open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Silhouette

**Silhouette** var en jentegruppe fra Oslo, bestående av Kari Mette Aamot, Siri Lenning Frømyhr og Nina Bayer. Gruppen ble satt sammen for å kore Jahn Teigen i den internasjonale finalen for Eurovision Song Contest 1983. 

Året etter, i Melodi Grand Prix 1984 stilte gruppen opp med George Kellers og Philip Kruses «A-oa-oa-oa» som var en av favorittene dette året. Sangen ble også en hit etterpå. Jentene hadde sang- og danseerfaring fra Fagerborg videregående skole hvor de var elever. 

I tillegg hadde alle tre mange år bak seg på Kirkenærs ballettskole. Framførelsen under Melodi Grand Prix 1984 fikk kveldens største trampeklapp, og programleder Sissel Keyn Lodding sa at nummeret «tar pusten fra en». To av de fem juryene ga «A-oa-oa-oa» 12 poeng, som førte til at Sihouette fikk en delt 3.-plass med 42 poeng, kun 3 poeng mindre enn vinneren Dollie De Luxe.

## Diskografi
**Boys, Boys, Boys* (7" single) (1983)
**[[Silhouette (album)|Silhouette]]* (1984)

## Eksterne lenker
*
Dawn

**Dawn** eller **DAWN** kan vise til:

## Navn
* Dawn (navn) - et kvinnenavn
* Dawn French – en britisk skuespiller
* Dawn Coe-Jones – en canadisk golfspiller

## Andre
* DAWN Norge – et norsk kristent nettverk
* Dawn (romsonde) – en romsonde skutt opp i 2007
* Dawn Air – et amerikansk flyselskap
* Dawn (band) – et amerikansk popband på 1970-tallet
* Dawn (black metal-band)
Hustad gård (Hustadvika)

**Hustad gård** ligger i bygda *[[Hustad]]* i Hustadvika kommune (tidligere Fræna) i Møre og Romsdal fylke. Hustadbukta ga gården og kirken ei god havn. Det var nødvendig for dette er midt på kyststrekningen Hustadvika. Langs landeveien fra byen Molde er det rundt fire mil nordvestover til Hustad.  

Hustad gård var en kongsgård  og ifølge Snorre døde kong Øystein Magnusson på kongsgården Hustad den 29. august 1123, hvor han var på gjestebud og ble syk.

Gårdstunet er et firkanttun med våningshuset, ei romsdalslån, mot NØ. Gården er (trolig) nevnt i soga om Magnussønene (kap. 23) i 1123, da kong Øystein dette året døde under veitsle ”på Stim på Hustad”. En gård med navnet Stim er ikke kjent, men refererer trolig til fjellet Stemshesten som ligger kort vei nordøst for Hustad. Hustad kirkested ligger rett nord for gården. Sørvest for gårdstunet, på begge sider av Malevegen, har arkeologene funnet rike spor etter bosetning i jernalderen. 

## Referanser
Bobby Kerr

**Robert «Bobby» Kerr** (født 9. juni 1882 i Enniskillen, Irland, død 12. mai 1963 i Hamilton, Ontario, Canada) var en kanadisk friidrettsutøver.

Familien utvandret fra Irland til Canada da Bobby var fem år gammel. Etter avsluttet skolegang arbeidet han i brannvesenet, og trente ulike løpsøvelser på fritiden. Han ble tatt ut til å delta i OL 1904 i St. Louis, men han ble utslått i alle de tre øvelsene han deltok i (60 meter, 100 meter og 200 meter). Etter hvert forbedret han sine personlige rekorder, og han innehadde en stund samtlige kanadiske sprintrekorder, på distansene fra 40 til 220 yards.

I 1908 vant han det britiske mesterskapet på 100 og 200 yards. Under OL 1908 i London vant han bronse på 100 meter, etter sørafrikaneren Reggie Walker og amerikaneren James Rector. Dagen etter gikk han til topps på 200 meter foran amerikanerne Robert Cloughen og Nate Cartmell.

Etter den aktive karrieren var han friidretts- og fotballtrener, og var offisiell funksjonær under olympiadene i 1928 og 1932. Han ble medlem av Canadas olympiske komité, og var med på å organisere Samveldelekene i 1930 i Hamilton.
## OL-medaljer
* 1908  London -  **Gull** i friidrett, 200 meter  Canada
* 1908  London -  Bronse i  friidrett, 100 meter  Canada

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Lederskolen (Filadelfia)

**Lederskolen** er en kristen skole med lederutdanning på kristent verdigrunnlag. Skolen har utspring i Filadelfia Oslo, men har flere avdelinger i Norge. Den er tilknyttet pinsebevegelsen i Norge. Aril Svartdahl er initiativtaker til og daglig leder.

Studiet er modulbasert og fleksibelt, og kan gi formell kompetanse med tilsammen 20 studiepoeng i samarbeid med Menighetsfakultetet. Mer enn 1&nbsp;500 har tatt én eller flere av modulene.

## Avdelinger
* Lederskolen Oslo, Filadelfia Oslo
* Lederskolen Sør, Sørlandskirken, Arendal
* Lederskolen Grenland, Menigheten Arena, Porsgrunn
* Lederskolen Nord-Norge, Jesuskirka, Tromsø
* Lederskolen Vest, Bergenskirken, Bergen

Tidligere var det en avdeling ved Betel Hommersåk, Rogaland.

## Referanser


## Litteratur
* David Andé Østby. 2009. *En hjelpende hånd (portrettintervju av Aril Svartdahl)*. Korsets Seier 20. februar. 2009. side 4-7.

## Eksterne lenker
*
Amos Biwott

**Arnos Biwott** (født 1947) er en tidligere kenyansk friidrettsutøver. Han var spesialist på 3000 meter hinder.

Foran OL 1968 hadde Biwott bare løpt 3000 meter hinder tre ganger. Han løp med en uvanlig stil, da han var den første løperen som ikke satte foten på hindrene og satset derfra. Han vant finalen 0,6 sekunder foran landsmannen Benjamin Kogo.

Denne prestasjonen ble karrierens store høydepunkt. Han ble nummer tre under Samveldelekene i 1970, nummer seks under OL 1972 og nummer åtte under Samveldelekene i 1974. 
## Eksterne lenker
*
Monomen

**Monomen** er et band fra Sørumsand, som kom med sin debut-plate i mai 2007.  I 2006 var de blant finalistene under NRK Urørts kåring av «Årets Urørt».

## Medlemmer
*Kristian Rangnes
*Tobias Kristiansen
*Kim Skråmo
*Vidar Torget

## Diskografi
**Monomen EP* (2006) 
**Monomen LP* (2007)

## Eksterne lenker
* monomen.no
Toivo Loukola

**Toivo Aarne Loukola** (født 2. oktober 1902 i Kortesjärvi, død 10. januar 1984) var en finsk friidrettsutøver.

En måned før OL 1928 satte Loukola ny uoffisiell verdensrekord på 3000 meter hinder med tiden 9 minutter og 25,2 sekunder.

Under lekene i Amsterdam ble Loukola først nummer sju på 10&nbsp;000 meter, før han skulle løpe 3000 meter hinder. I finalen ble han regnet som favoritt, da landsmennene Paavo Nurmi og Ville Ritola var svekket etter å ha løpt 5000 meter dagen før. Ritola brøt løpet tidlig, og Nurmi mistet kontakten med Loukola etter 2000 meter. I mål var Loukola over 10 sekunder foran Nurmi, på ny verdensrekord: 9.21,8.

## Eksterne lenker
*
Francis Thynne

**Francis Thynne** (født ca. 1544, død 1608), stundom nevnt som *Francis Botevile* (etter bestefarens etternavn), var genealog og en offiser for våpenskjold ved College of Arms i London (det britiske heraldikkerembetet). Thynne var født i Kent som sønn av William Thynne som var mester for det kongelige husholdning under kong Henrik VIII av England. 

Francis Thynne var en oldtidsgransker før han ble ansatt i heraldikkerembetet etter flere år med ufruktbare søknader og ble endelig ansatt som Blanche Lyon Pursuivant, benevnt som ekstraordinært, i 1602. Kort tid etter denne utnevnelsen ble han forfremmet Lancaster Herald of Arms.

Thynne hadde et hendelsesrikt liv. Han ble fengslet i mer enn to år for gjeld og var forkrøplet med gikt det meste av sitt liv. Han var kjent for å ha assistert William Camden i hans heraldiske arbeid og ble anbefalt av William Dethick for avansement til Norroy King of Arms. Forfremmelsen skjedde aldri og Thynne døde en gang i november 1608. Hans eget våpenskjold var av Botfield, familiens opprinnelig navn, og dets heraldikk besto av ti or eller sobel.

Hans far utga Geoffrey Chaucers verker i 1532 og 1542, og Francis Thynne jobbet videre med det samme materialet, spesielt behandlingen og tolkningen av Chaucers biografi hvor detaljene var flytende på denne tiden.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Francis Thynne hos ThePeerage.com
John Spencer (snookerspiller)

**John Spencer** (født 18. september 1935 i Radcliffe, Stor-Manchester, død 11. juli 2006 i Bolton, Stor-Manchester) var en engelsk profesjonell snookerspiller og tre ganger verdensmester.

## Karriere
Spencer startet karrieren som femtenåring, men på grunn av at idretten var lite populær startet han ikke som profesjonell før han var i begynnelsen av tredve-årene. Han vant verdensmesterskapet første gang i 1969, etter at han hadde lånt penger av en bank for at han kunne betale påmeldingsavgiften. Sammen med Ray Reardon og Alex Higgins kjempet han om å dominere sporten på 1970-tallet, samtidig som sporten steg fra å være en obskur sport til å bli en av de mest populære sportene i Storbritannia. Spencer vant ytterligere to verdensmesterskap, det siste var det første som ble arrangert i Crucible Theatre i Sheffield og som regnes som starten på de moderne verdensmesterskap. Han vant også flere andre mesterskap, inkludert Pot Black tre ganger og Benson & Hedges Masters i 1975. Han ble aldri nummer en på verdensrankingen, den plassen holdt Ray Reardon.

I januar 1982 var Spencer motstander da Steve Davis gjorde det første direktesendte maksimum break på fjernsynet noensinne. Ironisk nok hadde Spencer gjort et maksimum break i en fjernsynsendt turnering tre år tidligere, men kameramannen hadde pause og det ble derfor ikke filmet.

Spencer ga seg som snookerspiller i 1991 på grunn av at han led av myasthenia gravis, som blant annet har dobbeltsyn som symptom. I 2003 ble han diagnostisert med magekreft, men han avslo behandling for å kunne leve resten av livet uten bivirkninger fra behandlingen. Han døde av kreften 11. juli 2006 i Bolton, 70 år gammel.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Sæming

**Sæming** (norrønt *Sæmingr*) eller **Seming** var en sagnkonge, angivelig sønn av Odin som satte Sæming til å styre over Norge. 

Øyvind Skaldespiller hevder i *[[Håløygjatal]]* avsnitt 3 at Sæmings mor var jotunkvinnen Skade og i avsnitt 9 at hans far var Yngve-Frøy.

Her remser skalden opp ladejarlenes ætt fra Håkon Ladejarl (død 995) og tilbake til Sæming. Slik knyttet han ladejarlene til Ynglingeætten gjennom Sæming som Frøys sønn, for å underbygge at ladejarlenes krav på kongemakten i Norge var på linje med Ynglingeættens og Hårfagreættens - på samme måte som *[[Ynglingatal]]* hevder at Ynglingeætten nedstammet fra en annen sønn av Frøy, sagnkongen Fjolne av Uppsala.

Ladejarlenes kobling til Sæming finnes også i noen utgaver av *[[Skaldskaparmål]]* i *[[Den yngre Edda]]* av Snorre Sturlason. Han nevnes også i innledningen til *[[Ynglingesagaen]]* hvor Snorre oppgir hans foreldre som Odin og Skade. 

Gro Steinsland mener at Sæming først og fremst er en prototypisk fyrste,  verken gud eller jotun, men «en jordisk, dødelig skikkelse av en annen kategori enn sine mytiske aner, en helteskikkelse som rommer hele spekteret av livspotenser».

Germanisten Karl Müllenhoff og litteraturhistorikeren Richard M. Meyer har omtalt Sæming som representant for den samiske urbefolkningen i den norrøne religionen, og fant en sammenheng mellom Sæming og samene. Også Norden-forskeren Jurij Kusmenko har holdt det for mulig at *Sæming* kan bety „den som stammer fra samer“.

## Referanser
John Spencer

**John Spencer** er navnet til flere personer:

* John Spencer (skuespiller), en amerikansk skuespiller
* John Spencer (snookerspiller), en engelsk snookerspiller
* John Spencer (fotballspiller), en skotsk fotballspiller
Poltava

**Poltava**  (ukrainsk og russisk Полта́ва; polsk Połtawa) er en by i Poltava oblast i det midtre Ukraina, og som ligger ved elven Vorskla. Byen har en befolkning på  innbyggere (2021 anslag).

Det er fortsatt ukjent når Poltava ble grunnlagt, selv om byen nevnes for første gang i 1174. Men av ukjente årsaker, valgte kommunale myndigheter å feire byens 1100-årsjubileum i 1999. 
Bosetningen anses som faktisk gammel, siden arkeologer har avdekket en paleolittisk bolig samt skytiske levninger innenfor bygrensene.
Ved byen finnes det kulturminner fra paleolitikum, og fra Skytia. Også den protobulgarske khanen (Asparuchs far) Kubrats grav er blitt funnet i området.

## Historie
Området tilhørte Litauen fra 1300-tallet og kom under polsk styre gjennom unionen Polen-Litauen i 1569. Poltava ble plyndret i 1648 av den rutensk-polske magnaten Jeremi Wiśniowiecki (1612–1651). Poltava var base for et viktig kossakkregiment. I 1667 ble byen overført til Det russiske keiserdømmet. 8. juli 1709 stod slaget ved Poltava utenfor byen, og dette var et av de viktigste slagene i den store nordiske krigen.

## Klima

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Kangaatsiaq kommune

**Kangaatsiaq kommune** (tidligere stavet *Kangâtsiaq*) er en tidligere grønlandsk kommune. Den er fra 1. januar 2009 en del av Qaasuitsup kommune. 

## Geografi
Kommunen lå i Vestgrønland amt, på vestkysten av Grønland, litt syd for Diskobukta. Kommunen grenset til Aasiaat kommune og Qasigiannguit kommune i nord, Ammassalik kommune i øst, Sisimiut kommune i syd og Labradorsjøen i vest. 

Inntil 1950 hørte kommunen til Aasiaat kommune. 

Øst for Kangaatsiaq ligger et 150 km stort fjordsystem med mange øyer og viker, som kan utforskes med båt. 

## Navn og våpenskjold
Navnet betyr «det lille forberget». Våpenskjoldet viser en hvit rype og en hvit måne på blå bakgrunn.

## Byer og bygder
Kommunen hadde én by og 4 bygder. Kangaatsiaq er Grønlands yngste by, den fikk bystatus i 1986. Nesten halvparten av kommunens innbyggere bodde i Kangaatsiaq, resten bodde i de 4 bygdene; 

*Kangaatsiaq – 669 innbyggere
*Agto (Attu) – 264 innbyggere
*Iginniarfik – 88 innbyggere
*Ikerasaarsuk – 105 innbyggere
*Niaqornaarsuk – 337 innbyggere

I likhet med Nuuk kommune hadde Kangaatsiaq en bygd som heter Qeqertarsuatsiaat, men denne ble fraflyttet på 1970-tallet. Nuuk kommunes Qeqertarsuatsiaat kalles også Fiskenæsset, og er fortsatt bebodd.

## Næringsveier
Fiske, krabbefiske og selfangst er de viktigste næringsveiene i den tidligere kommunen. I byen Kangaatsiaq er det en fabrikk som produserer tørket fisk og tørkede reker. Imidlertid satser det her, som i mange andre steder på Grønland, mye på turisme. Dyresafari, fisketurer, kajakkturer og hundesledeturer er de viktigste turistaktivitetene foreløpig. Turistkontoret ligger i Kangaatsiaq by. 

## Transport
For å komme til Kangaatsiaq går det helikopter fra Aasiaat tre ganger i uken på vinterstid. Om sommeren går det båter hit fra Aasiaat eller Sisimiut. 

## Eksterne lenker
* Kommunens offisielle hjemmeside
* Qulleq Adventures
Vasco da Gama (andre betydninger)

**Vasco da Gama** har flere betydninger:

* Vasco da Gama - portugisisk oppdagelsesreisende: 
* Club de Regatas Vasco da Gama - fotballklubb fra Brasil
* Vasco da Gama-broen - bro i Portugal
* Vasco da Gama (by) - by i Goa i India
Vasco da Gama-broen

**Vasco da Gama-broen** (portugisisk: *Ponte Vasco da Gama*) er en større skråkabelbro som ligger i nærheten av Portugals hovedstad Lisboa. Broen er Europas lengste veibro (12,3&nbsp;km lang) og størstedelen av den går over Tajoelva. Bredden er på 30 meter.

Broen ble åpnet 29. mars 1998 og kunne taes i bruk til verdensutstillingen Expo '98 som ble holdt i Lisboa det året.

Den er konstruert for å motstå et jordskjelv som er fire ganger sterkere enn det som rammet Lisboa i 1755. Den ble konstruert i forbindelse med 500-årsjubileet for Vasco da Gamas oppdagelse av sjøveien til India.

## Videre beskrivelser
Broen har en motorvei med seks kjørefiler med en tillatt toppfart på 120&nbsp;km/t. På dager med tåke og/eller regn senkes fartsgrensen til 90&nbsp;km/t. Antallet kjørefiler kan oppgraderes til åtte.

Det var på det meste 3 300 personer som arbeidet med broprosjektet, og det tok 18 måneders planlegging og ytterligere 18 måneders bygging før den stod ferdig. Det var i hovedsak portugisiske selskaper som stod for prosjektet, men også britiske og franske selskaper bidro.

Broa er forventet å vare i 120 år og er bygd for å kunne motstå vindhastigheter på opp til 250&nbsp;km/t.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Portugal celebrates opening of giant bridge (BBC, 1998) (engelsk)
* bildeserie over broen
Jack Upland

**Jack Upland** eller **Jack up Lande** er en engelsk polemisk tekst fra middelalderen, sannsynligvis fra rundt 1389–1396, av lollardisk opprinnelse og kan bli sett på som en «oppfølger» til *[[Piers Plowman]]* hvor Antikrist angriper kristne gjennom falsk bekjennelse. Jack spør en «smigrende munk» («flattering friar», jfr. *Piers Plowmans* «Friar Flatterer») bortimot sytti spørsmål som angriper tiggermunkene og avslører deres avstand fra den bibelske sannhet.

To bevarte arbeider svarte på *Jack Uplands* spørsmål: *Responsiones ad Questiones LXV* (før 1396) og *Friar Daw's Reply* (*Digby 41*, ca. 1420). Den siste teksten raser mot og fremmer John Wyclif som en av de verste kjettere i historien. Som svar til *Friar Daw’s Reply* skrev en eller annen navnløs *Upland's Rejoinder*, som har blitt bevart i *Digby 41* i margene som omgir *Friar Daw's Reply*. Denne skriften forsterker nivået på skjellsordene: Daw påstås å rekruttere unge sønner av sanne levende plogmenn til å bli (paradoksalt) «worldly beggars» (verdenstiggere), bli frafalne fra det sanne styre og sodomitter.

*Jack Upland* ble trykt i helhet i en utgave rundt 1536–1540 av John Gough (*STC 5098*). John Foxes *Acts and Monuments* (1563, 1570) gjenopptrykte *Jack Upland* og påsto at forfatteren var Geoffrey Chaucer. Thomas Speght utgave av Chaucers verker fra 1602 (*STC 5080*) inkluderte også *Jack Upland* som en genuin tekst av Chaucer. I dag er det helt klart at Chaucer aldri skrev *Jack Upland*. Grunnen til tekstens grove polemikk var at de ble benyttet i den politiske kampen rundet reformasjonen i England.

## Se også
*Piers Plowman-tradisjonen
Heggeli stasjon

**Heggeli stasjon** er en nedlagt stasjon i Oslos T-banesystem. 

Stasjonen lå mellom Borgen og Smestad og ble åpnet 17. november 1912. Den var opprinnelig den nest siste stasjonen på Smestadbanen. Ved Heggeli stasjon krysset Heggeliveien både trikkeskinnene og Sørkedalsveien (den gangen omfattet Heggeliveien også nedre del av Heggelibakken).
 
Etter at Røabanen ble oppgradert til T-banestandard ble stasjonen lagt ned 18. mai 1995. Allerede flere år før dette hadde stasjonen vært truet med nedleggelse, men den fikk et forlenget liv takket være et sterkt engasjement fra blant andre skuespilleren Svein Erik Brodal.

## Eksterne lenker
* Oslo byarkivs kart over Vestre Aker 1938
Ampezzo

**Ampezzo** er navnet på to italienske kommuner:
* '''Ampezzo''' i provinsen Udine,
* ''Cortina d''’'''Ampezzo''' i provinsen Belluno.
Borgerkrigen i Hellas 1946–49

**Borgerkrigen i Hellas** fra 1946 til 1949 ble utkjempet mellom den greske regjeringshæren med støtte av Storbritannia og USA, og Hellas' Kommunistiske Parti. 

I mars 1946 ble det holdt valg i Hellas. Venstresiden boikottet valget, men fikk likevel en tredel av stemmene. I september ble det avholdt folkeavstemning om gjeninnføring av monarkiet, og som ble manipulert. Georg II vendte tilbake til Hellas, som var sterkt polarisert. Borgerkrigen ble innledet ved at en venstreorientert partisangruppe angrep en politistasjon nord i landet. I krigen sto royalister mot kommunister. Kommunistene fikk sine våpen av Titos Jugoslavia. 

USA overtok i 1948 fra Storbritannia rollen som regjeringens allierte. I mellomtiden var det kommet til konflikt mellom Tito og Sovjetunionens Stalin. De greske partisanene klarte ikke å bestemme seg for hvilken part de skulle velge, og i 1949 stengte Tito grensene til Jugoslavia. I august 1949 led kommunistene et endelig nederlag. 100 000 av dem flyktet til Albania og andre kommunistiske land. 

Borgerktigen i Hellas vakte liten internasjonal oppmerksomhet. Marshall-planen fikk liten virkning i landet, da det meste av landet gikk med til krigen og flyktningene. Under borgerkrigen var det bygget opp et stort statsapparat, med hovedmålsetning å stenge for all demokratisk utvikling. Tusenvis av mennesker ble arrestert og deportert til leire på de greske øyene. Tiden var preget av sensur, dødsstraffer, militærdomstoler mot venstreorienterte, sjikane og terror.

Det er det første eksemplet på kommunisters militære handlinger i etterkrigstiden. Seieren for «anti-kommunistene» åpnet for Hellas' medlemskap i NATO.

## Referanser
Åndsdåp

**Åndsdåp** (dåpen i Den hellige ånd) er en sterk opplevelse og nærvær av Den hellige ånd. Begrepet brukes særlig av de pinse-karismatiske kristne. Å være *åndsdøpt* eller *fylt av Den hellige ånd* er noe den kristne kan søke og motta. 

Åndsdåpen er et urkristent fenomen og er omtalt i Bibelen i Apostlenes gjerninger, der disiplene mottar Den hellige ånd.  Dette skjedde den første pinsedag i Jerusalem,  etter Jesu himmelfart. Der falt Ånden på disiplene og viste seg som ildtunger over disiplenes hoder. Det hørtes lyd og disiplene kunne snakke på andre tungemål (språk) etter som Ånden ga dem å forkynne. Dette forandret noen redde disipler til å bli frimodige apostler. 3&nbsp;000 mennesker omvendte seg denne dagen og hendelsen regnes som den kristne kirkes fødsel. 

De *åndsdøpte kristne* fikk en større frimodighet og glede, og de mottok også åndelige gaver som ble en manifestasjon på at Gud var med dem. 

## Referanser
Ritter

**Ritter** er en arvelig tysk adelstittel, som kan oversettes til norsk til *[[ridder]]*. Det er den nest laveste adelstittelen i tyskspråklige områder, den laveste er Edler (norsk: *væpner*). I andre språk kan den tilsvare Knight eller baron. Innehavere av denne tittelen bruker også «von» før etternavnet, noe som tilsvarer baron-nivået. Etter at adelens formelle stilling nå er avskaffet, inngår disse tidligere titlene som en del av navnet.
Kangaatsiaq

**Kangaatsiaq** er en by i Qeqertalik kommune på vestkysten av Grønland. Byen hadde 552 innbyggere i 2018.

## Navn
Kangaatsiaq er grønlandsk og betyr «det temmelig store neset» eller «et mindre nes».

## Geografi
Kangaatsiaq ligger på sørenden av halvøya Kangaatsiaap Nunaa, som ligger i et 150 km langt fjordområde med mange øyer og bukter ut mot åpent havet i Davisstredet. Byen ligger litt sør for  Aasiaat.

Havet ved Kangaatsiaq er isfritt fra mai til desember. 

Bygdene Attu, Niaqornaarsuk, Ikerasaarsuk og Iqnniarfik ligger i nærheten.

## Historie
Området har vært bebodd i flere hundre år på grunn av gode fiskeforhold og muligheter for fangst av havpattedyr og reinsdyr. Kangaatsiaq fikk bystatus først i 1986 og er dermed Grønlands yngste by.

Fram til 2009 var Kangaatsiaq sentrum i Kangaatsiaq kommune. Den var så en del av Qaasuitsup kommune fra 2009 til den ble delt fra 1. januar 2018 og Kangaatsiaq ble en del av Qeqertalik kommune.

## Samfunn
Fiske og fangst er de viktigste inntektskildene for byens beboere. Fiskefabrikken i byen produserer tørrfisk, blokkfryst torsk, reker og steinbitrogn. 

Turismen er basert på et lite hotell og privat innkvartering. Om vinteren tilbys turistturer med hundeslede til Kangerlussuaq, mens turistene om sommeren tilbys båtturer i området. Kangaatsiaq trafikkeres av en av bygdeskipslinjene til Royal Arctic Line. I sommersesongen er det også annen passasjertrafikk til Aasiaat, dit det om vinteren også går helikopter.

## Referanser

 
## Eksterne lenker
* Bilder fra Kangaatsiaq
Boolsk variabel

En **boolsk variabel** er en variabel som bare kan ha to verdier (sant/usant). Siden en bit er en boolsk variabel, kreves det kun en bit for å lagre en boolean, mens en byte har plass til 8 booleaner. På de vanligste datamaskinene som brukes i dag, er en byte den minste mengden minne som kan adresseres. Det betyr at en boolean vil oppta en hel byte for seg selv hvis man er uforsiktig, altså 8 ganger mer minne enn nødvendig. En måte å unngå det er å samle booleanene i grupper på 8, slik at de kan skrives og leses i minnet som tall mellom 0 og 255.

Innen statistikk brukes begrepet **dikotom variabel** om en variabel som kan anta én av bare to verdier. Eksempelvis Ja/Nei, 0/1 eller mann/kvinne.
En dikotom variabel har ikke noe målenivå. 

## Se også
* Binært tallsystem
* Boolsk algebra
Otto Jeremiassen

**Otto Jeremiassen** (født 21. juni 1961) er en Grønlandsk politiker.

Han representerer Grønlands største parti, Siumut. Pr 2007 er han borgermester i Kangaatsiaq kommune, og sitter også på Grønlands Landsting. Som borgermester representerer han kommunen i KANUKOKA; De Grønlandske Kommuners Landsforening.

Fra mai 2007 har han også vært én av Grønlands to medlemmer i Nordisk råd (den andre er Josef Motzfeldt).

## Eksterne lenker
* Profil på Norden.org
Baix Llobregat

**Baix Llobregat** er et comarca i provinsen Barcelona i Catalonia, Spania. Baix Llobregat har 757 814 innbyggere (2006), og et areal på 486,5 km². Hovedstaden i comarcaet er Sant Feliu de Llobregat.

## Kommuner

## Referanser
Iginniarfik

**Iginniarfik** er ei bygd i Qeqertalik kommune på vestkysten av Grønland. I 2018 hadde bygda 82 innbyggere.

## Navn
Stedsnavnet er grønlandsk og betyr «stedet der man vil skyte med pil og bue eller bøsse».

## Geografi
Iginniarfik ligger på sørsiden av halvøya Alanngorsua, omkring 40 km sør for Kangaatsiaq og omkring 15 km øst for Ikerasaarsuk. Byga ligger ved en liten vik og stedet har forholdsvis mildt klima. Havet ved Iginniarfik er isfritt fra juni til desember.

## Historie
Bygda ble grunnlagt som handelsplass rundt 1850. Den eldste bebyggelsen ble lagt mot et bratt fjellparti.

I 1990-årene var det vekst i folketallet i bygda, men fra 2005 falt det igjen.

Fram til 1. januar 2018 tilhørte Iginniarfik Qaasuitsoq kommune. Deretter ble den en del av Qeqertalik. 

## Samfunn
Fiske og fangst er det viktigste næringene i Iginniarfik. Det finnes ikke mottak på stedet, så fangsten må leveres i Ikerasaarsuk eller Kangaatsiaq. Andre arbeidsplasser er tilknyttet tjenesteyting og offentlig virksomhet.

Bygda har butikk, bygdekontor og en skole for første til niende klasse. Skolen huser helsestasjon og skolekapell. Den gamle skolebygningen benyttes som forsamlingshus.

Iginniarfik trafikkeres av Royal Arctic Line på en av rederiets bygdeskipslinjer ut fra Aasiaat. I sommersesongen fra mai til september driver også andre virksomheter passasjertrafikk til bygda fra Kangaatsiaq og Aasiaat.

Det er helikopterflygninger mellom Iginniarfik og Aasiaat på helårsbasis.

## Referanser
Sète

**Sète** er en kommune i departementet Hérault i regionen Occitanie sør i Frankrike. Byen er en havneby ved Middelhavet har om lag  innbyggere.

## Historie
Landsbyen som lå her begynte å vokse da kanalen Canal du Midi, som knytter Middelhavet til Atlanterhavet, sto ferdig i 1681. Byen ble kalt **Cette** fram til 1927. Rundt århundreskiftet 1800/1900 hadde den en betydelig innvandring fra Italia.

## Geografi
Byen er bygget på og rundt Mont St. Clair, og ligger i den sørøstlige enden av Étang de Thau, en lukket saltvannssjø som blir benyttet til dyrking av østers og muslinger. På den andre siden ligger Middelhavet.

## Transport
Sète er det østlige utgangspunktet til Canal du Midi, og ligger 25 minutter med tog fra Montpellier.

## Befolkningsutvikling
***Antall innbyggere i kommunen Sète***

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Kommunedata INSEE
* Offisiell turistside
* Sète, «Languedocs svar på Venezia»
Nøtterøy Idrettsforening

**Nøtterøy Idrettsforening** (stiftet 19. mars 1917 som *Nøterø Skiklubb*) er et idrettslag fra Færder i Vestfold. Uteidrettene benytter Nesskogen idrettspark på Nesbrygga som hjemmearena. Inneidrettene holder til i Nøtterøyhallen på Teie, som har en kapasitet på rundt 1500 tilskuere. Klubbens farger er rød skjorte og røde bukser.

Nøtterøy rykket ned fra eliteserien i håndball for menn etter sesongen 2014/15, rykket opp igjen i 2017, ned igjen i 2018 og opp igjen i 2021.

## Historikk

Klubben ble stiftet 19. mars] 1917 under navnet *Nøterø Skiklubb*. I 1915 ble det bygd en hoppbakke i området, og det ble danna en skiklubb to år seinere. I 1919 kom også sommeridretter med, og klubben bytta navn til *Nøterø Sportsklubb*. Denne klubben ble i 1925 slått sammen med *Nøterø Dameklubb*, og bytta navn igjen, til *Nøterø Idrets- og ungdomslag*. Klubben fikk fotballgruppe i 1934. Idrettslaget og ungdomslaget skilte lag i 1937, og navnet ble nå *Nøtterø Idrettslag*. Draktene som ble benytta av utøverne besto av brune trøyer og hvite bukser. Etter flere endringer endte de til slutt opp med dagens farger. Nøtterøy Idrettsforening fikk navnet som brukes i dag da de slo seg sammen med *Nesbryggen Idrettsforening* i 1939. Nesbryggen var en idrettsforening på østsiden av Nøtterøy.

## Idretter
### Håndball
Nøtterøys herrelag spiller i sesongen 2023/24 i 2. divisjon 01 Menn.

## Fotball

### Tabellen

Divisjonsutvikling for herrenes seniorlag, hvor den øverste viser a-laget, og den under for samme året viser 2.-laget.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Nøtterøy Fotball
* Nøtterøy Friidrett
* Nøtterøy Håndball
*
Bogafjell

**Bogafjell** er en bydel i Sandnes i Rogaland, med 7 448 innbyggere per 1. januar 2019.

Bogafjell er en avledning av *Bogafjellet* og brukes som navn for bebyggelsen rundt (litla og stora) Bogafjellet og Stokkelandsfjellet i Sandnes. Boligområdet ligger sørvest for Håbafjell i Høyland, og avgrenses i nord av E39. Området har et eget bydelssenter i grunnkretsen *Bogafjell senter*. Navnet brukes ofte om hele bebyggelsen rundt Bogafjell senter, som inkluderer områdene Stokkelandsfjellet, Buggeland og Vagletjern, mens selve Bogafjellet ligger sør for boligområdet. Frem til 2011 var Bogafjell en del av Austrått, men ble fra 2011 skilt ut som egen bydel.

Området er et relativt nytt utbyggingsområde i Sandnes, som en fortsettelse av utbyggingen på Håbet. Området består av flere mindre planlagte nabolag som er bygget ut etappevis, og området vil ha et innbyggertall på rundt 8000 i 2019. Bogafjell er også et rekreasjonsområde med fine muligheter for turgåing, terrengsykling og småviltjakt. Forsvaret og Statsskog har anlagt en del grusveier i området som gjør at det også er egnet for rullestolbrukere og personer med barnevogn.

Bydelen har grunnskolene Bogafjell skole og Buggeland skole. 1. januar 2008 ble Bogafjell sokn opprettet. Bogafjell kirke ble vigslet 4. mars 2012. Bogafjellhallen med kunstgressbane stod åpnet sommeren 2015. Bygging av Bogafjell ungdomsskole begynte i 2019 og sto ferdig for skoleåret 2020-21. 

Bogafjell har også eget idrettslag; Bogafjell idrettslag og egen sykleklubb; Bogafjell Sykleklubb. Idrettslaget ble stiftet i 2001 og har ca 720 medlemmer (2016). 

Sykleklubben ble etablert 6. august 2010 og ved utgangen av 2023 hadde klubben 167 medlemmer. Årlig arrangeres familierittet «Tour de Bogafjell» (september) og «Jæren Gran Fondo» (april) av sykleklubben.

Bydelsutvalget 2015-2019 består av 9 representanter (3 fra AP, 2 fra FRP, 1 fra H, 1 fra KRF og 2 elevrepresentanter fra Lundehaugen ungdomsskole). Bydelsutvalget er siden 2011 ledet av Guttorm Stangeland (H).

## Referanser
Storø

**Storø** er den største øya i Nuuk-fjorden, den heter på grønlandsk *Qeqertarsuaq*, som nettopp betyr «den store øy».  Øya er ubebodd. 

I historisk tid er der blitt utsatt rein på øya, som trives godt. Der drives vinterjakt på reinene. 

Øya er et alpint landskap, dvs. et meget kupert landskap med høye tinder, som det 1616 meter høye Qingaaq – det nest høyeste fjellet i Nuuk-fjorden. I nyere tid er det funnet gull omkring dette fjellet. Selskapet NunaMinerals har rettighetene til etterforskningen i området. Etterforskningen foregår fra slutten av mai til omkring oktober.  Resten av året tillater snø- og værforhold ikke feltarbeid.
Attu (Grønland)

**Attu** (tidligere **Agto**) er ei bygd i Qeqertalik kommune på vestkysten av Grønland. I 2018 hadde den 200 innbyggere.

## Navn
Navnet Attu betyr «det som ble berørt» på grønlandsk. Tidligere ble navnet skrevet Agto.

## Geografi
Attu ligger på øya med samme navn, beliggende rundt 40 km sør for Kangaatsiaq på vestkysten av Grønland ut mot Davisstredet. Avstanden til Aasiaat i nord er 100 km.

Bebyggelsen ligger på ei halvøy som mot nord har en naturlig havn. Havet ved Attu er fritt for is fra mars til desember. I perioden fra desember til mars fryser havet til og vinterisen gjør det umulig å anløpe Attu med båt.

## Historie
Attu ble grunnlagt i 1818 som en forsøksstasjon for garnfiske.

I 1974 ble det innviet en nybygd kirke i bygda.

En gang var den blant de største i landet, men folketallet har gått ned. Fra 1980 til 2014 falt innbyggertallet med 34 %.

Fram til 1. januar 2018 tilhørte Attu Qaasuitsoq kommune. Deretter ble den en del av Qeqertalik.

## Samfunn
Fiske og fangst er det viktigste næringsvegene i bygda. Det finnes en liten fiskefabrikk med fryseri, hovedsakelig for innfrysing av torsk. Steinbitrogn mottas og sendes til videre foredling i Kangaatsiaq. Det foregår også fangst av sel og sjøfugl. Ut over fiske og fangst er sysselsettingen knyttet til tjenesteytende virksomhet, inkludert kommunale tjenester.

Attu trafikkeres av Royal Arctic Line på en av rederiets bygdeskipslinjer ut fra Aasiaat. I sommersesongen fra mai til september driver også andre virksomheter passasjertrafikk til bygda fra Kangaatsiaq og Aasiaat.

Det er helikopterrute til Aasiaat på helårsbasis.

Bygda har butikk, kommunekontor, helsestasjon, forsamlingshus, barnehage og skole med ni klassetrinn. 

## Kjente personer fra Attu
*Jens Abrahamsen, dansk billedhugger

## Referanser


## Eksterne lenker
* Gammelt bilde fra Agto
Ikerasaarsuk (Qeqertalik)

**Ikerasaarsuk** er ei bygd i Qeqertalik kommune på vestkysten av Grønland. I 2018 hadde bygda 105 innbyggere.

## Navn
Stedsnavnet er grønlandsk og betyr «et sted mindre betydelig sted med strøm». En annen forklaring er at navnet betyr «det lille merkelige sundet». Bygda er også kalt Illukoq, et navn som betyr «det gamle huset».

## Geografi
Ikerasaarsuk ligger på halvøya Alanngorsua, omkring 35 km sør for Kangaatsiaq og 12 km vest for Iginniarfik. Tidevannet skaper sterk strøm mellom halvøya der Ikerasaarsuk ligger og øya Tulugartalik.

Sjøen ved Ikerasaarsuk er isfritt fra sist i mai til midten av desember.

## Historie
Ikerasaarsuk fikk status som bygd i 1993.

## Samfunn
Fiske og fangst er det viktigste næringene i Ikerasaarsuk. Det finnes fiskemottak uten fryseri i bygda. Det er torsk som leveres, samt steinbitrogn som sendes videre til foredling i Kangaatsiaq. Andre arbeidsplasser er tilknyttet tjenesteyting og offentlig virksomhet.

Ikerasaarsuk har butikk, bygdekontor, skolen, helsestasjonen og kirke.

Ikerasaarsuk trafikkeres med skip fra Royal Arctic Line på en av rederiets bygdeskipslinjer ut fra Aasiaat. I sommersesongen fra mai til september driver også andre virksomheter passasjertrafikk til bygda fra Kangaatsiaq og Aasiaat.

Om vinteren er det helikopterflygninger mellom Ikerasaarsuk og Aasiaat.

## Referanser
Niaqornaarsuk

**Niaqornaarsuk** er ei bygd i Qeqertalik kommune på vestkysten av Grønland. I 2018 hadde bygda 280 innbyggere.

## Navn
Stedsnavnet er grønlandsk og betyr «det ganske store hodelignende». En annen forklaring er at navnet betyr «det underlige, hodelignende».

## Geografi
Niaqornaarsuk ligger ytterst i fjorden Arfersiorfik, rundt 40 km sørøst for Kangaatsiaq.

Sjøen omkring er isfri fra mai/juni og fram til desember. Selv om havnen i Niaqornaarsuk ikke fryser til om vinteren, hindrer likevel vinterisen anløp med båt.

## Samfunn
Innbyggerne i Niaqornaarsuk lever av torskefiske. Det er fiskemottak uten fryseri i bygda. Fisken saltes. Det tas også imot steinbitrogn. Om vinteren fanges sel til eget bruk. Andre arbeidsplasser er tilknyttet tjenesteyting og offentlig virksomhet.

Niaqornaarsuk trafikkeres med skip fra Royal Arctic Line på en av rederiets bygdeskipslinjer ut fra Aasiaat. I sommersesongen fra mai til september driver også andre virksomheter passasjertrafikk til bygda fra Kangaatsiaq og Aasiaat.

Det er helikopterflygninger mellom Niaqornaarsuk og Aasiaat på helårsbasis.

Bygda har butikk, skole, bygdekontor, forsamlingshus og helsestasjon. Kirken er fra 1981.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Bilde fra Niaqornaarsuk
Ellingsrudåsen skole

**Ellingsrudåsen skole** er en barneskole (1. &ndash; 7. trinn), på Ellingsrudåsen i bydel Alna i Oslo. Skolen ligger tett på Østmarka, og har Lørenskog kommune som nabo i øst. 

Ellingsrudåsen skole rives og det bygges en ny skole som skal være klar i 2028. 

## Rektorer
* Kristoffer Kvinge (2021-)
* Thomas Hansen (2019-2021)
* Hilde Røssum Strandenæs (2013-2019 fra Vestli skole, til Tåsen skole)
* Inger-Jorunn Andersen (2009-2013)
* Morten Hagen (1979-2009 til Åsen skole (Lørenskog))

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Elián González-saken

**Elián González-saken** (født 6. desember 1993 på Cuba) er en hendelse som startet med en liten cubansk gutt som ble funnet flytende på en bilring utenfor Floridas kyst i 1999. Gutten hadde rømt fra Cuba sammen med sin mor, men moren og de andre i følget hadde druknet i løpet av ferden. Gutten ble oppdaget av noen fiskere og senere tatt hånd om av slektninger i det eksil-kubanske miljøet i Miami. Deretter ble det strid om gutten skulle forbli i USA eller sendes tilbake til sin far på Cuba. Hele saken førte til en krangel mellom cubanske myndigheter og USA, og etterhvert utviklet det hele seg til en storpolitisk affære mellom de to landene. Det endte med at gutten ble tilbakeført til sin far på Cuba. 

## Bakgrunn for striden
Elian ble tatt hånd om av slektninger i Miami som hevdet at den seks år gamle gutten var politisk flyktning og derfor nektet å sende ham tilbake til faren på Cuba. Han ble raskt utnyttet som symbol på kampen mot Fidel Castro. Blant annet gikk USAs visepresident Al Gore gikk inn for at Kongressen skulle gi gutten fast oppholdstillatelse. Gores standpunkt adskilte seg fra Clinton-administrasjonens. Justisminister Janet Reno gikk inn for at gutten skulle hjem til faren på Cuba. Mange politiske kommentatorer mente at det ville være et alvorlig slag mot Gores presidentsjanser i Florida hvis Elian ble sendt tilbake til Cuba. 

Til eksilkubanernes store frustrasjon bestemte innvandringsmyndighetene 5. januar 2000 at faren, Juan Miguel González, hadde foreldreretten, og at gutten måtte sendes hjem. Etter en lang rettsprosess og langvarige forhandlinger nektet grandonkelen Lázaro González å utlevere ham, og Elian ble til slutt hentet av amerikansk politi i en dramatisk kommandoaksjon. Eksilmiljøet i USA reagerte med voldsomme gateprotester, mens Elian ble gjenforent med sin far, som var kommet til Washington fra Cuba for å hente ham. Det varte likevel enda noen måneder før USAs høyesterett bestemte at slektningene i USA ikke hadde rett til å søke asyl på guttens vegne og at bare faren kan ta beslutninger på vegne av gutten. Dermed kunne far og sønn reise tilbake til Cuba.

## Etter striden
Det kubanske eksilmiljø endte opp med å bli diskreditert og mange amerikanere oppfatter dem som fanatikere som. Stikk i strid med deres ønsker bidro dramaet til at den amerikanske kongressen lettet litt på den nesten 40 år gamle blokaden av Cuba.

Janet Reno, som var generaladvokat og som hadde gitt ordre om å gripe gutten med makt mottok en del kritikk for måten gutten ble hentet på.

I 2005 ble Elian intervjuet av *[[60 Minutes]]* hvor han fortalte at han trivdes og at han betraktet Castro som en venn.

Hendelsen har blitt overført til film flere ganger. Blant annet en dramafilm for TV allerede i 2000 og en dokumentarfilm i 2017.

## Referanser
Lasse Simonsen

**Lasse Simonsen** (født 2. september 1953) er en norsk professor ved juridisk fakultet ved Universitetet i Oslo.

Han tok sin cand.jur.-grad ved Universitetet i Oslo i 1979 og doktorgraden i juss i 1997. Han var stipendiat ved samme universitet og senere professor i 2001. Han har vært leder for Privatretten ved juridisk fakultet siden 2004. Han har tidligere hatt embed som dommer i daværende herredsretten, og en rekke oppdrag som voldgiftsdommer.

Han har skrevet flere bøker om europeisk erstatningsrett og kontraktsrett – den mest kjente er hans bok om det prekontraktuelle erstatningsansvar fra 1997. Han er også medforfatter av boken *The Common Core of European Private Law. Mistake, Fraud and Duties to inform in European Contract Law*, utgitt ved Cambridge University Press 2005. (ISBN 0-521-84423-1. 414 sider)

Lasse Simonsen er onkel til jurist og forfatter Claes Zangenberg.

## Eksterne lenker

* Lasse Simonsen, UiO Hjemmeside
Gavlbåt

**Gavlbåt** er en åpen båt, nesten alltid bygd av tre, som er flat bak, har gavl (akterspeil).  I Rogaland er betegnelsen gjerne *gavlabåt*.  Gavlbåter er nokså kraftig bygd, og beregnet for notfiske.  

Betegnelsen gavlbåt brukes derimot ikke om andre båter med akterspeil. (Frem til ca. 1900 ble det rundt om i kystbygdene også bygd båter med akterspeil beregnet for skyss (av prest, lensmann, overklasse).  Disse ble gjerne kalt rett og slett *skyssbåt* eller også *[[vengbåt]]* - selv om de ikke hadde *veng* (= hus) akter.)

Gavlbåtene har nesten alltid en 'garnrulle', en rund, vannrett stokk som kan snurre rundt, like over toppen av gavlen. Rullen er festet mellom to solide *dokker* som er spikret fast øverst på hver side, peker rett bakover, og rager ut over sjøen med rullen mellom seg.  Denne rullen er som oftest av tre, og har ofte langsgående lister for å få bedre tak på nota, som settes og trekkes over rullen.  Enkelte ruller kunne dog være av jernrør.

For at nota ikke skulle kile seg fast mellom rullen og dokkene, sto det også to tynnere ruller loddrett opp på hver side på utsiden av gavlen, som nota gikk mellom.  Disse tynnere rullene stod festet i jernbeslag nede på gavlen, under den store, vannrette rullen, og hadde jernakslinger fra gavlen og helt til topps inni rullene. Når man finner gamle gavlbåter, er nesten alltid disse tynnere, loddrette rullene forsvunnet.

For å lette arbeidet med å trekke nota inn i båten, hadde de fleste gavlbåter også en rulle midt inni båten, som sto festet i jernbeslag under vaterbordene på hver side av båten.  Denne rullen hadde gjerne huller på den ene eller begge sidene, der man kunne sette ned spaker (trestenger) vinkelrett på rullen, og så dreie rullen rundt. Når man hadde dreid rullen et stykke, kunne spakene flyttes til hull som pekte en annen vei (som på et gammeldags ankerspill).  Denne indre rullen kan sees på som en av forløperne til dagens kraftblokk.

Gavlbåter ble bygd som en variant av lokale båttyper og ble vanlig fra ca. 1800. Den ble gjerne rigget med gaffelrigg, og kunne ha både klyver og toppseil.

*Motorgavler*, gavlbåter utstyrt med fast innenbordsmotor, er som oftest dypere og bredere enn de opprinnelige 'rogavlene', og var vanlige langs kysten frem til i våre dager.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Video av gavlbåten "Notmann" i Austevoll
* Video av "Notmann" i Bekkjarviksundet i Austevoll, 2013
Dean Sturridge

**Dean Constantine Sturridge** (født 27. juli 1973 i Birmingham, West Midlands, England) er en tidligere engelsk fotballspiller som spilte for sju engelske klubber i årene 1991 til 2007. Han jobber nå blant annet som ekspertkommentator for Derby County sin radio på deres ligakamper.

## Eksterne lenker
*
Beleiringen av Akersborg

**Beleiringen av Akersborg** skjedde ved jule- og nyttårstider i 1308 som en del av den svenske brødrestriden, og blir i dag ansett som det første forsøket på å erobre av den uinntakelige borgen Akersborg som var nyoppført i 1299.

*Akersborg* ble påbegynt i tiden 1299–1304 av Håkon V Magnusson ute på Akersneset utenfor byen Oslo. Allerede i 1308 var den en moderne befestning som besto av et sterkt borgtårn med to borggårder på hver side av midtpunktet. Den var plassert på den høyeste knausen på vestsiden av neset slik at det var et stup ned mot sjøen. Omkring de to borggårdene var to større fløyer bygget som fungerte som kongebolig sammen med tre mindre borgtårn. Konstruksjonen av borgen var fremtidsorientert for sin tid.

For det svenske beleiringstrenet som var vant til mindre befestninger, utgjorde Akersborg en større utfordring enn vanlig da beleiringen tok til i julen 1308. Hertug Erik Magnusson som hadde ønsket å erobre borgen mens den norske kongen oppholdt seg i Bergen, ble rammet av sykdom som også måtte ha rammet styrkene som hadde vært nødt til å slå leir utenfor festningen på Akersneset. 

Ved nyttår i 1308 hadde en hær på 3000 væpnede bønder kommet ned til broen ved Nedre Foss på Akerselva. Slaget ved Oslo 1308 sluttet med en taktisk seier for svenskene som imidlertid hadde lidd stor tap under de harde kampene.

Hertug Erik måtte retirerte fra Oslo med hæren som hadde ikke vært i stand til å innta den sterke festningen, og den norske motstanden hadde vist seg farligere enn opprinnelig antatt. Dessuten var han selv så syk at man trodde han ikke skulle overleve. Han kom seg imidlertid, men felttoget til Oslo vinteren 1308-1309 var et strategisk nederlag for den svenske hertugen.

Den svenske beleiringen av Akersborg ble den første av til sammen 10 beleiringer fram til 1716 uten at den falt gjennom direkte fiendtlige angrep, selv om festningen hadde skiftet hender flere ganger med indirekte metoder.

## Referanser




## Kilder
* Akershus festning 700 år Artikler og bilder fra jubileet utgitt av Forsvarsdepartementet 2000 ISBN 82-7924-022-5
Jordal skole

**Jordal  skole** er en ungdomsskole (8-10 trinn) som ble etablert i 1999. Den ligger på Vålerenga i bydel Gamle Oslo i Oslo. Skolen ligger tett på Jordal idrettspark og Jordal Amfi, noe som legger til rette for et godt idrettstilbud ved skolen. Den er oppkalt etter dalsøkket  Jordal og har strøkene Vålerenga, Kampen, Galgeberg, Etterstad og Gamlebyen innenfor skolekretsen.

## Rektorer
* 2011-: Halvor Holm (fra Hersleb skole, i 2021-2022 fungerte han samtidig som fungerende rektor for Kampen skole)
* 2008-2011: Audun Aardal (til Årvoll skole)

## Eksterne lenker
*
Sinsenlinjen

**Sinsenlinjen** er en trikkelinje som går mellom Oslo sentrum og Grefsen stasjon. Den betjenes av linje 17, som går mellom Grefsen stasjon og Rikshospitalet holdeplass.

Linjen forlater Grünerløkka-Torshov-linjen nord for Nybrua, følger Trondheimsveien forbi Carl Berners plass til Sinsenkrysset, krysser under Ring 3 og følger Storoveiens nordside til Grefsen stasjon der den møter Grünerløkka-Torshov-linjen igjen.

Ved Carl Berners plass og ved Sinsenkrysset er det overgang til T-bane, ved Grefsen stasjon overgang til Gjøvikbanen.

## Historikk
Sinsenlinjen ble satt i drift etappevis. Den første delstrekningen ble åpnet 27. mars 1900 som Rodeløkkalinjen mellom Nybrua og Dælenenggata på Rodeløkka. Den ble drevet av Kristiania Kommunale Sporvei (Rødtrikken) med en linje som gikk mellom Egertorget og Rodeløkka. Traséen var Trondheimsveien–Helgesens gate–Rathkes gate–Verksgata (gjennom den nåværende Freiaparken)–Københavngata, med ende ved krysset med Dælenenggata, per 1938 som linje 17.

Sinsenlinjen selv ble åpnet 1. februar 1923 som en sidelinje til Rodeløkkalinjen, med endepunkt litt nord for Carl Berners plass. 19. desember 1939 ble den forlenget av A/S Oslo Sporveier til Sinsen. Den 6. februar 1949 ble Rodeløkkalinjen fra Helgesens gate nedlagt og erstattet med buss. 2. januar 1955 ble en ny sidelinje til Rodeløkka åpnet, denne gikk fra Carl Berners plass til Dælenenggata og videre i en sløyfe gjennom Dælenengata–Fagerheimgata–Marstrandgata–Københavngata–Dælenengata. 3. november 1957 ble linjen forlenget fra Sinsen til Grefsen trikkedepot, hvor den ble forbundet med Grünerløkka-Torshov-linjen. 23. april 1961 ble sidelinjen til Rodeløkka nedlagt igjen.

## Fremtid
Det har blitt foreslått å bygge en trikkelinje mellom Sinsen terrasse og Tonsenhagen, med trasé videre på Trondheimsveien forbi Aker sykehus, i en kulvert videre til Bjerke, og via Årvoll til Tonsenhagen.

## Referanser




## Eksterne lenker
*bradager.net om Grünerløkka
Olav Bægjuv

**Olav Bægjuv** (født 19. januar 1830 i Seljord, død i Amerika antakelig første halvdel av 1900-tallet) var en norsk folkemusikkutøver fra Telemark.

Bægjuven var sønn av Jakob Eivindson Dale (Vouskare) som var bror av Øli Skogen – en av Olea Crøger og Magnus Brostrup Landstad sine beste kilder. Olav Bægjuv var søskenbarn med Olav Skogen, og i slekt med Tjønnstaulene.

Det var et stort tap for spelemannsstanden da Olav reiste med kona, Gunnhild Jørensdotter Berge, til Amerika i 1869. Sønnen Jakob Olavsson Bægjuv fulgte med foreldrene som tenåring. Jakob ble og spelemann og kom i kontakt med Olav Napper fra Fyresdal. Norske spelemenn som blant annet Høye Kvåle fra Seljord, var på Amerikaferd og fikk lære slåtter av Jakob etter Olav Bægjuv. Bægjuvfolket kom ikke tilbake til Norge.

## Bægjuvslåtter i skriftlige kilder
Eksempler på slåtteformer etter Olav Bægjuv:
* Feleverkene: *Bægjuven* https://web.archive.org/web/20070928161627/http://129.240.79.146/4DACTION/OppskriftDetalj/0251 
* Feleverkene: *Bægjuvslått* https://web.archive.org/web/20070928161644/http://129.240.79.146/4DACTION/OppskriftDetalj/0968

## Kilder
* Buen, Knut: Jørgen Tjønnstaul (1984) ISBN 82-991168-0-5