Otto Tank

**Otto Tank** (født 11. mars 1800 på Rød herregård ved Halden, død 4. mai 1864 i Green Bay, Wisconsin, USA) var en norsk misjonær i Surinam i Sør-Amerika og grunnlegger av et religiøst samfunn i Wisconsin.

## Religiøs virksomhet
Tank ble allerede som ung sterkt grepet av den herrnhutiske retningen («brødremenigheten») innen statskirken. Han bodde som 12 åring et år i Asker hos sogneprest, senere biskop Jacob Neumann. Som ung mann reiste han rundt i flere land i Europa og var både i Christiansfeld og i Herrnhut som begge var religiøse sentre. Han ble 1830 tatt opp i brødremenigheten og hadde da i flere år være opptatt av misjonsvirksomhet, bl.a. med innsamling av penger. Han ble ordinert til diakon, dvs. misjonsprest, i 1842.

Tank og ektefellen Mariane Dorothe født Früauf, dro i 1842 til den nederlandske kolonien Surinam der hun døde og han ble i fem år. Han ble kjent for å leve asketisk, startet både skoler og forretningsvirksomheter for menigheten og han arbeidet aktivt for å oppheve slaveriet. I et rundskriv skrevet fra Europa i 1848, til guvernøren, kongen i Nederland, koloniministeren og plantasjeeierne oppfordret han dem til å gi tillatelse til å snakke med slavene om frihet og gi dem religionsundervisning. Dette skapte stor strid og Otto Tank ble ikke ønsket tilbake til Surinam av myndighetene.
## I Amerika

Med sin nye ektefelle, Caroline L. A. født van Meulen, dro Tank i 1849 til USA. De hadde begge arvet en formue og kjøpte ca. 4000 mål (dekar) landområde i Green Bay i Wisconsin. Planen var å dele ut jordområder til immigranter og danne et herrnhutisk samfunn etter mønster av Christiansfeld, blant annet med en høyskole basert på Grundtvigs ideer. Dette ble imidlertid ikke vellykket. Tank engasjerte seg i betydelig forretningsvirksomhet blant annet ferger, jernbane, maskinproduksjon, sagbruk og kanalbygging, som han tapte en del penger på.

Personlige forskjeller oppsto snart mellom Tank og den herrnhutiske pastor A. Iverson fra Milwaukee om ledelse av samfunnet. Immigrantene selv mistenkte Tank for å planlegge å etablere et bygselsystem eller forsøke å tvinge dem fra landene deres når nydyrkingen var gjort. Mistankene deres så ut til å bli bekreftet da Tank nektet å gi dem skjøte til jorda, og hjulpet av det styrende organet til den herrnhutiske kirke avviste de Tanks ledelse og dro for å etablere en ny bosetting under Iverson. Kort tid etter ble Tank assosiert med forbedringsordninger for Fox-Wisconsin River, men tapte til slutt tungt i satsingen; han vendte deretter sine salgsfremmende aktiviteter til landspekulasjoner i Menasha og Manitowoc, og til jernbanesatsinger, hovedsakelig Green Bay og Minnesota Railroad.

Han var flere ganger på besøk i Norge. Han døde 4. mai 1864 i et hus som fortsatt står i Heritage Hill Museum i Green Bay.

## Familie
Otto Tank var sønn til forretningsmannen statsråd Carsten Tank (1766–1832) i 2. ekteskap med Cathrine født von Cappelen (1772–1837) fra Skien, søster til eidsvollsmannen Didrich von Cappelen i Skien og jernverkseier Peder Juel von Cappelen i Drammen. Mange i morens familie var aktive i brødremenigheten og Otto Tanks fetter, bokhandler Jørgen Wright Cappelen, tenkte også å bli misjonær.

## Referanser


## Litteratur
* Jostein Vormeland: *Otto Tank – Pioneren fra Rød herregård*, Oslo 1999, ISBN 9788278842690.

## Eksterne lenker
*  ''The Tank Family of Green Bay, Wisconsin''  (Mary K. Killough, PhD)