ble tilsatt etter at Kirkerådet overtok denne oppgaven fra regjeringen, og den første kvinnen.

Hun kunngjorde 9. februar 2023 at hun trakk seg som biskop, etter å ha vært gjennom kreftsykdom.

## Referanser
Marianne Meløy

**Marianne Meløy** (født 18. desember 1970) er en skuespiller, dramatiker og skribent fra Alsvåg i Øksnes kommune, bosatt i Trondheim. 

Siden 1996 har hun vært tilknytta Trøndelag Teater som skuespiller. Hun er også fast kåsør i Norgesglasset på NRK P1.

Sammen med komponist Trygve Brøske har hun skrevet operaene *Kibergodysséen* og *Kommentarfeltet*; den siste er oppført på Trøndelag Teater. Hun har også vært forfatter/medforfatter på oppsetningene *Ingen nordmenn savnet* og *Stemt*. Hun har bakgrunn som journalist i NRK P3, medforfatter og skuespiller i humorgruppa Sjøkua og som skuespiller i  Studentersamfundets Interne Teater. Etter valget 2015 ble hun førstevara for Miljøpartiet De Grønne i Trondheim bystyre.
## Diskografi
* Studentersamfundet i Trondhjem: *[[Alt er sex]]* (1997)
* Candiss: *[[Brus (Candiss-album)|Brus]]* (1997)
* Tre Små Kinesere: *[[Ultralyd (album)|Ultralyd]]* (1998)
* Trøndelag Teater: *[[Norge Midt-Norge "Norge 1905" &ndash; Fra Trøndelag Teaters revy]]* (2005)
* Malin: *[[Malin på månen]]* (2006)
* Alpaca Ensemble: *[[Hvor i rømmegrøten er Melkeveien?]]* (2007)
* Alpaca Ensemble & Unni Løvlid: *[[Synden & gleden]]* (2019)

## Referanser
Gordon

**Gordon** er et skotsk og engelsk mannsnavn.

## Etymologi
*Gordon* er dannet av et skotsk etternavn som har opprinnelse i stedsnavnet Gordon, «stor festning», i Berwickshire. Etternavnet kan også være dannet av det normanniske stedsnavnet *Gourdon* dannet av fornavnet *Gordus*.

*Gordon* er også et jødisk navn som betyr «fra Grodno». Grodno er et stedsnavn i Belarus, og betyr «by».

## Utbredelse
*Gordon* ble sannsynligvis tatt i bruk som fornavn gjennom oppkalling etter den britiske generalen Charles George Gordon (1833&ndash;1885). *Gordon* var et populært navn i England fra 1920-årene til 1940-årene.

|}

## Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
*Gordon Parks (1912&ndash;2006), amerikansk fotograf
*Gordon Ramsay (født 1966), britisk kokk

## Referanser


## Eksterne lenker
Tumbesspurv

**Tumbesspurv** (*Rhynchospiza stolzmanni*) er en spurvefugl i slekten *[[Rhynchospiza]]* i familien buskspurver. 

## Underarter og utbredelse
Det er beskrevet ingen underarter av tumbesspurv:. Arten forekommer fra det sørvestlige Ecuador sør til det nordvestlige Peru.

## Referanser




## Eksterne lenker
* 
* 
* 
* Birdlife International (2015) Species Factsheet: ''Rhynchospiza stolzmanni''. Besøkt 2015-10-07.
* IBC - The Internet Bird Collection: ''Rhynchospiza stolzmanni''. Besøkt 2015-10-07.
* Clements, J. F., T. S. Schulenberg, M. J. Iliff, D. Roberson, T. A. Fredericks, B. L. Sullivan, and C. L. Wood. 2015. ''The eBird/Clements checklist of birds of the world: v2015''. Besøkt 2015-10-07.
* Tumbesspurv fotogalleri VIREO. Besøkt 2015-10-07.
* www.xeno-canto.org: Fuglesanger fra hele verden: ''Rhynchospiza stolzmanni''. Besøkt 2015-10-07.
Oteråga stasjon

**Oteråga stasjon** er en jernbanestasjon på Nordlandsbanen, lokalisert ved Løding, 24. km øst for Bodø i Bodø kommune. Stasjonen ble bygd i 1957 og var åpnet i 1962, da Nordlandsbanen ble forlenget til Bodø. Arkitekt var NSB Arkitektkontor ved Arvid Sundby.

Allerede ved åpningen var det klart at stasjonen ikke skulle benyttes til passasjertrafikk, og første etasje ble ombygget til boligformål i 1962. 

Stasjonen var tidligere kun sporadisk bemannet og betjente enkelte kryssende tog. I en årrekke var store deler av stasjonen utleid som bolig og togekspeditøren hadde et lite kontor i enden av bygningen. 

## Gjenåpning
I 2018 ble Oteråga gjenåpnet for persontrafikk, med nye plattformer og forlenget kryssingsspor. Kryssingssporet ble forlenget fra 290 til 600 meters lengde.  
Stasjonen gjenåpnet som holdeplass for Saltenpendelen i sammenheng med utviklingen av Forsvarets operative hovedkvarter på Reitan. 

## Referanser


## Kilder
* 

## Annen litteratur
* 
*
Pau Morer Vicente

**Pau Morer Vicente** (født 10. oktober 1995) er en spansk fotballspiller som spiller for UE Sant Andreu.

25. juni 2017 fikk han internasjonal oppmerksomhet for et regelbrudd da han satt/skled på bakken mens han holdt tak i trøya til en motspiller, mens motspilleren løp 15 meter.

Hendelsen ble etterforsket av NFF for kampfiksing og Morer ble våren 2020 utestengt i ni måneder. 

Fra februar 2019 spiller Žalgiris.
Etter sesong forlot han Žalgiris.
## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* «Pau Morer Vicente», profil på Sandefjord Fotballs hjemmeside
* «Pau Vicente Morer» , profil på altomfotball.no
* «Pau Vicente Morer», profil på NFFs hjemmeside
Maureen

**Maureen** er et engelsk kvinnenavn med irsk opprinnelse.

## Etymologi
*Maureen* er en engelsk form av irske *Máirín*, som er en kjæleform av *Máire*, den irske formen av *[[Maria]]*.

## Utbredelse
*Maureen* var et populært navn i England fra 1930-årene til 1950-årene.
	

*Maureen* er i dag vanlig blant annet i mange engelsktalende land i Afrika.

|}

## Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
*Maureen O'Hara (født 1920), irsk skuespiller og sanger
*Maureen Van Zandt (født 1951), amerikansk skuespiller
*Maureen Dowd (født 1952), amerikansk skribent
*Maureen McCormick (født 1956), amerikansk skuespiller
*Maureen Teefy (født 1953), amerikansk skuespiller
*Maureen Johnson (født 1973), amerikansk forfatter

## Referanser


## Eksterne lenker
Doug Martsch

**Doug Martsch** (1969–) er en amerikansk vokalist, gitarist og låtskriver, best kjent som den kreative kraften i indierock-bandet *Built to Spill*.

## Liv og karriere
### Ungdomsår
Martsch vokste opp i Twin Falls i Idaho, der han midt på 1980-tallet stiftet sitt første band, *Farm Days*. Deretter slo han seg ned i Boise og dannet bandet *Treepeople* sammen med medlemmer av det nedlagte hardcore punk-bandet *State of Confusion*. I 1988 etablerte Treepeople seg i Seattle og fikk kontrakt med det uavhengige plateselskapet C/Z Records som de ga ut tre album og to EP-er for.

### Built to Spill
Martsch gikk etter hvert lei av det omfattende turnéprogrammet til Treepeople, og i 1993 trakk han seg ut og flyttet tilbake til Boise. Han dannet snart den første utgaven av Built to Spill og fikk sitt kreative gjennombrudd med albumet *There's Nothing Wrong with Love* (1994). Bandet ga ut flere album på indie-lablene C/Z Records, *[[Up Records]]* og *[[K Records]]*, stort sett til god omtale, og i 1995 signerte Martsch en kontrakt med *[[Warner Bros.]]* som sikret dem mye kreativ frihet. Den allerede voksende tilhengerskaren ble enda større etter det første albumet på Warner Bros., *Perfect from Now On*  kom ut i 1997.

Martsch opprinnelige tanke var at Built to Spill skulle bestå av en løst sammensatt og skiftende gruppe musikere, derav navnet. Musikken til Martsch er temmelig komplisert, så for å slippe gjentatte innøvingsperioder med nye musikere, ble bassisten Brett Nelson og trommisen Scott Plouf permanente medlemmer. Det første albumet der Built to Spill framsto som en kreativ enhet, *Keep It Like a Secret* (1999), ble møtt med entusiastisk omtale og var bandets første som havnet på bestselgerlistene.

Etter noen omskiftelige år albumutgivelser av noe varierende kvalitet, ga Martsch ut det blues- og folkpregede soloalbumet *Now You Know* (2002). Deretter gikk han og bandet inn i noen år uten albumutgivelser før de kom tilbake med gitaristen Jim Roth som fjerde medlem og vokalist/gitarist Brett Netson som assisterende musiker. Med dette mannskapet ga bandet i 2006 ut det kritikerroste albumet *You in Reverse*.

## Musikkstil og ry
Doug Martsch opparbeidet seg et ry som en fremragende indierock-gitarist. På albumene arrangerer han intrikate og tette gitarteksturer, mens han på konsertene spiller røffe gitarsoli med brå og overraskende vendinger, noe som har gitt Built to Spill ry som et spennende og uforutsigbart liveband.

Som låtskriver blander Martsch ulike stiler som rock, pop, blues og folk. Låtene preges av melodifragmenter som brytes abrupt av og ofte går over i en ny seksjon uten at det tas hensyn til kontinuitet eller konvensjonelle regler.

## Referanser og fotnoter


## Eksterne lenker
* 
* 
* Intervju med Martsch, podcast *The Sound of Young America*, 17. juni 2006
* Evan Rytlewski: ''Uncovering Built to Spill's Boise Cover Band'' , expressmilwaukee.com, 18. februar 2009
* Azeen Ghorayshi: ''Real Time With Built to Spill's Doug Martsch'', motherjones.com 27. februar 2012
* Piero Scaruffi: ''Built To Spill'', History of Rock
* Adam Jazairi ''The Magnificent ’90s: Doug Martsch'', guitar-muse.com 19. oktober 2011
Secret Escapes

**Secret Escapes** er et online reiseforetak som tilbyr hotellovernattinger og pakkereiser til sine medlemmer i form av tidsbegrensede kampanjesalg, med rabatter på 20&ndash;70 % av originalprisen. 

## Historie
Selskapet ble startet i Storbritannia i 2010 av gründerne Alex Saint og Tom Valentine. Den norske versjonen av tjenesten ble lansert i juli 2014. 

I juli 2015 investerte Google Ventures og Octopus Investments $60 millioner i selskapet, som på daværende tidspunkt hadde i overkant av 19 millioner medlemmer globalt.

## Referanser

## Eksterne lenker
*
Fyrstedømmet Reuss-Gera

**Fyrstedømmet Reuss-Gera** (tysk: *Fürstentum Reuß-Gera*), etter 1848 kalt *Reuss yngre linje* (tysk: *Reuß jüngerer Linie*), var en suveren stat i dagens Tyskland, regjert av medlemmer av Huset Reuss. Grevene Reuss av Gera, av Schleiz, av Lobenstein, av Köstritz og av Ebersdorf, ble alle fyrster innen 1806, og de og deres regjerende etterkommere bar tittelen *fyrste av Reuss-Gera*. En kan også referere til dem ved å bruke grennavnet (for eksempel: fyrst Reuss av Köstriz).

## Territorium

Territoriene til fire separate grener av den yngre linje slo seg sammen mellom 1824 og 1848.

I 1905 hadde fyrstedømmet av Reuss den yngre linje et areal på 827&nbsp;km² og en befolkning på 145,000, med Gera som sin hovedstad.

I første verdenskrigs kjølvann slo territoriet til den yngre linje seg sammen med det til den eldre linje, i 1919, som Republikken Reuss, som deretter ble del av den nye staten Thüringen den 1. mai 1920.

## Det fyrstelige hus
Huset Reuss praktiserte et uvanlig system på navn- og tallgivning av sine mannlige familiemedlemmer, hvorav én alltid bar navnet Henrik gjennom århundrer. Selv om de fleste kongehus og adelige hus gav nummer kun til det regjerende overhode, og det i hans regjering orden, gav Reuss yngre linje en tallsekvens for alle mannlige familiemedlemmer, som begynte og endte omtrent samtidig som århundrene begynte og endte. Som konsekvens av dette navnsystemet har visse overhoder av Reuss den yngre linje hatt de høyeste nummer tildelt sitt navn av alle europeiske adelslekter. Merk at også de mannlige barn innen én enkel familie ikke trengte å bære sekvensielle tall, da alle medlemmene av storfamilien brukte et felles nummersystem. For eksempel hadde sønnene til prins Henrik LXVII Reuss av Schleiz, i deres fødsler rekkefølge, navnene Henrik V, Henrik VIII, Henrik XI, Henrik XIV, og Henrik XVI.

Et betydelig medlem av denne familien, grevinne Augusta av Reuss-Ebersdorf (1757–1831), ble mormoren til dronning Victoria av Storbritannia.

Designasjonen «den yngre linje» gikk ut av brukt i 1930; den «eldre linje» hadde blitt utryddet da dets siste medlem, Henrik XXIV, ga avkall på sine rettigheter i 1918, og døde ugift i 1927.

### Fyrster av Reuss-Gera (1806–1918)
* Henrik XLII 1806-1818
* Henrik LXII 1818-1854
* Henrik LXVII 1854-1867
* Henrik XIV 1867-1913
* Henrik XXVII 1913-1918

Monarkiet avskaffet i 1918.

### Huset Reuss' overhode
* Henrik XXVII 1918-1928 *(ble «fyrst Reuss» ved bortgangen av den siste fyrste av [[Reuss eldre linje|den eldre linje]])*
* Henrik XLV 1927-1945/1962 *(forsvant i 1945, erklært død i 1962)*
* Henrik IV 1962–2012
* Henrik XIV 2012-
***Arving:* Henrik XXIX Reuss

## Andre betydelige skikkelser
* Fyrstinne Augusta Reuss av Köstritz (1822–1862)
* Fyrst Henrik XXIV Reuss av Köstritz (1855–1910), komponist
* Fyrstinne Eleonore Reuss av Köstritz (1860–1917), *[[Tsaritsa]]* av Bulgaria
* Fyrst Henrik XXXII Reuss av Köstritz, antatt etterfølger etter Vilhelmina av Nederland fram til 1909.
* Fyrstinne Magdalena Reuss av Köstritz - kone til prins Hubertus av Preussen

## Se også
* Fyrstedømmet Reuss-Greiz
## Referanser
Fyrstedømmet Reuss-Greiz

**Fyrstedømmet Reuss-Greiz** (tysk: *Fürstentum Reuß-Greiz*), var en stat i Tyskland, regjert av medlemmer av Huset Reuss. Grevene Reuss av Greiz, Nedre- og Øvre Greiz (tysk: *Reuß zu Greiz, Untergreiz und Obergreiz*), ble løftet til fyrstelig status i 1778. Dens medlemmer bar tittelen «fyrst Reuss, eldre linje», eller «fyrst Reuss av Greiz». Likt den mer tallrike Reuss yngre linje ble alle mannlige medlemmer av dette huset gitt navnet Henrik til ære for Henrik VI, som hadde vært gode mot familien, og de ble nummerert sekvensielt etter fødsel, i stedet for regjeringstid, med den siste i rekkefølgen med navn Henrik I (født 1693) og siste med Henrik XXIV (1878–1927).

Fyrstedømmet av Reuss eldre linje hadde et areal på 317&nbsp;km² og en befolkning på  i 1905. Dens hovedstad var Greiz.

I 1919, i første verdenskrigs kjølvann, ble territoriet til den eldre linje slått sammen med Reuss yngre linje, til Republikken Reuss, som senere det året ble inkorporert i den nye staten Thüringen. Reuss eldre linje døde ut med bortgangen til den barnløse Henrik XXIV i 1927, hvoretter dens krav gikk til den yngre linje.


File:Blick zum "Oberen Schloß" vom "Weißen Kreuz".jpg|Det øvre slott ved Greiz
File:Unteres Schloss Greiz.JPG|Det nedre slott ved Greiz


## Fyrster av Reuss-Greiz (1778–1918)
*Henrik XI (1778–1800)
*Henrik XIII (1800–1817)
*Henrik XIX (1817–1836)
*Henrik XX (1836–1859)
*Henrik XXII (1859–1902)
*Henrik XXIV (1902–1918)

## Fyrster etter monarkiet
*Henrik XXIV (1918–1927)
*Til [[Reuss yngre linje]] ved bortgangen til fyrst Henrik XXIV*

## Merkbare skikkelser
* Fyrstinne Hermine Reuss av Greiz - kone av tidligere den tidligere tyske keiser Wilhelm II
* Fyrstinne Karoline Reuss av Greiz - kone av Wilhelm Ernst, storhertug av Sachsen-Weimar-Eisenach

## Se også
* Fyrstedømmet Reuss-Gera
## Referanser


## Eksterne lenker
*
Kruttlapp

**kruttlapper** er en form for friksjonsaktivert sprengstoff som i all hovedsak brukes i leker. I utgangspunktet besto knallstoffet av knallkvikksølv, senere har det blitt vanlig med stoffer som inneholder rødt fosfor (sammes type kjemiske forbindelser som i fyrstikker).

De eldste kruttlapp-typene var i form av små perler av knallstoff mellom to lag papir. Den første bruken av slike var i Sharps rifle, en baklader med perkusjonslås, der kruttlappene fungerte som tennhette. Senere har slike i all hovedsak blitt brukt til kruttlappistoler. En mer moderne utforming er i form av små plastikopper med knallstoffet i bunnen, tilsvarende en tennhette. Disse kommer både som enkle hetter, bånd og montert i ringer for lekevåpen med revolvermekanisme.

## Referanser
Augustus’ hager

**Augustus' hager** (italiensk: Giardini di Augusto), opprinnelig kjent som **Krupps haver**, er noen botaniske hager på øya Capri, Campania, Italia.

Hagene ble anlagt av den tyske industriherre Friedrich Alfred Krupp tidlig på 1900-tallet, der hvor han hadde tenkt å bygge luksusvilla. Planene kunne ikke gjennomføres da Krupp ble anmodet om å forlate Italia etter avsløring i den sosialdemokratiske avisen *[[Vorwärts]]* om sex-skandaler på Capri. Derfor ble havene først kalt «Krupps haver», et navn brukt frem til 1918, da havene ble omdøpt til dagens navn.

Havene, anlagt i terrasser, har utsyn mot havet, mot Marina Piccola og er et testamente over Capris rike flora med ulike ornamentale planter og blomster som geranium, georginer og lupiner.

### Lenins bosted
I havene er det et monument tiltenkt Vladimir Lenin, et av de få av sitt slag i Italia, lavet av den italienske skulptør Giacomo Manzù og plassert der i 1968. De lokale myndigheter hadde godkjent planen etter at Sovjets ambassade i Italia hadde gitt skulptøren oppdraget. Statuen består av fem meter høye  høye blokker i marmor og er plassert foran huset hvor den russiske forfatter Maksim Gorkij bodde i 1908.

Fra havene er det et 180-graders panorama-utsyn over Capri, hvor en kan se både Monte Solaro, Marina Piccola, og Faraglioni.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Anders Gundersen

**Anders Gundersen** (født 10. april 1994) er en norsk fotballspiller.

Gundersen har spilt landslagsfotball i aldersbestemte klasser for Norge.

## Meritter
### Som klubbspiller
#### Strømsgodset
* Tippeligaen: 2013

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* «Anders Gundersen» , profil på altomfotball.no
Grotta di Fra Felice

**Grotta di Fra Frelice** er en grotte eller fjellhule som ligger mellom Marina Piccola og Grand Hotel Quisisana på øya Capri. Via Krupp, en asfaltert sti med hårnålsvinger bekostet av Friedrich Alfred Krupp i starten av 1900-tallet, fører fra hotellet til hulen.

Hulen fikk oppmerksomhet i Italia og Tyskland da den sosialdemokratiske avisen *[[Vorwärts]]* i 1902 avslørte Krupps sexskandaler i hulen, og han døde brått 22. november samme år, trolig som følge av selvmord.

## Referanser
Thomas Juel-Nielsen

**Thomas Juel-Nielsen** (født 18. juni 1990) er en dansk fotballspiller.

Han har tidligere spilt for AB, samt landslagsfotball for Danmarks U17-lag.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* «Thomas Juel-Nielsen», profil på Sandefjord Fotballs hjemmeside
* «Thomas Juel-Nielsen» , profil på altomfotball.no
Tromsø Akademiske Kvinnekor

**Tromsø Akademiske Kvinnekor** (**TAKk**) er et kor i Tromsø. TAKk har ca 50 medlemmer fra ulike akademiske disipliner bestående av både studenter, universitetsansatte og andre kvinner med akademisk tilknytning. Koret er tilknyttet Studentsamfunnet i Tromsø. 

TAKk ble stiftet 20. mars 2010, og ble fram til sommeren 2021 dirigert av Bjarne Isaksen. Han ble etterfulgt av Mónika Benedek (2021–2022) og Alejandro Pance (fra 2022).

## Kvinnene som bygde byen
«Kvinnene som bygde byen» er et utviklings- og bevisstgjøringsprosjekt som drives av Tromsø Akademiske Kvinnekor og har som mål å løfte fram kvinner som har vært med på å bygge Tromsø som by. Hvert år inviteres en person i Tromsø til å presentere én kvinne som vedkommende mener har vært av betydning for byen, for universitetet eller for kunsten. Presentasjonen skjer på Norges nasjonaldag ved statuen "Alberte og bølgen" av kunstneren Gunn Harbitz. 

Siden begynnelsen i 2016 har følgende talere belyst følgende kvinners betydning for byen:

## Referanser
Kjell Bendiksen

** Kjell Bendiksen** (født 1948 i Bergen) er en norsk billedkunstner som arbeider mest innenfor maleri og grafikk.

Bendiksen er utdannet ved Statens Kunstakademi 1973-79, Vestlandets Kunstakademi 1970-73 og Statens Kunsthåndverkskole 1966-69

## Utmerkelser
* Vederlagsfondets stipend 2004, 2003, 2000, 1995
* Statens materialstipend 1992
* Ruth og Alf Lundebys legat 1991
* Bildende Kunstneres Hjelpefonds stipend 1988
* Oppland fylkeskommunes kunstnerstipend 1985
* Statens treårige arbeidsstipend 1980-82
* Bergen bys stipend 1973

## Utstillinger
Har hatt en rekke separatutstillinger i norske kunstforeninger, kunstnerstyrte gallerier og private gallerier.

### Nyere separatutstillinger

* Galleri Heer/Oslo                 9/5   til 31/5    2015
* Molde Kunstforening            28/4 til  20/5   2012
* Galleri Zink/Lillehammer    22/9 til  14/10  2012

### Gruppe og kollektivutstillinger

Han har deltatt på flere internationale grafikkbiennaler. Blant annet i England, Tyskland, Finland, Italia, Hellas og Norge.

### Års- og lansdelsutstillinger

Statens Høstutstilling, Østlandsutstillingen, Vestlandsutstillingen og Opplandsutstillingen, alle en rekke ganger.

## Innkjøp og representasjoner

Innkjøpt og representert i flere riks og regionale samlinger som kunstmuseer og kunstforeninger. Blant annet Museet for Samtidskunst, Norsk kulturråd, Nasjonalgalleriet, Lillehammer Kunstmuseum, Trondheim Kunstforening med flere.

### Utsmykningsoppdrag

Leira videregående skole, Statens hus Lillehammer, Oppland fylkessykehus, Lillehammer videregående skole med flere.

### Andre oppdrag

Flere plakatoppdrag for Riksteatret, flere bokomslag, bl.a. for Den Norske Bokklubben og Forlag 1 i Oslo.

## Medlemskap

Billedkunstnerne i Oppland og Norske Billedkunstnere Norske Grafikere.
 
## Verv

Bendiksen har vært medlem av innkjøpskomiteen i Lillehammer Kunstmuseum, jurymedlem i Den nasjonale jury, og juryformann i Billedkunstnerne i Oppland.

## Anvendte teknikker

* Akvatintetsninger 1970 - 74
* Litografier 1975 – 84
* Linosnitt/etsninger 1985 - 87
* 1988 - 2008: I kombinasjon med akryl og oljemaleri: Eksprimenterer med såkalte askebilder.Produserer flere serier med kaffelaveringer på papir,blant annet seriene Byprospekter og Flyktige formasjoner. Eksperimenterer med ulike former for dyptrykk bla. ved bruk av drillbor og gjennomhulling (perforering) i sink samt bruk av ulike redskaper i plexiplater bla. svipenn og lignende.
* 2008: Begynner å arbeide med flerfargetrykk i dyptrykkteknikken fotopolymer.

## Referanser


## Eksterne lenker
* privat nettside
Regierungsbezirk Gießen

**Regierungsbezirk Gießen** er et av tre Regierungsbezirke i den tyske delstaten Hessen og ligger vestlig i midten av delstaten.

Forvaltningsområdet grenser mot nord og øst til Regierungsbezirk Kassel, i sør til Regierungsbezirk Darmstadt, i vest til Rheinland-Pfalz, og i nordvest til Nordrhein-Westfalen. Administrasjonsby er Gießen. 

## Inndeling
Regierungsbezirk Gießen omfatter fem landkreise:

# Landkreis Limburg-Weilburg
# Lahn-Dill-Kreis
# Landkreis Marburg-Biedenkopf
# Vogelsbergkreis
# Landkreis Giesen

## Eksterne lenker
*
Elampini

*
 
**Elampini** er en gruppe av broddveps i familien gullvepser i overfamilien Chrysidoidea.

## Utseende
Gullvepsene er små til middelsstore, metallfarvede insekter. Fargene er ofte blå, grønn eller rød. Mange arter har to farger, med markert skille, slik at brystet er blått, mens bakkroppen er rød. 
Hudskjelettet (kutikula) er hardt og består ofte av ganske grov punktur. Dette kan beskytte gullveps mot stikk fra andre veps. Mange arter kan rulle seg sammen takket være den fleksible leddstrukturen på bakkroppen. Vingene er vanligvis velutviklede med markert årenett, men noen arter er vingeløse. Hunnen har et langt teleskopisk eggleggingsrør. I motsetning til andre broddveps er dette ikke utviklet til en stikkebrodd.

## Levevis
Gullvepsene er parasitter og legger sine egg i bolene til andre vepser, vanligvis hos de solitære biene.  Larvene spiser vertens larver samt av larvens mat. Gullvepsene har tilpasset sin flygetid til vertsartene, og ulike arter kan sees fra tidlig i mai til begynnelsen av august.

## Systematisk inndeling

Denne oversikten har fokus på de europiske gullveps.

* Ordenen vepser (vepser, humler, bier og maur) (Hymenoptera) 
** Underordenen stilkvepser (Apocrita)
*** delgruppe broddvepser (Aculeata) 
**** Overfamilien Chrysidoidea
***** Familien gullvepser, Chrysididae 
****** Underfamilien Chrysidinae 
******* Stammen **Elampini** - 236 arter i Europa
******** Slekten *[[Adelopyga]]* Kimsey
******** Slekten *[[Elampus]]* Spinola, 1806 - 12 arter i Europa
******** Slekten *[[Exallopyga]]* French, 1985
******** Slekten *[[Haba]]* Semenov
******** Slekten *[[Hedychreides]]* Bohart
******** Slekten *[[Hedychridium]]* Abeille de Perrin, 1878 - 119 arter i Europa
******** Slekten *[[Hedychrum]]* Latreille, 1802 - 33 arter i Europa
******** Slekten *[[Holophris]]* Mocsáry, 1890
******** Slekten *[[Holopyga]]* Dahlbom, 1845 - 33 arter i Europa
******** Slekten *[[Microchridium]]* Bohart
******** Slekten *[[Minymischa]]* Kimsey
******** Slekten *[[Muesebeckidium]]* Krombein, 1969
******** Slekten *[[Omalus]]* Panzer, 1801 - sju arter i Europa
******** Slekten *[[Parachrum]]* Kimsey, 1988
******** Slekten *[[Philoctetes]]* Abeille de Perrin, 1879 - 23 arter i Europa
******** Slekten *[[Prochridium]]* Linsenmaier
******** Slekten *[[Pseudolopyga]]* Krombein
******** Slekten *[[Pseudomalus]]* Ashmead, 1902 - ni arter i Europa
******** Slekten *[[Xerochrum]]* Bohart

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Chrysis.net – italiensk, engelskspråklig nettside om gullveps 
* Chrysididae på ''Tree of life''
* Arter på nett - Gullvepser (Artsdatabanken)
* van Noort, Simon (uten dato) WaspWeb - Elampine wasps of Africa and Madagascar. https://web.archive.org/web/20160303171145/http://www.waspweb.org/Chrysidoidea/Chrysididae/Chrysidinae/Elampini/index.htm
Theodor Christian Haagaas

**Theodor Christian Tordsen Haagaas** (født 25. mars 1823 på Haagaas Nordre i Trøgstad, død 2. mai 1899 på Veden gård i Tistedalen), også kalt *T.C. Haagaas* eller *Th. Haagaas*, var en norsk industrileder i trelastindustrien, som var sagbruksdirektør i Saugbrugsforeningen fra 1862 til 1892.

Han vokste opp på storgården Haagaas Nordre i Trøgstad og var i 1860 bruksbestyrer på Brekke Bruk i Asak. I 1862 ble han ansatt som den første bruksbestyreren i Saugbrugsforeningen, dvs. direktør for sagbrukene. Saugbrugsforeningen ble dannet i 1859 gjennom en sammenslutning av store skog- og sagbrukseiere langs Haldenvassdraget, og ble Norges største sagbruksbedrift og Tistedalens største arbeidsgiver. Edvard Bull har beskrevet ham som en av «de tre fremste representanter for arbeidsgiverne» i Tistedalen, ved siden av svogeren Robert Edgren som var leder for Cathrineholms Jernværk. Bull beskrev ham også som «en streng herremann [som] holdt disiplin». Han var også skipsreder og eide parter i flere skip, bl.a. barken «Mathilde» på 211 kommerselester fra 1876 og briggen «Aurora» fra 1888. Ligningen i 1888 viste at han var Tistedalens klart rikeste innbygger.

I 1868 var han medstifter av Tistedalen bibliotek og satt i styret i mange år. Haagaas var også medlem av kirkekomiteen i Tistedalen. Han var medstifter av Forfatningstro Forening paa Fredrikshald (1883), Fredrikshalds 17 Mai Forening (1884) og Smaalenenes kreds af Norges forsvarsforening (1887). Han var også engasjert i Høyre.

Han sluttet som bruksbestyrer i Saugbrugsforeningen våren 1892. Samme år bosatte han seg «på det gamle herresete Veden, som Saugbrugsforeningen i erkjennelse av hans fortjenstfulle arbeide har overlatt ham til bruk». Veden hadde i 1850-årene tilhørt hans svigerfar Johannes Petterson. Ved sin bortgang ble T.C. Haagaas beskrevet som «en meget dygtig og agtet Mand».

T.C. Haagaas var blant andre far til skolemannen Theodor Haagaas som grunnla Haagaas gymnas på Frogner i Oslo og morfar til forleggeren Henrik Groth og ridesportsfunksjonæren Arne Kristensen.

## Referanser
Cleptinae

* 
 
**Cleptinae** er en underfamilie eller familie av broddveps i gruppen Chrysidoidea. Det er 25 europeiske arter inkludert underarter, én art er funnet i Norge.

## Utseende
Gullvepsene er små til middelsstore, metallfarvede insekter. Fargene er ofte blå, grønn eller rød.  
 
Hudskjelettet (kutikula) er hardt og består ofte av ganske grov punktur. Dette kan beskytte gullveps mot stikk fra andre veps. Mange arter kan rulle seg sammen takket være den fleksible leddstrukturen på bakkroppen. Vingene er vanligvis velutviklede med markert årenett, men noen arter er vingeløse. Hunnen har et langt teleskopisk eggleggingsrør. I motsetning til andre broddveps er dette ikke utviklet til en stikkebrodd. Underfamilien Cleptinae kan kjennes på at pronotum er forlenget og danner en påfallende "hals". Klørne har tenner, hannene har fem synlige bakkroppssegmneter, hunnene fire. Bakkroppen er oval, gjerne rød uten metallglans bortsett fra i spissen.

## Levevis
Cleptinae er parasitoider som angriper pupper av plantevepser (Symphyta) i familiene Argidae og Tenthredinidae.

## Systematisk inndeling
Denne oversikten har fokus på de europiske gullveps.. Gruppen har noen ganger blitt regnet som en familie for seg, Cleptidae.

* Ordenen vepser (vepser, humler, bier og maur) (Hymenoptera) 
** Underordenen stilkvepser (Apocrita)
*** delgruppe broddvepser (Aculeata) 
**** Overfamilien Chrysidoidea
***** Familien gullvepser, Chrysididae 
****** Underfamilien **Cleptinae** 
******* Slekten *[[Cleptes]]* Latreille, 1802 – 26 arter i Europa. I Norge:
******** *[[Cleptes semicyaneus]]* Tournier, 1879
******* Slekten *[[Cleptidea]]* Mocsáry, 1904

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Artsdatabanken.no
* Chrysis.net – italiensk, engelskspråklig nettside om gullveps 
* Chrysididae på ''Tree of life''
* Bilde av ''Cleptes nitidulus'' 
* Bees, Wasps and Ants Recording Society - Cleptinae. Med bilder av noen arter
Mette Tronvoll

**Mette Fiske Tronvoll** (født 2. desember 1965 i Trondheim) er en norsk fotograf, bosatt i Oslo. Hun er utdannet ved Parsons School of Design 1992. Hun er i statsbudsjettet for 2016 utnevnt til statsstipendiat.

Tronvoll er blant annet kjent for portrettene av dronning Sonja fra 2013, som i 2014 ble vist på Nasjonalmuseet. Tidligere prosjekter omfatter kvinneportretter fra Trondheim (1994), soldater i Rena leir (2006), portretter av inuiter og mongoler, *Goto Fukue* – en serie som viser kvinner som sanker tang på en japansk strand og bilder fra Svalbard.

Hun har hatt flere utstillinger på Trondheim kunstmuseum, stilt ut på blant annet Museet For Samtidskunst 2001, Kunsthalle zu Kiel 2001, Kunstnernes Hus 2004. 

Hun hadde en vandreutstilling ved Rogaland kunstmuseum, Bergen kunstmuseum og Oberösterreichische Landesmuseum 2009–11. 

## Referanser

## Eksterne lenker
*
Middagsåsen sportssenter

**Middagsåsen sportssenter** er et alpinsenter i Våler i Østfold for alpinister og snøbrettkjørere. Senteret har tre åpne nedfarter: en barnebakke, en slakkere nedfart med slalåmporter og en brattere bakke med diverse hopp, rekkverk med mer. I tillegg fins det en enkel skogsløype vest for bakkene. Jordet nedenfor skisenteret er innimellom også kjørt opp som langrennsspor.

Sportssenteret tilbyr kurs og utleie av både alpinutstyr og snøbrettutstyr. Hovedhuset har enkel servering av mat og visning av vintersport.

Middagsåsen sportssenter AS ble opprettet i 2012 og eies og drives av Vansjø/Svinndal Idrettslag, som er en av klubbene som benytter seg av senteret.
## Referanser
Polargeitrams

**Polargeitrams** (*Chamaenerion latifolium*) er en flerårig urt i mjølkefamilien. 

Den er lavere enn slektningen geitrams og blir bare 5–30&nbsp;cm høy. Planten sprer seg med krypende formeringsrøtter, som er 2–9&nbsp;mm tykke, og danner tette bestander. Stengelen er opprett og glatt. Bladene sitter spredt og er elliptiske, helrandete og med utydelige sidenerver. Blomstene er rosenrøde eller purpur, 35–55&nbsp;mm store; de sitter opptil 7 sammen i en åpen, ensidig klase. Griffelen er kortere enn pollenbærerne, altså motsatt av forholdet hos geitrams.

*Chamerion latifolium* vokser på steinete steder ved bekker og elver. Utbredelsen er nesten sirkumpolar i Arktis og i fjellstrøk lenger sør, men den mangler i det meste av Europa. Arten finnes i nordlige Russland fra Novaja Semlja til Beringstredet, i Alaska, nordlige Canada og på Grønland og Island. Den finnes også i fjellområder sørover til Himalaya og Sierra Nevada i California. På islandsk heter den *eyrarrós*, og den er en av de få planteartene som vokser på Island, men ikke i Skandinavia og på De britiske øyer.

De sørlige fjellformene er tetraploide med  kromosomer, mens de arktiske plantene er oktoploide med  kromosomer. Den tetraploide formen er av og til blitt skilt ut som en egen art, *Chamaenerion subdentatum*, men denne arten er ikke lenger anerkjent.

## Galleri

Chamerion latifolium upernavik 2007-08-06 2.jpg|Blomst sett forfra
Chamerion latifolium (2).jpg|Blomst sett fra siden
Chamerion latifolium upernavik 2007-08-06 1.jpg|Planter ved Upernavik


## Litteratur
* 
* 
* 
* 

## Eksterne lenker
* 
* Alpine Fireweed WILDFLOWERS, FERNS, & TREES of Colorado, New Mexico, Arizona, & Utah
Nobelsenteret

**Nobelsenteret** (svensk: *Nobelcenter*, også skrevet *Nobel Center*) er et planlagt bygg for offentlige aktiviteter rundt Nobelprisen på Blasieholmen i Stockholm. Det er tenkt å inneholde rom for utstillinger, møter og arrangementer, samt et bibliotek, restaurant og butikk, og erstatter Nobelmuseet i Gamlebyen. I april 2014 ble David Chipperfield og Christoph Felger utnevnt til vinneren av arkitektkonkurransen for utformingen av det nye huset.Byggestart er planlagt til 2015 med åpningen i desember 2019.

## Bakgrunn
I desember 2011 ble det undertegnet en intensjonsavtale mellom Stockholm by og Nobelstiftelsen om i fellesskap å arbeide for framveksten av et Nobelsenter ved Nybroviken. Nobelmuseets nåværende lokalene i Börshuset i Gamla stan har lenge vært underdimensjonerende for virksomheten. Nobelhuset AB, som eies av stiftelsen, fikk i august 2012, et stykke land tildeling på Blasieholmen der, i henhold til gjeldende planer, bygging av bygningen med brutto byggeareal på ca 20 000 m², men Nobelstiftelsens ambisjon er senere redusert til et byggeareal på 12.400 m² over bakken. Gjennom en donasjon på 800 millioner fra familien Erling Perssons stiftelse og familien Wallenbergs Knut og Alice Wallenberg Foundation ble prosjektets finansieringsgrunnlag sikret. De totale kostnadene er beregnet til 1,2 milliarder og finansieres privat. Stockholm by har bidratt med tomten, og når senteret er ferdig skal virksomheten motta 30 millioner per år i statlige subsidier. Byggearbeidene på Nobelsenteret er planlagt i 2015 med åpningen i slutten av 2018.

## Arkitektkonkurranse
Utformingen av senteret og offentlige rom innenfor konkurranseområdet ble utviklet gjennom en internasjonal arkitektkonkurranse. I det første skrittet ble det invitert tolv arkitektfirmaer til å delta, og i november 2013 ble tre finalister kåret: David Chipperfield Architects (England/Tyskland), Wingårdh arkitektkontor (Sverige) och Johan Celsing Arkitektkontor (Sverige)

I april 2014 ble David Chipperfields og Christoph Felgers forslag *Nobelhuset*, med skinnende fasademessing samt vertikale elementer og glass, utnevnt til vinneren  on-the Nobel senterkunn-dag svt.se/ABC tyske forslagene vant Nobels senter konkurransen, 2014-04-09 . Forslaget omfatter et hesteskoformet auditorium for tildelingen av Nobelprisen med 1 400 sitteplasser 
.

## Referanser


## Kilder
*Exploateringskontoret DNR E2012-513-00867 Markanvisning för Nobel Prize Center på Blasieholmen inom fastigheten Norrmalm 3:43 till Nobelhuset AB. Inriktningsbeslut
* Stadsbyggnadskontoret DNR 2013-00460 Startpromemoria för planläggning av del av Norrmalm 3:43 på Blasieholmsudden i stadsdelen Norrmalm för Nobel Center

## Eksterne lenker
* Nobel Centers webbplats 
* Stadsbyggnadskontoret Diarienr: 2013-00460
Serdar

**Serdar** (tidligere navn: *Kizyl-Arvat* eller *Gyzylarbat*) er en by i provinsen Balkan i Turkmenistan. Den ligger rett nord for fjellkjeden Kopet Dag. Befolkningen, som består overveiende av turkmenere, er på ca 50.000 innbyggere.

Den moderne byen oppstod i 1881 i forbindelse med den transkaspiske jernbane. 

Serdar ligger tett ved den gamle persiske by Farava. I oldtiden var området befolket det det indoeuropeiske folk dahae.
Badminton under de britiske samveldeleker 1970

**Badminton under de britiske samveldeleker  1970**.  Badminton var en av flere sporter under British Commonwealth Games som ble arrangert i Edinburgh i Skottland i perioden 16. til 25. juli 1970.  Det var de niende lekene i det som kom til å bli Samveldelekene (Commonwealth Games) fra 1978. Det var andre gangen badminton var med på programmet i Samveldelekene. I lekene i 1970 ble det konkurrert i fem øvelser i badminton, single og double for både menn og kvinner samt en mixeddoubleturnerineg. England ble beste nasjon med tre gullmedaljer foran Malaysia og Canada med en hver.

## Medaljer

## Eksterne lenker
* Commonwealth Games
Mosambikbeltet

**Mosambikbeltet** er et trolig mer enn 750 millioner år gammelt kraton (grunnfjellsskjold) i det sørøstlige Afrika, hovedsakelig i Mosambik. Det er fra nyere proterozoikum, og dermed yngre enn de midt-proterozoiske kratonene i Sørlige Afrika og Sør-Amerika som ble dannet for 1,0–2,5 milliarder år siden.

Det kolliderte først med masser i dagens Kenya for 800–750 millioner år siden, og dette skapte et sterkt strukturert kraton som ble tykkere og delvis omdannet ned til stor dybde. De vestre delene av Mosambikkbeltet består delvis av amfibolittisk gneis som stammer fra Tanzaniaskjoldet i nord. I øst har Mosambikkbeltet 841–632 millioner år gamle bergarter med preg av platebue-magnetisme.

Den neste, store kollisjonen mellom Vest-Gondwana og Øst-Gondwana som skapte superkontinentet Gondwana for 580–570 millioner år siden, løp langs den senere Vest-Pokot-sprekken og skapte interne deformeringer av grunnfjellsplaten, særlig i nord-sør-gående granitt-formasjoner mer enn 100&nbsp;km øst for Vest Pokot-linjen. For Mosambikbeltets del virker det som om kollisjonshendelsene startet lokalt allerede før den store Gondwana-kollisjonen for omkring 570 millioner år siden. Muligens ble de østlige massene på denne tiden foldet over de vestlige.

Mosambikbeltet er en integrert del av det store østafrikanske orogenet som strekker seg langs hele østsiden av Afrika. Det er likevel ikke forbundet med det mye eldre Kalahariskjoldet i vest. Mosambikbeltet har et areal på trolig mer enn 250&nbsp;000&nbsp;km2, og utgjør en betydelig del av Mosambik.

## Referanser


## Eksterne lenker

* 
*  
*
Sepp Innerkofler

**Sepp Innerkofler** (født 28. oktober 1865 i Sexten i Syd-Tirol (daværende Østerrike), død 4. juli 1915 på Monte Paterno) var en østerriksk fjellfører, gjestgiver og alpinklatrer, 
men også kjent for sin militære innsats under første verdenskrig.

## Fjellfører
Innerkofler var rundt århundreskiftet en kjent og mye brukt fjellguide i Syd-Tirol, og han driftet fjellturiststedene *Drei-Zinnen-Hütte* og Hotel *Dolomitenhof*. Innerkofler var også blant de fremste fjellklatrerne, med en rekke førstebestigninger og nye klatreruter på fjelltopper i regionen. Særlig utmerket han seg ved førstebestigningen av nordveggen på Cima Piccola i Tre Cime di Lavaredo i 1890 sammen med H. Helversen og Veit Innerkofler.

## Krigsinnsats
Etter utbruddet av første verdenskrig ledet Innerkofler en såkalt flygende patrulje i fjellområdene, og gjorde en betydelig innsats i kampen mot italienerne takket være sine lokalkunskaper og sin fjell- og klatreerfaring.
Han argumenterte for den strategiske betydningen av å befeste og kontrollere Monte Paterno, men nådde ikke frem med sine synspunkter hos hærledelsen før italienske alpini alt hadde rukket å etablere en stilling på fjelltoppen.
Den 4. juli 1915 ble Innerkofler drept idet han ledet en mindre klatregruppe som skulle innlede angrepet på den italienske stillingen på den vanskelig tilgjengelige Monte Paterno. Innerkofler og fire menn måtte ta seg opp den mer krevende nordvestveggen alt i nattemørket, men overraskelsesangrepet mislyktes. 
Hvorvidt Innerkofler døde i kamp med de italienske forsvarerne eller ble truffet av kuler fra egne linjer, har vært omdiskutert i ettertid.

Innerkofler mottok i løpet av krigen alle høyere klasser av den østerrikske tapperhetsmedaljen (Ehren-Denkmünze für Tapferkeit); først den lille sølvmedaljen for sin innsats, ved befordringen som underoffiser (oberjäger) den store sølvmedaljen, og senere ble han også tildelt den høyeste tapperhetsmedaljen i gull av keiser Frans Josef.


Fil:Innerkofler Defregger.JPG|Sepp Innerkofler . 
Fil:Paternkofel.jpg|Monte Paterno i Sexten-Dolomittene. Innerkofler ble drept under et angrepsforsøk på en italiensk stilling på denne fjelltoppen. 
Fil:Innerkofler Tafel.JPG|Tavle i  St. Andrä-kirken. *«Sepp Innerkofler. Oberjäger. Besitzer aller Tapferkeitsmedaillen.»*. 


## Referanser


## Litteratur
* 
* Karl Springenschmid: *«Der Sepp: Der Lebensroman Sepp Innerkoflers»*. Rother, 1948
* Hans Heiss og Rudolf Holzer: *«Sepp Innerkofler: Bergsteiger, Tourismuspionier, Held»*. Folio Verlag, 2015 (ISBN 978-3-85256-667-2)
* Markus Wurzer: *«Genesis of the South Tyrolean Iconic Figure Sepp Innerkofler: Actors, Narrative, Functions»*. In: Georg Grote, Hannes Obermair (eds): *«A Land on the Threshold. South Tyrolean Transformations, 1915–2015».* Peter Lang, Oxford-Bern-New York, 2017 (ISBN 978-3-0343-2240-9), s. 79–99.

## Eksterne lenker
* 
* 
* «Sepp Innerkofler» . Historisches Alpenarchiv der Alpenvereine in Deutschland, Österreich und Südtirol
Morten Strand

**Morten Strand** er navnet til flere personer:

*Morten Strand (politiker), norsk politiker (f. 1947)
*Morten Strand (journalist), norsk journalist og forfatter (f. 1957)
Morten Strand (journalist)

**Morten Strand** (født 1957 i Drøbak) er en norsk forfatter og journalist, og har jobbet som utenriksjournalist- og kommentator i *[[Dagbladet]]* siden 1991. Før det jobbet han i Arbeiderbladets utenriksavdeling, og som utenriksmedarbeider i Akershus Arbeiderblad.

Strand har særlig skrevet om Russland og det tidligere Sovjetunionen, men dekket også krigene på Balkan tett. Han var EU-korrespondent for Dagbladet fra1992 til 1994, og Russland-korrespondent fra 2006 til 2010.

## Bibliografi
* *Ukraina - Grenselandet mellom øst og vest*, Cappelen Damm 2015
* *St. Petersburghistorier*, Tiden 2003.

## Referanser
Nobelpalasset

**Nobelpalasset** var en planlagt bygning til Alfred Nobels minne i dagens Nobelparken i Östermalm i Stockholm. Nobelpalasset var designet av arkitekten Ferdinand Boberg mellom 1906 og 1911. Bygningen ble aldri realisert.
Når Nobelstiftelsen begynte å dele ut nobelprisen i 1901, ønsket de en verdig banketthall for seremonien og forslaget kom om å bygge et praktfullt slott i Skogsinstitutets tomt på gamle Ladugårdsberget. I 1906 gikk jobben til arkitekten Ferdinand Boberg. I september 1907 hadde Boberg utarbeidet to perspektiver med festsal til 1 200 personer og administrative lokaler.

Boberg forslag var den dristigste han hadde designet. Nobelpalasset skulle tårne seg opp fra en klippe i parken ca 20 meter over Djurgårdsbrunnsviken og Strandvägen, og ville fra øst hatt en enestående silhuett. Byggeplanene fikk ikke bare ros, men også mye kritikk, og den såkalte Bobergfeiden brøt ut. Bestilleren av bygget ble usikker, og utsatte sin avgjørelse noen år. I mellomtiden ble Boberg ansatt som utstillingsarkitekt i 1909 ved Konstindustriutställning på Biskopsudden på Djurgården.

I januar 1910 ble det bestemt at en gipsmodell skulle lages og at Boberg måtte utføre noen endringer i forslaget, mot en økning i godtgjørelsen fra 8000 SEK til 9000 SEK. Bestilleren ønsket et større auditorium og Boberg presenterte ulike alternativer opp til 2 000 sitteplasser. Samtidig ble bygningen enda større og høyere og de orientalske elementer blomstret fritt.

Nobelkomiteen var uenig seg inmellom og til slutt trakk de seg fra sitt store prosjekt i desember 1913. I stedet kjøpte de eiendommen på Sturegatan 14 som Nobelstiftelsen bruker den dag i dag.

Nobelprisens utdeling og Nobelfesten ender opp til slutt i Tengboms Konserthuset og Østbergs Stadshuset. I dag minner bare parkens navn (Nobelparken) og tilstøtende gaten (Nobelgatan) om Ferdinand Boberg store prosjekter.

## Referanser


## Litteratur
*
*