open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Livere

**Livere** eller **livlendere** er en etnisk gruppe som har levd langs Rigabukta i Latvia. Livernes tradisjonelle språk er livisk, et østersjøfinsk språk, men dette er nærmest utdødd.

Liverne har gitt navn til Livland, men i siste halvdel av 1800-tallet hadde så godt som alle livlandsliverne blitt assimilert inn i latviernes baltiske språk og kultur.

Livisk kultur overlevde lengst blant 2–3&nbsp;000 innbyggere i tolv nokså avsides fiskerlandsbyer i Kurland. Kurlandsliverne hadde nokså nær kontakt med esterne på Saaremaa.

Navnet *līvõd* kommer fra livisk *līvõ* (estisk *liiv*), «sand», som antas å ha en sammenheng med kystlandskapet. Det brukes første gang utvetydig om denne folkegruppen i Nestorkrøniken. Det ble ikke vanlig for livere å kalle seg selv ved dette navnet før i 1920-årene, da de ble anerkjent som en minoritetsgruppe i det selvstendige Latvia. Liverne hadde pleid å kalle seg *kalāmi’ed* («fiskere») eller *rāndalist* («kystfolk») og språket for *rāndakēļ* («kystspråk»).

Da Latvia ble okkupert av Sovjetunionen, ble kurlandsliverne utsatt for assimileringspolitikk og tvangsforflytting. En del ble også deportert til andre deler av Sovjetunionen. Det tradisjonelle bosetningsområdet ved kysten var til dels avstengt militær sone. Etter at Latvia gjenvant sin selvstendighet i 1991, finnes det noen få hundre livere i landet.

Liverne ble kristnet under østersjøkorstogene på 1100- og 1200-tallet. Liverne har, som esterne og latvierne, vært lutheranere.

## Referanser
Rød trollbær

**Rød trollbær** (*Actaea erythrocarpa*) er en flerårig urt i soleiefamilien. Arten erstatter trollbær i Sibir, Mongolia og nordlige deler av Japan og Kina. I Europa finnes arten i Nord-Sverige, Finland og europeisk Russland. Planten er temmelig sjelden, og den er aldri funnet i Norge. Fra trollbær skiller den seg ved at den har røde bær.

## Litteratur
* 
* 
*   

## Eksterne lenker
*
Antimaterie

**Antimaterie** kan beskrives som materie der innholdet er antipartikler i stedet for partikler.

Ifølge grunnleggende beskrivelser av universet finnes det tolv ulike typer av materiepartikler (se standardmodellen) og fire typer kraftbærende partikler. Til disse materiepartiklene og kraftbærende partiklene kobles deres speilbilder med hensyn til visse symmetrier. For eksempel har en antipartikkel lik elektrisk ladning som sin tilsvarende partikkel, men motsatt fortegn. Bortsett fra ladningen tror man at en partikkel og tilsvarende antipartikkel er identiske. Ulikheter mellom partikler og antipartikler kalles symmetribrudd, for eksempel av CPT-symmetri, ladningskonjugasjon (Charge conjugation), paritet (Parity) og tidsreversering (Time reversal). Dette ville i så fall også være et brudd med gjengse fysiske teorier (som den spesielle relativitetsteorien).

Antipartikler ble først postulert av Paul Dirac da han definerte en Lorentz-invariant Schrödinger-ligning for elektronet. Dirac fant ved dette at når man forente den spesielle relativitetsteorien med kvantemekanikk oppstod to ekvivalente løsninger med motsatt fortegn. Partikkelen med positivt fortegn ble tolket som elektronets antipartikkel, positronet. Positronet ble påvist noen år senere av amerikaneren Carl D. Anderson.

Ifølge kvantefeltteorien skapes partikler og deres antipartikler hele tiden og dette påvirker direkte vår oppfatning av vakuum. Noe vakuum i klassisk forstand finnes ikke da partikkel/antipartikkel-par dannes hele tiden ved slike kvantefluktuasjoner. Livslengden til kvantefluktuasjonene er bestemt av Heisenbergs uskarphetsrelasjon i formen
:\delta E\cdot\delta t\sim\hslash
som sier at energi kan lånes fra ingensteds i korte tidsintervaller.

## Se også
* Standardmodellen
* Elementærpartikkelfysikk 
* CERN
* Big Bang

## Eksterne lenker
* Antimaterie - vår tvilsomme tvilling - artikkel fra forskning.no 12.8.04
* Antimaterie er fanget for første gang - artikkel fra forskning.no 18.11.10
* Hva er antimaterie? - artikkel fra forskning.no 22.11.10
Tisler

**Tisler** er ei øygruppe som tilhører Hvaler kommune i Østfold. Øygruppa består av flere øyer som har vært bebodd av inntil 30&nbsp;personer. Det har ikke bodd noen på øygruppa siden 1939.

Tisler og Herføl er de siste skansene i Norge vi observerer før vi krysser riksgrensen mot Sverige. Herføl er den siste av Hvalerøyene i sydvest, og Tisler er den nest siste utpost mot Skagerrak på norskesiden. Den siste er øya Heia.
Tatra T815

**T815** er en terrenggående lastebil med 2, 3 eller fire aksler med drift på alle hjulene fra tsjekkiske Tatra.  Den ble lansert i 1982 og produseres fremdeles i fabrikken i Koprivnice.

Den ble først introdusert med en 10-sylindret luftkjølt dieselmotor på 15,8 liter og et dreiemoment på 1010 NM ved 1400 rpm.  Senere kom en 19-liters 470 hk motor med enten 1130 eller 1295 NM dreiemoment, og en 12,7 liter 8-sylindret motor med 840 NM ved 1400 rpm.  Typisk har en T815 14-15 tonns lastekapasitet.

Understellet består av en sentralrørsramme og pendelaksler, noe den har arvet fra forgjengeren T813.

## Eksterne lenker
*
Billion

En **billion** er tusen milliarder, eller en million millioner, tallet , eventuelt 1012.

Ordet er dannet av det latinske prefixet *bi*- (to) og med endelse fra *million*. Prefikset henviser til at tallet tilsvarer 2 (en million i annen potens).

På engelsk brukes tallet *billion* i betydningen tusen millioner, det vil si  eller 109, som på norsk er en *milliard*. Britisk engelsk hadde opprinnelig samme tallbetydning som norsk, men det er blitt mer og mer vanlig med den amerikanske betydningen. Forskjellen i betydning kan føre til misforståelser.

## Se også
* Den korte og den lange skalaen for store tall

## Referanser
Daugavpils

**Daugavpils** (belarusisk &#1044;&#1079;&#1100;&#1074;&#1110;&#1085;&#1089;&#1082;* *D&#378;vinsk*, [[russisk]] *&#1044;&#1074;&#1080;&#1085;c&#1082;* *Dvinsk*, [[litauisk]] *Daugpilis*, [[tysk]] *Dünaburg*, [[polsk]] *Dzwinow* eller *D&#378;wi&#324;sk*, [[jiddisch]]* *&#1491;&#1506;&#1504;&#1506;&#1504;&#1489;&#1493;&#1512;&#1490;* *Denenburg*) er den nest største byen i Latvia.

Den første historiske beskrivelsen av byen kommer fra 1275.  Mellom 1561 og 1772 tilhørte byen Det polsk-litauiske samvelde og var kalt Dyneburg, hovedstad for polsk-litauisk Livonia.

Daugavpils ligger omtrent 230 km sørøst for hovedstaden Riga, på bredden av elva Daugava.  

## Geografiske og demografiske data
Daugavpils ligger 229 km fra hovedstaden Riga, 90 km fra Rēzekne, 25 km fra grensen til Litauen og 33 km fra grensen til Belarus.  Siden byen ligger i innlandet er klimaet mer kontinental, altså med varmere somre og kaldere vintre enn resten av Latvia.  Både varme- og kulderekorden i Latvia holdes av Daugavpils (henholdsvis +36 grader og -43 grader).

Innenfor bygrensene ligger blant annet innsjøene Lielais Stropu, Šūņu, Gubiščes, Mazais Stropu. 

Daugavpils har et stort innslag av folk av utenlandsk opprinnelse.  Først kom polakker på 1500&ndash;1700-tallet. Fra Russland kom gammeltroende som ble forfulgt der. Etter at landskapet Latgale ble en del av det russiske tsarriket kom det russiske handelsfolk og byråkrater.  Etter andre verdenskrig økte befolkningen på grunn av økt urbanisering.  Befolkningen er fordelt slik etter etnisk opphav: 59% russere, 15% latviere, 13% polakker, 8% belarusere og 3% andre, til en stor del ukrainere.

Byen hadde  innbyggere i 2011.

## Historie
I historiske kilder ble byen først nevnt i 1275 da Den tyske orden bygde en borg her langs en gammel handelsevei.  Det het Dünaburg og lå omtrent 19 km far dagens by.  Borgen ble revet og gjenoppbygd flere ganger.  På den nåværende plassen byen ligger ble det bygget fortifikasjoner og en by vokste opp rundt fra 1570-årene.  Konstante kriger gjorde at byen vokste langsomt, og den har vært okkupert av polske, russiske og svenske styrker.

I 1528 fikk byen offisiell bystatus.

## Referanser


## Kilder
* About Daugavpils, befolkningstall (lest 23. april 2007 9:30)

## Eksterne lenker
*  (latvisk, russisk, engelsk)
Trollfjorden

:*For andre fjorder med samme navn, se [[Trollfjorden (andre betydninger)]].*

**Trollfjorden** er en fjord i Hadsel kommune i Nordland. Den ligger helt øst på Austvågøya, og vest for Ulvøya i Raftsundet. Den rundt 2,5 kilometer lange fjorden er bare 200 meter bred i munningen og 100 meter ved den smale innsnevringen, men vider seg ut i botnen der den danner et basseng som er 350 meter bredt og 60 meter på det dypeste. Ved det smale partiet ligger et rev av nedrast stein og dybden er bare 30 meter. Den glattpolerte veggen på nordsiden består av monzonitt - Norges eldste bergart.

Trollfjorden besøkes daglig av Hurtigruten i både nord- og sørgående rute. Hurtigruteskipet MS «Trollfjord» er oppkalt etter fjorden. Det arrangeres også daglige turer med utgangspunkt fra flere steder i Vesterålen og Lofoten.

Hadsel kommune regnes administrativt sett som en del av Vesterålen, mens Austvågøya regnes som del av det geografiske området Lofoten. I nyere tid har det vært noen diskusjoner i media om Trollfjorden skal regnes som del av Lofoten eller Vesterålen. 

## Historie
I 1890 ble Trollfjordslaget utkjempet i Trollfjorden. Slaget var en konflikt der robåtfiskerne gikk til aksjon mot dampbåtene som forsøkte å stenge dem ute fra fisket i deler av fjorden. Dette var på mange måter en kulminasjon av de konfliktene som allerede hadde foregått mellom større, dampdrevne notbåter og det tradisjonelle fiskeriet fra mindre åpne båter.  Rederen og handelsmannen Ole J. Kaarbø hadde organisert fiske med not fra dampbåter, og stengte dermed ute fiskere med konvensjonelle redskaper fra den innerste delen av fjorden, der det var svært mye torsk. Fiskerne mente utestengelsen brøt med allemannsretten, og etter et håndgemeng fikk fiskerne brutt opp sperringen. Slaget i Trollfjorden ble i ettertid viden kjent og engasjerte store deler av kystbefolkningen. Også Stortinget tok etterhvert affære og fremskyndet arbeidet med en ny lofotlov. I mars 1891 vedtok Stortinget endringer i lofotloven som bl.a. forbød bruk av not under lofotfiske.

## Industri
Ved fjorden ligger kraftverk fra 1950-tallet som utnytter regulerte vann i fjellet rundt.

## Referanser




## Eksterne lenker
* 
* turliv.no - informasjon og bilder fra Trollfjorden
Derby Midland FC

**Derby Midland Football Club** var en engelsk fotballklubb som eksisterte fra 1883 til 1891. Klubben var fra Derby som ligger i den engelske regionen Øst-Midlands.

## Historie
Klubben var med i FA-cupen for første gang i 1883/84-sesongen, og fikk walk-over i turneringens første runde. Den første cupkampen deres kom derfor i 2. runde mot Birmingham Excel den 1. desember 1883. Resultatet ble 1-1, og Derby Midland vant 2-1 i omkampen to uker senere. I den 3. runden denne sesongen var Wednesbury Town motstander i en kamp Midland tapte 1-0.

Klubben var et av de opprinnelige medlemmene i den første The Midland League som kom i gang i 1889. I den første sesongen ble de nummer 2, mens de året etter tok en 4.-plass.

I 1891 ble klubben opptatt i Derby County, som spilte i den nasjonale The Football League.

## FA-cup-historie
*1883/84: Slått ut i 3. runde av Wednesbury Town. 
*1884/85: Slått ut i 1. runde av Wednesbury Old Alliance.
*1885/86: Slått ut i 2. runde av Walsall Swifts.
*1886/87: Slått ut i 2. runde av Aston Villa.
*1887/88: Slått ut i 1. runde av Ecclesfield.
*1888/89: Slått ut i kvalifiseringsrundene.
*1889/90: Slått ut i 2. runde av Bootle.
Fløan kirke

**Fløan kirke** var en middelalderkirke på Fløan på Skatval i Trøndelag. Den nevnes første gang i Aslak Bolts jordebok fra 1432. Kirken er dendrokronologisk datert til 1421. Erling Gjone antok i 1956 at bygget var reist på 1300-tallet, trolig før svartedauden da kirkebygging i Norge i hovedsak stanset. Det er imidlertid historiske indikasjoner på at det også før den tid stod en kirke på dette stedet. Den nevnes på nytt som sognekirke i 1520. Kirken brant i 1542, men ble gjenreist. Bygget ble nedlagt som kirke ved reformatsen i 1589 – alt i 1567 beskrives den som en «øde bondekirke» av Absalon Pedersson Beyer – og ble siden brukt som låve. Kirken stod stort sett ubrukt de siste årene før den ble revet. Midt på 1800-tallet rev den daværende gårdbrukeren på Mellom-Fløan ned kirken for å kunne bruke tømmeret til låven sin, til tross for at Fortidsminneforeningen ønsket å yte ham kompensasjon. Den samtidige lokalhistorikeren J.P. Holan regnet gårdbrukeren til haugianerne, som ønsket å fjerne det katolske bygget.

Materialer fra Fløan kirke ligger lagret på Trøndelag Folkemuseum på Sverresborg i Trondheim. Schøning målte i 1770 kirken til 14 alen lengde og 7½ alen bredde. J.P. Holan mente at kirken var noe større: «10 alen bred og 18 alen lang i skipet, og koret 7 alen bredt og 6 alen langt». Koret var i samme bygg som skipet og skilt fra dette med en tømmervegg. Bygget hadde ikke vinduer utenom en liten glugge høyt oppe. Schøning mente bygget måtte være gammelt fordi lafting var umoderne: Hjørnene var sammenfelt som sinknåver og holdt sammen med treplugger. Det var heller ikke brukt mose mellom stokkene. Schønings tegning antyder at bygget var tekket med kløyvde trestokker slik det var vanlig på uthus i Trøndelag. Bygget var ikke bordkledt og Schøning var imponert over at tømmeret ikke hadde råtnet i løpet av århundrene. Schøning kalte lafteteknikken for sinknover, som ikke er helt presist fordi sinknover har skråner sammenføyning som låser hjørnene.

Fløan kirke var laftet av tømmer og var således en av få norske kirker bygget på denne måten i middelalderen (middelalderske kirker var i hovedsak stavkirker og en del var av stein). Historikere og arkitekter, som Erling Gjone, har trukket sammenligninger med kirker i Sverige når det gjelder byggemåten. I Sverige ble det reiste mange kirker med denne formen (13 er bevart), men ingen i Norge utenom Fløan. I Sverige ble kirker i denne stilen reiste i et begrenset område sør i Värmland, i Närke og Östergötland og særlig i Småland der det største antallet er kjent. Södra Råda gamle kirke var en av de mest kjente og laftingen var utført nøyaktig som på Fløan. Trolig har arkitekten/byggmesteren forsøkt å etterligne steinkirkenes typiske form: Veggstokkene var hugget slette slik at veggen ga inntrykk av glatt flate, hjørnene var skarpe ute laftehoder og vinduene lå dypt i veggen.

I 2001 ble den første dåpen på nærmere 500 år avholdt på Fløan. Ettersom låven står på den gamle kirkens sted, foregikk dåpshandlingen utenfor gårdstunet.

## Referanser
Naturens trinnstige

**Naturens trinnstige** (latin ***scala naturae***) er forestillingen om at alle naturlige (og overnaturlige) ting, organismer og andre vesener kan rangeres i en mer eller mindre lineær rekke.
Nederst i naturens trinnstige finner man således mineraler, etterfulgt av planter og dyr.
Øverst i naturens trinnstige &ndash;&nbsp;som **kronen på skaperverket**&nbsp;&ndash; troner mennesket.
Utvides naturens trinnstige også til å omfatte overnaturlige vesener, følges mennesket av f.eks. engler (muligens i flere trinn, f.eks. vanlige engler, serafer, erkeengler) og Gud.
Mennesket er i så fall fremdeles den organismen som står øverst av alle jordiske skapninger, og nærmest det guddommelige.

Forestillingen ble for første gang formulert av Aristoteles, men var også populær i den kristne tenkningen.
I dagens vitenskap har ikke naturens trinnstige lenger noe fotfeste, etter at den darwinistiske evolusjonsforståelsen fikk sitt gjennombrudd.

## Se også
*Utviklingsgrad
Aniridi

**Aniridi** er en medfødt øyesykdom som kan oppstå sporadisk eller være nedarvet. Ordet «aniridia» er gresk, og betyr manglende regnbuehinne (*iris*). Regnbuehinnen er den fargede ringen som omkranser pupillen, og er muskelen som får pupillen til å utvide seg eller trekke seg sammen.

PAX 6-genet har som oppgave å tilføre øyet tilstrekkelig protein tidlig i fosterutviklingen. Svikter genet i denne oppgaven, blir barnet født med mangelfullt utviklede øyne. Det mest karakteristiske er at hele eller store deler av regnbuehinnen mangler. Dersom hele regnbuehinnen mangler, ser øynene svarte ut fordi pupillene er svært store og ikke har evnen til å trekke seg sammen. Dette medfører sterk lysømfintlighet.

Vanligvis er også deler av netthinnen mangelfullt utviklet, som fovea, macula (*skarpsynflekken*) og synsnerven. Personer med aniridi har ofte nystagmus (urolige øyne), og har høy risiko for å utvikle grå og grønn stær fra fødselen av. Mange får også komplikasjoner med hornhinnen.

Personer med diagnosen aniridi blir regnet som svaksynte. Det finnes store variasjoner, men svært få ser godt nok til å kjøre bil. Mange mister også synet helt eller delvis etter omfattende øyekomplikasjoner.

Det anbefales å beskytte øynene mot sola med filterbriller eller solbriller, og tett oppfølging av øyespesialist. Det bør også tas en gentest (FISH) av alle barn med sporadisk aniridi for å utelukke syndromal aniridi. Eksempler på syndromal aniridi er WAGR (Wilms tumor, Aniridi, Genitale abnormaliteter, Retardasjon) og Gillespie syndrom (muskelslapphet og cerebral ataxi). Før man har fått utelukket delesjon av WT1 genet, er det svært viktig med oppfølging av nyrene ved ultralyd, med tanke på Wilms tumor. Det anbefales ultralyd hver tredje måned.

## Eksterne lenker
* Foreningen Aniridi Norge 
* Nätverket för aniridi i Sverige 
* Aniridia Europe 
* Aniridia Foundation International – AFI 
* The Aniridia Network
Vettisfossen

**Vettisfossen** (også omtalt som Vettismorkfossen, Markefossen eller Morkafossen) er en foss elven Utla i Utladalen i Årdal kommune i den sørvestre delen av Jotunheimen.

Den er Norges og Nord-Europas høyeste uregulerte fossefall. Vettisfossen har et fritt fall på 275&nbsp;meter ned fra Vettismorki, et slakt platå med seter og gammel furuskog. Fossen er en del av vassdraget Morka-Koldedøla, som har sitt utspring i Morka-Koldedalen og renner ned i Utladalen og ut i elva Utla. I Norge er det bare Mardalsfossen, Ringedalsfossen og Skykkjefossen som har et større fritt fall. Vettisfossen ble fredet i 1924 etter privat avtale med Naturvernforbundet om fredning året før. Fossen er et populært turistmål. Det er omlag 1,5&nbsp;times gange fra gården Hjelle, nærmere tettsted er Øvre Årdal.

Fossen danner av og til så mye is at noen klatrere har tatt seg opp issøylen.

## Fredning
Fossen ble fredet ved kongelig resolusjon 8. februar 1924: "...Vettisfossen og Fosselven med omgivelser paa gaarden Vetti gr.nr. 13 br.nr 1 i Aardal herred, Sogn, være fredet mot ødelæggelse eller beskadigelse eller forandringer av ethvert slags overensstemmende med en av eieren Jørgen A. Vetti utstedt erklæring 28. juni 1923...".

Bakgrunnen for fredningen var strid om et privat vern av Ringedalsfossen og Tyssestrengene (loddrette fall på 300 meter) gjennom avtale mellom DNT og grunneierne i Tyssedal. I 1920 godtok DNTs generalforsamling salg av fossene til AS Tyssefaldene som planla kraftutbygging. Det var mye strid om salget av servituttene i Tyssedal. DNT ble tilbudt 240.000 kroner for servituttet. Professor Jens Holmboe, formann i Vestlandske krets av Naturfredningsforeningen, kritiserte salget og satset da hardt på å redde Vettisfossen som erstatning for de to som ble solgt til kraftverk. Sammen med godseier Gjert F. Heiberg på Amla i Kaupanger besøkte han Jørgen Vetti og fekk til et evigvarende servitutt om at fossen skulle renne fritt uten regulering eller endring på noen måte. Holmboe ønsket ikke en gjentak av Tyssedal-saken og servituttet innebar at Naturfredningsforeningen (Naturvernforbundet) aldri kunne selge eller tjene på avtalen. Jørgen Vetti fikk i juni 1923 betalt 15.000 kroner i kompensasjon, hvorav DNT betalte halvparten, Johan Ludwig Mowinckel ga 1200 kroner, Årdal kommune 250 kroner og resten skaffet ved en innsamlingsaksjon. I februar 1924 vedtok regjeringen en kongelig resolusjon om varig vern av Vettisfossen; dette var første gang en elv i Norge fikk varig vern.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Vettisfossen hos World Waterfall Database
Harry Maskrey

**Harry Mart Maskrey** (1880–1927) var en engelsk, tidligere landslagsspiller i fotball som spilte for sju engelske fotballklubber.

Maskrey spilte en kamp for .

## Biografi
Harry Maskrey startet sin fotballkarriere i Ripley Athletic i 1898 før han gikk til Derby County i desember 1902. I 1908 debuterte han på det engelske landslaget da England slo  3-1 den 15. februar.

På klubbnivå spilte han for Derby County fram til oktober 1909, da Bradford City ble hans nye klubb.
Under første verdenskrig tjenestegjorde han for *Grenadier Guards* før han etter krigen spilte han for British Cellulose. Han returnerte til Derby da klubben fikk et akutt målvaktproblem i 1920, før han avsluttet sin fotballkarriere i Burton All Saints.

Maskrey fikk et illebefinnende, og døde på puben *The New Inn* i Russell Street, Derby i 1927.

## Karriere som spiller
### Landslagskarriere for England

### Klubblag

## Litteratur
* Mortimer, Gerald (2004): *The Who´s Who of DERBY COUNTY*. Breedon Books Publishing, Derby. ISBN 1-85983-409-4 
* Rollin, Jack (1998): *ROTHMANS BOOK OF FOOTBALL RECORDS*. Headline Book Publishing, London. ISBN 0-7472-1954-0
* Mortimer, Gerald (2006): *DERBY COUNTY The Complete Record*. Breedon Books Publishing, Derby. ISBN 1-85983-517-1
Carl Berners plass (Oslo)

**Carl Berners plass** er en plass og et trafikknutepunkt med firkantet rundkjøring i bydel Grünerløkka, syd for Sinsen, i Oslo. Det har gitt navn til strøket Carl Berner, som har plassen som kjerne.

## Området Carl Berner

Plassen ligger i krysset mellom Trondheimsveien, Christian Michelsens gate, Grenseveien og Tromsøgata. Det er vei fem retninger ut av plassen, herav har Ring 2 og gamle riksvei 4 en vei hver vestover og nordover, og en på deling sørover.

Plassen fikk sitt navn i 1934, oppkalt etter Carl Christian Berner, som var stortingspresident i 1905. Bare ett bygg har adresse til Carl Berners plass: nr. 2 ligger på hjørnet av Christian Michelsens gate og Trondheimsveien.

Som kryssområde er Carl Berner flerdelt. Nedenfor hovedkrysset møtes Trondheimsveien, Dælenenggata, Finnmarkgata og Frydens gate (nye Magnoliaplassen). Litt lenger ned møtes Finnmarksgata, Sars' gate og Ola Narr.

Ovenfor hovedkrysset har Trondheimsveien avkjøring til Hasleveien.

Carl Berners plass er knutepunkt for trikk, buss og T-bane. T-banestasjonen litt øst for plassen åpnet i 1966.

I 2008 fremkom det i en undersøkelse utført av Statens vegvesen at Carl Berners plass var Oslos mest trafikkfarlige veikryss. 

## Nye Carl Berners plass
I perioden 2008-2010 bygde Statens vegvesen om Carl Berner-krysset og gatene rundt. Hovedkrysset ble omarbeidet til en rektangulær byplass med trikkespor tvers gjennom rundkjøringen. Hensikten var å redusere trafikkbelastningen med 40 prosent og dermed bedre framkommeligheten for kollektivtrafikken. I den firkantede rundkjøringen er det plantet furu og tokyokirsebærtre og langs trikketraseen søyleeik. Anleggsarbeidet var ferdig i september 2010 og hadde en totalkostnad på 286 millioner kroner. Antall kjørefelt for biler er redusert fra 4 til 2, ved at fortauene ble gjort bredere.
Tiltaket med å etablere en firkantet rundkjøring er meget omdiskutert og det er fortsatt et betydelig antall påkjørsler årlig som leder til store trafikale problemer.

## Bygninger
Av kjente bygninger i området kan nevnes:
* Ringen kino (1939–1988), nå matvareforretning
* Sophies Minde Ortopediske sykehus; før 1935 Nationalbryggeriet, fra 2005 barnehageanlegget Sophies hage
* Drosjehuset, hovedkontor Oslo Taxi
* Norsk billedhoggerforenings hus og hage (Hekkveien 5), der det er planer om å etablere Carl Berner skulpturpark

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* Vegvesenets planer for Carl Berner
* Flyfoto av Carl Berners plass, med kartmulighet
Great Lever FC

**Great Lever Football Club** var en engelsk fotballklubb som ble stiftet i 1877. Klubben spilte hjemmekampene sine på Woodside i Bolton. Byen Bolton ligger i den engelske regionen Nordvest-England. Klubben ble lagt ned på slutten av det 19. århundre. 

## Historie
Klubben var med i FA-cupen for første gang i 1882/83 sesongen der de tapte 3-2 for Halliwell. Dette skjedde 21. oktober 1882 i turneringens første runde. De greide to ganger å nå 2. runde i denne turneringen. Første gang var da de tapte 4-1 for Preston North End den 1. desember 1883, mens de tapte 3-1 for Cliftonville den 13. november 1886. 

Great Lever har hatt en engelsk landslagsspiller. Det var Alfred Jones som spilte mot Skottland den 10. mars 1883. 

## FA-cup historie
*1882/83: Slått ut i 1. runde av Halliwell
*1883/84: Slått ut i 2. runde av Preston North End.
*1884/85: ? 
*1885/86: Slått ut i 1. runde av Preston North End.
*1886/87: Slått ut i 2. runde av Cliftonville.

## Engelske landslagsspillere
Apollo 13

**Apollo 13** var en amerikansk ekspedisjon til månen, en del av Apollo-programmet. Oppskytingen fant sted 11. april 1970 fra John F. Kennedy Space Center i Florida. Ekspedisjonen skulle være den tredje landingen på månen, men en eksplosjon i en av oksygentankene gjorde at månelandingen måtte avbrytes. I stedet måtte bakkemannskapene og astronautene lage improviserte løsninger for å overleve mens romfartøyet var på vei tilbake til jorden. En hel verden fulgte med da romkapselen landet i Stillehavet den 17. april 1970 med astronautene i god behold.

Apollo 13-ferden ble filmatisert i 1995 i filmen *[[Apollo 13 (film)|Apollo 13]]*.

## Bakgrunn
Apollo 13 var en rutineferd som skulle frakte tre astronauter, James A. Lovell, Jack Swigert og Fred Haise, til månen. Lovell og Haise skulle ned med månelandingsfartøyet «Aquarius», mens Swigert skulle vente i bane rundt månen i kommandoseksjonen «Odyssey».
 
På vei til månen inntraff en eksplosjon i en oksygentank i kommandoseksjonen, og månelandingen måtte avbrytes. De tre astronautene måtte slå av så godt som all elektronikk i fartøyet for å spare på strømmen i batteriene. Egentlig måtte de spare på oksygenet. I tillegg til at de pustet den inn, brukte også brenselscellene oksygen når de produserte strøm. Batteriene ga strøm til instrumentene som skulle styre fartøyet under returen til Jorden. Det førte til at det ble svært kaldt om bord. En av astronautene, Haise, fikk urinveisinfeksjon, men de kom alle levende tilbake.

## Mannskap
* James Lovell (fløy med Gemini 7, Gemini 12, Apollo 8 og Apollo 13), fartøysjef
* John Swigert (fløy med Apollo 13), pilot på kommandomodulen
* Fred Haise (fløy med Apollo 13), pilot på månelandingsmodulen
* Ken Mattingly var egentlig utpekt til være pilot på kommandomodulen, men han ble byttet ut to dager før oppskytningen fordi det var en mulighet for at han var smittet med røde hunder. Han var senere pilot på kommandomodulen på Apollo 16 og romfergen Columbia

### Reservemannskap
* John Young, fartøysjef
* John Swigert, pilot på kommandomodulen
* Charles Duke, pilot på månelandingsfartøyet

## Støttemannskap
* Vance Brand
* Jack Lousma
* Bill Pogue
* Joe Kerwin

## Sitat
«Okay, Houston, we've had a problem here.» (Norsk: «Okei, Houston, vi har fått et problem her»), uttalt av Swigert til bakkekontrollen. Bakkekontrollen svarte «This is Houston. Say again please.» og Lovell sier deretter en tilsvarende setning: «Houston, we've had a problem.»

## Referanser




## Eksterne lenker
* 
* NASA – Apollo 13 (engelsk). Besøkt 22. november 2009
Sammar og sang i Hamar og Vang

***Sammar og sang i Hamar og Vang*** er et musikkalbum av visesangeren Tor Karseth.

## Sporliste
# «Alle tiders by»
# «Magnus og Harald»
# «Adam og Eva»
# «Regnbågen hass Mathias finsnikker»
# «To prestkammers i himmelen»
# «Milde Mjøsa»
# «Sankthans på Hamar»
# «Kvite svaner»
# «Med Christian Krohg på Mjøsisen»
# «Skøytesportens Mekka, Nordens Davos»
# «Sang om glede»
# «Sangen om Karen Østerhaug»
# «Lofferen»
# «Tal åt hænom Hanum på Hanums Hanum»
# «Men en gong»
# «Under furubergets ly»

## Om sangene
*«Magnus og Harald» handler om et møte mellom Magnus den gode og Harald Sigurdsson (senere Hardråde) på gården Åker i Vang i 1046, hvor landet ble delt. 
*«Adam og Eva» forteller om to trær Abraham Pihl plantet på prestegården i Vang. 
*«Regnbågen hass Mathias finsnikker» handler om bildet *Fra Disen mot Vang*, som ble malt av Matthias Stoltenberg. 
*«Skøytesportens Mekka, Nordens Davos» ble skrevet til det siste internasjonale mesterskapet som ble holdt på Hamar stadion.
*«Sangen om Karen Østerhaug» handler om den russisk flyktningen Ivan Homers som under andre verdenskrig ble skjult hos Karen Østerhaug.

## Eksterne lenker
*
Chersonesus (Pontus Euxinus)

**Chersonesus (Chersonesos, Pontus Euxinus, Korsun)** ble grunnlagt av greske doriske kolonister fra Megara i landskapet Pontus i Lilleasia i 422 f.Kr.-21 f.Kr.. 

Byen ligger i dag innenfor bygrensene til den ukrainske storbyen Sevastopol, og er en av de viktigste turistattraksjonene og historisk/kulturelle minnesmerkene på hele Krim. Den gjelder som *det slaviske [[Pompeii]]*. Byen med tilhørende landbruksområder ble i 2013 oppført på UNESCOs verdensarvliste.

Den viktige handelsbyen Chersonesus ble anlagt på et gammelt taurisk handelssted på nordsiden av Herakleia-halvøya (helt vest på Krim). Dette ble raskt en storby med 10&nbsp;000 til 20&nbsp;000 innbyggere, og som bystat dominerte og helleniserte den hele området. I 1. årh. f.Kr. ble Chersonesus del av Romerriket. 

Da Hellas ble kristnet, tok det ikke lang tid før Herakleia-halvøya ble det også. Det er mulig at innføringen av kristendommen fant sted allerede på apostolisk tid, og apostelen Andreas gis tradisjonelt æren for å ha vært regionens første misjonær.  

I østromersk tid ble byen ofte benyttet som forvisningssted. Men blant de som ble forvist til Chersonesus var allerede de tidlige pavene Klemens I og Martin I.

I 980 ble byen erobret av Vladimir den store. Som betingelse for å rømme byen igjen, krevde den russiske fyrsten av keiser Basilios II i Konstantinopel at han skulle få gifte seg med hans datter Anna. Keiseren og Anna gikk med på det, men stilte som motbetingelse at Vladimir lot seg døpe, noe som skjedde i 988 i Chersonesos (Korsun på russisk).

På 1300-tallet ble Chersonesos vekselvis regjert av genoveserne og tatarene. Etter to århundrers ottomansk herredømme ble hele Krim erobret av Russland.

I ruinbyen ble det mellom 1861 og 1892 anlagt en russisk-ortodoks katedral, *Vladimir-katedralen*, til minne om dåpen av ham de ortodokse russere kanoniserte og deretter har kalt  *den hellige apostellike fyrst Vladimir*. Med den hellige Vladimirs dåp begynte kristningen av Rus'. 
## Eksterne lenker
*
Buran

**Buran** kan være:
* Dronning Buran av Persia
* Buran (romferge), en sovjetisk romferge
* Buran (Trondheim), et område i Trondheim
* Buran i Markabygda, Levanger
* Buran ved Okkenhaug, Levanger
Buran (Trondheim)

**Buran** er et område på Lademoen øst for sentrum i Trondheim. Området tilhører Østbyen administrative bydel. Buran har navn etter tømmermann Peter Buran som kom fra Frol i andre halvdel av 1800-tallet.

Da Trondhjems Elektricitetsværk og Sporvei ble opprettet i 1901 var Lademolinjen til Buran den første trikkelinjen i Trondhjem. Linjen var ensporet inntil den i 1913 ble ombygd til dobbeltspor og forlenget til den nybygde vognhallen på Voldsminde.

## Veier ved Buran
* Gamle Kongevei
* Gamle Kirkevei
* Mellomveien
* Stadsingeniør Dahls gate
* Innherredsveien
* Frostaveien
* Levangergata
* Steinkjergata
* Tautragata

## Se også
* Statens næringsmiddeltekniske høgskole

## Referanser


## Litteratur
*
Riga internasjonale lufthavn

**Riga internasjonale lufthavn**  (latvisk: *Starptautiskā lidosta "Rīga"*) ligger omtrent 13 km sørvest for Latvias hovedstad Riga, og er største lufthavn i de baltiske stater.  Flyplassen ble pusset opp og modernisert til Rigas 800-årsjubileum i 2001.  Den eies av et statlig selskap, og er hjemmehavn for Air Baltic.

## Selskaper og ruter

### ruteselskaper

De mest populære internasjonale reisedestinasjonene fra Riga er London, Moskva og Frankfurt..

Følgende selskaper flyr til Riga internasjonale lufthavn:

* Aer Lingus (Dublin)
* Aero Airlines (Helsingfors)
* Aeroflot (Moskva-Sjeremetjevo)
* airBaltic (Athen, Baku, Barcelona, Berlin-Tegel, Billund, Brussels, Bergen, Dublin, Düsseldorf, Gomel, Göteborg-Landvetter, Hamburg, Helsingfors, Hurghada (sesongrute), Istanbul-Atatürk, Kaliningrad, Kyiv-Boryspil, Kuressaare, København, Liepaja (sesongrute), London-Gatwick, Manchester, Milano-Malpensa, Minsk, Monastir (sesongrute) Moskva-Sjeremetjevo, München, Odesa, Oslo-Gardermoen, Paris-Charles de Gaulle, Roma-Fiumicino, Sharm el-Sheikh (sesongrute), Simferopol (sesongrute), Stavanger,  Stockholm-Arlanda, St. Petersburg, Tallinn, Tbilisi, Tel Aviv, Vilnius, Wien, Zürich, Ålesund)
* Austrian Airlines (Vienna)
* Czech Airlines (Praha)
* easyJet (Berlin-Schönefeld)
* Finnair (Helsingfors)
* KLM (Amsterdam)
* LOT Polish Airlines (Warszawa)
* Lufthansa (Frankfurt)
* Norwegian Air Shuttle (Oslo-Gardermoen, Trondheim)
* Ryanair Bremen, Bristol, Dublin, Frankfurt-Hahn, Glasgow-Prestwick, Liverpool, London-Stansted, Milano-Bergamo, Nottingham-East Midlands, Sandefjord-Torp, Shannon, Stockholm-Skavsta, Tammerfors)
* Scandinavian Airlines System (Stockholm-Arlanda) 
* Turkish Airlines (Istanbul-Atatürk)
* Uzbekistan Airways (New York-JFK, Tasjkent)
* Turkmenistan Airlines (Ashgabat, Toronto)
* Wizz Air (Barcelona, Bari, Bergen, Doncaster/Sheffield, Dortmund, Eindhoven, Eilat/Ovda, Kutaisi, London-Luton, Reykjavik, Sandefjord-Torp, Tel-Aviv)

### Charterselskaper

* Air Malta (Malta)
* Aurela (Thessaloniki)
* Bulgaria Air (Varna)
* LatCharter (Monastir, Antalya, Dalaman, Bodrum, Dubai, Las Palmas, Palma de Mallorca, Sharm el-Sheikh, Hurghada, Varna, Gran Canaria, Málaga, Heraklion, Tenerife)
* Raf-Avia

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Universitetet i Latvia

**Universitetet i Latvia** (latvisk: *Latvijas Universitāte*, LU) er det eldste universitetet i Latvia, stiftet i 1919.  Det ligger i hovedstaden Riga og har 28&nbsp;000 studenter.

Universitetet har tretten fakulteter, for
# Biologi
# Kjemi
# Fysikk og matematikk
# Økonomi og administrasjon
# Pedagogikk og psykologi
# Geografi og geologi
# Historie og filosofi
# Jus
# Medisin
# Moderne språk
# Filologi
# Samfunnsvitenskaper
# Teologi

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Engelsk sammendrag
Handelshøyskolen i Stockholm

**Handelshögskolan i Stockholm** er en privat handelsskole og universitet i Stockholm i Sverige. Den ble stiftet i 1909. Den kontrolleres av en privat stiftelse, men mottar også offentlig støtte.

## Referanser


## Eksterne lenker
*  (svensk, engelsk)
Rigas tekniske universitet

**Rigas tekniske universitet** ligger i Riga, Latvia og ble stiftet i 1862, mens Latvia var en del av det russiske tsardømmet.  Wilhelm Ostwald, nobelprisvinner i kjemi, var ved fakultetet ved skolen i 1881–1887.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
AirBaltic

**airBaltic** er Latvias nasjonale flyselskap, stiftet i 1995.  Selskapet eies i hovedsak av den latviske stat (88%) og Lufthansa-gruppen (10%). De har hjemmehavn på Riga internasjonale lufthavn (RIX). Selskapet var frem til januar 2009 deleid av SAS. Selv om SAS ikke har noen eierposisjon i selskapet lenger, samarbeider likevel selskapene tett.

airBaltic opererer også flygninger i Norge, med ruter fra Bergen, Oslo, Stavanger, Trondheim og Ålesund til Riga internasjonale lufthavn.

## Historie
airBaltic ble etablert den 28. august 1995 gjennom et samarbeid mellom den latviske staten og SAS. Driften startet den 1. oktober, da selskapet fikk sitt første fly levert til Riga lufthavn, en Saab 340. I 1996 gikk selskapet til anskaffelse av Avro RJ70-maskiner. Samtidig ble selskapet medlem av SAS' fordelsprogram; EuroBonus. Selskapet mottok sin første Fokker 50-maskin i 1998.

I 1999 ble airBaltic et registrert aksjeselskap, og alle selskapets Saab 340-maskiner ble erstattet av Fokker 50-maskiner. Selskapet fikk i 2003 nok en gang en ny flytype i sin flåte. Den første Boeing 737-500-maskinen ble da lagt til flåten, noe som gjorde at selskapet kunne operere med et større rutenett. Selskapet åpnet i 2004 en base på Vilnius internasjonale lufthavn i Litauen.

Flåten økte suksessivt i årene som kom, og i 2007 ble nok en ny flytype lagt til flåten. Denne gang Boeing 757-maskiner, som gjorde det mulig for selskapet å operere langdistanseflygninger til destinasjoner som for eksempel Dubai og Tiblisi.

Selskapet har siden starten hatt et sterkt samarbeid med SAS, som frem til januar 2009 eide 47,2 % av aksjene i airBaltic. Selskapet har flere daglige flygninger fra Riga til SAS' baser i København, Oslo og Stockholm. Selskapet deler også lounge med SAS, og opererer med slagordet "Well connected with SAS". Sitt samarbeid til tross, airBaltic er ikke medlem av den globale flyalliansen Star Alliance, men har enkelte codeshare-flygninger med medlemmene.

## Flåte

Oversikt over hvilke fly airBaltic har i sin flåte pr januar 2019.

## Tidligere flåter

## Destinasjoner
*Se egen liste: [[AirBaltics destinasjoner]]*.

AirBaltics rutenett dekker de fleste større lufthavner i Europa. Selskapet har også et lite antall ruter til destinasjoner i Asia og Nord-Afrika.
## Referanser

## Eksterne lenker
*
Åråsen stadion

**Åråsen stadion** er en fotballstadion på Kjeller i Lillestrøm kommune i Akershus. Stadionet er Lillestrøm Sportsklubbs hjemmebane, og har en kapasitet på &nbsp;tilskuere per 19. desember 2024. Stadionet ble offisielt åpnet lørdag 7. juli 1951. Før 1951 benyttet fotballen i Lillestrøm flere forskjellige idrettsplasser rundt Lillestrøm. Eieren er Lillestrøm Sportsklubb.

Åråsen er delt inn i fire forskjellige tribuneseksjoner: Notartribunen (der Kanarifansen har sitt felt), Romerikes Blad-tribunen, Lillestrøm Torv-tribunen, og Legea-tribunen. De tre siste ble bygd i 2002.

På slutten av 1990-tallet ble Åråsen utbygd til det moderne stadionet en finner i dag. Den gamle sittetribunen er det eneste som er igjen av det tidligere anlegget. I 2005 ble Åråsen ytterligere utbygd med flere kvadratmeter med næringslokaler. Publikumsrekorden ved Åråsen er på  tilskuere som så kampen mellom Lillestrøm og Vålerenga i 2002.

På grunn av nærheten til Kjeller flyplass er Åråsen et av svært få stadioner der flomlysmastene senkes ned etter hver kamp.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Rigabukten

**Rigabukten** er en bukt i Østersjøen mellom Latvia og Estland. Øyene Saaremaa og Hiiumaa danner grense mot resten av Østersjøen. Hovedleden inn til Rigabukten går gjennom Irbestredet mellom Saaremaa og Kurlandshalvøya.

Arealet er omtrent &nbsp;km² og største dybde er 54 meter. Større byer i området er Latvias hovedstad Riga og kurbadebyene Jūrmala i Latvia og Pärnu i Estland. De største elvene som renner ut i bukten er Daugava, Lielupe og Gauja.

Ruhnu og Kihnu er øyer i Rigabukten som begge hører til Estland. Øyene hadde inntil 1944 hovedsakelig estlandssvensk befolkning.

## Eksterne lenker
*
Ikšķile

**Ikšķile** (uttales «iksj-tjile»; livisk *Üksküla*, tysk *Uexküll*, svensk *Yxkull*; livisk *üks* = «én», *küla* = «landsby») er en regional by i Latvia. Kommunen Ikšķile hadde  innbyggere i 2011.

Ikšķile var det historiske senteret i regionen Livland. I&nbsp;1186 ble stedet det første bispesete i Baltikum, nemlig for det som senere skulle utvikle seg til Rīga erkebispedømme. Ruinen etter den første kirken, som ble bygget i 1184, er fremdeles bevart. Den ligger på en øy i Daugava skapt av et damanlegg.

Fra 1185 fantes det også en borg i Ikšķile, som ble stamborgen til en tysk-baltisk adelsslekt som tok navn etter stedet. Den første av denne slekten som førte navnet *[[Uexküll (slekt)|von Uexküll]]*, var Johannes de Bardewisch i 1257. En linje av slekten bosatte seg senere i Sverige (der den het *[[Yxkull (slekt)|von Yxkull]]*).

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Folgefonna nasjonalpark

** Folgefonna nasjonalpark ** er en norsk nasjonalpark som ligger på og rundt isbreen Folgefonna i Vestland. Parken ble opprettet i 2005, for å  «*ta vare på eit stort og tilnærma urørt naturområde, som sikrar heilskapen og variasjonen i naturen frå låglandet til høgareliggjande område med fjell og bre; ta vare på verdfull vassdragsnatur; sikre det biologiske mangfaldet med økosystem, artar og bestandar; sikre viktige geologiske førekomstar  og sikre verdfulle kulturminne*» og den dekker et område på 545&nbsp;km².

Nasjonalparken ligger i kommunene Etne, Kvinnherad og Ullensvang; og den grenser opp
til Bondhusdalen landskapsvernområde, Buer landskapsvernområde og Hattebergsdalen landskapsvernområde. Folgefonna er landets tredje største isbre.

## Geografi, landskap, geologi
Nasjonalparken dekker, med noen små unntak, hele breens utstrekning, og dessuten landskapet rundt den, som både geologisk og plantebotanisk er preget av nærheten til breen. Området er av stor verdi med hensyn til berggrunnsgeologi og kvartærgeologi.
 
Parken ligger øst for Sildafjorden og fylkesvei 48, vest for Sørfjorden og riksvei 13 og fylkesvei 550, og nord for E134. Folgefonntunnelen går under nasjonalparken og breen.

## Flora og fauna
Klimaet og berggrunnen nær breen innbyr ikke til frodig vegetasjon, men nøysomme arter som rabbesiv, musøre og stivstorr, moselyng, jøkelstorr og snøull er vanlig. I de nedbørsrike områdene vest for breen er det frodigere. Kystplanter som revebjelle, rome, klokkelyng, bjønnkam, smørtelg og storfrytle preger vegetasjonen fra fjorden og opp mot skoggrensa. Bergfrue og søterot er også påtagelige i landskapet.

Fjellrype er en karakterart nær breen, og har selskap av heipiplerke og rovfuglene kongeørn og fjellvåk. I fjellskogen vest for breen finnes et av landets beste hjorteterreng. Hvitryggspetten trives godt i gammel, urørt kystskog.

## Kulturminner
Folgefonna og dalene rundt den har vært brukt som ferdselsvei, til setring og annen utmarksnæring. Breen har lenge vært et turistmål, med de første organiserte turene allerede i 1833.

## Forvaltning og bruk av området
Nasjonalparken ble åpnet av dronning Sonja 14. mai 2005 i Mauranger, Kvinnherad.

Turisthyttene Sauabrehytta, Fonnabu, Breidablikk og Holmaskjer ligger inne i nasjonalparken. Turistforeningen har flere ruter i området. Guidede turer tilbys over breen, og skiturer er populært på våren.

## Referanser
;Fotnoter


;Litteratur
* Sven Bjørne-Larsen, Anne Rudsengen. *Jostedalsbreen og Folgefonna*. Gyldendal, 2008 (Norges nasjonalparker; 4) ISBN 978-82-05-37899-5

## Eksterne lenker
*
Daugava

**Daugava** (latvisk), **Vestre Dvina** (russisk: Западная Двина – *Zapadnaja Dvina*) eller **Vestre Dzvina** (belarusisk: Заходняя Дзвiна – *Zakhodnjaja Dzvina*; polsk: *Dźwina*; tysk *Düna*) er en elv som renner gjennom Russland, Belarus og Latvia. Den har sitt utspring på Valdajhøydene i Russland og munner ut i Rigabukta i Latvia, en arm av Østersjøen. Den totale lengden er 1&nbsp;020&nbsp;km.

Daugava er knyttet til en kanal som går mellom elvene Bjarezina og Dnepr.

Det er bygget tre vannkraftverk og demninger langs elven. Rīgas HES ligger like ovenfor Riga eller 35&nbsp;km fra utløpet, Ķeguma HES ligger 35&nbsp;km ovenfor der igjen, 70&nbsp;km fra utløpet, mens Pļaviņu HES ligger omtrent 107&nbsp;km unna. Et fjerde vannkraftverk, Daugavpils HES, er også planlagt, men utbyggingen har møtt krass kritikk. Belarus har også planer om å bygge flere demninger for strømproduksjon langs sin del av Daugava.

Daugava skiller de historiske landskapene Zemgale og Latgale i Latvia.

## Byer og landsbyer langs Daugava

* Daugavpils i Latvia
* Jēkabpils i Latvia
* Aizkraukle i Latvia
* Ogre i Latvia
* Salaspils i Latvia
* Riga i Latvia
* Velizj i Russland
* Vitsiebsk i Belarus
* Polatsk i Belarus

## Største sideelver
* Aiviekste
* Pałata
* Kasplja
* Mezja

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Nedslagsfeltet til Daugava
* Vannkraftverk i Latvia langs Daugava
Sunnhordland (avis)

***Sunnhordland*** er en avis som blir utgitt på Stord i Vestland. Fra 13. mars 2024 reduserer avisen antall ukentlige utgivelser fra 3 til 2. Avisen vil komme ut tirsdager og fredager, mens onsdagsutgaven kuttes ut. Avisen kom for første gang ut i 1. mai 1902. 29. april 2006 åpnet Sunnhordland sin nettutgave, som den tredje siste dagsavisen i Norge. Avisen ble startet av Jens Hystad og har vært i familiens eie hele tiden. I juni 2020 ble Polaris Media hovedaksjonær i Sunnhordland, da selskapet kjøpte opp 51 prosent av aksjene.

Avisen dekker i hovedsak kommunene Bømlo, Fitjar, Kvinnherad, Stord og Tysnes. Hovedkontoret ligger i Leirvik, i Stord kommune.

Ansvarlig redaktør er Vidar Hope.

Sunnhordland ble kåret til Årets lokalavis 2016 på landsmøtet til Landslaget for lokalaviser våren 2017. I 2018 ble Sunnhordland kåret til årets lokalavis i Europa i European Newspaper Award.

## Opplag
Bekreftede netto opplagstall fra Mediebedriftenes Landsforening:
* 2006: 7&nbsp;985
* 2007: 7&nbsp;832
* 2008: 7&nbsp;832
* 2009: 7&nbsp;498
* 2010: 7&nbsp;137
* 2011: 7&nbsp;036
* 2012: 6&nbsp;697
* 2013: 6&nbsp;559
* 2014: 6&nbsp;571
* 2015: 6&nbsp;218
* 2016: 6&nbsp;129
* 2017: 6&nbsp;099

## Referanser




## Eksterne lenker
* 
*
Wetzlar

**Wetzlar** er en by i den tyske delstaten Hessen, i det vestlige Tyskland. Den ligger ved elven Lahn og er forvaltningssenteret i landkretsen Lahn-Dill-Kreis.

Byen ble et industrisentrum og jernbaneknutepunkt etter den industrielle revolusjon. Byen var opprinnelig en gruveby, i nyere tid ble den spesielt kjent for sin produksjon av forskjellige typer optikk. *[[Carl Zeiss]]*, *[[Leica]]* og *[[Minox]]* er eksempler på varemerker for kjente optiske produkter som stammer fra Wetzlar.

## Severdigheter
* *Altes Rathaus* (det gamle rådhuset)
* *Wetzlarer Dom* (Wetzlar domkirke)
* *Alte Lahnbrücke* (gamle Lahn Bro)

## Vennskapsbyer
* Avignon, Frankrike
* Colchester, England
* Siena, Italia
* Berlin-Neukölln, Tyskland
* Ilmenau, Tyskland
* Schladming, Østerrike
* Písek, Tsjekkia

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Barneskole

**Barneskole** (også kjent som barnetrinnet) er en uoffisiell betegnelse for de syv første årene i den tiårige grunnskolen.  Noen mindre barneskoler har kun elever fra første til fjerde klasse. Skoler der to eller flere klassetrinn er slått sammen, kalles *fådelte* skoler; mens små skoler med alle elevene i én gruppe kalles *udelte*. Årstrinnene deles gjerne inn i småskoletrinnet, som omfatter elevene i 1. til 4. klasse, og mellomtrinnet, fra 5. til 7. klasse. Barneskolen blir deretter etterfulgt av ungdomsskolen.

## Se også
* Barne- og ungdomsskole
* Ungdomsskole

## Referanser
Helios Airways

**Helios Airways** var et gresk-kypriotisk flyselskap, etablert 1998 som det første uavhengige privateide flyselskapet på Kypros.  I mai 2000 hadde de sin første chartertur til London Gatwick. På grunn av økonomiske problemer etter et havari, ble selskapet lagt ned i 2006.

Selskapet hadde gjennom sin drift fem fly i sin flåte, bestående av fire Boeing 737 og ett Airbus A319.

## Koder
*IATA: ZU 
*ICAO: HCY 
*Anrop: Helios

## Ulykker
20. desember 2004 mistet en Boeing 737,samme fly som nedenfor, fra Warszawa trykk i kabinen og tre passasjer måtte i all hast til sykehuset da flyet landet i Larnaka.

14. august 2005 styrtet et av selskapets fly (Helios Airways Flight 522) utenfor Marathon i Hellas, på vei mellom Larnaka og Athen. Alle 121 ombord omkom.

## Referanser
Louis II de Lorraine de Guise

** Louis II de Lorraine de [[Guise]] ** (født 6. juli 1555 i Dampierre i Frankrike, død 24. desember 1588 på det kongelige slott i Blois) var kardinal i den katolske kirke og erkebiskop av Reims.

Han var sønn av hertug François de Lorraine, duc de Guise og bror av Henrik, 3. hertug av Guise.

I 1574 etterfulgte Louis II sin onkel Charles de Lorraine de Guise som erkebiskop av Reims, og 21. februar 1578 kreerte pave Gregor XIII ham til kardinal. Den 13. mars 1580 ble han bispeviet av kardinal Charles Bourbon de Vendôme.

Under hugenottkrigene sto Louis og broren i spissen for den katolske liga. Ligaen ble etterhvert så sterk at den i realiteten kontrollerte Frankrike, og Louis' bror Henrik kastet sine øyne på tronen. Kong Henrik III av Frankrike bestemte seg for å kvitte seg med Huset Guise. Louis' bror Henrik ble tilkalt til kongens slott i Blois og straks myrdet, mens Louis ble myrdet dagen etter. Dette opprørte støttespillere og gjenværende familiemedlemmer så sterkt at kongen måtte flykte, men året etter myrdet en agent fra Ligaen ham.

Louis II var i slekt med Louis I de Guise (1553) og Louis III de Guise (1615).

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:

* Kardinal Charles Bourbon de Vendôme (1523-1590) 
* Kardinal *Louis II de Lorraine de Guise* (1555-1588) * bispeviet 1580

## Referanser


## Eksterne lenker
*  I Salvador Miranda: ''The Cardinals of the Holy Roman Church'' , online på fiu.edu, websiden til Florida International University