Sigøynerpikens hevn mot sin troløse festemann

***«Sigøynerpikens hevn mot sin troløse festemann»*** er et skillingstrykk av ukjent opprinnelse. Det er merket med initialene «C.O.W» til melodien «To drosler».

## Teksten

**1.**Ved Ebros stille skjønne bredd en hytte ligger lunt i fred,
i den sigøynerpiken bor til sammen med sin Alberto.

**2.**De lever glad og lykkelig på kjærlighet de synes rik,
for Rosa hun var skjønn og ren men vill i sinn som tigeren.

**3.**Hun elsket høyt sin Alberto han givet henne har sin tro,
hun så i ham en stolt gestalt hun elsket ham jo høyst av alt.

**4.**Alberto var en liremann han spilte for den simple stand,
mens Rosa syslet i sitt hjem som var et paradis for dem.

**5.**Således rinner tiden frem to vakre barn ble skjenket dem
de var en trøst for Rosas blikk når mannen ut på vandring gikk.

**6.**Dog gleden ofte trykkes ned da flykter også hjertets fred
når kjærligheten slukkes ut da ve den sønderknuste brud.

**7.**Ti kvinnen hun skal bære alt når hun i mannens garn er falt,
ja sorg og smerte, savn og nød det må hun bære til sin død.

**8.**Således gikk det også her Alberto helt forandret er,
sin troskapsed til Rosa skjønn tildekker han med svik og løgn.

**9.**En annen skatt han funnet har hun i en landsby tett ved var
til henne sto hans hu og sinn for Rosas smerte var han blind.

**10.**Hun med ham ut på vandring dro hun sang og tamburinen slo
de drager om fra sted til sted mens Rosa ene smerten led.

**11.**Men hevnens time sikkert slår de skyldige snart straffen får,
ti Rosas ville sinn er tent det lenge har i barmen brent.

**12.**Nu hatets flamme luer bratt ti Rosa er forskutt, forlatt,
med sine barn hun ene står hvor skal hun hen i verden gå.

**13.**Hun sverger ved sin fedres tro de mistet livet skal de to
de sorte øyne luer vill som før i kjærlighet var mild.

**14.**Kun noen få mil fra Rosas hjem et marked skulle holdes frem,
Alberto drager og der hen alt med sin nyss utvalgte venn.

**15.**Den nyhet ble for Rosa bragt hun sine planer snart har lagt,
på marked vil hun myrde dem sin falskhet skal han få igjen.

**16.**En dolk hun lenge hadde skjult for andre hun den hadde dulgt
med denne hun sin gjerning vil utøve i et blodig spill.

**17.**Om natten Rosa monne gå fra hytten og de kjære små
hun kysser dem de sover søtt på moseleiet varmt og bløtt.

**18.**På markedsplassen var det liv ja mangt et lystig tidsfordriv
Alberto glad sin lire dro mens vennen tamburinen slo.

**19.**De ante intet grufullt at de av Rosa var forfulgt
de ante ei at døden er så lumskeligen og så nær.

**20.**Da styrter frem fra folkets hop en kvinne vill dog uten rop,
hun knuger dolken fast og trygg og boren den i mannens rygg.

**21.**Hans venn den samme skjebne bød i brystet hun fikk dolkestøt,
livløse nu de faller om mens blodet strømmer i en flom.

**22.**Nu Rosa jager dolken rød inn i sin egen barm så bløt,
i samme nu hun segner ned på torgets blodbestenkte sted.

**23.**I Rosas barm dypt dolken står ei mere hennes hjerte slår
nu er hun fri fra sorg og skam grumt har hun hevnet seg på ham.

**24.**Forferdelse på folket kom og kvinner falt i avmakt om
på torvet lik det ligger tre dog Rosa var den skjønneste.

**25.**Skinnsyken gjorde Rosa vill sigøynerblodet kom i ild
når hat og hevn hos dem er vakt da frykter de ei noen makt.

**26.**Skjønt Rosa var beklagelig et offer for bedrageri
hun kristendommen ei har kjent sin fedretro den holdt hun strengt.

**27.**I hytten finner man de små så smilende på mos og strå,
ei Rosas hjerte banker mer man varm og kjærlig for dem ber.

**28.**Fra hytten tar man nu de små de skulle kristendommen få,
men hytten står der trist og tom til minne om en blodig dom.


## Kilder
Oldemors visebok av Eli Støre Erichsen, Cappelen 1976