open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Grjotgard Håkonsson

**Grjotgard Håkonsson** er muligens navn på to personer i ladejarlenes ætt på 800- og 900-tallet.

Snorre Sturlason nevner at «*Grjotgard og Herlaug, sønner av Håkon Ladejarl*» falt i slaget ved Solskjel mot Solve Klove, sønn av mørekongen Huntjov. Slaget ved Solskjel antas å ha blitt utkjempet rundt 862 (eller senest 870) og nevnes blant annet i Glymdråpa fra sist på 800-tallet. Den Håkon Ladejarl som Snorre viser til – Håkon Grjotgardsson – var neppe født før ca 860 slik at opplysningene her er tvilsomme.

Den senere Grjotgard Håkonsson omtales i Eirikssønnenes saga. Kong Harald Gråfell lå på begynnelsen av 960-tallet i strid med ladejarlen Sigurd Håkonsson. Ved list forsøkte Harald å lokke Sigurd til et gjestebud på Nordmøre, men Sigurd avslo. Deretter gjorde Haralds menn et framstøt overfor jarlens yngre bror Grjotgard. Han dro til gjestebudet og ble der bestukket til å angi sin bror, mot at han selv skulle få overta jarletittelen på Lade. På høsten 962 dro Sigurd jarl rett over fjorden fra Lade til veitsle til Oglo (nåværende Skatval) i 962, og Grjotgard varslet kong Harald om hvor han var, og at han hadde lite folk med seg. Harald Gråfell og hans menn overfalt jarlen og brente ham inne på gjestebudet. Ifølge Landnåmabok ble så Grjotgard Håkonsson innsatt som ladejarl. Dette bekreftes også av Frans-Arne Stylegar i hans bok om Håkon jarl.

Noen år etter var Harald Gråfell utenlands, og Grjotgard som holdt landvern for kongen, var på Møre. Sigurds sønn Håkon Sigurdsson samlet en hær og dro mot onkelen og drepte Grjotgard. Håkon Sigurdsson allierte seg senere med danskekongen Harald Blåtann og sørget for å få drept Harald Gråfell. Han kunne deretter sitte som jarl i Trondheim fram til han ble drept i 995.

## Referanser
Richard Smith

**Richard Smith** er navnet til flere personer:

* Richard Smith (politiker) (1735&ndash;1803), amerikansk landsfader
* Richard Smith (redaktør), britisk lege, redaktør og forretningsmann
* Richard Smith (landhockeyspiller), britisk landhockeyspiller
* Richard Smith (kunstner), britisk kunstner
Woodhouse Grove skole

**Woodhouse Grove School** er en private skole som ligger mellom Bradford og Leeds. Tidligere elever heter *Old Grovians.*

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Maria Valeria-broen

**Maria Valeria-broen** (slovakisk: *Most Márie Valérie*, ungarsk:  *Mária Valéria híd*) er en bro over Donau som forbinder den slovakiske byen Štúrovo og ungarske byen Esztergom. Broen er oppkalt etter prinsesse Marie Valerie av Østerrike (1868–1924). 

Broen ble opprinnelig tegnet av jernbaneteknikeren János Feketeházy. Etter åpningen er den ødelagt to ganger. Den første gangen var i juli 1919 da en eksplosjon ødela deler av broen på slovakisk side. Broen ble umiddelbart reparert. Den andre ødeleggelsen fant sted 26. desember 1944 under den andre verdenskrigen. Tyske styrker som var på retrett over Donau, sprengte broen for å forsinke sovjetrussernes fremrykning bak dem. Det skulle ta 57 år før de tre ødelagte brospennene ble reparert. I 1991 ble det dannet en ungarsk–slovakisk brokomite og ved hjelp av EU-midler var broen igjen farbar i 2001.


Esztergom-Vamszedohaz.JPG|Brohode på ungarsk side, med tollhuset.
MariaValeriaBridge.jpg|Broen sett fra den store Esztergomkatedralen.
Entering Slovakia through Mária Valéria bridge.JPG|Grensen mellom Slovakia og Ungarn går midt ute på broen.
Esztergom bridge 1969.jpg|Broen slik den sto i 1969, fremdeles ødelagt etter den andre verdenskrigen.


## Referanser


## Eksterne lenker
*
Gilla

**Gilla** (egentlig **Gisela Wuchinger**, født 27. februar 1950 i Linz) er en østerriksk sangerinne, kjent fra 1970-tallets discoæra.   

Hun ble oppdaget av plateprodusenten Frank Farian  – kjent blant andre som Boney Ms produsent – som fikk henne signert til det tyske plateselskapet Hansa Records i 1974.

## Diskografi i utvalg
* 1975: *Willst du mit mir schlafen gehn?*
* 1976: *Help! Help!*
* 1977: *Zieh mich aus*
* 1978: *Bend Me, Shape Me*
* 1980: *I Like Some Cool Rock ’N’ Roll*

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* ''Gilla Help! Help!'', youtube.com. Besøkt 19. nov. 2013
Åarjel-saemieh

***Åarjel-saemieh*** (sørsamisk for *Samer i Sør*) er en årbok som utgis av museet Saemien Sijte på Snåsa. Museet og årboka har til formål å drive med dokumentasjon, bevaring, forskning og formidling av sørsamenes historie og kultur.

Årboka utgis hvert tredje år; første gang i 1983. Redaktør for årboka har vært museets direktør, fra Sverre Fjellheim (1980–98) til Birgitta Fossum (2010–). Blant forfatterne i årboka kan nevnes Knut Bergsland, Johannes Falkenberg, Anders Løøv, Sig Britt Persson, Maja Dunfjeld, Martha Jåma, Leif Pareli, Inger Zachrisson, Bierna Bientie og Gro Ween.

Museet utgir også andre bøker med dokumentasjon av sørsamisk historie. 

## Eksterne lenker
* 
* 
* artikkelindeksering  i BIBSYS
Ola var fra Sandefjord

**«Ola var fra Sandefjord»** er en norsk slagerlåt. Den ble gjort kjent av Johnny Band i 1965, da den solgte nesten  eksemplarer.

Sangen ble komponert av Albert Edvin Pedersen i 1929, mens teksten ble skrevet av Per Kvist. Den var opprinnelig en foxtrot, og ble utgitt samme år av revyartisten Einar Rose. 

John Klemetsen og Johnny Bands versjon av sangen var i beatsjangeren. Den ble først fremført på Park Hotell i Sandefjord i 1965, og den påfølgende singelutgivelsen ble raskt en av Norges mest solgte.

## Kilder
*
B612 Foundation

**B612 Foundation** er en privat amerikansk stiftelse som arbeider for å beskytte jorden mot et kosmisk nedslag. Stiftelsen ble etablert i 2002 og det opprinnelige målet var å innen 2015 endre banen til en asteroide. Stiftelsen arbeider nå med å finansiere og skyte opp et romteleskop som kan søke etter asteroider. Stiftelsens navn kommer fra boken *[[Den lille prinsen]]* av den franske forfatteren Antoine de Saint-Exupéry.

## Eksterne lenker
* 
* «Slik vil romekspertene forhindre fremtidig katastrofe», artikkel fra *[[Verdens Gang]]* 21. april 2014
Leyte (øy)

**Leyte** er en øy øst i øygruppen Visayas i Filippinene. Norddelen av øya ligger vest for øya Samar, mellom de to øyene går det inntil to kilometer trange San Juanico-sundet. Sør for Leyte skiller Surigaosundet øya fra østdelen av den store øya Mindanao. Øst for Leyte og nord for Mindanao breier Leytebukta seg, som videre mot øst går over i Filippinerhavet. Vest for Leyte skiller Canigaokanalen øya fra øyene Cebu og Bohol.

Leyte har et areal på 7&nbsp;368&nbsp;km². Øya er om lag 180 kilometer lang i retning nord-sør, og 65&nbsp;km på det bredeste. Den er svært rik på fjell, blant annet med to aktive vulkaner, og i all hovedsak dekket av skog.

Øya er administrativt del i to provinser, Leyte og Southern Leyte.

Omkring 1,95 millioner mennesker er bosatt på Leyte, de aller fleste er kristne og sogner til katolisismen. Sør og vest på øya tales cebuano, mens man i nord og øst taler waray. De mest folkerike byene på Leyte, Tacloban og Ormoc, ligger henholdsvis på østsiden og vestsiden av øya.

Dagene 7. og 8. november 2013 herjet tyfonen Haiyan hele øya Leyte og flere omliggende øyer. Om lag 10&nbsp;000 døde, og 620&nbsp;000 ble evakuert.

## Referanser
Nordisk mesterskap i karate 1974

Det første **nordiske mesterskapet i karate** ble arrangert den 11. mai **1974** i Nordstrandhallen, Oslo.
Følgende land stilte med lag : Sverige, Danmark, Finland og Norge. Det norske laget ble tatt ut på bakgrunn av resultatene fra et uttagnings-mesterskap som ble arrangert i Oslo det samme året.

Uttagningen ble avviklet i "åpen klasse", altså ingen vekt-inndeling. Dette laget var det første norske landslaget i karate.
Det norske laget høstet ikke edle medaljer, men viste en god innsats, tross alt.

Laget som deltok bestod av 5 mann + 2 reserver  :
*Rune Hagen, Oslo Karateklubb
*Per Ihle, Oslo Karateklubb
*Dag Løvås, Oslo Karateklubb
*Vegard Liven, Oslo Karateklubb
*Gunnar Nordahl, Kristiansand Karateklubb

Reserver : 
*K.D. Løland, Kristiansand Karateklubb og 
*Sven M. Holthe, Oslo Karateklubb

Lagleder :  Nils Kragh, Oslo Karateklubb

Den 23/11 samme år ble det første norgesmesterskapet i karate arrangert i Nadderudhallen, Bærum.

Deltagerlisten bestod av 62 utøvere fra 7 forskjellige klubber.  Det ble konkurrert i 4 klasser :  lettvekt, mellomvekt,

tungvekt og åpen klasse.  Den kanskje mest spennende kampen gikk mellom Rune Ingar Hagen og hans tidligere elev, 

Bjørn Johannessen.  Til manges overraskelse vant eleven over sin læremester !

## Referanser
Bergljot Toresdatter

**Bergljot Toresdatter** (født ca. 905, død ca. 962) var gift med Sigurd Håkonsson Ladejarl og mor til Håkon jarl som var norsk enehersker fra 970 til 995. Bergljot var datter av mørejarlen Tore Teiande (sønn av Ragnvald Mørejarl) og hans hustru Ålov Årbot, datter av Harald Hårfagre.

Julenatta, sannsynligvis 935, fødte Bergljot en sønn som ble øst vann over av kong Håkon den gode som var i julegjestebud hos Sigurd jarl. Kongen ga ham sitt eget navn, Håkon. Håkon overtok jarletittelen etter at Sigurd jarl var drept av kong Harald Gråfell i 962 og etter at Håkon selv hadde drept sin onkel Grjotgard Håkonsson, sannsynligvis i 965.

## Referanser
Konfliktåret 1948

## Pågående konflikter
* Den arabisk-israelske krig 1948 (1948-1949)
** Israel på den ene siden
** Egypt, Jordan, Syria, Irak, Libanon og palestinske enheter på den andre siden

* Borgerkrigen i Hellas (1946-1949)

* Den indonesiske nasjonalrevolusjonen (1945-1949)
** Nederland og Storbritannia på den ene siden
** Republikken Indonesia på den andre siden

* Den første indokinesiske krig (1946-1954)
** Den franske union på den ene siden
** Viet Minh på den andre siden

* Den kinesiske borgerkrig (1945-1950)
** Republikken Kina på den ene siden
** Det kinesiske kommunistiske parti på den andre siden

## Hendelser
* 14. mai - Formell start av den arabisk-israelske krig 1948, når Staten Israel erklærer selvstendighet.
* 17. september - Lehi myrder Folke Bernadotte i Jerusalem.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Norges ambassade i Sofia

**Norges ambassadia i Sofia** huset inntil 2016 den norske ambassadøren til Bulgaria.

Diplomatiske forbindelser mellom Norge og Bulgaria ble etablert etter unionsoppløsningen i 1905. Før den tid var det de svensk-norske representasjoner til Bulgaria som gjaldt. Det startet i 1906 med et norsk generalkonsulat i byen Varna på kysten av Svartehavet, der man fremdeles i 2013 har norsk konsulat. En legasjon i Sofia synes å ha blitt etablert i 1932. Det ble stille under den andre verdenskrig, men på 1960-tallet synes de diplomatiske relasjoner å ha tatt seg opp igjen. 

Etter flere tiår med sideakkrediterte ambassadører fra Beograd og București opprettet Norge ambassade i Sofia i 2001, kanskje fordi Bulgaria nærmet seg NATO og EU. Ambassaden lå i Sofia og hadde i 2013 adresse 26-30 Bacho Kiro Str., bl. 2, 1000 Sofia. I 2006 vant PML Arkitektur + N1 Arkitekter en arkitekt-konkurranse for ny ambassade.

Som ledd i innsparingstiltak ble ambassaden nedlagt i 2016, en skjebne den deler med de norske ambassadene i Astana, Lusaka, Harare og Guatemala by.

## Sendemenn og representanter
*1932–1935/9 Sigurd Bentzon fra Ankara
*1963–1965 Hans Olav fra Beograd
*1966–1970 Per Vennemoe fra Beograd
*1970–1979? Johan Zeier Cappelen fra Beograd
*1980–1987 Tore Bøgh fra Beograd
*1988–1990 Georg Krane fra Beograd
*1996–2000 Gunnar Henrikssøn Lindeman fra București
*2000–2001 Arnt Magne Rindal fra București
*2001–2006 Rolf Balterzen
*2006–2011 Tove Skarstein
*2011–2016 Guro Katharina Helwig Vikør

## Referanser


## Eksterne lenker
* Ambassadens hjemmeside på internett
Frithjof Hjalmar Reppen

**Frithjof Hjalmar Reppen** (født 1. november 1893 i Istanbul, død 5. april 1945 ved Wien) var en norsk arkitekt og motstandsmann.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Frithjof Hjalmar Reppen var sønn av skipsmegler og senere konsul Theodor Richard Reppen (1863–1931) og Sofie Regine Johansen (1863–1940). Faren og farfaren Carl Johan Reppen (1823–1904) drev skipsmeglerforretning i Konstantinopel. Etter examen artium ved *Deutsche Oberrealschule* i Konstantinopel 1913, studerte han ved den tekniske høyskolen i Darmstadt 1913–1917 og ved Norges tekniske høgskole i Trondheim 1917–1919.

### Arkitekt
Derpå jobbet han 1920–1921 hos arkitekt Henry Fearnley Coll (1877–1954) i Oslo før han 1921–1924 var arkitekt hos Medicinalvesenets byggekontor.  På denne tiden var han også ved Det norske Arkitektakademi i Oslo 1923–1925 der blant andre Herman Munthe-Kaas (1890–1977) underviste. Han leverte ingen diplomoppgave her, men hans studentutkast av 1924 til Nobelinstituttet vakte oppsikt.

Etter ett år hos Hans Backer Fürst (1877–1945) drev han fra 1925 til 1941 egen praksis i Oslo.  Sammen med blant andre sin tidligere lærer Herman Munthe-Kaas (1890–1977) gjestet han den 2. Congrès International d'Architecture Moderne (CIAM) i Frankfurt med tema *Die wohnung fur das existensminumum* i 1929. Hans boligblokker i Professor Dahls gate 31–33 på Briskeby fra 1930 var et av «landets fineste boliganlegg fra den tidlige funksjonalismen».  

Eget hus bygde han seg i 1927. Han giftet seg i 1930 med Liv Morterud (1896–1982) fra Moss, de fikk ett barn. Etter at faren døde i 1931 overtok han farens firma «Theo. Reppen» i hjembyen og rakk ikke så mange arkitektprosjekt. Bortsett fra funkisblokka er han husket for Sørensen og Balchens kontor og bilservice-anlegg i Middelthuns gate (Oslo) 21–25 fra 1938.

### Motstandsarbeid
Under den andre verdenskrig hadde han spredt illegale aviser som *[[Jøssingposten]]* og ble arrestert i 1941. Etter å ha sittet i fengsel på Grini fangeleir fra 1941 til 1943 ble han sendt til fangeleirer i Tyskland. Han endte livet under en fangemarsj ved Wien.

## Omtaler
* Bjarne Thinn Syvertsen, *Frithjof Reppen* i Byggekunst 1946, s. 1–2.

## Referanser
Kurland (Lørenskog)

**Kurland** er et sted i Lørenskog kommune. Stedet har navn etter gården som i dag er bygget inne mellom rekkehus, terrassehus og eneboliger. Postnummeret er 1479.

Grunnkretsen Kurland hadde 1110 innbyggere pr. 2019. 

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Per Vennemoe

**Per Vennemoe** (født 23. oktober 1918 i Oslo, død 19. mai 1987) var en norsk diplomat og motstandsmann.

Han var sønn av ingeniør Kristian Vennemoe (1868–1933) og Agnes Krogh (1882–1972).  Etter examen artium 1937 og Oslo handelsgymnasium 1938 ble han cand.jur. 1943. Han var kurer for Sivorg mellom Hjemmefrontens ledelse og legasjonen i Stockholm da han i 1944 ble tatt og fengslet på Grini.  Med stipend fra Utenriksdepartementet studerte han til en M.A. i Boston ved Fletcher School of Law and Diplomacy i 1947. Samme sted giftet han seg i 1948 med Elise Bendixen Falck (1928).
## Posteringer
* 1947 visekonsul i Chicago
* 1948 sekretær UD
* 1940 1. ambassadesekretær ved Norges ambassade i Moskva
* 1953 byråsjef i UD
* 1956 ambassaderåd ved Norges faste delegasjon til De forente nasjoner i New York City 
* 1958 chargé d'affaires ved legasjonen i Tel Aviv, Israel.
* 1963 byråsjef UD
* 1964 ambassadør ved Norges ambassade i Tel Aviv, sideakkreditert til Kypros
* 1966 ambassadør ved Norges ambassade i Beograd, sideakkreditert til Bulgaria
* 1970 spesialrådgiver i polare spørsmål, senere inspektør for utenrikstjenesten

## Utmerkelser
* R.1 St. O. O. St. Olavs Orden fra Norge, 1965
*  Stk. Jug. Fl. O., Det jugoslaviske flaggs orden
*  Bulg. Madarski  O. 1. kl. Madararytteren fra Bulgaria
*  R. N. O.-N. O. Oranje-Nassau-ordenen fra Nederland

## Referanser
Den norske UNESCO-kommisjonen

**Den norske UNESCO-kommisjonen** er rådgivende organ for norske myndigheter og fungerer som et bindeledd mellom myndighetene og fagmiljøer på UNESCOs ansvarsområder. Kommisjonen deler ut tilskudd gjennom en tilskuddsordning en gang i året.

UNESCO-kommisjonen  består av 10 medlemmer som er oppnevnt av Kunnskapsdepartementet. Alle medlemmene har kompetanse på minst ett av UNESCOs fagområder. Kunnskapsdepartementet har sekretariatsansvar for UNESCO-kommisjonen.

## Styreledere
* 2013–2016:Tora Aasland 
* 2021–2024: Rebekka Borsch 

## Referanser
Håkon Wexelsen Freihow

**Håkon Wexelsen Freihow** (født 6. april 1927, død 1. mars 2019) var en norsk diplomat.

Freihow hadde magistergrad (mag.art.) i statsvitenskap fra Universitetet i Oslo. I 1956 gjennomførte han Utenriksdepartementets aspirantkurs.

I sin karriere var han blant annet sjef for UDs administrative avdeling og ambassadør til Japan, Portugal og Marokko. 

Håkon Wexelsen Freihow var kommandør av St. Olavs Orden og innehadde flere utenlandske ordener.

## Utenriksdepartementet
* 1956–1971: blant annet posteringer i Mexico, Spania og Brussel
* 1971–1973: ambassaderåd ved Norges ambassade i Brussel
* 1973: byråsjef, senere underdirektør og ekspedisjonssjef i administrativ avdeling
* 1981–1988: ambassadør ved Norges ambassade i Tokyo.
* 1988–1992: spesialrådgiver UD,
* 1989–1992: generalkommissær på norsk paviljong ved Verdensutstillingen i Sevilla (EXPO'92)
* 1992–1996: ambassadør ved Norges ambassade i Lisboa, sideakkreditert 1993 til Praia på Kapp Verde, Bissau på Guinea-Bissau og fra 1994 til Norges ambassade i Rabat i Marokko

## Familie
Han var sønn av prest, motstandsmann og målmann Halvdan Wexelsen Freihow (1883–1965) og Helene Ingeborg Godskesen (1890-1953). Han var far til forfatteren Halfdan Freihow (født 1959).

## Referanser
Johan Georg Jacob Ræder

**Johan Georg Jacob «Jack» Ræder** (født 14. mars 1877 i Stockholm, død 29. desember 1954) var en norsk diplomat.

Han var sønn av generalmajor Hans Jacob Theodor Wilhelm Ræder (1831—1920) og Franzisca Margarethe Marianne Ræder (1841—1927). Han giftet seg i 1917 med sin tremenning, hoffjegermesterdatter Augusta Cæcilie (Cecilie) Ræder (1888–1987). Etter examen artium 1895 og cand.jur. 1900 jobbet han for utenriksdepartementet.

## Posteringer
* 1901 generalkonsulatene i Hamburg og Genova (vekslet)
* 1904 språkstudier Frankrike
* 1905 attaché ved legasjonen i Roma
* 1905 sekretær UD 
* 1906 visekonsul Lisboa, attaché fra 1907
* 1909 sekretær 1. kl. UD 
* 1910 sekretær ved legasjonen i Berlin 
* 1917 byråsjef UD
* 1917 konsul i Johannesburg
* 1919 generalkonsul i Cape Town
* 1925 chargé d'affaires a. i. og generalkonsul i Santiago i Chile 
* 1932 minister ad hoc ved legasjonen i Peru
* 1933 chargé d'affaires ved legasjonen i Haag, minister i 1939
* 1939–1947 minister ved legasjonen i Ankara 
* 1940–1943 sideakkreditert ved legasjonen i Athen

## Utmerkelser
* K. St. O. O. St. Olavs Orden 1946
* Stk. N. O. N. O., Oranje-Nassau-ordenen fra Nederland
* Stk. Gr. Ph. O., Føniksordenen fra Hellas
* Stk. Per. Sol O., Solordenen fra Peru
* K-^ Chil. Al Merito O., Chiles fortjenstorden fra Chile
* K-^ Port. V. V. O., Vår kjære Frue av Vila Viçosas orden fra Portugal
* K-^ Finnl. Hv. R., Finlands hvite roses orden
* K.’ It. Kr. O., Italias kroneorden
* K.^ Sp. L.C.O. Isabella den katolskes orden fra Spania
* Pr. r. Ø. 3. kl., Den røde ørns orden fra Preussen
* 0. Jernkr. O. 3. kl. Jernkroneordenen fra Østerrike

## Se også
* Ræder (slekt) for mer om slekta

## Referanser
Målekolbe

En **målekolbe** er en avrundet glasskolbe med lang hals, brukes i laboratorier for å måle volum av væsker nøyaktig. Målekolber finnes i størrelser fra 10 ml til 10 l. Et merke på halsen viser hvor væsken skal stå når volumet er rett. 

Ofte blir de brukt for å lage løsninger med et visst volum og konsentrasjoner. En viss mengde av et stoff blir da løst i litt av løsemiddelet, ofte vann, før væsken blir fylt i til merket. Kolben, med kork, må så snus noen ganger for at alt skal blandes.

## Modifikasjoner
Målekolber er vanligvis fargeløse, men kan være rav-farget for håndtering av lysfølsomme forbindelser, slik som sølvnitrat eller vitamin A. En modifikasjon av målekolben finnes for håndtering av store mengder av faste stoffer som skal overføres inn i og oppløses i en volumetrisk beholder. Slike kolber har en bred munn og kjent som Kohlrausch-målekolber. Denne typen målekolbe er et naturlig valg i prosedyren for analyse av sukkerinnhold i sukkerroer. Mens konvensjonelle målekolber har ett enkelt merke, kan volumetriske tester i analytisk og mat-kjemi bruke spesialiserte to-mark målekolber til å kombinere to nøyaktig målte volumer. En avansert versjon av målekolben er Le Chatelier-kolben som brukes i den volumetriske prosedyren i egenvekt-bestemmelse.
Robert Fisker

**Robert Marinus Fisker** (født 25. august 1913 i København, død 25. november 1991) var en dansk forfatter. Han skrev en rekke barne- og ungdomsbøker, hvorav enkelte er utgitt på norsk.

## Biografi
Fisker var født i København, men gikk på skole i Århus. Etter endt skolegang arbeidet han både som fabrikkarbeider og kontorist. I 1943 avla han lærereksamen og virket som lærer i Århus frem til 1971. Som forfatter debuterte han i 1935 med den historiske romanen *Tidernes Morgen*. Hans første barnebok utkom i 1941. Totalt skrev han mer enn 80 barnebøker og er dermed en av Danmarks mest produktive forfattere av barnelitteratur. Til hans mest kjente verker hører romanserien om Mikkel Ravn, med handling fra 1300-tallets Danmark, samt fire romaner om den danske motstandskampen under andre verdenskrig. Fisker var æresmedlem av «Landsforeningen af danske læsepædagoger».

## Bøker i norsk oversettelse
* *Arvingen fra Pompei*
* *Den store jakten*
* *Eventyr på Gullkysten*
* *Heksens tre*
* *Hell og lykke Petter Pjusk*
* *Jorsalferden*
* *Petter Pjusk*
* *Petter Pjusk ender hjem*
* *Petter Pjusk flyr bort*
* *Petter Pjusk og ungene hans*
* *Petter Pjusk på eventyr*
* *På vikingeferd*
* *Toktet til Amerika*

## Referanser
Nordisk mesterskap i troppsgymnastikk for junior 2006

**Nordisk mesterskap i troppsgymnastikk for junior 2006** ble arrangert 8. april 2006, i Roskilde i Danmark. Dette mesterskapet var for klubblag, ikke for landslag. 

Konkurranseformen var *TeamGym*, slik at det konkurreres sammenlagt i frittstående, tumbling og trampett.

## Resultater
### Kvinner

### Herrer

### Mix

## Eksterne lenker
* DGF - TeamGym - Nordiske Juniormesterskaber - 8/4-2006
Solenoceridae

* *[[Cryptopenaeus]]*
* *[[Gordonella]]*
* *[[Hadropenaeus]]*
* *[[Haliporoides]]*
* *[[Haliporus]]*
* *[[Hymenopenaeus]]*
* *[[Mesopenaeus]]*
* *[[Pleoticus]]*
* *[[Solenocera]]*

**Solenoceridae** er en familie av reker.

De lever i havet fra grunnere enn 50&nbsp;m ned til nesten 5000&nbsp;m dyp. Omtrent to tredjedeler av artene er begrenset til det indopasifiske området. De har ikke så stor økonomisk betydning, men det fiskes etter *[[Pleoticus muelleri]]* i Argentina og *[[Solenocera crassicornis]]* i India, Hongkong og Indonesia.

## Litteratur
* 
* 

## Eksterne lenker
*
Veitsle

**Veitsle** (norrønt *veizla*) eller **gjesting** betegnet i middelalderen fritt underhold for kongen og følget hans i det distriktet de oppholdt seg når de var ute på reise i riket. Dette var mat og drikke som bøndene og leilendingene måtte skaffe til veie. Biskopene hadde samme rett til veitsle hos prestene. Varighet og antall følgesveiner var slått fast ved lov eller sedvane. Etter hvert ble veitsle en fast skatt.

Veitsle betyr egentlig «gave» eller «ytelse», men kan også bety «gjestebud» og «gjestebudskost».

## Referanser
Beaufort

**Beaufort** kan blant annet vise til:

I geografien:
*Et distrikt, og en by, i Malaysia, se Beaufort (Sabah)
*En kommune, og et tettsted, i Luxembourg, se Beaufort (Luxembourg)
*En øy i Rosshavet, se Beaufort Island
*En by i Sør-Carolina, se Beaufort (Sør-Carolina)
*Et fylke i Nord-Carolina, se Beaufort County (Nord-Carolina)
*Et fylke i Sør-Carolina, se Beaufort County (Sør-Carolina)
*Beauforthavet - en del av Nordishavet
*Beaufort West - en by i Sør-Afrikarepublikken
*Beaufortborgen - en historisk festning i Libanon

Personer:
*Francis Beaufort - en irsk hydrograf og admiral
*Beaufort Burdekin - en britisk idrettsutøver

Vitenskap:
*Beauforts skala - skala for mål av vindstyrke

Fauna:
*Beaufortia - en gruppe karpefisk

Annet:
*En israelsk film fra 2007, se Beaufort (film)
NetNordic

**NetNordic** er en nordisk IKT-systemintegrator etablert 29. januar 2001. Startkapitalen kom i 2002 gjennom et samarbeid med EDB Ergo Group. 

I samarbeid med blant annet Troms Kraft, Alta Kraftlag, Tinn Energi og Varanger Kraftlag lanserte NetNordic i 2005 åpne fiberbaserte bredbåndsnett.

NetNordic leverer løsninger innen systemutvikling og -integrasjon, integrerte kommunikasjonsplattformer, nettverk, sikkerhet og datasenterteknologi i Norden.

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Tidevannsoppvarming

**Tidevannsoppvarming** er en effekt der tidevannskrefter fører til at energi fra rotasjon og banebevegelse frigjøres som varme i skorpen på måner og planeter.

Io, en av Jupiters måner, er det legemet i solsystemet med høyest vulkansk aktivitet, og ingen kratre på månens overflate overlever over lengre tid. Månens baneeksentrisitet (en konsekvens av baneresonansen) gjør at tidevannskreftene fra Jupiter deformerer Io. Høyden på overflaten varierer betydelig (med opp til 100&nbsp;m), og det er friksjonen fra denne prosessen som varmer opp månen indre.

Det teoretiseres at en liknende, men svakere prosess, har ført til at de nedre islagene rundt steinmantelen på Jupiters nest største måne, Europa, har smeltet til vann i et hav under isoverflaten. Det er også mulig at Saturns måne Enceladus har flytende vann under isoverflaten av samme grunn; det antas at isvulkanene som spyr ut vanndamp fra Enceladus skyldes friksjon som følge av at tidevannskreftene beveger på isskorpen og skaper friksjonsvarme.

## Beregning av tidevannsoppvarmingen
Den totale mengden tidevannsoppvarming q_{tid} er gitt ved
:q_{tid} = 63 \rho n^5 r^4 e^2 / 38 \mu Q
der r er satellittens radius, n er den gjennomsnittlige banebevegelsen, e er baneeksentrisiteten, Q er en dimensjonsløs dissipasjonsfaktor, og \mu er skjærmodulen.

## Se også
* Isvulkan
* Tidevannsakselerasjon
* Bundet rotasjon

## Referanser
Magnhild Folkvord

**Magnhild Elisabet Folkvord** (født 1945) er en norsk lærer, journalist og forfatter. Hun er utdannet som adjunkt.

Folkvord var engasjert i ml-bevegelsen og AKP. På 1970-tallet arbeidet hun ved Jøtul i Oslo, og var aktiv under Jøtulstreiken da hun jobbet med økonomi for streikekomiteen. Hun fikk også tillitsverv i Norsk Jern- og Metallarbeiderforbund.

Fra 1999 til 2015 arbeidet hun som journalist i *[[Klassekampen]]*.

Magnhild Folkvords var søster til politiker og stortingsrepresentant Erling Folkvord. 

## Bibliografi
* *Sekstimarsdagen – den neste store velferdsreforma?*, med Ebba Wergeland (2008)
* *[[Fredrikke Marie Qvam]] - rabaldermenneske og strateg*, Samlaget (2013)
* *[[Betzy Kjelsberg]] - feminist og brubyggjar*, Samlaget (2016)
* *Der livet brenn: ein biografi om [[Magnhild Haalke]]*, Samlaget (2019)

## Referanser


## Eksterne lenker
* Presentasjon av Magnhild Folkvord i Forfatterkatalogen
* Presentasjon av Magnhild Folkvord på Samlagets sider
Lucifer (zoologi)

* *[[Lucifer chacei]]*
* *[[Lucifer faxoni]]*
* *[[Lucifer hanseni]]*
* *[[Lucifer intermedius]]*
* *[[Lucifer orientalis]]*
* *[[Lucifer penicillifer]]*
* *[[Lucifer typus]]*

***Lucifer*** er en slekt av små reker. De regnes til en egen familie, Luciferidae. Ingen av artene forekommer i Norge. Navnet *Lucifer* betyr «lysbærer» og viser til at disse rekene har lysorganer.

De lever som plankton, og kroppsbygningen viser mange tilpasninger til et slikt levevis. Kroppen er lang og tynn. De har bare tre par gangføtter (peripoder), og disse mangler klør. Voksne individer har ikke gjeller. I motsetning til resten av Dendrobranchiata bærer hunnene med seg eggene en kort periode etter befruktningen. Øynene sitter på stilker, og lengde og form på øyestilken er viktig for å skille de ulike artene.

De er vanlig i overflatelagene i tropiske og subtropiske hav. De spiller en viktig rolle i næringsvevene i tropiske kyststrøk og estuarier, spesielt i økosystemer med sjøgras eller mangrover. I kystfarvannene rundt India utgjør *Lucifer* 27 prosent av dyreplanktonet og er den nest mest tallrike gruppen etter hoppekreps. Av de totalt sju artene forekommer fem bare i det indopasifiske området.

## Litteratur
* 
* 
* 
* 

## Eksterne lenker
*
Johannes Grini

**Johannes «Johs.» Olsen Grini** (født 30. april 1883 på Rognebærshaugen i Veldre i Ringsaker, død 29. september 1961) var en norsk kombinertløper og langrennsløper. 

Han vant kombinert og fikk kongepokalen i Holmenkollen i 1906, og ble også nummer 9 på 50 km langrenn. Året etter ble han nummer 4 i kombinert. Han var den første skiløper som ble tildelt kongepokalen av kong Haakon VII.

Som aktiv representerte Grini Fram Skiklub. Skiklubben slo seg sammen med Fram IL i 1924, og Grini var på et tidspunkt formann i idrettslaget. Han var æresmedlem i Fram skiklub og i Brumunddal IL, som ble til da Fram IL og Brumunddal AIL slo seg sammen i 1945.

Grini var også aktiv i skyting for Brumundal og Omegns skytterlag.

## Referanser


## Kilder
* Erling Ranheim (red.): *[http://urn.nb.no/URN:NBN:no-nb_digibok_2012010308056 Norske skiløpere - Skihistorisk oppslagsverk i 5 bind - Østlandet Nord]*. Skiforlaget - Erling Ranheim, Oslo 1955 (s. 309 og 312, digitalisert av Nasjonalbiblioteket)
* Erling Ranheim (red.): *[http://urn.nb.no/URN:NBN:no-nb_digibok_2010120606059 Norske skiløpere - Skihistorisk oppslagsverk i 5 bind - Østlandet Sør]*. Skiforlaget - Erling Ranheim, Oslo 1956 (s. 39, digitalisert av Nasjonalbiblioteket)
* *[http://urn.nb.no/URN:NBN:no-nb_digibok_2012060824036 Veldre bygdebok I]*. Veldre Historielag, Brumunddal 1974 (s. 145, digitalisert av Nasjonalbiblioteket)
Frank Aaen

**Frank Aaen** (født 1951) er en dansk politiker og tidligere mangeårig folketingsmedlem for Enhedslisten. Han er økonom, og bosatt på Østerbro.

Aaen gikk på Rantzausgade Skole og Aalborghus Statsgymnasium før han begynte på Aalborg Universitet. Der ble han i 1985 cand.oecon. 

Han var formann i organisasjonen Kommunistiske Studenter i årene 1977 til 1982. Fra 1986 til 1989 var han politisk redaktør i avisen *[[Land og Folk]]*. Han har også arbeidet som økonom i Kommunale Kartel.

Aaen har initiert den danske foreningen Kritiske Aktionærer. Organisasjonen har erhvervet aksjer i selskapene Mærsk, Novo Nordisk, Lundbeck og i flere andre danske virksomheter. Målet er å sette kritisk søkelys på selskapenes arbeidsforhold, deres forurensing av miljøet og deres forhold til menneskerettighetene.

Han ble første gang valgt til Folketinget for Enhedslisten i 1994. Aaen var borte fra Folketinget i årene 2001–2005, men ble valgt inn igjen og satt i tre nye perioder. 

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*  Frank Aaen på Enhedslisten nettsider
Søren Berg Moen

**Søren Berg Sørensen Moen** (1899–1946) var en norsk gårdbruker og Arbeiderparti-politiker fra Lenvik. Han ble valgt som stortingsrepresentant for Troms for perioden 1945–1949.

Moen hadde landbruksutdannelse og dreiv gårdsbruk fra 1930.

Moen var medlem av kommunestyret i Lenvik fra 1926. Han var kommunens ordfører 1935–1940 og våren 1945. Han var vararepresentant til Stortinget i perioden 1934–36 og 1937–45. Ved Stortingsvalget 1945 fikk han fast plass. Han døde imidlertid allerede neste vår, etter å ha hatt permisjon fra desember 1945. Vararepresentanten Peder Jacobsen overtok stortingsplassen. 
## Referanser

## Eksterne lenker
*
Håkon Breivoll

**Håkon Martin Breivoll** (1886–1955) var en norsk lærer, gårdbruker og Arbeiderpartiet-politiker fra Ibestad. Han var stortingsrepresentant for Troms i to perioder 1945–53, og ordfører i Ibestad 1923–40 og 1945.

Breivoll gikk på amtsskolen 1903-1904 og var utdanna lærer fra Tromsø lærerskole 1907. Han underviste først på skoler i Kvæfjord, Stokmarknes, Skjervøy og Sund i Lofoten før han vendte tilbake til hjemkommunen. Fra 1915 til 1953 arbeidet han på Breivoll skole i Ibestad. I 1925 overtok han farsgården. 

Breivoll var medlem av Arbeiderpartiet fra 1905.  Han var ordfører i Ibestad fra 1923 til 1940 og igjen i 1945. Han var vararepresentant til Stortinget i 1934–36 og 1937–40. Representanten Alfons Johan Johansen døde i 1941, og Breivoll møtte derfor som representant da førkrigs-Stortinget hadde sine samlinger i 1945. Ved stortingsvalget 1945 blei han innvalgt som Troms fylkes andrerepresentant. Han blei gjenvalgt i 1949. Den første perioden satt han i finans- og tollkomiteen, den andre i kirke- og undervisningskomiteen.

## Referanser

## Eksterne lenker
*
Rosa Lund

**Rosa Lund** (født 4. desember 1986 i København) er en dansk politiker som er folketingsmedlem for Enhedslisten.

Hun vokste opp på Nørrebro i København. Lund ble politisk engasjert alt i skolen, og i gymnastiden var hun aktiv i Danske Gymnasieelevers Sammenslutning. Der var hun formann fra 2006 til 2007. Samtidig var hun talsperson for initiativet Velfærd til alle, som kjempet mot innsparinger i utdannings- og kommunesektoren.

Hun ble medlem av Enhedslisten i 2005. Hun ble også med i Socialistisk UngdomsFront, der hun satt i ledelsen fra 2008 til 2010. 

Lund ble valgt inn i Folketinget for Enhedslisten i Københavns storkrets i 2011. Hun ble ikke gjenvalgt i 2015, men møtte i Johanne Schmidt-Nielsens fødselspermisjon fra 2018 til 2019, og ble på nytt innvalgt i 2019.

Hun har en bachelorgrad i statsvitenskap fra Københavns Universitet, og har arbeidet på en daginstitusjon og som juridisk konsulent i den danske ingeniørforeningen.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Den internasjonale bokbinderunion

**Den internasjonale bokbinderunion**, eller **Bokbinderinternasjonalen**, ble stiftet 1907 i Nürnberg på en kongress i dagene 30. juni til 1. juli. I denne kongressen møtte representanter fra Belgia, Danmark, Tyskland, Norge, Østerrike, Sverige, Sveits og Ungarn. Disse organisasjonene representerte tilsammen 31 100 medlemmer. Internasjonalens sete ble lagt til Berlin. Innen utbruddet av verdenskrigen i 1914 fikk man dessuten tilslutning fra forbundene i Frankrike, England, Nederland og Italia.

Under første verdenskrig 1914–1918 var Bokbinderinternasjonalens virksomhet så godt som nedlagt og man kom først skikkelig i gang etter den internasjonale konferanse som ble holdt i Bern i tiden 28. september til 1. oktober 1920. Man ble i denne konferansen enige om å flytte det internasjonale sete til Bern. Denne ordningen ble praktisert fram til 1935 da man flyttet sekretariatet til Danmark.

Forholdene i Europa etter Hitlers maktovertakelse i Tyskland 1933, tyskernes innmarsj i Østerrike og andre verdenskrigs utbrudd i 1939 og tyskernes okkupasjon av land etter land medførte store vanskeligheter med å opprettholde kontakter over landegrensene. Da andre verdenskrig var til slutt, ble kontakt igjen opprettet mellom forbundene i nøytrale land og i de land som hadde vært besatt av tyskerne, og Bokbinderinternasjonalen holdt sitt første møte etter krigen i Bern 23.-25. oktober 1947. På samme måte som typografene hadde gjort i sitt møte samme sted måneden før, vedtok det internasjonale bokbindermøte å oppløse sin internasjonale «fra samme dag arbeidet i den nye internasjonale blir påbegynt.» I innledningen til sitt vedtak viser bokbinderne til at man allerede i sin internasjonale kongress i Strasbourg 1935 vedtok prinsippet om å arbeide for en grafisk internasjonale.

## Se også
* Den internasjonale grafiske føderasjon - IGF.

## Fotnoter


## Litteratur
* Nordisk Grafisk Union - De første 10 år 1976-1986 - Skrevet, samlet og bearbeidet av Arild Kalvik i samarbeid med Åke Rosenquist (Nordisk Grafisk Union 1987 - Uten sted, men trykket i Centraltrykkeriet Østerås)
Det internasjonale litografforbund

**Det internasjonale litografforbund** (Litografinternasjonalen) ble konstituert i London 3. august 1896 og omfattet forbund som organiserte litografer, stentrykkere og kjemigrafer. På grunn av disse yrkenes særart hadde forbundene muligheter til å oppnå og utvikle bedre arbeids- og lønnsvilkår enn typografene, og man var derfor av den oppfatning at man fortsatt ville beholde en streng grensedragning i organisasjonene også internasjonalt. I sine første elleve leveår hadde litografinternasjonalen sitt sete i England.

På litografinternasjonalens 6. kongress i København i 1907 vedtok man etter forslag fra Sveits å flytte sekretariatet over til fastlandet. Man valgte å legge det til Tyskland hvorfra det ble utført et meget aktivt arbeid, også i krigsårene 1914–1918. På internasjonalens kongress i Bern i 1920 ble sekretariatet overført til Belgia under ledelse av Fr. Poels som også meget dyktig ledet litografinternasjonalen. I hans tid, han døde i 1926, brøt striden mellom litografene og typografene om offsetpressene ut. Denne striden ble utkjempet særlig i Sveits med ekko til alle europeiske land, og førte til at litografene ble mer sammensveiset enn noensinne tidligere.

Striden om offsetpressene ble bilagt 17. mai 1930 i Interlaken i Sveits gjennom en overenskomst som ble undertegnet av typograf- og litografinternasjonalen. Etter at sekretærstillingen, etter belgieren Poels død hadde stått ubesatt i to år, ble J. Roelof internasjonal sekretær med sete i Amsterdam. Tapet av de tyske og østerrikske kolleger i årene 1933–1934 medførte en stor svekkelse av litografinternasjonalen, og da tyskerne i begynnelsen av 1940 besatte Nederland ble Roelof arrestert, og kasse og arkiv til litografinternasjonalen ble konfiskert. J. Roelof ble etter 8 ½ måned satt på frifot, men først etter frigjøringen av Nederland kunne han gjenoppta sin virksomhet.

Eksekutivkomiteen i litografinternasjonalen møttes i London i april 1946. I dette møtet ble det klart hvilke vanskeligheter som forelå for å opprettholde en selvstendig litografinternasjonale. Måneden etter dette møtet døde internasjonalens ordfører Greutert. Etter at kollega Williams en kort tid hadde fungert som ordfører ble Fritz Segessenmann fra Sveits valgt til ordfører. Dette skjedde i den internasjonale kongressen som ble holdt i Bern i februar 1948. I samme møte ble vedtaket om inntreden i den foreslåtte grafiske internasjonale fattet. Representanter fra tilsammen 13 litograf- og allgrafiske forbund deltok i dette møtet.

## Se også
* Den internasjonale grafiske føderasjon - IGF.

## Fotnoter


## Litteratur
* Nordisk Grafisk Union - De første 10 år 1976-1986 - Skrevet, samlet og bearbeidet av Arild Kalvik i samarbeid med Åke Rosenquist (Nordisk Grafisk Union 1987 - Uten sted, men trykket i Centraltrykkeriet Østerås)
Georg Gulbrandsen

**Georg Markus Gulbrandsen** (1879&ndash;1950) var en norsk kombinertløper. 

Han ble nummer 3 i Holmenkollen i 1905 og hadde også flere andre gode plasseringer: 8.-plass i 1903, 5. i 1904 og 5. i 1906. Gulbrandsen representerte Bærums Skiklub, Bygdø IK og Vestre Akers IF.

## Kilder
* Erling Ranheim (red.): *[http://urn.nb.no/URN:NBN:no-nb_digibok_2010120606059 Norske skiløpere - Skihistorisk oppslagsverk i 5 bind - Østlandet Sør]*. Skiforlaget - Erling Ranheim, Oslo 1956 (s. 39 og 719-720, digitalisert av Nasjonalbiblioteket)
* Jakob Vaage, Tom Kristensen: *[http://urn.nb.no/URN:NBN:no-nb_digibok_2009042800079 Holmenkollen – Historien og resultatene]*. De norske Bokklubbene, Stabekk 1992. ISBN 82-525-1678-5 (s. 211 digitalisert av Nasjonalbiblioteket)

## Referanser
Stine Brix

**Stine Maiken Brix** (født 3. april 1982 i Glostrup i Danmark) er en dansk politiker og tidligere folketingsmedlem for Enhedslisten. Hun har lest medisin ved Københavns Universitet.

Brix var medlem av hovedstyret og forretningsutvalget i Danske Gymnasieelevers Sammenslutning fra 2001 til 2002. Hun var medlem av Genstart Danmarks ledelse i 2006, og talsperson for Kirkeasyl 2009. 

Hun har vært medlem av Enhedslistens hovedstyre fra 2009 og medlem av Folketinget fra 2011 til 2019.

## Eksterne lenker
* 
* 
*
Christian Juhl (politiker)

**Christian Juhl** (født 1953) er en dansk politiker og tidligere folketingsmedlem for Enhedslisten. 

Juhl arbeidet som skogsarbeider i Øster Lindet i årene 1974 til 1975. I 1979 tok han lærereksamen i Silkeborg. Deretter jobbet han som skogsarbeider, jord- og betongarbeider og industriarbeider i årene 1979 til 1985. 

Han har vært faglig aktiv innen Specialarbejderforbundet i Danmark (SiD) og senere i Fagligt Fælles Forbund (3F). Der har han fra 1998 vært formann for fagforeningen i Silkeborg. 

Han var medlem av Folketinget for Enhedslisten fra 2011 til 2022.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Christian Juhl på Enhedslisten nettsider
Sergestidae

* *[[Acetes]]*
* *[[Allosergestes]]*
* *[[Deosergestes]]*
* *[[Eusergestes]]*
* *[[Neosergestes]]*
* *[[Parasergestes]]*
* *[[Peisos petrunkevitchi|Peisos]]*
* *[[Petalidium]]*
* *[[Sergestes]]*
* *[[Sergia]]*
* *[[Sicyonella]]*

**Sergestidae** er en familie av reker.

Rødflekkglassreke, den eneste vanlige arten i Norge i underordenen Dendrobranchiata, tilhører denne familien. De fleste artene lever på dypt vann i havet. De finnes lenger mot nord og sør enn vanlig i den ellers varmekjære gruppen Dendrobranchiata. Skallet er tynt. To av slektene har lysorganer.

Slekten *[[Acetes]]* er en viktig del av dyreplanktonet i tropiske strøk. De har tilsvarende betydning som krill i Sørishavet og er viktig som føde for blant annet hvalhai og andre fisker, større reker, unge krokodiller og bardehvaler. *Acetes* er svært tolerant for varierende saltholdighet i vannet og finnes i alle vanntyper fra ferskvann til rent havvann. *[[Acetes paraguayensis]]* forekommer utelukkende i ferskvann og er utbredt i Sør-Amerika, blant annet i Paraná og øvre Amazonas.

Familien har stor økonomisk betydning. I Asia fiskes det etter flere av artene i *Acetes* og i Japan også etter *[[Sergia lucens]]*. Den mest fiskede rekearten i verden er *[[Acetes japonicus]]* med en fangst i 2011 på 550 297 tonn. 

Tre utdødde slekter er kjent: *[[Cretasergestes sahelalmaensis|Cretasergestes]]* (sen kritt, Libanon), *[[Mokaya]]* (sen kritt, Mexico) og *[[Paleomattea deliciosa|Paleomattea]]* (tidlig kritt, Brasil).

## Referanser


## Litteratur
* 
* 

## Eksterne lenker
*
Oljevalutakrigføring

**Oljevalutakrigføring** henviser til en teori om at en av hoveddrivkreftene bak USAs utenrikspolitikk har vært den amerikanske dollarens status som verdens oljevaluta. Ordet ble først brukt av William R. Clark, som skrev boken *Petrodollar Warfare.*

### Teorien
Mye av handelen av olje i verden blir gjort i amerikanske dollar. Ifølge tilhengere av oljevalutakrigføringsteorien, skaper de fleste lands behov for å importere olje samtidig et behov for store reserver med amerikanske dollar for å importere olje. Dette skaper et vedvarende behov for amerikanske dollar, og presser valutakursen oppover uavhengig av den økonomiske situasjonen i USA. Dette lar, ifølge denne teorien, den amerikanske staten tjene penger på seigniorage og å utstede obligasjoner med lavere rente enn de ellers kunne gjort. Som et resultat av dette kan den amerikanske staten drive med større underskudd enn de fleste andre stater. En sterkere dollar betyr også at varer importert inn til USA er relativt billige.

En annen side av teorien er også at oljeprisen i USA er mer stabil enn andre steder, siden importørene ikke trenger å bekymre seg for variasjoner i oljeprisen i samme grad. Siden USA importerer mye olje, er også markedet i USA tungt avhengig av tilgjengeligheten av olje og raffinerte produkter slik som flydrivstoff, diesel og bensin. Siden oljeprisen kan være en viktig politisk faktor, er den amerikanske regjeringen sensitiv ovenfor oljeprisen.

Politiske opponenter til USA har derfor en viss interesse av å flytte valutaen olje handles i over til euro eller andre valutaer. EU kunne på samme vis teoretisk sett tjene på samme vis hvis euro erstattet dollar som oljevaluta.

### Historie
Petrodollar-systemet oppstod tidlig på 1970-tallet i etterspillet av Bretton Woods-kollapsen. Ifølge Clark fryktet president Richard Nixon og hans utenriksminister, Henry Kissinger, at flukten fra den internasjonale gullstandarden kunne føre til et plutselig fall i den globale etterspørselen for amerikanske dollar. Dette, kombinert med et økende budsjettunderskudd og kostnader som følge av Vietnamkrigen, førte til at en rekke møter ble avholdt mellom Henry Kissinger og den saudiarabiske kongefamilien. Utfallet av møtene ble en avtale der USA forpliktet seg til å gi militær beskyttelse for Saudi-Arabias oljefelt, og til gjengjeld ville Saudi-Arabia kun prise sin olje i amerikanske dollar, og nekte å selge olje for noen som helst annen valuta. 

Innen 1975 hadde alle de oljeproduserende landene i OPEC* *inngått avtaler om å handle olje i amerikanske dollar, og å investere overskuddet i amerikanske fond, i bytte for lignende tilbud fra USA.

### Politiske hendelser
I 2000 konverterte Irak alle sine oljetransaksjoner under Oil for Food-programmet til euro. Da USA invaderte Irak i 2003, ble oljesalget igjen basert på amerikanske dollar.

Regjeringen i Iran tar teorien om oljevalutakrigføring som fakta, og har forsøkt å etablere sin egen iranske oljebørs, hvor olje handles i gull, euro, dollar og japanske yen. I midten av 2006 indikerte Venezuela støtte til Irans beslutning om å tilby olje for euro.

## Referanser
Jørgen Næsje

**Knut Jørgen Næsje** (født 27. september 1972) er en norsk økonom og politiker for Fremskrittspartiet. Han var statssekretær for Siv Jensen i Finansdepartementet fra Erna Solbergs regjering tiltrådte i oktober 2013 og til FrP forlot regjeringen i januar 2020.

Næsje er utdannet siviløkonom fra Handelshøyskolen BI i 1997 og tok høyere revisoreksamen ved Norges Handelshøyskole i 1999. Han arbeidet som revisor hos Deloitte & Touche fra 1997 til 2004. I perioden 2004 til 2013 var han finanspolitisk rådgiver for Fremskrittspartiets stortingsgruppe.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*  Statssekretær Jørgen Næsje (FrP) hos Regjeringen.no
Karen de Werenskiold

**Karen de Werenskiold** (født 3. juni 1700, død 1778 på Næstved Sortebrødrekloster) var en dansk-norsk adelsdame, gift Huitfeldt.

## Familieforhold
Hun var datter av konferensråd Niels Werenschiold til Hafslund (1669–1741) og Elisabeth de Tønsberg (1673–1742). Den 15. september 1719 giftet hun seg i Marstrand med offiseren Hartvig Huitfeldt, som overtok setegården Hafslund ved svigerfarens død. Med ham fikk hun barna Sophie Rigborg Huitfeldt (1723–1776) og Matthias Wilhelm Huitfeldt (1725–1803). 

## Overhoffmesterinne
Hartvig selv døde i 1748, hvoretter Karen solgte Hafslund og flyttet til Danmark. Her kjøpte hun *Næstved Sortebrødrekloster*, et tidligere dominikanerkloster som etter reformasjonen var blitt omdannet til en mindre herregård. I 1755 ble Karen dame de l'union parfaite, og var i årene 1757–1767 overhoffmesterinne hos dronning Juliane Marie. Hun døde på herregården i Næstved, og hennes lik ble ført til Norge. Her ble hun begravet sammen med sin mann i det Werenskiold—Huitfeldtske gravkapell, oppført 1753 på kirkegården ved Skjeberg kirke.

## Referanser
Olaf Tandberg

**Olaf Tandberg** er navnet til flere personer:

*Olaf Tandberg (lege) (1879-1932), president i Den norske lægeforening, holmenkollvinner med kongepokal i kombinert, verdensrekord i hopp
*Olaf Tandberg (svømmer) (1918-1942), svømmer med norgesrekorder og kongepokaler, nedskutt krigsflyger
Esparza

**Esparza**, også kjent som **Ciudad del Espíritu Santo**, er en by og administrasjonssentrum i kantonen Esparza i provinsen Puntarenas i Costa Rica. Byen befinner seg i distriktet Espíritu Santo, som hadde 15&nbsp;686 innbyggere i 2011.

## Referanser
Ciudad Neily

**Ciudad Neily** er en by og administrasjonssentrum i kantonen Corredores i provinsen Puntarenas i Costa Rica. Byen tilhører distriktet Corredor, som hadde 17&nbsp;150 innbyggere i 2011.

## Referanser
San Vito (Costa Rica)

**San Vito** er en by og administrasjonssentrum i kantonen Coto Brus i provinsen Puntarenas i Costa Rica. Distriktet San Vito hadde 14&nbsp;834 innbyggere i 2011. Byen er imidlertid vesentlig mindre enn distriktet.

Byen ligger på ei høyslette med veldig uregelmessig terreng, om lag 1000 meter over havet. Elva Jaba går fra nordvest til sørøst i utkanten av byen. San Vito oppsto rundt 1950, og er i dag et viktig sentrum i Brunca-regionen.

## Referanser
Miramar (Costa Rica)

**Miramar** er en by og administrasjonssentrum i kantonen Montes de Oro i provinsen Puntarenas i Costa Rica. Distriktet Miramar hadde 8&nbsp;298 innbyggere i 2011.

Stedet het opprinnelig Los Quemados («de brente»), som viser til de omkringliggende fjella. Navnet Miramar, som betyr «havutsikt», ble foreslått av Francisco de Paula Amador, med begrunnelse i at det er mulig å se Nicoyagolfen fra området. Navnebyttet ble offisielt 23. april 1897.

## Referanser