open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
St. Victor-klosteret

**St. Victor-klostret** i Paris var et rikt og påvirkningsfullt kloster som ble grunnlagt i 1108 og var i bruk fram til den franske revolusjonen i 1790. Klostret dannet sin egen orden, St. Victor-ordenen (viktorinerne). Det var en regulær klosterorden (latin *Liber Ordinis Sancti Victoris*). Ordenen hadde stor innflytelse i Vest- og Nord-Europa under høgmellomalderen.

## Historie

Klostret ble grunnlagt i 1108 av teologen og filosofen Vilhelm av Champeaux, som ble kannik i et prestefellesskap som fulgte reglene til augustinerordenen. I tillegg fulgte klosterbrødrene de detaljerte levereglene til benediktinerordenen. Klostret utviklet seg etter hvert til en viktig kilde for gregorianske ideal om reform av kirken, prestevirket og geistlig moral.

Vilhelm ble biskop av Châlons-sur-Marne i 1113, og Gilduin ny leier av klostret. 

Klosteret vokste seg rikt gjennom gaver fra kongelige, adelige og paver, og fikk stor innvirkning på andre kannik-samfunn i Europa, som St. Geneviève-klostret i Paris, St. Augustin i Bristol, San Pietro ad Aram i Napoli og Æbelholt kloster på Nordsjælland. Som et eksempel testamenterte kong Ludvig VIII av Frankrike (1187–1226) gaver til 40 klostre...(?) Flere viktige personer innen kirken var innom klostret, som Hugo av Sankt Victor, italienske Petrus Lombardus, engelske Thomas Becket og flere andre.

Religiøse og ikke-religiøse sluttet seg til klostret eller gikk på skole der, mellom annet Pierre Abélard, erkebiskopene Øystein Erlendsson og Tore Gudmundson i Nidaros. Skolen ved klostret var sammen med dem ved St. Geneviève-klostret og Notre-Dame de Paris, utgangspunktet for Universitetet i Paris som oppsto rundt 1200.

## Nedgang og nedleggelse

Den store geografiske spredningen av klosterne, dårlig forbindelse mellom dem og liten interesse fra abbedene i Paris i de andre klostrene, førte snart til at St. Victor-ordenen løste seg opp. Pave Benedikt XIIs reform av kannikordenen i 1339 gjorde slutt på St. Victor-ordenen. 

I 1633 ble klostret tatt inn i den augustinske *Congrégation de France*.

På 1600-tallet ble klostret forbundet med jansenismen, som den katolske kirken erklærte som vranglære. De gikk gjennom harde tider både på 1600- og 1700-tallet. 

Klostret ble stengt i 1790 under den franske revolusjonen og bygningene solgt som statseiendom. Bygningene ble revet i 1811. I dag finner en Jussieu-området og parken Jardin des plantes de Paris på det tidligere klosterområdet.

## Kilder
*  
* 

## Eksterne lenker
* Abbaye de Saint-Victor  ved Villes spiser Monument (fransk)
* Abbey of St. Victor (forskning rundt klostret på 1100-tallet, engelsk)
Valken kraftverk

**Valken kraftverk** er et vannkraftverk nær Rognan i Saltdal kommune i Nordland.

Det er et elvekraftverk som utnytter et fall på 210 meter i Saksenvikelva.

Installert effekt er 9,9 MW fra en peltonturbin og en francisturbin. Årsproduksjon er 29 GWh.

Kraftverket eies av Småkraft og grunneiere.

## Referanser


## Kilder
* 
* NVE vannkraftdatabase
*Tinfos
*Småkraft AS
Grammoxyla

* Se Systematisk inndeling

***Grammoxyla*** er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
En middelsstor, mørkbrun trebukk med lyse tegninger på dekkvingene. Pronotum har ikke tenner på sidene.

## Utbredelse
Arten er utbredt i Vest-Malaysia, Borneo og Java.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
******* Stammen Petrognathini Blanchard, 1845 eller Xylorhizini
******** Slekten *Grammoxyla* Aurivillius, 1911 
********* *[[Grammoxyla hieroglyphica]]* (Redtenbacher, 1868) (synonym *[[Mimomacrochia pfanneri]]* Breuning, 1972)

## Kilder

* Katalog med utbredelsesdata 
* Bilder av artene 

## Eksterne lenker
*
Media City Bergen

**Media City Bergen** er en kunnskaps- og næringspark som samler medieteknologiaktører, utdannings- og forskningsmiljøer, samt to mediehus under ett tak i Bergen sentrum. Det er det første prosjektet av sin type i Norden, og er et resultat av at mediebransjen i Bergen over en tidsperiode på tre år har jobbet sammen om å realisere medieby-prosjektet. Bygget ble ferdigstilt i 2017 og vil huse omtrent  mediefolk fordelt på  kvm.

TV-kanalene TV 2 og NRK, grafikkselskapet Vizrt, mediehusene *[[Bergens Tidende]]* og *[[Bergensavisen]]* og Universitetet i Bergen er drivkreftene bak Media City Bergen, sammen med bransjeforeningen Media Region Bergen og klyngeutviklingsprosjektet NCE Media.

Media City Bergen holder til i Lars Hilles gate 30 i Bergen Sentrum.

## Bakgrunn
Medieklyngen i Bergen har sitt utspring fra miljøet rundt TV 2 på Nøstet. Fra dette miljøet er det spunnet ut flere selskaper, som for eksempel Storm Geo, Vizrt og Vimond. Etterhvert ble dette et næringsmiljø med klare klyngekarakteristika som igjen dannet grunnlaget for klyngestatus-tildeling fra Innovasjon Norge. Per juli 2019 teller klyngen over 100 medlemmer. Klyngens medlemmer opererer innenfor en rekke medierelaterte områder, som medieteknologi, kringkasting, journalistikk, animasjon, grafikk, visualisering, sensorteknologi, robotikk, spillutvikling, film og så videre. 

I 2009 ble prosessen startet etter dialog mellom universitetsledelsen på UiB og konsernledelsen i TV 2 om utstyrs- og studiosamarbeid. Høsten 2011 gikk ledere fra TV 2, NRK, Vizrt, *[[Bergens Tidende]]*, *[[Bergensavisen]]* og Universitetet i Bergen sammen og opprettet en koordineringsgruppe som representerte medieklyngen.

I 2012 ble Nøstet foreslått som potensiell lokasjon for den nye mediebyen. Andre forslag var DNB-hovedkontoret, en tomt på Marineholmen og  Nygårdsporten ved Høgskolen i Bergen. For å dekke behovet til de aktuelle bedriftene ville det være nødvendig med et &nbsp;m² stort område.

I 2013 ble det enighet mellom TV 2, NRK, Vizrt, *[[Bergens Tidende]]*, *[[Bergensavisen]]* og Universitetet i Bergen om å samlokalisere bedriftene og etablere Media City Bergen i Lars Hilles gate 30, som skulle bli arbeidsplass for – mediefolk. Lokalet var tidligere DNBs regionkontor og er det høyeste bygget i Bergen. Etter at banken flyttet ut begynte prosessen med å utvide bygget med &nbsp;m² (til sammen &nbsp;m²). 9. mai 2014 ble det endelig vedtatt at organisasjonene skulle flytte sammen i MCB i 2017.

22. august 2015 la statsminister Erna Solberg ned grunnsteinen til prosjektet.

1. august 2017 signerte leietakerne for overtakelse av bygget. Offisiell åpning av bygget fant sted i november.

I juni 2019 havnet huseier Entra i søkelyset fordi de tok ned en utstilling til støtte for Julian Assange, angivelig på grunn av klager. 

## Initiativtagere
* NRK
* TV 2
* *[[Bergensavisen]]*
* *[[Bergens Tidende]]*
* Universitetet i Bergen
* Vizrt
* TV BRA

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Nguyen Thi Kim Ngan

**Nguyen Thi Kim Ngan** (*Nguyễn Thị Kim Ngân*,født 1954 i Giong Trom-distriktet i provinsen Ben Tre i Vietnam) er en vietnamesisk kommunistisk politiker. Hun ble i 2011 Vietnams visepresident i nasjonalforsamlingen.

Hun ble i 2016 Vietnams president i nasjonalforsamlingen 
Hun var minister for arbeidskraft, visefinansministeren, lederen av provinsen Hai Duong.

## Referanser
Kopriva Peak

**Kopriva Peak** er et bratt fjell med en høyde opp mot 1&nbsp;100 moh sør for Wolseley Buttress ved sørøstsiden av Detroit Plateau på Nordenskjöld Coast i Graham Land i Antarktis. Det ligger på Albonebreen i øst og Edgeworthbreen i vest.

Fjellet er oppkalt etter bebyggelsen Kopriva vest i Bulgaria.

## Kilder
* Kopriva Peak. SCAR Composite Antarctic Gazetteer.
Ørtvatn kraftverk

**Ørtvatn kraftverk** er et vannkraftverk ved Storforshei i Rana kommune i Nordland.

Det utnytter et fall på 54 meter fra Ørtvatnet til Ranelva. Vannet hentes fra flere mindre elver i området rundt gruveområdet i Ørtfjell. 
Ørtvatnet ble tørrlagt  på 60-tallet på grunn av gruvedriften. Nå er dette vannet fylt opp igjen, og brukes som vannreservoar for kraftverket.

Installert effekt er 4,3 MW fra en vertikal francisturbin. Årsproduksjon er 13 GWh.

Kraftverket fikk store skader på alt elektrisk utstyr i en storflom høsten 2020. 

## Referanser


## Kilder
* 
* NVE vannkraftdatabase
* MIP Miljøkraft AS
I dag er fødd ein frelsar stor

**«I dag er fødd en frelsar stor»** er et prekestolvers skrevet av Birgitte Cathrine Boye i 1778 som «Os er i dag en Frelser fød», og oversatt av Elias Blix i 1902.

I 5. utgaven av *[[Nokre salmar|Noen Salmer]]* står salmen under tittelen «I dag er fødd en Frelsarmann», sammen med andre prekstolvers, med overskriften *Jolevers.*

Salmen er med i Guldbergs salmebok og ble uforandret tatt opp i *[[Landstads kirkesalmebog|Landstads Kirkesalmebok.]]* I *[[Norsk Salmebok (1985)|Norsk Salmebok]]* står den både på nynorsk (nr 48) og bokmål («En frelser er oss fødd i dag», NoS nr 47).

Birgitte Cathrine Boye skrev høytidsvers for alle de største helligdagene, og blir derfor kalt kvinnen med høgtidsverdene. Juleverset blir i mange kirker sunget mens presten står på prekestolen på juledagen, og høytidsverset etter B.C: Boye har tatt over fra det eldre juleverset «Spiser lidet barn så lystelig».

Både Boye og Blix viser til melodien «Av høyheden opprunden er» («Utav høyden ned i verdene skin»), en melodi skrevet av Philipp Nicolai i 1599.

## Eksterne lenker
* Salmebloggen til Leif Haugen

## Kilder
* *Kristen sang og musikk* Runet forlag 1962
* J.N. Skaar: *Norsk Salmehistorie* b. I og II, F. Beyers forlag, Bergen 1879-80
* Elias Blix: *Noen Salmer* 5. økte utgaava Kristiania 1918
Shuttle Landing Facility

**Shuttle Landing Facility** er en privat flyplass ved John F. Kennedy Space Center. Den amerikanske romfartsorganisasjonen NASA benyttet plassen som en av tre mulige landingsstriper for romfergene sine etter endt romferd. Flyplassen blir ellers benyttet av NASAs treningsfly, i tillegg til Shuttle Carrier Aircraft, som blir benyttet om en romferge har landet andre steder enn KSC.

## Eksterne lenker
* 
* Shuttle Landing Facility - NASA.gov fact sheet
* Space Shuttle Era: Landing Sites - NASA video on YouTube
Leningradskaja-stasjonen

**Leningradskaja-stasjonen** var en sovjetisk stasjon i Antarktis på nordkysten av Victoria Land ved Oates Coast).HDRn ble åpnet den 25. februar 1971 av medlemmer av Den 15. sovjetiske antarktisekspedisjonen. Stasjonen ble lukket i 1991. Mens den var i drift ble det drevet  forskning på meteorologi, jordmagnetisme, oseanografi og glasiologi.

I februar 2006 annonserte lederen for Valerij Lukin, sjefen for det russisk antarktisekspedisjonen at det var planer om å åpne flere tidligere lukkede stasjoner, blant  annet denne.

## Se også
* Den sovjetiske antarktisekspedisjonen

## Eksterne lenker
* Arktisk og antarktisk forskingsinstitutt 
* AARI om Leningradskaja-basen
* COMNAP
PlayStation: The Official Magazine

***PlayStation: The Official Magazine*** (***PTOM***) var et tidsskrift som originalt var gitt ut som ***PlayStation Magazine*** (***PSM***), men ble til *PlayStation: The Official Magazine* sent i 2007. *PlayStation: The Official Magazine* ble gitt ut 13 ganger i året av Future plc inntil det ble lagt ned sent i 2012.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Mingo

**Mingoene** (engelsk: *mingo*; flertall: *mingos*), eller **Ohio-irokesere** og **Ohio-senecaer**, refererer til en irokesisk-talende gruppe av amerikansk urfolk, som består av indianere som migrerte vestover til Ohio-området på midten av 1700-tallet, hovedsakelig senecaer og cayugaer. Disse folkene ble kalt mingos av angloamerikanerne, en korrumpert form av *mingwe*, et østalgonkinsk navn på irokesisktalende grupper generelt. 

Mesteparten av ohiosenecaene ble tvunget til å flytte til Indianerterritoriet tidlig på 1830-tallet under ''Indian Removal''-programmene. Ved overgangen til 1900-tallet mistet de kontrollen over fellesland da eiendom ble allokert til individuelle hushold i et assimileringsforsøk knyttet til *[[Dawes Act]]* og fjerning av indianske krav om å forberede en delstatssøknad om Oklahoma. På 1930-tallet omorganiserte mingoetterkommere seg til en samme, og ble anerkjent i 1937 av de føderale myndigheter som seneca-cayuga-stammen av Oklahoma.  

## Se også
* Irokesiske folk
* Amerikansk urfolk

## Noter


## Referanser
Aktiv komponent

En **aktiv komponent** er en elektronisk komponent som får tilført energi fra en energiforsyningsmodul, blir styrt av et inngangssignal og gir ut et signal med større effekt enn inngangssignalet. Radiorør, transistorer, operasjonsforsterkere og spenningsstabilisatorer er eksempler på aktive elementer. 

## Rør
De første aktive komponentene var elektronrør også kalt radiorør. Denne teknologien ble benyttet både for analog og digital elektronikk. Etter at transistoren ble tilgjengelig gikk bruken av rør kraftig tilbake og i dag blir de bare benyttet til spesielle formål, som i audioforsterkere, kraftige radiosendere og i elektronikk som skal være motstandsdyktig mot kjerneeksplosjoner.

## Halvlederkomponenter
Halvledere som silisium og germanium har blitt mye brukt i transistorer. De elektriske egenskapene til halvledermateriale kan manipuleres ved å tilsette små mengder av andre grunnstoff som arsen og indium. Ved kontrollert tilsetting av slike stoffer kan vanlige komponenter som for eksempel dioder brukes i transistorer.

### Diskrete halvlederkomponenter
Diskrete halvlederkomponenter omfatter dioder, transistorer, tyristorer, triacar, osv. 

### Integrerte kretser
Både **analoge** og **digitale kretser** blir ofte samlet sammen og bakt inn i en silisiumbrikke. Slike brikker kaller vi integrerte kretser (IC). Av og til som den kjemiske prosessteknologien blir bedre, kan ofte flere komponenter samles på den samme brikken. Med dagsens prosessteknologi er transistorlengder på 180 nanometer og lederbredder på 90 nanometer blitt vanlig.

**Blandet teknologi** blir ofte benyttet som betegnelse på integrerte kretser som inneholder både analoge og digitale kretser. Typiske eksempler på slike kretser er AD-omformere og DA-omformere, men sensorer, som for eksempel akselerometre, gyroer osv. har ofte 
innebygget noe elektronikk for å utføre enkel signalbehandling lokalt.
Galactic Civilizations III

***Galactic Civilizations III*** er et 4X turbasert strategispill for Microsoft Windows, utviklet og publisert av Stardock. Det er en oppfølger til *[[Galactic Civilizations II: Dread Lords]]* fra 2006 og *[[Galactic Civilizations]]* fra 2003. Utvidelsen *Mercenaries* kom i februar 2016.

## Spillet
Spillets hovedhistorie starter ti år etter krigen mot "the Dread Lords" styrer Dregin imperiet og deres allierte Yor verden. De fleste andre er utryddet eller er undertykte. I 2242 returnerer en flåte med avansert teknogi for å frigjøre jorden, og gjennom tre oppdrag skal man frigjøre planeten Arcea, hådtere Thalan imperiet og nedkjempe Dregin-styrkene i solsystemet.

Spillet ellers går ut på å utforske og kolonisere verdensrommet, og vinne over fremmede livsformer via erobring, kultur, diplomati eller økonomisk overlegenhet.

Universet er flatt, og kartet består av heksagoner der innholdet er skjult frem til man har utforsket området. Hver heksagon kan inneholde kosmiske objekter som for eksempel stjerner, planeter eller sorte hull. Noen steder finnes det ressurser som kan utvinnes om en stjernebase bygges i nærheten, og noen objekter kan undersøkes av spesielle forsknings-skip. Universet kan gjøres svært stort. Spillet oppleves svært forskjellig i et lite univers der man raskt møter motstandere og koloniserer alle beboelige planeter, og et stort univers der utforskning tar lang tid og der det i lang tid kan ligge beboelige planeter ingen har oppdaget.

Koloniserte planeter kan bygge forskjellige bygninger som øker produksjonen, mengder mat til befolkningen, planetens økonomi og turisme eller planetens innflytelse.

Galactic Civilization III lar spilleren, i likhet med tidligere spill i serien, bygge sine egne romskip. Bedre teknologi i form av motorer, sensorer eller våpen gir spilleren mulighet til å skreddersy skip for å kjempe mot motstanderens egne skreddersydde skip. Skipsverft kan få støtte fra flere planeter, der avstanden til planeten påvirker produksjonen.

## Mottagelse
Spillet fikk positiv kritikk da det kom, og GameRankings og Metacritic gir spillet henholdsvis 83.15% og 80/100.

Norske Gamer.no skrev at spillet var et lekkert spill, og ser "mer mot Civilization-serien enn spillet som neste alle andre romstrategiutviklere regner som den hellige gral, nemlig Master of Orion II".

## Referanser

## Eksterne lenker
*
Schloss Hartheim

**Schloss Hartheim** kan sikte til
* NS-Tötungsanstalt Hartheim som var anbragt i dette østerrikske slottet,
* Schloss Hartheim selv.
The Breeders

**The Breeders** er et amerikansk rockeband som ble dannet av Kim Deal fra Pixies og Tanya Donelly fra Throwing Muses  i 1990. De fikk med seg engelske Josephine Wiggs som hadde spilt i The Perfect Disaster og Britt Walford som hadde spilt i Slint. De hadde gitt et album og en EP da de i 1992 dro på turne som oppvarmingsband for Nirvana. Donelly forlot bandet for å fokusere på sitt eget band Belly, og ble erstattet av Kim Deals søster Kelley Deal.

The Breeders nøt godt av grungens popularitet og singelutgivelsene fra *Last Splash* (1993) fikk mye spilletid på radio. Deres største hit forble «Cannonball», da bandet ble oppløst i løpet av 1994. The Breeders ble gjenforent i 2013, da med Donelly tilbake i stedet for Kelley Deal.

## Diskografi
### Album
**Pod* (1990)
**Last Splash* (1993)
**Live in Stockholm 1994* (1994)
**Title TK* (2002)
**Mountain Battles* (2008)
*All Nerve (2018)

### EP-er
**Safari* (1992)
**Head to Toe* (1994)
**Fate to Fatal* (2009)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*
Vanguard 2

**Vanguard 2** er en amerikansk satellitt som var ment å måle skydekke på dagsiden av jorden. Den ble skutt opp 17. februar 1959 fra Cape Canaveral med en Vanguard-rakett.

Satellitten var en magnesiumkule med en diameter på 50,8 centimeter, og hadde en vekt på 9,8 kilogram. Kulen inneholdt to optiske teleskop med to fotosceller. Kulen var dekket med gullplater på innsiden. På utsideon var den dekket med aluminium og silikonoksid i stor nok mengde til å kunne holde rett temperatur for instrumentene. Instrumentene fikk strøm fra kvikksølvbatteri.

Vanguard 2 kommuniserte med jorden gjennom to radioer. Den ene sendte telemetrene og hadde en styrke på 1 watt og sendte på frekvensen 108,03 megahertz. Den andre var til sporing og sendte ut et sammenhengende signal. Den hadde en styrke på 10 milliwatt og sendte på frekvensen 108 megahertz. En ordremottaker ble benyttet til å aktivere en båndopptaker som sendte data fra teleskopene til telemetrisenderen.

Begge senderne virket vanlig i 19 dager. Satellitten var spinnstabilisert ved 50 dreiingar per minutt, men en dårlig  spinnakse ga dårlige telemetridata.

## Kilder
* ''Vanguard 2''  - NSSDC
Råoljemotor

**Råoljemotor**, **tungoljemotor** eller **oljemotor** er en forbrenningsmotor som benytter råolje som drivstoff. Begrepet blir stort sett bare benyttet om stempelmotorer med så lav kompresjon at drivstoffet ikke selvantenner. Slike motorer blir ikke produsert lenger, i så fall er de bare av historisk interesse.

## Ulike drivstofftyper
Mange av de tidlige råoljemotorene kunne benytte flere ulike typer drivstoff, som parafin, lampeolje, tran og ulike typer planteolje. Råoljemotorer var derfor multidrivstoffmotorer. Det som kjennetegnet de ulike typene drivstoff som ble brukt var at de ikke fordampet lett nok til at de kunne benyttes i forgassermotorer. Disse oljetypene ble derfor ofte omtalt som tungolje eller råolje.

Grunnen til at det ble utviklet råoljemotorer var at tungolje var mye billigere enn bensin. Dette bevirket at råoljemotorene kunne benyttes til oppgaver der bensinmotorene ikke var økonomiske. Mange råoljemotorer var stasjonære motorer som ble benyttet innen jordbruket for å drive treskeverk, møller og andre maskiner. At tungolje var mindre brannfarlig enn bensin og dampmaskiner var derfor et godt salgsargument.

## Mer enn én type
På slutten av 1800-tallet var det utviklet mange forskjellige typer råoljemotorer, som glødehodemotorer, gløderørmotorer (som begge benyttet overflatetenning) og i en periode Hesselmanmotorer (som benyttet elektrisk tenning). Mange tyske og franske bedrifter produserte både en bensin- og en råoljeversjon av motorene sin . Men det var glødehodemotoren som viste seg å være den enkleste og mest driftssikre typen og som derfor etter hvert utkonkurrerte de andre tungoljemotortypene. Det ble produsert glødehodebåtmotorer til langt inn på 1960-tallet.

Parafinmotorer, som er forgassermotorer med forvarming av drivstoffet, kan ses på som en mellomting mellom de egentlige råoljemotorene (som kunne benytte ulike typer drivstoff) og forgassermotorene som benytter lettfordampelig drivstoff som bensin. Ettersom de har forgassere av samme type som bensinmotorer og ikke kan benytte alle slags tungoljer blir de ikke regnet som råoljemotorer.

## Se også
* Parafinmotor
* Forgassermotor
* Dieselmotor

## Referanser
Parafinmotor

**Parafinmotor** er en forgassermotor som benytter parafin som drivstoff. 
Parfin har oktantal lik 0, så om en bensinmotor blir kjørt på parafin vil drivstoffet selvantenne og bevirke kraftig «motorbank» og motoren vil ta skade. Parafinmotorer har derfor lavere kompresjon (typisk 4,5:1) enn bensinmotorer, noe som gjør at effekten blir lavere i forhold til sylindervolumet.

Grunnen til at parafin likevel har vært benyttet som drivstoff er at det i mange land er avgift på bensin, men ikke på parafin. Innen landbruket har parafin blitt benyttet som drivstoff for traktorer. Etter 1910 ble mange traktorer levert med parafinmotorer på grunn av at parafin var avgiftsfri. Parafin var viktig som drivstoff for traktorer frem til 1950, men helt frem til 1960 kunne mange små traktorer leveres enten med bensinmotor og eller med parafinmotor.

Parafiner fordampet ikke så lett som bensin, så parafinmotorene har forvarming av drivstoffet, ved at det blir ført gjennom et forvarmingskammer før forgasseren som blir varmet opp av eksosen. Motoren må startes på og kjøres varm på bensin og når den er kommet opp i normal arbeidstemperatur blir den koblet over på parafin.

På grunn av at parafinet ikke fordamper like lett som bensin kan det være et problem at uforbrent drivstoff lekker forbi stemplet og havner i motoroljen i bunnpannen. Parafindrift kan derfor bevirke økt slitasje og kortere levetid på motorene.

Bensinmotorer kan bygges om til parafindrift ved å bytte topplokk (for å redusere kompresjonen) og bygge på forvarming før forgasseren. For at det ikke skulle være nødvendig å bytte topplokk på bensinmotorer ble det i Storbritannia og Australia etter Andre verdenskrig innført et drivstoff kalt Tractor Vaporising Oil (TO), som var parafin tilsett noen aromatiske bindinger som opprinnelig finnes i råolje, men som blir fjernet under fremstilling av parafin. TO hadde et oktantal på 55 til 70, så bensinmotorer kunne kjøres på det uten å redusere kompresjonen. Forvarming var fremdeles nødvendig, men ettersom en ikke trengte å bytte topplokk ble ombyggingen mye rimeligere. Etter 1950 hadde de fleste nye traktorer dieselmotorer, men mange gamle traktorer var fremdeles i bruk, så i Storbritannia var TO å få kjøpt helt frem til 1974.

## Historie
George Brayton bygde en motor som benyttet parafin som drivstoff i 1882.
Espen Holtestaul

**Espen Karelius Holtestaul** (født 1965) er en norsk redaktør og forlegger. 

Holtestaul startet tegneserieforlaget No Comprendo Press i 1992 sammen med barndomsvennen Hallvard Bratberg.
Forlaget har siden utgitt en lang rekke norske og oversatte tegneserier, særlig undergrunnsserier, men også sakprosa, kunst- og barnebøker.
I dag (2016) driver Holtestaul forlaget sammen med kona Cis-Doris Andreassen.
Det holder til på Grünerløkka i Oslo.

Espen Holtestaul er cand.philol fra Universitetet i Oslo. Han har tidligere arbeidet i Solum Forlag.

## Priser og utmerkelser

I 2016 mottok Holtestaul Bokkunstprisen for arbeidet med å utgi kvalitetsserier i Norge.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Intervju i forbindelse med Bokkunstprisen 2016
Lillemarkens

**Lillemarkens** er et innendørs, selvstendig privateid kjøpesenter i Kvadraturen i Kristiansand.  Kjøpesenteret er lagt opp som en «innendørs handlegate» på omkring 8.500 m² og har innganger fra Markens gate (Hovedinngang), Skippergata, Gyldenløves gate, Vestre Strandgate og fra parkeringshus.  Lillemarkens har en blanding av nisje- og kjedebutikker samt spisesteder.  

## Eksterne lenker
*
Ostedes

* Se Systematisk inndeling

***Ostedes*** er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
Middelsstore, avlange, brun- eller gråaktige trebukker, dekkvingene ofte med mørke tegninger. Antennene er lange, særlig hos hannene. Pronotum er nærmest tønneformet, uten pigger på sidene. Dekkvingene ernoe avsmalnende bakover med litt avrundede "skuldre".

## Levevis
Larvene lever i død ved.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Sørøst- og Øst-Asia, fra India i vest til Sulawesi i øst og Japan i nord.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
******* Stammen Acanthocinini Thomson, 1860
******** Slekten  *Ostedes* Pascoe, 1859 - 37 arter
********* Underslekten ***Dentatostedes***
********** *[[Ostedes bidentata]]* (Pic, 1933)
********* Underslekten ***Ostedes*** (i snever forstand)
********** *[[Ostedes albomarmorata]]* Breuning, 1969
********** *[[Ostedes albosparsa]]* (Pic, 1926)
********** *[[Ostedes andamanica]]* Breuning, 1958
********** *[[Ostedes binodosa]]* Gressitt, 1945
********** *[[Ostedes borneana]]* Breuning, 1964
********** *[[Ostedes brunneovariegata]]* Breuning, 1961
********** *[[Ostedes coomani]]* Pic, 1927
********** *[[Ostedes dentata]]* Pic, 1936
********** *[[Ostedes discovitticollis]]* Breuning, 1956
********** *[[Ostedes enganensis]]* Breuning, 1982
********** *[[Ostedes griseoapicalis]]* Pic, 1944
********** *[[Ostedes griseoapicaloides]]* Breuning, 1977
********** *[[Ostedes harmandi]]* Breuning, 1968
********** *[[Ostedes inermis]]* Schwarzer, 1925
********** *[[Ostedes kadleci]]* Danilevsky, 1992
********** *[[Ostedes laterifusca]]* Breuning, 1969
********** *[[Ostedes macrophthalma]]* Breuning, 1977
********** *[[Ostedes niisatoi]]* Hasegawa, 2017
********** *[[Ostedes ochreosparsa]]* Breuning, 1964
********** *[[Ostedes pauperata]]* Pascoe, 1859
********** *[[Ostedes perakensis]]* Breuning, 1969
********** *[[Ostedes rufipennis]]* Pic, 1944
********** *[[Ostedes serena]]* Holzschuh, 2018
********** *[[Ostedes sikkimensis]]* Breuning, 1958
********** *[[Ostedes subfasciata]]* Matsushita, 1933
********** *[[Ostedes subochreosparsa]]* Breuning, 1965
********** *[[Ostedes subrufipennis]]* Breuning, 1963
********** *[[Ostedes sumatrana]]* Pic, 1944
********** *[[Ostedes tonkinea]]* Pic, 1944
********** *[[Ostedes tuberculata]]* (Pic, 1925)
********** *[[Ostedes variegata]]* Aurivillius, 1913
********** *[[Ostedes yamasakoi]]* Hasegawa, 2017
********* Underslekten ***Trichostedes***
********** *[[Ostedes assamana]]* Breuning, 1961
********** *[[Ostedes laosensis]]* Breuning, 1963
********** *[[Ostedes ochreomarmorata]]* Breuning, 1963
********** *[[Ostedes ochreopicta]]* Breuning, 1965
********** *[[Ostedes spinipennis]]* Breuning, 1964

## Kilder
* Liste over artene 
* Bildegalleri 
## Eksterne lenker
*
Shane Meadows

**Shane Meadows** (født 26. desember 1972 i  Uttoxeter, Staffordshire, Storbritannia) er en engelsk filmregissør, særlig kjent for *[[This is England]]* fra 2006 som introduserte karakteren Shaun Fields, et alterego for regissøren selv. Spillefilmen ble fulgt opp med TV-seriene *This is England '86* (fire episoder), *This is England '88* (tre episoder) og *This is England '90*  (fire episoder) som følger Shaun Fields og de andre karakterene videre.

## Filmer
* *Small Time* (1996)
* *Twenty Four Seven* (1997)
* *A Room for Romeo Brass* (1999)
* *Once Upon a Time in the Midlands* (2002)
* *[[Dead Man's Shoes]]* (2004)
* *[[This is England]]* (2006)
* *Somers Town* (2008)
* *Le Donk & Scor-zay-zee* (2009)
* *The Stone Roses: Made of Stone* (2013)

## TV-serier
* *This is  England '86* (2010), episode tre og fire av fire
* *This is England '88* (2011), alle tre episodene
* *This is England '90* (2015), alle fire episodene

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Deir al-Ghusun

**Deir al-Ghusun** (arabisk دير الغصون) er en palestinsk by i Tulkarm guvernement, åtte kilometer nordøst for byen Tulkarm nord på Vestbredden. Byen ligger nær «Den grønne linjen» (grensen mellom Israel og Vestbredden). Byen hadde et folketall på  i 2007. Den ligger 200 meter over havet.

## Historie
Deir al-Ghusun kan ha vært landsbyen som er markert som «El Dair» på kartet Pierre Jacotin utarbeidet på grunnlag av sitt arbeid etter under Napoleons Egypt-felttog i 1799. På midten av 1800-tallet var byen kjent for sin bomullsproduksjon.

I 1863 var den franske oppdageren Victor Guérin i området, og beskrev landsbyen som lå sør for byen Attil. Ifølge ham var El Dair en stor landsby beliggende på en høyde. I 1882 skildret Palestine Exploration Fund i *Survey of Western Palestine* El Dair som «en middels stor landsby, (beliggende) på en høyde, med en brønn i vest. I nord er terrenget åpent, lavt lende. Landsbyen er omgitt av flotte olivenlunder, som strekker seg over et område på rundt tre kvadrat-*[[miles]]* mot sør.»

### Palestinamandatet
I folketellingen i 1922, utført av De britiske mandatmyndighetene, hadde Deir al-Ghusun et folketall på , alle muslimer; dette økte i folketellingen i 1931 til  muslimer, i 451 hus.

I 1945 ble folketallet i Deir al-Ghusun telt sammen med de landsbyene some senere inngikk i Israelske Zemer, og tilsammen hadde de  innbyggere, alle muslimer, med  dunam land, ifølge en offisiell landmåling.  Av dette var  dunam  plantasjer og irrigert land,   benyttet til korn, mens 94 dunam var bebygget land.

### 1948
Under den arabisk-israelske krigen i 1948 ble et område på  dunam okkupert av Israel. Ved fredsinngåelsen i 1949 ble Deir al-Ghusun underlagt jordansk styre. 

I 1961 var innbyggertallet .

### 1967
Siden seksdagerskrigen i 1967 har Deir al-Ghusun vært under israelsk okkupasjon.

I dag er det totale arealet på rundt  *dunam*, hvorav  *dunam* er utbygd område.

## Referanser

## Kilder
* 
* Vol 2 Samarie, pt. 2.
*
* 
* 
*Hütteroth, Wolf-Dieter; Abdulfattah, Kamal (1977). Historical Geography of Palestine, Transjordan and South Syria in the Latt 16th Century. Erlanger Geographische Arbeiten, Sonderband 5. Erlangen, Tyskland: Vorstand der Fränkischen Geographischen Gesellschaft. (p.&nbsp;137?)
* Mills, E., ed (1932). *Census of Palestine 1931. *Population of Villages, Towns and Administrative Areas. Jerusalem: Government of Palestine.
*  

## Eksterne lenker
* Velkommen til Dayr al-Ghusoun
*Deir al-Ghusun, Welcome to Palestine
*Survey of Western Palestine, Map 11:    IAA , Wikimedia commons
Rudolf Lonauer

**Rudolf Lonauer** (født 9. januar 1907 i Linz i Østerrike, død 5. mai 1945 i Neuhofen an der Krems) var en østerriksk psykiater, nazi-lege og SS-offiser. Under andre verdenskrig var han direktør for eutanasianstalten Hartheim.

På dagen for Tysklands kapitalusjon drepte han både sin kone og sine barn og begikk deretter selvmord.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Allerede Lonauers far var som embedsmann i Linz' helsetilsyn medlem av Großdeutsche Volkspartei, og etter at Nationalsozialistische Deutsche Arbeiterpartei ble grunnlagt fikk han over til det. Allerede i 1924 ble Rudolf Lonauer medlem i Steirischer Heimatschutz. I 1931 ble han medlem i NSDAP og i 1933 i Schutzstaffel (SS) hvor han etterhvert fikk graden Hauptsturmführer. 

Hans medisinske studium var innrettet etter rasehygienens prinsipper. Han studerte under professor i nevrologi Fritz Hartmann i Graz, som allerede i  1919 hadde engasjert seg for «die erbliche Reinhaltung der deutschen Rasse» (den tyske rases arvestoffrenhet». Likesom Hartmann stod også Lonauer for den mening at de psykoterapeutiske metoder måtte avvises som «jødiske». 

Lonauer hadde selv en bror, som etter nazistiske kriterier kunne ha vært et anliggende for Hartheim (han led under alvorlige epilepsianfall), men han døde en naturlig død under krigen. 

I Graz giftet Lonauer seg i 1932 med Maria Hoffer fra Triest, også en nasjonnalsosialist.

### Nazilege
Kort etter *[[Anschluss]]*, Tysklands annektering av Østerrike i mars 1938, ble Lonauer sjef for *Landesirrenanstalt Niedernhart*, en psykiatrisk klinikk i Linz. Han forestod også en privatklinikk i Linz. 

I april 1940 ble Lonauer utnevnt til direktør for *Tötungsanstalt Hartheim*, eutanasianstalten i Hartheim, som inngikk i Aktion T4, Nazitysklands avlivningsprogram for personer med psykiske eller fysiske funkdjonsnedsettelser eller som av en annen grunn ble bedømt som *[[Lebensunwertes Leben|ikke livsverdige]]*. Under Lonauers overoppsyn ble det fra 1940 til 1941 drept 18&nbsp;269 personer i anstaltens gasskammer.

Etter protester særlifg fra den katolske kirke ble Aktion T4 avbrutt i august 1941, men den fortsatte enda mer fordekt under kodenavnet Aktion 14f13. De fleste som ble drept i denne aksjonen var konsentrasjonsleirfanger fra Mauthausen of Ravensbrück som ble forstått som  ”Ballastexistenzen”. I september 1943 rykket Lonauer inn i 7. SS-Freiwilligen-Gebirgs-Division Prinz Eugen og overlot ledelsen av Hartheim til sin stedfortreder dr. Georg Renno. Lonauers divisjon kjempet blant annet i Serbia.

I begynnelsen av mai 1945 drepte Lonauer sin hustru og sine to barn og begikk deretter selvmord.

## Litteratur
* 
* 
* 
* 

## Referanser
LaFerrari

**LaFerrari** (2013–2015) er en to-seters sportsbil laget av italienske Ferrari.  Den er fabrikkens første hybridbil i produksjon og som superbil etterfølger den Enzo Ferrari.

Bilen er tegnet av Ferrari, ikke Pininfarina, og ble laget i 499 eksemplarer.  Den har en 963 hk HY-KERS motor med KERS (*Kinetic Energy Recovery System*), der den gjenbruker den varme som utvikles under nedbremsing.  Elektromotoren utvikler 163 hk.  Bensinmotoren er en 65 graders V12 på 789 hk.

Som de fleste Ferrari kunne den kun kjøpes av lojale Ferrari-kunder. Nordmennene Arne Fredly og John Arthur Olafsen i Norman Data Defense fikk i 2013 lov til å kjøpe, mens den svenske rockeartisten Per Gessle sin Ferrari har registreringsnummer «LALALA».

Ifølge Laagendalsposten ble to LaFerrarier kjøpt ny for 14 millioner kroner og solgt på auksjon to år etterpå for 30 og 42 millioner kroner.

**[[Ferrari FXX|Ferrari FXX-K]]** fra 2015 (under 50 eks.) er en ekstra rask utgave av LaFerrari som tar over for Ferrari FXX. Den har 1036 hk, hvorav 187 og 848 er fra henholdsvis elektromotor og bensinmotor.  "K" står da for det ovenfor nevnte KERS.

**[[Ferrari Aperta]]** fra september 2016 til 2018 (209 eks.) er en LaFerrari uten tak.
## Bilder

Jay Kay LaFerrari at Goodwood 2014 009.jpg|Jason Kay sin.
Geneva MotorShow 2013 - Ferrari LaFerrari rear left view.jpg|LaFerrari
Geneva MotorShow 2013 - Ferrari LaFerrari opened door.jpg|Vingedørene
2015 Ferrari FXX-K in Shanghai.jpg|FXX-K
Ferrari LaFerrari Aperta mondial auto 2016 (1).jpg|Aperta


## Referanser
Norgesmesterskapet i skiskyting 2014

**[[Norgesmesterskapet i skiskyting]] 2014** ble arrangert i Voss fra 26. til 30. mars 2014 av Voss Skiskyttarlag.

## Resultater
### Menn

### Kvinner

## Eksterne lenker
*
Norgesmesterskapet i skiskyting 2015

**[[Norgesmesterskapet i skiskyting]] 2015** ble arrangert i Sirdal fra 25. til 29. mars 2015 av Tonstad Idrettslag. I tillegg ble NM i mix-stafetter arrangert 8. februar på Østre Toten. 

## Resultater
### Menn

### Kvinner

### Mix

## Kilder
* Resultater mix

## Eksterne lenker
*
Acanthocinus

* Se Systematisk inndeling

***Acanthocinus*** er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
Stort sett middelsstore, brun- eller gråaktige trebukker. Antennene er ofte svært lange, særlig hos hannene. Pronotum er nærmest tønneformet med en liten pigg litt bakenfor midten av siden. Hunnen har ofte et forlenget eggleggingsrør som stikker ut bak dekkvingene.

## Levevis
Larvene lever i død ved, gjerne under barken av nyfelte stokker av bartrær.

## Utbredelse
Slekten har en holarktisk utbredelse.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
******* Stammen Acanthocinini Thomson, 1860
******** Slekten  *Acanthocinus* Megerle in Dejean, 1821 - 29 arter, i Norge:
********* Tømmermann, *Acanthocinus aedilis* (Linnaeus, 1758)
********* Liten tømmermann, *[[Acanthocinus griseus]]* (Fabricius, 1792)
********* *[[Acanthocinus angulosus]]* (Casey, 1913)
********* *[[Acanthocinus annamensis]]* Pic, 1925
********* *[[Acanthocinus carinulatus]]* (Gebler, 1833)
********* *[[Acanthocinus chinensis]]* Breuning, 1978
********* *[[Acanthocinus elegans]]* Ganglbauer, 1884
********* *[[Acanthocinus gundaiensis]]* Kano, 1933
********* *[[Acanthocinus guttatus]]* (Bates, 1873)
********* *[[Acanthocinus henschi]]* Reitter, 1900
********* *[[Acanthocinus hispanicus]]* Sama & Schurmann, 1981
********* *[[Acanthocinus hutacharerae]]* Makihara, 1986
********* *[[Acanthocinus leechi]]* (Dillon, 1956)
********* *[[Acanthocinus meyeri]]* Vitali, 2011
********* *[[Acanthocinus montanoides]]* Breuning, 1978
********* *[[Acanthocinus nodosus]]* (Fabricius, 1775)
********* *[[Acanthocinus obliquus]]* (LeConte, 1862)
********* *[[Acanthocinus obsoletus]]* (Olivier, 1795)
********* *[[Acanthocinus orientalis]]* Ohbayashi, 1939
********* *[[Acanthocinus princeps]]* (Walker, 1866)
********* *[[Acanthocinus pusillus]]* (Kirby, 1837)
********* *[[Acanthocinus reticulatus]]* (Razoumowsky, 1789)
********* *[[Acanthocinus sachalinensis]]* Matsushita, 1933
********* *[[Acanthocinus sinensis]]* Pic, 1916
********* *[[Acanthocinus spectabilis]]* (LeConte, 1854)
********* *[[Acanthocinus subsolana]]* Wang, 2003
********* *[[Acanthocinus tethys]]* Wang, 2003
********* *[[Acanthocinus validus]]* Matsushita, 1936
********* *[[Acanthocinus xanthoneurus]]* (Mulsant & Rey, 1852)

## Kilder
* Danilevsky, M.L. 2006. Systematic List of Longicorn Beetles (Coleoptera, Cerambycoidea) of Europe. https://web.archive.org/web/20070704023736/http://www.uochb.cas.cz/~natur/cerambyx/list_europe.htm
* Liste over slektene
* Liste over artene, Gamle verden 
* Liste over artene, Amerika 

## Eksterne lenker
* 
* Hoskovec, M. og Rezek, M. Cerambycidae. ''Longicorn Beetles of the West Palaearctic Region''. Stort fotogalleri med bilder av ca. 600 arter.
National Cyber Security Centre (Storbritannia)

**National Cyber Security Centre** (**NCSC**) er et britisk statlig senter for datasikkerhet som ble opprettet i oktober 2016.

Senteret er lokalisert til London. Det skal blant annet samarbeide med Bank of England om retningslinjer for datasikkerhet i finanssektoren.

## Se også
* National Cyber Force

## Referanser


## Eksterne lenker
* Nettside
Sebastian Schipper

**Sebastian Schipper** (født 8. mai 1968 i Hannover) er en tysk filmregissør, manusforfatter og skuespiller.

Han var regissør for filmen *Viktoria*, som på norsk fikk tittelen *[[En natt i Berlin]]* (2015). Denne filmen er skutt i en 140 minutter lang tagning, uten klipp. Norske Sturla Brandth Grøvlen ble tildelt Sølvbjørnen ved Filmfestivalen i Berlin for fotograferingen i filmen (håndholdt kameraarbeid). Filmen ble markedsført med undertitlene «One city, one night, one take» og «One girl, one city, one night, one take». *En natt i Berlin* fikk terningkast 4-5 i norske aviser, blant annet fra *[[VG]]* og *[[Dagbladet]]*.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Slottet Shopping

**Slottet Shopping** var et kjøpesenter i Kvadraturen i Kristiansand.  Slottet Shopping  lå i enden av byens hovedgate, Markens gate, med adresse Tordenskjolds gate 9. I *Slottsquartalet* fantes det, foruten kjøpesenteret også kontorer, boliger og et av byens største parkeringshus. Senteret la ned 2020.

På folkemunne har bygningsmassen lenge vært kalt «Slottet».  Bakgrunnen for det er at det opprinnelige byggets posisjon ble sammenliknet med Karl Johans gate i Oslo, der Det kongelige slott markerer enden av hovedgaten.

Slottet Shopping hadde ni butikker som var åpne mandag til fredag 09:00–19:00 og lørdager 10:00–17:00. Kjøpesenteret ble eid av Skeie Real Estate AS.

Fra august 2021 skal Noroff bruke bygget som skolebygg. 

## Eksterne lenker
* Slottet Shopping, hjemmeside | Butikksider på Internet Web Archive
Jubileumsmedaljen i anledning av 60-året for seieren i Den store fedrelandskrigen 1941–1945

**Jubileumsmedaljen i anledning av 60-året for seieren i Den store fedrelandskrigen 1941–1945 ** (russisk: Юбилейная медаль «60 лет Победы в Великой Отечественной войне 1941–1945 гг.») er en medalje innstiftet av Russlands president Vladimir Putin ved dekret datert 28. februar 2004. Medaljen ble tildelt krigsveteraner og andre som bidro til krigsinnsatsen i anledning av 60-årsjubileet for seieren i andre verdenskrig.

## Utforming
Medaljen er utformet i tambak. Advers har som motiv ordenstegnet for Seiersordenen. Seiersordenen ble innstiftet i 1943 og tildelt for den aller fremste militære ledelsesinnsats under andre verdenskrig. Under ordenstegnet står årstallene «1945–2005». Reversen bærer innskriften «60 лет Победы в Великой Отечественной войне 1941–1945"» (*60-året for seier i Den store fedrelandskrigen 1941-1945*) over sju linjer. Innskriften er omgitt av en laurbærkrans.

Medaljen er opphengt i et rødt bånd med oransje og svarte kantstriper. Fargene oransje og svart er fargene i båndet til Sankt Georgsordenen fra tsartiden og er en fargekombinasjon som på grunn av dens store militære prestisje ble overtatt av Sovjetunionen og er videreført av Russland i våre dager.

## Tildeling
Jubileumsmedaljen ble tildelt både militære krigsveteraner og personer som i sivilt arbeid bidro til krigsinnsatsen. Partisaner og geriljasoldater i motstandsgrupper kunne også hedres med medaljen, likeledes fanger i konsentrasjonsleirer og ghettoer. Personer som tidligere var tildelt minnemedaljer for innsats i verdenskrigen, kvalifiserte også til denne medaljen. 

### Norske mottagere
I løpet av 2005 og 2006 ble i overkant av 150 personer i Norge tildelt medaljen.

## Referanser
Computer and Video Games

***Computer and Video Games*** (ofte forkortet til ***CVG***, ***C&VG*** eller ***C+VG***) var et britisk videospilltidsskrift som ble gitt ut mellom 1981 og 2004. Tidsskriftet fortsatte som en nettside, **computerandvideogames.com** fra 1999 opptil februar 2015.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Zero Punctuation

***Zero Punctuation*** er en serie med videospillanmeldelser lagd av den engelsk-australske komedieforfatteren Ben «Yahtzee» Croshaw. Siden serien begynte i 2007, har over 500 episoder blitt lagd, og blitt publisert ukentlig i videospilltidsskriftet *[[The Escapist]]*. Episodene er vanligvis rundt fem minutter lange og gir kritikk til videospill på en satirisk måte, med fokus på kritikk og humor.

## Referanser
Norgesmesterskapet i skiskyting 2016

**[[Norgesmesterskapet i skiskyting]] 2016** ble arrangert i Dombås fra 31. mars til 3. april 2016 av Dombås Idrettslag. I tillegg ble det arrangert NM i mix-stafetter i Mo i Rana 7. februar. 

## Resultater
### Menn

### Kvinner

### Mix

## Kilder
* Resultater norgesmesterskapet i skiskyting 2016, www.dombaas-il.no

## Eksterne lenker
*
Featuring (Hanne Sørvaag-album)

***Featuring*** er det 6. studioalbumet til Hanne Sørvaag som ble gitt ut i 2016.

## Sporliste
# «Your Heart Stopped Talking» (Knut Reiersrud)
# «Why I Mess It Ip» (Amund Maarud)
# «På denne tiå her i fjor» (Ole Alexander Mæland)
# «Better Man» (Tobias Stenkjær)
# «Hjertekammer» (Wenche Myhre)
# «The Bad One's The Best One» (Peter Howarth)
# «Timing Is Everything» (Claudia Scott)
# «How Did We Get Here» (Shaun Bartlett)
# «Anything About June Again» (Unni Wilhelmsen)
# «Temporary Days» (Magnus Carlson)

## Referanser
GameDaily

**GameDaily** (**GD**) var en amerikansk videospillnettside.

Den ble startet opp i 1995 av Mark Friedler med navnet **Gigex**. Da fokuserte den på gratis spilldemoer.

I 2011 ble siden stengt ned, og de ansatte ble flyttet sammen med *[[Joystiq]]*.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Minigun

**M134 Minigun** er et maskingevær med seks løp som skyter mellom 2000 og 6000 skudd per minutt. Den bruker 7.62×51mm NATO-patroner. Den bruker samme løpedesign som gatlingvåpenet, med roterende løp drevet av en ekstern kraftkilde, vanligvis en elektrisk motor.

Den er i bruk i flere grener av USAs forsvar. Den er vanligvis designert som M134 og **XM196** av United States Army, og som **GAU-2/A** og **GAU-17/A** av U.S. Air Force og U.S. Navy.

Våpenet er i bruk i Norge på luftforsvarets Bell 412 helikoptre.

## Referanser
Norgesmesterskapet i skiskyting 1959

**[[Norgesmesterskapet i skiskyting]] 1959** ble arrangert på Løvenskioldbanen i Bærum den 1. februar 1959 av HV-02&nbsp;Stor-Oslo.

Det ble kun avholdt 20&nbsp;km normaldistanse for menn, og ettersom rennet ble avholdt tidlig i skiskytterhistorien var det standplass på 3,5&nbsp;km, 15&nbsp;km, 18&nbsp;km og 20&nbsp;km. I tillegg ble det lagt til 2&nbsp;minutter i tilleggstid per bom.

## Resultat

## Referanser
Sandens

**Sandens** er et kjøpesenter i Kvadraturen i Kristiansand.  Sandens senter har hovedinngang fra hjørnet av Markens gate og Tollbodgata og inngang fra hjørnet Kirkegata og Tollbodgata.  Det er egen parkeringsgarasje med innkjøring fra Dronningens gate.  I Sandens kjøpesenter er det  35 butikker fordelt på tre etasjer, med til sammen et areal på omkring 25 000 m².  I 2015 hadde Sandens 2,4 millioner besøk og en omsetning på 332 millioner NOK.

Sandens har et variert vareutvalg, da både mote, livsstil og restauranter.  Sandens eies av Olav Thon Gruppen.

## Butikker
Oppdatert: januar 2025

**A-salong*
**Big Bite*
**Bik Bok*
**Brilleland*
**Camillas Blomsterdesign*
**Carlings*
**Clas Ohlson*
**Cutters*
**DNA*
**Elkjøp Phonehouse*
**Eurosko*
**Floyd*
**Freequent*
**Gina Tricot*
**Gullfunn*
**H&M*
**Hi-Fi Klubben*
**Image*
**Jordbærpikene*
**Junkyard*
**Kicks*
**Kjell & Company*
**Nille*
**Patricks Pub & Restaurant*
**Princess*
**Renates Hud & Make Up*
**Rituals*
**San Sebastián*
**Skapet*
**Sport 1*
**Telia*
**Ting*
**Vitusapotek*
**Volt*

## Referanser


## Eksterne lenker
* Sandens hjemmeside
GameFront

**GameFront** (tidligere **FileFront**) er en videospillnettside som lagrer patcher, demoer, modifikasjoner og annet brukergenerert innhold relatert til spill.

## Referanser


## Eksterne lenker
*