open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
António Mendes Bello

**António Mendes Bello** eller **Belo** (1842–1929) var patriark av Lisboa og kardinal. Hans utnevnelse til kardinal ble kunngjort som *«[[in pectore]]»* (hemmelig) i 1911 og ble kunngjort i 1914.

António Mendes Bello ble hjelpebiskop i Lisboa i 1884, og senere samme år biskop av Faro (med personlig tittel som erkebiskop), og ble i 1907 utnevnt til patriark av Lisboa. Han ble forvist fra Lisboa av de antiklerikale portugisiske myndigheter i 1911 for «brudd på loven om skille mellom kirke og stat». Det året utnevnte pave Pius X ham *in pectore* til kardinal (27. november 1911), og navnet på den utnevnte ble avslørt først 25. mai 1914, etter at han hadde kunnet vende tilbake til Lisboa i 1913.

António Mendes Bello deltok ved konklavene som valgte nye paver i 1914 og 1922.
## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:

* Kardinal Scipione Rebiba  (1504-1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santorio  (1532-1602) *bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale  (1566-1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
* Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
* Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
* Erkebiskop Enrico Enríquez (1701-1756) *1743
* Erkebiskop Manuel Quintano Bonifaz (1698-1774) *1749
* Kardinal Buenaventura Córdoba Espinosa de la Cerda (1724-1777) *1761
* Kardinal Giuseppe Maria Doria Pamphilj (1751-1816) *1773
* Pave Pius VIII (1761-1830) *1816
* Pave Pius IX (1792-1878) *1829
* Kardinal Alessandro Franchi (1819-1878) *1856
* Erkebiskop Gaetano Aloisi Masella (1826-1902) *1877
* Kardinal José Sebastião (d’Almeida) Neto, O.F.M. Disc. (1841-1920 ) *1880
* Kardinal *António Mendes Bello* (1842-1929) *1884

## Referanser


## Eksterne lenker
* The Cardinals of the Holy Roman Church
Lothar Lindtner

**Per Lothar Lindtner** (1917–2005) var en norsk skuespiller. Han var bosatt i Bergen og hadde et stort antall roller på Den Nationale Scene gjennom 60 år.

Han var en av de mest kjente skuespillerne fra Bergen, med roller som for eksempel Bøschen i *[[Jan Herwitz]]*, Vingrisen i Nordahl Griegs *[[Vår ære og vår makt]]*, en rekke roller i Shakespeare-stykker, Njegus i *[[Den glade enke]]*, Leopold i *[[Sommer i Tyrol]]*, Per Degn i *[[Erasmus Montanus]]* og Loman i *[[En handelsreisendes død]]*. Han vil også bli husket for sanger som «Trikkevisen» og «Bauekorpsgutten».

Lindtner begynte sin karriere som åtteåring der han fikk rollen som den minste nissen i *[[Reisen til Julestjernen]]* i 1925. Etter dette spilte han i nærmere 400 forskjellige oppsetninger. Gjennom mesteparten av karrieren samarbeidet han mye med Rolf Berntzen, og disse to ble etter hvert kjent som et bergensk radarpar på scenen. Han bodde i Bergen hele sitt liv, med unntak av to perioder i Trondheim (1946&ndash;1948 og 1979&ndash;1982) og i perioden 1959&ndash;1961 da han var ved Edderkoppen teater i Oslo.

Fra TV huskes han kanskje som den myndige soknepresten i Fleksnes-episoden *[[Tryggere kan ingen være]]* fra 1982.

Han ble hedret med Kongens fortjenstmedalje i gull i 1967 og utnevnt til ridder av St. Olavs Orden i 1982. Han fikk tre barn, der en av disse gikk i farens fotspor, skuespilleren Lasse Lindtner. Han var også i en årrekke medlem av Norges Kommunistiske Parti, og Lindtners sønn Per Lothar Lindtner var i 1993–2001 leder for dette partiet.

Lothar Lindtner døde 14. april 2005 i Bergen, 87 år gammel. Begravelsesseremonien ble avholdt i Grieghallen. Lindtner er begravet på Solheim gravplass.

## Filmografi
* 1994 vestavind hotel resepsjonist hotellet i lovranger 
* 1999&ndash;2000: *[[Offshore]]* (TV-serie, ukjent antall episoder) – Hjalmar Mjelde
* 1993: *[[Kalle och anglarna]]* – Farfar
* 1982: *[[Fleksnes Fataliteter]]* – episoden *[[Tryggere kan ingen være]]* – Presten
* 1981: *[[Forfølgelsen]]* – Asser, gårdskar
* 1976: *[[Jan Herwitz]]* (TV) – Kjøpmann Bøschen
* 1973: *[[Kofferten]]* (TV)
* 1972: *[[Skuggen av ein helt]]* – Adolphus Grigson
* 1970: *[[Exit (1970)|Exit]]*
* 1963: *[[Den stundesløse]]* (TV) – Oldfux
* 1961: *[[Bussen (film)|Bussen]]* – Mann fra busselskap
* 1961: *[[Oss atomforskere i mellom]]*
* 1961: *[[Hans Nielsen Hauge (film)|Hans Nielsen Hauge]]* – Kjøpmann i Bergen
* 1960: *[[Millionær for en aften]]*
* 1951: *[[Ukjent mann]]* – 1. Betjent

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* Lothar Lindtners profil hos Sceneweb
Danielle Rousseau

**Danielle Rousseau** er en fiktiv figur i den amerikanske TV-serien *[[Lost]]*, en serie som forteller om livene til over førti mennesker etter at deres fly krasjet på en øde øy i Stillehavet. Den kroatiske skuespilleren Mira Furlan framstilte figuren Danielle Rousseau, en forsker som har forlist på øya 16 år tidligere. Etter Furlan besluttet å forlate TV-serien, ble figuren Danielle Rousseau framstilt av den langt yngre amerikanske skuespilleren Melissa Farman i sjette sesong av serien. Rousseau var en figur som jevnlig ble vist i mindre segmenter av serien fra sesong en til fire, foruten også en episode hvor hennes stemme ble hørt.

Figuren, som ble referert til som «den franske kvinnen», ble introdusert tidlig i første sesong. 16 år før flykrasjet var Rousseau et medlem av et fransk forskningsskip som gikk på grunn på øya. To måneder etter han hun var strandet på øya fødte hun datteren Alex, spilt av Tania Raymonde. Imidlertid ble Alex tatt av øya opprinnelige beboere, en gruppe som Rousseau kalte for «de andre». Hennes fremste mål er å bli gjenforent med datteren, noe som ble oppnådd i siste episode av tredje sesong, «Through the Looking Glass». Foreningen var kortvarig da Rousseau ble skutt og drept av en gruppe leiesoldater i midten av fjerde sesong.

TV-seriens manusforfattere skrev Rousseau ut av serien på forespørsel av Furlan som ikke ville reise til Hawaii for å filme sine scener, skjønt hun senere kalte dette for et usant rykte. En del av årsakene var den amerikanske forfatterstreiken i 2007–2008 som forsinket serien. Senere ble dog en yngre versjon av Rousseau gjeninnført i serien.

## Referanser


## Se også
*Liste over rollefigurer i Lost
Rømme

**Rømme** er laget av fløte eller blanding av helmelk og fløte som er syrnet. Rømmen syrnes ved hjelp av en bakteriekultur, enten naturlig eller tilsatt melkesyrekultur. Vanlig rømme inneholder 18–20 % melkefett, og såkalt seterrømme har 35 % fett, i likhet med kremfløten som er råvare. Rømme har en tykk konsistens og en sur/syrlig lukt.

Rømme brukes mye som ingrediens i matretter, og brukes av noen også på pannekaker og vafler. I Norge brukes seterrømme til for eksempel koking av rømmegrøt.

Rømme med 18 til 20 % fett markedsføres i Norge med den noe upresise betegnelsen *Lettrømme*.

## Se også
* Yoghurt – syrnet melk
WGC Invitational

**WGC&ndash;Bridgestone Invitational** er en turnering i golf for profesjonelle herregolfere. Den er del av World Golf Championships og har offisiell status både på PGA-touren og Europatouren. Turneringen ble etablert i 1999 og avløste *World Series of Golf*. Frem til 2005 var den kjent som WGC&ndash;NEC Invitational.

Turneringen spilles av omkring 75 spillere, noe som er rundt halvparten av det som er vanlig i andre profesjonelle turneringer. Kun de beste spillerne i verden inviteres til å delta. Pr. 2004 har turneringen alltid vært arrangert i USA, og med unntak av 2002 alltid på Firestone Country Club i Ohio.

## Vinnere

## Eksterne lenker
*
Russells paradoks

**Russells paradoks** ble formulert av Bertrand Russell i 1901, og viser at den naive mengdelæren til Cantor og Frege inneholder selvmotsigelser. La *M* være mengden av alle mengder som ikke inneholder seg selv,

:M = \{A|A\notin A\}.

Denne definisjonen fører til en motsigelse, når man prøver å avgjøre om *M* selv er et element i *M*: Antar man at *M* ikke er et element i *M*, altså at *M* ikke inneholder seg selv, så oppfyller *M* egenskapen som medfører medlemskap i *M*, og er dermed et element i *M*. Og motsatt: Hvis man antar at *M* er et element i *M*, så fører medlemskapet til at *M* må ha egenskapen som definerer alle medlemmene, nemlig å ikke inneholde seg selv, og dermed er ikke *M* et element i *M*.

:M \in M \Rightarrow M \notin M

:M \notin M \Rightarrow M \in M

Det finnes mange formuleringer av Russells paradoks. En kjent versjon er barbereren som barberer alle som ikke barberer seg selv. Barberer barbereren seg selv?

At det var mulig å formulere et paradoks i den naive mengdelæren, gjorde at man så det nødvendig å bygge opp mengdelæren på en annen måte. I aksiomatisk mengdelære kan ikke «mengden av alle mengder som ikke inneholder seg selv» være en mengde, og paradokset blir dermed unngått.
Torgeir Bryn

**Torgeir Bryn** (født 19. august 1964) er en norsk tidligere basketballspiller. Han er den første skandinaven som spilte i den profesjonelle amerikanske basketballigaen NBA, og hittil også den eneste nordmannen. Han spilte som center eller power forward på banen og er 207 cm høy.

## Amerikansk karriere
Bryn spilte for Texas State University fra 1987 til 1989 før han signerte en kontrakt med Los Angeles Clippers den 21. oktober 1989. Der fikk han ti minutters spilletid i til sammen tre kamper. I disse kampene scoret han fire poeng, tok to returer, hadde to stjelinger og blokkerte et skudd før han ble sagt opp fra klubben den 17. november det samme året.

### Statistikker fra Bryns amerikanske karriere
#### Tegnforklaring

#### Sesongspill

## Europeisk karriere
Bryn har også spilt profesjonelt for en rekke klubber i Europa; blant annet ALM Everux i Frankrike, CB Estudiantes i Spania, BC Žalgiris i Litauen, Aris BC i Hellas, CB Breogán i Spania, SL Benfica i Portugal, Élan Béarnais Pau-Orthez i Frankrike og Le Mans Sarthe Basket i Frankrike.

Moderklubben hans i Norge er Ammerud Basket. Her var han med å vinne klubbens første NM i 1982. Han spilte også på laget som tok NM-titler i årene 1983 og 1985. Ammerud gjorde i 2007&ndash;2008-sesongen et comeback i BLNO, hvor Bryn også gjorde sitt comeback i en alder av 43 år. Dette comebacket ble enda mer spesielt ettersom han spilte på lag med sin sønn, Martin Bryn. I BLNO har Torgeir Bryn også spilt for Oslo Kings og Harstad Vikings i tillegg til at han har spilt 111 kamper for Norges herrelandslag i basketball. Etter 2009/2010-sesongen ga han seg som aktiv spiller, men fungerer fortsatt som lagkontakt for eliteserielaget til Ammerud.

## Ut over basketball
I tillegg til sin basketballkarriere har Torgeir Bryn også vært gjest i gameshowet Ylvis møter veggen og han har vært en av *de ukjente* i TV-programmet «Hvem er hvem?» Også deltatt to ganger på Golden Goal. Var også med i programmet Amatørenes aften. Hadde også en liten rolle i siste sesong av Lillyhammer.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Det bayerske Julius-Maximilian-universitetet i Würzburg

**Det bayerske Julius-Maximilian-universitetet i [[Würzburg]]** (***Bayerische Julius-Maximilians-Universität Würzburg***) i Franken ble grunnlagt av fyrstbiskop Johann I av Egloffstein den 10. desember 1402 med tillatelse fra pave Bonifatius IX. Universitetet ble åpnet for ikke-katolikker av fyrstbiskop Friedrich Carl von Schönborn i 1734. Universitetet mistet sitt kirkelig-katolske preg i forbindelse med sekulariseringen da Würzburg kom under bayersk herredømme i begynnelsen av det 19. århundre og bispedømmet Würzburg opphørte å være en suveren stat.

Det er 18 959 studerende ved universitetet (2004/2005). Studentene utgjør rundt 15 % av Würzburgs befolkning. Universitetet er med 350 professorer og 2700 vitenskapelige medarbeidere byens nest største arbeidsgiver. Det finnes fakulteter for bl.a. teologi, filosofi (I, II og III, herunder alle andre humanistiske og samfunnsvitenskapelige fag), jus, medisin, matematikk og informatikk, biologi, kjemi, fysikk og astronomi, geovitenskaper, og økonomi.

## Nobelprisvinnere med tilknytning til universitetet
* 1901 Wilhelm Conrad Röntgen (fysikk)
* 1902 Emil Fischer (kjemi)
* 1907 Eduard Buchner (kjemi)
* 1919 Johannes Starck (fysikk)
* 1922 Wilhelm Wien (fysikk)
* 1935 Hans Spemann (biologi)
* 1985 Klaus von Klitzing (fysikk)
* 1988 Hartmut Michel (kjemi)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Friedrich Carl von Schönborn

**Friedrich Carl von Schönborn** (født 3. mars 1674 i Mainz, død 26. juli 1746 i Würzburg) var fyrstbiskop av Würzburg og Bamberg og riksvisekansler for Det tysk-romerske rike. 

## Liv og virke
### Bakgrunn
Friedrich Carl von Schönborn var andre sønn av den kurmainzske statsminister og nevø av Mainz' kurfyrst-erkebiskop, Lothar Franz von Schönborn. Hans eldre bror og for-forgjenger i Würzburg var Johann Philipp Franz von Schönborn. Hans yngre brødre var Hugo Damian von Schönborn og Franz Georg von Schönborn.

I 1681 ble han sendt for å studere ved jesuittenes skole i Aschaffenburg. Havn ble domherrere i Würzburg i 1683 og i Bamberg i 1685. Han studerte så sammen med sin bror Johann Philipp Franz i Würzburg, Mainz, Aschaffenburg og Roma (Germanicum). Hans Grand Tour bragte ham til Nederlandene, England og Frankrike. Han avsluttet studiene ved Sorbonne.

Han mottok de lavere vigsler i 1701. I 1703/4 sendte hans onkel Lothar Franz som envoyé for erkebispedømmet Mainz til det keiserlige hoff i Wien.

### Karriere
Han ble sendt på diplomatiske oppdrag til Polen, Sverige, Preussen og Sachsen. Han formidlet mellom keiseren og paven under den spanske arvefølgekrig, og sikret seg Habsburgernes tillit, noe som imidlertid var til hinder for at han kunne etterfølge sin onkel som kurfyrste-erkebiskop i Mainz.

Etter onkelen Lothar Franz' død i 1729 kunne han etterfølge ham som fyrstbiskop av Bamberg, og et halvt år senere fikk han også bispedømmet Würzburg. Hans regjeringstid var økonomisk og kunstnerisk en blomstringstid for begge de frankiske høystiftene. Han var byggherre eller renovator for omkring hundre kirkebygg, byggherre for sommerresidensen Schloss Werneck, Münsterschwarzach og etter 24 års byggetid den som fullførte oppføringen av den berømte fyrstbiskoppelige Würzburg-residensen. Schönborns byggeiver var uten paralleller i høystiftenes historie, og bidro også til stor velstand.

Hans reformer innen justis og forvaltning var preget av tidlig-opplysningstidsstrømninger. Han ga også universitetene massiv støtte, og var særlig opptatt av naturvitenskaper og medisin.

Med hans død ble en æra av Schönborn-fyrsters regjeringstid avsluttet. 

Han er en slektning av den langt senere kardinal Christoph von Schönborn.

## Referanser


## Litteratur

* 
* 
* 
* 
* Carolo Pisani und Franz Joseph von Oberkamp: *Historia morbi et mortis*. 1746 (Google Books).
* Carolus Pisani mit Franz Joseph von Oberkamp, Georg Christoph Stand, Johann Heinrich Schmitz, Johann Heinrich Hilterman, Nicolaus Göpffert und Michael Simon: *Unterthänig-gehorsamster Bericht der höchst-betrübten Exenteration und Balsamation des in GOtt seeligst entschlaffenen Hochwürdigsten des Heil. Römis. Reichs Fürsten und Herrn Herrn Friderich Carln, Bischoffen zu Bamberg und Wirtzburg, Herzogen zu Francken, Unsers Gnädigsten Fürsten Herrn Herrn*. Würzburg 1746 (Google Books).
Peter Bonetti

**Peter «The Cat» Bonetti** (født 27. september 1941, død 12. april 2020) var en britisk fotballkeeper. Han spilte for Chelsea FC, St. Louis Stars og . Han kom til Chelsea fra ungdomslaget til Reading. Han spilte 729 kamper for Chelsea i perioden 1959&ndash;1979, en rekord den gangen. I 1975 spilte han en sesong for den amerikanske klubben St. Louis Stars.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Wilhelmøya

**Wilhelmøya** er en øy nordøst for Olav V Land på Spitsbergen på Svalbard. Øya ligger i Hinlopenstretet. Øya har et areal på 120&nbsp;km².

Øya er oppkalt etter Wilhelm I, keiser av Preussen; senere Tyskland.

## Eksterne lenker
*
Adolf Bertram

**Adolf Kardinal Bertram** (1859–1945) var en av Den katolske kirkes kardinaler, og var erkebiskop av Breslau. Han ble opprinnelig utnevnt hemmelig til kardinal (*[[in pectore]]*).

## Liv og virke
Adolf Bertram studerte til prest i Würzburg og München og ble presteviet i 1881 i Würzburg. Fra 1882 til 1884 studerte han deretter kirkerett i Roma og tok doktorgrader i teologi og i kirkerett.

I 1906 ble han utnevnt til biskop av Hildesheim. Den 25. mai 1914 ble han så utnevnt til fyrstbiskop av Breslau. På grunn av de vanskelige politiske forhold i Tyskland utnevnte pave Benedikt XV ham til kardinal uten å kunngjøre navnet hans (reservert *in pectore*) i 1916. Han publiserte navnet etter at første verdenskrig var over, i slutten av 1919, og kardinalen fikk da tittelkirken *[[Sant'Agnese fuori le mura]]*.

Fra 1919 til sin død var han formann for Fulda-konferansen, som det tyske katolske bispemøtet ble kalt.

Da Bernhard Lichtenberg, domprost i St. Hedwig-katedralen i Berlin, i mars 1933 arrangerte et møte mellom kardinal Bertram og den jødiske bankieren Oskar Wassermann (1869–1934) i et forgjeves forsøk på å få Bertram til å protestere mot Nazi-Tysklands antisemittiske boikott av jødiske forretninger, avviste Bertram å gi sin støtte, under henvisning til at dette lå utenfor kirkens område. Margarete Sommer (1893–1965) måtte oppgi sin stilling ved Berlins universitet da Hitler kom til makten i 1933. Grev Konrad von Preysing som var biskop i Berlin, ansatte henne i 1935 for å ivareta kvinnenes interesser i bispedømmet. I likhet med biskop von Preysing engasjerte Sommer seg også for å hjelpe jøder og samlet inn dokumentasjon for det pågående folkemordet. Ikke minst dro hun jevnlig til Breslau i håp om støtte fra kardinal Bertram. Men han var mest opptatt av å unngå konflikt med Hitler og gikk lei av Sommer.

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
* Kardinal Scipione Rebiba (1504–1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532–1602) *bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540–1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566–1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi (1595–1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595–1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595–1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623–1698) *1666
* Pave Benedikt XIII (1649–1730) *1675
* Pave Benedikt XIV (1675–1758) *1724
* Kardinal Giovanni Carlo Boschi (1715–1788) *1760
* Kardinal Bartolomeo Pacca (1756–1844) *1786
* Kardinal Francesco Serra Cassano (1783–1850) *1817
* Erkebiskop Joseph Maria Johann Nepomuk von Fraunberg (1768–1842) *1819
* Kardinal Johannes von Geissel (1796–1864) *1837
* Biskop Eduard Jakob Wedekin (1796–1870) *1849
* Kardinal Paul Ludolf Melchers (1813–1895) *1858
* Biskop Johannes Heinrich Beckmann (1803–1878) *1866
* Biskop Daniel Wilhelm Sommerwerk (Jacobi) (1821–1905) *1871
* Kardinal Georg von Kopp (1837–1914) *1881
* Kardinal *Adolf Bertram* (1859–1945) *1906

## Referanser


## Eksterne lenker
* The Cardinals of the Holy Roman Church
Sächsische Staatskapelle Dresden

**Sächsische Staatskapelle Dresden** (det saksiske statskapellet i Dresden) er et av de eldste og mest tradisjonsrike orkestre i verden. Det ble grunnlagt 22. september 1548 av kurfyrst Moritz av Sachsen. Det er antagelig det orkester i verden som har vært i uavbrutt aktivitet lengst. Det har tilhørt de ledende orkestre i Europa gjennom et stort antall musikalske epoker. Orkestret spiller ved Semperoperaen.

Hoffkapellmestre ved det saksiske hoffet inkluderte Johann Walter, Heinrich Schütz og Johann Adolf Hasse. I det 19. århundre ledet Carl Maria von Weber, Richard Wagner og Ernst von Schuch statskapellet. Orkesterets offentlig konsertvirksomhet begynte på 1800-tallet; i 1858 ble abonnementskonserter innført. Dirigenter i det tyvende århundre inkluderer Fritz Reiner, Fritz Busch, Karl Böhm, Rudolf Kempe, Franz Konwitschny, Otmar Suitner, Kurt Sanderling og Herbert Blomstedt. Fra 1992 til sin død i 2001 ledet Giuseppe Sinopoli orkestret. Dets nåværende sjefsdirigent er Bernard Haitink, æresdirigent er ''Sir'' Colin Davis.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Ilulissatfjorden

**Ilulissatfjorden** er en isfjord på vestkysten av Grønland som er med på UNESCOs verdensarvliste. Fjorden munner ut i Diskobukta og har fått navnet sitt fra Ilulissat, en liten fiskerlandsby innerst i fjorden. Lengden er om lag 40 km.

Ilulissatfjorden er en isfjord fordi den stadig får tilført is fra Sermeq Kujalleq, en rasktflytende isbre med en fart på om lag 20 meter i døgnet. Dette fenomenet finner man bare på Grønland, Svalbard og i Antarktis.

## Se også
* Kangia (Inuit for *Jakobshavns Isfjord*)

## Eksterne lenker
* UNESCOs side om Ilulisstfjorden
* Bilder fra Ilulissatfjorden
František Tomášek

**František Tomášek** (født 30. juni 1899 i Studénka nær Olmütz (nå Olomouc) i Mähren i Østerrike-Ungarn, død 4. august 1992 i Praha i Tsjekkia) var en av den katolske kirkes kardinaler, opprinnelig utnevnt til det *[[in pectore]]*, og erkebiskop av erkebispedømmet Praha.
## Liv og virke
### Prest
František Tomášek fikk sin presteutdannelse ved seminaret i Olomouc, og ble presteviet i Olomouc den 5. juli 1922. Som prest var han tilknyttet dels sjelesorgen, dels presteseminaret, i Olomouc. 
### Hjelpebiskop i Olomouc
Han ble utnevnt av pave Pius XII til hjelpebiskop av Olomouc den 12. oktober 1949.

De tsjekkoslovakiske kommunister begynte en innbitt forfølgelse av Den katolske kirke, og biskop Tomášek var blant de mange som fikk føle det. Han ble internert i en tvangsarbeidsleir og måtte arbeide der fra 22. juli 1951 til 28. mai 1954.

Deretter kunne han gjenoppta sin sjelesørgergjerning, og kunne også reise til Roma og delta på annet Vatikankonsil 1962&ndash;1965. 

Den 18. februar 1965 ble han apostolisk administrator av erkebispestolen Praha. Det var imidlertid umulig for Paven å utnevne ham til erkebiskop der på grunn av kommunistenes brutale kirkepolitikk.
### Kardinal (først helmmelig), og erkebiskop av Praha
Den 24. mai 1976 kreerte pave Paul VI kardinaler, og blant dem var det to hvis navn ble holdt tilbake (reservert «in pectore»). Men året etter, den 27. juni 1977, publiserte paven at den ene av dem var  František Tomášek, med *[[Santi Vitale, Valeria, Gervasio e Protasio]]* som tittelkirke. Senere samme år, den 30. desember 1977, ble han utnevnt til erkebiskop av Praha.

Kardinal František Tomášek deltok ved de to konklaver under «trepaveåret» 1978, 25.&ndash;26. august og 14.&ndash;16. oktober.

Han fratrådte som erkebiskop av Praha den 27. mars 1991, og døde et drøyt år etter, den 4. august 1992 i Praha.

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:

* Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
* Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
* Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
* Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
* Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
* Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
* Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
* Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
* Kardinal Costantino Patrizi Naro (1798-1876) *1828
* Kardinal Lucido Maria Parocchi (1833-1903) *1871
* Pave Pius X (1835-1914) *1884
* Pave Benedikt XV (1854-1922) *1907
*'Pave Pius XII (1835-1958) *1917
* Erkebiskop Saverio Ritter (1884-1951) *1935
* Erkebiskop Josef Beran (1888-1969) *1946
* Erkebiskop Joseph Matocha (1888-1961) *1948
* Kardinal *František Tomášek* (1899-1992) *1949
## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*  Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Mirjam Kristensen

**Mirjam Kristensen** (født 17. mai 1978 i Lyngdal) er en norsk forfatter.

Hun gikk på barneskolen i Flekkefjord og hadde ungdomsårene i Lyngdal. Hun er gift med forfatteren Pål Gitmark Eriksen og paret er bosatt i Kristiansand.

Kristensen er utdannet  cand. mag. med mellomfag i litteraturvitenskap. Hun har grunnfag i bibliotek- og informasjon ved Høgskolen i Oslo, og har gått Forfatterskolen på Heimly Folkehøgskole.

Hun debuterte i 2000 med romanen *Dagene er gjennomsiktige*, som hun mottok Tarjei Vesaas' debutantpris for. I 2007 mottok hun Bjørnsonstipendet. Juryen uttalte: «Mirjam Kristensen har markert seg som en forfatter som får leseren til å lytte. Hun har alltid noe viktig å fortelle, og gjør det med et mesterlig fortellergrep». Hennes bøker er oversatt til både fransk og tysk og hennes *Dagene er gjennomsiktige* kom på 11.-plass i en kåring av Sørlandets beste bøker som *[[Fædrelandsvennen]]* gjennomførte høsten 2008.

## Bibliografi
* *Dagene er gjennomsiktige* &ndash; roman (2000) &ndash; nominert til Sørlandets litteraturpris 2000
* *De som er ute i regnværet* &ndash; (2001) &ndash; vinner av Sørlandets litteraturpris 2002
* *En ettermiddag om høsten* &ndash; roman (2006)
* *Et rikt liv* &ndash; (2009) &ndash; nominert til Sørlandets litteraturpris 2010
* *Etter freden, Barn av konsentrasjonsleirfanger forteller* &ndash; fagbok, Stiftelsen Arkivet (2009)
* *Jeg har ventet på deg* &ndash; roman (2014) - nominert til Sørlandets litteraturpris 2015
**Et plutselig mørke* - roman (2020) &ndash; vinner av Sørlandets litteraturpris 2021

## Priser
* 2000: Tarjei Vesaas' debutantpris, for *Dagene er gjennomsiktige*
* 2002: Sørlandets litteraturpris, for *De som er ute i regnværet*
* 2007: Bjørnsonstipendet
* 2010: Amalie Skram-prisen
* 2021: Sørlandets litteraturpris, for *Et plutselig mørke*

## Referanser


## Kilder
*Presentasjon av Mirjam Kristensen i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider

## Eksterne lenker
* «Mirjam Kristensen» i Store norske leksikon
* Mirjam Kristensen hos Vestlandsforfattere 
* Mirjam Kristensen Oktober forlag
* Mirjam Kristensen i NRK Forfatter
* Mirjam Kristensen i Dagbladet Forfatter
* Mirjam Kristensen i Aftenposten Alex
*Digitaliserte bøker av Mirjam Kristensen i Nasjonalbiblioteket
*Artikler om og av Mirjam Kristensen i Norart
Sigmund Løvåsen

**Sigmund Løvåsen** (født 1977) er en norsk forfatter.

Løvåsen har gått på Forfatterstudiet i Bø og studert ved Universitetet i Oslo og Litterär Gestaltning ved Göteborgs universitet. Han debuterte i 2003 med romanen *[[Nyryddinga]]*, som han mottok flere priser for. Også oppfølgeren *[[Brakk (roman)|Brakk]]* (2006) vakte stor oppmerksomhet hos kritikerne.

Løvåsen var i perioden 2012–2017 leder av Den norske Forfatterforening. Han ble etterfulgt av Heidi Marie Kriznik.

## Bibliografi

* *[[Nyryddinga]]* &ndash; roman (2003)
* *Daga* &ndash; skuespill (2004); oppført på Hedmark Teater (2004)
* * [[Brakk (roman)|Brakk]] * &ndash; roman (2006)
* * [[Vente på fugl]] * &ndash; skuespill (2008) 
* *Mamsell Iversen* &ndash; roman (2009)
* * [[Vid din sida]] * &ndash; skuespill (2011)
* *[[Kjell Aukrust]] : En biografi* (2020)

## Priser
* Tarjei Vesaas' debutantpris 2003, for *Nyryddinga*
* P2-lytternes romanpris 2003, for *Nyryddinga*
* Sigmund Skard-stipendet 2006
* Bjørnsonstipendet 2010

## Kilder
*Presentasjon av Sigmund Løvåsen i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider

## Referanser


## Eksterne lenker
* Sigmund Løvåsen  hos Norske Dramatikeres Forbund
* Sigmund Løvåsen i NRK Forfatter
Heidi Marie Kriznik

**Heidi Marie Kriznik** (født 1970) er en norsk forfatter. Hun vokste opp i Vestby. Hun debuterte i 2002 med romanen *Applaus*, som hun mottok Tarjei Vesaas' debutantpris for.

I januar 2009 blei Kriznik tildelt Landslaget for språklig samlings litteraturpris for 2008. I juryens grunngiving heter det blant annet: «Krizniks romaner viser en stillferdig, men intens innlevelse i menneskers sinn. Hun gir oss truverdige innblikk i skjebner som opplever dramatiske øyeblikk midt i hverdagen, vanlige folk som får det kasta på seg at å leve er også å miste. Historiene er dyktig fortalt, i et ujålete språk skriver Kriznik oppsiktsvekkende godt og rørende om relasjoner mellom mennesker».

I mars 2017 ble Heidi Marie Kriznik valgt som ny leder av Den norske Forfatterforening.

## Bibliografi
* 2002: *Applaus* (roman) – om en polsk far som kom til Norge på grunn av Cirkus Arnardo
* 2007: *Borte en vinter* (roman)
* 2012: *Du kan sove her* (roman)
* 2015: *Den delte byen* (sakprosa) – om ulikhetene i levekårene i ulike bydeler i Oslo
* 2025: *Bevisets stilling og andre noveller*

## Priser
* Tarjei Vesaas' debutantpris 2002, for *Applaus*
* Tildelt Bokhandelens forfatterstipend for *Borte en vinter*
* Språklig samlings litteraturpris 2008

## Referanser


## Kilder
*Presentasjon av Heidi Marie Kriznik i Forfatterkatalogen på Forfattersentrums nettsider

## Eksterne lenker
* Krizniks webside
* Heidi Marie Kriznik i Dagbladet Forfatter
* Heidi Marie Kriznik i NRK Forfatter
* Presentasjon på Oktobers nettsider
Skøyen

**Skøyen** er et strøk i bydel Ullern i Oslo. Strøket består både av næringsområder og boligbebyggelse, og er kanskje det som har hatt den sterkeste utviklingen på hele vestkanten de siste tiårene: Forvandlingen fra et industriområde til et moderne næringsområde startet på 1980-tallet.

## Området
### Navnet fra gammelt av
Navnet kommer av *Skǫðin*. Første ledd er av ukjent betydning mens siste ledd stammer fra ordet *-vin* som betyr havnegang/beite/eng. Uttalen er *Skøi* med to adskilte stavelser.

Skøyen gård var først delt i to, Søndre og Nordre, siden i fire: 
*Søndre Skøyen, også kalt Skøyen hovedgård, ved enden av Prinsessealléen. Dagens bygning er fra 1856.
*Midtre Skøyen, Prinsessealléen 22. Dette var hovedbølet på Søndre Skøyen fram til 1856. 
*Nedre Skøyen, Prinsessealléen 8, ble utskilt i 1817. Bruket har gardsnummer 3 og bruksnummer 59. Gardsbruket blir også kalt Søndre Skøyen og Maschmanns løkke.
*Nordre Skøyen, Heggeliveien 31, ble utskilt i 1617 og bygd på den tidligere husmannsplassen *Skøyenbråten*.

### Dagens navn i området
Delområdet Skøyen består ifølge de administrative grunnkretser i Oslo kommune av: Amalienborg, Madserud, Søndre Skøyen og Sjølyst. I stor grad dekker strøket Skøyen også de nevnte områdene, selv om Sjølyst har et visst kjent navn på egen hånd. På Skøyen ligger også Skøyenparken.

## Historie og utvikling
Det ble etterhvert boligbygging på de gamle gårdene, og kommunikasjon ble bygget ut. Skøyen stasjon på Drammenbanen åpnet i 1872, og trikkelinjen Skøyenlinjen ble forlenget fra Skarpsno til Skøyen i 1903.

### Dagens Skøyen
Skøyen er i dag et moderne byområde, og er der det urbane Oslo begynner i vest. Det er mye moderne kontorlokaler og bilforretninger i strøket, samtidig som de gamle bygårdene er bevart. Per 2012 arbeider det mer en 10.000 ansatte i umiddelbar nærhet til stasjonsområdet, mens det pr 2016 er 21.000 ansatte totalt (innenfor grensene satt av Plan- og bygningsetaten).

## Bilder


Fil:Nedre Skøyen gård.jpg|Nedre Skøyen gård i Oslo, januar 1928
Fil:Sjølyst, Skøyen, Oslo. from air.jpg|Skøyen. Sjølyst i midten
Fil:Skoyen.jpg|Skøyen og Sjølyst sett fra bryggen på Lysaker.
Fil:Orkla hovedkontor Drammensveien 149 og Sofienlund i forgrunnen.jpg|Orklas hovedkontor fra 2019, Drammensveien 149 og Sofienlund i forgrunnen.
Fil:Skøyen stasjon med stasjonbygning og Drammensveien i undergang.jpg|Skøyen stasjon med stasjonbygning og Drammensveien i undergang.
Fil:Plassen der Karensyst allé møter Drammensveien.jpg|Plassen der Karenslyst allé møter Drammensveien. 


## Se også
* Karenslyst allé (Oslo)
* Drammensveien (Oslo)#Fra Olav Kyrres plass til Skøyen

## Referanser


## Litteratur
* Butenschøn, August A.: *Skøienboken*, Bind I 1984, Bind II 1978. Utgitt av I/S Skøienarealene, Oslo.

## Eksterne lenker
* Google Local map som viser satellittbilde og kart over Skøyen-området
Ahmed Rashid

**Ahmed Rashid** (født 1948 i Rawalpindi) er en pakistansk journalist og forfatter. Han arbeider som korrespondent i Sentral-Asia for *[[Daily Telegrah]]* og har skrevet for *[[The Wall Street Journal]]* og andre store aviser.

Rashids bok som ble utgitt i 2000 *Taliban: Militant Islam, Oil and Fundamentalism in Central Asia* er regnet som et grunnleggende arbeid som avslørte forbindelser mellom internasjonale oljeselskap, Taliban og den amerikanske etterretningen. Boka ble oppdatert med nytt materiale etter terrorangrepet 11. september 2001 og var den mest solgte boka utgitt av The New York Times i 5 uker.

Rashid skrev ved årsskiftet 2008–09 en artikkel i tidsskriftet *Foreign Affairs*, om en regional løsning på utfordringene i Afghanistan og Kashmir.  Artikkelen vakte stor oppmerksomhet og debatt, særlig i India.

Rashid bor i Lahore, Pakistan med kone og to barn.

## Referanser

## Eksterne lenker
* 
*
Lommelegen

**Lommelegen** var et nettsted tilknyttet det norske selskapet Aller Media AS. Nettstedet var knyttet til en bok med samme navn forfattet av legene Cecilie Arentz-Hansen og Kåre Moen, utgitt på Universitetsforlaget i 1998.

Selskapet Lommelegen AS ble etablert i Oslo i 1999. Nettstedet Lommelegen tilbød helseinformasjon og -tjenester via internett. Tilbudet til publikum besto av et søkbart artikkelregister om helse, sykdom, samliv og seksualitet, samt en svartjeneste der publikum kunne få svar av allmennleger og legespesialister. Etter hvert ble nettstedet også brukt som kilde av journalister som skrev om sykdom og helse.

I 2006 ble selskapet en del av Aller Internett, nåværende Aller Media AS.

I mai 2023 begynte eieren Aller Media å avvikle nettstedet.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Lommelegen
* Lommelegen AS
Guvernement

Et **guvernement** er en understatlig forvaltningsenhet ledet av en guvernør, som kan sammenlignes med norske fylker, men ofte med en høyere grad av lokalt selvstyre. I dag brukes guvernement oftest som oversettelse av arabiske *muhafazah*, og sjeldnere *wilayah*, men ordet kommer opprinnelig fra russisk *gubernija*, og ble brukt om de administrative hoveddistriktene i Det russiske keiserdømmet.

## I arabiske land
I mange arabiske land er et guvernement (arab.  **', [[Pluralis|pl.]]  **') en forvaltningsenhet direkte under staten (omtrent som fylker), mens i Saudi-Arabia betegner det en forvaltningsenhet under emiratene, som er forvaltningsenhetene på øverste nivå.

* Bahrains guvernementer
* Egypts guvernementer
* Iraks guvernementer
* Jemens guvernementer
* Jordans guvernementer
* Kuwaits guvernementer
* Libanons guvernementer
* Omans guvernementer
* Palestinas guvernementer
* Syrias guvernementer
* Tunisias guvernementer

I Irak er ofte guvernementene oversatt til provinser, i motsetning til hva som er vanlig i andre arabiske land.

## I Det russiske keiserdømmet

I Det russiske keiserdømmet ble betegnelsen guvernement (russisk:  *[[gubernija]]*, «ledet av en guvernør») brukt.
Etter den russiske revolusjon ble disse erstattet med oblaster.
Mintaqah

**Mintaqah** (arabisk **منطقة**, flertall مناطق *manāṭiq*) er et øverste forvaltingsnivå i Saudi-Arabia, Israel og Tsjad, og andre forvaltingsnivå i flere arabiske land. Det blir ofte oversatt som *region* eller *distrikt*. Den bokstavelige betydningeb er «region» eller «område».

## Bruk
* Regioner i Bahrain (tidligere øverste nivå, erstattet av guvernement)
* Regioner i Oman (tidligere øverste nivå sammen med guvernementer, i dag bare guvernementer)
* Regioner i Tsjad (øverste nivå)
* Provinser i Saudi-Arabia (øverste nivå, over guvernement)
* Distrikter i Syria (andre nivå, under guvernement) - En *mintaqah* i Syria ble tidligere kalt *[[qadaa]]*.
* Distrikter i Israel (øverste nivå)

## Referanser
Khost

**Khost**, noen ganger stavet **Khowst**, er en by i Afghanistan. Byen er administrasjonssenter i Khost-provinsen, en fjellrik region nær Afghanistans grense til Pakistan.

I løpet av den sovjetiske okkupasjonen av Afghanistan, ble den beleiret i over åtte år. I 2001 ble den okkupert av amerikanske tropper.

Flystripen til Khost som er  meter lang, var base for helikopter-operasjoner for både sovjeterne og senere amerikanerne.

## Eksterne lenker
*
Federico Tedeschini

**Federico Tedeschini** [født 12. oktober 1873 i Antrodoco ved Rieti i Italia, død 2. november 1959 i Roma) var en av den katolske kirkes kardinaler, opprinnelig kreert *[[in pectore]]* i 1933, navnet publisert i 1935, med *[[Santa Maria della Vittoria]]* som tittelkirke, pavelig diplomat og substitutt i Statssekretariatet.

Han deltok på konklavene (pavevalgene) i 1939 og 1958.
## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:

* Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
* Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
* Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
* Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
* Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
* Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
* Kardinal Giulio Maria della Somaglia (1744-1830) *1788
* Kardinal Carlo Odescalchi (1785-1841) *1823
* Kardinal Costantino Patrizi Naro (1798-1876) *1828
* Kardinal Lucido Maria Parocchi (1833-1903) *1871
* Pave Pius X (1835-1914) *1884
* Pave Benedikt XV (1854-1922) *1907
* Erkebiskop *Federico Tedeschini* (1873-1959) *1921

## Referanser


## Eksterne lenker
* Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Reidar Sandal

**Reidar Sandal** (født 24. mars 1949 i Vågsøy, Sogn og Fjordane) er en norsk tidligere politiker (Ap) og tidligere statsråd. Han ble innvalgt på Stortinget fra Sogn og Fjordane i 2001 og satt i to perioder fram til 2009. Han var første vararepresentant i fra 1989 til 2001, og møtte fast i Kjell Opseths statsrådtid fra 3. november 1990 til 22. desember 1995. Fra desember 2006 og ut stortingsperioden ledet Sandal finanskomiteen. Sandal tiltrådte som leder av Norges Banks representantskap i januar 2010. 

Reidar Sandal var kirke-, utdannings- og forskningsminister i perioden desember 1995–oktober 1997, først i Gro Harlem Brundtlands 3. regjering og deretter i Thorbjørn Jaglands regjering.

## Stortingets presidentskap
* 1993–1997: første varapresident i Stortinget fram til 22. desember 1995

## Stortingskomiteer
* 2005–2009: medlem av finanskomiteen, leder fra 5. desember 2006
* 2001–2005: medlem av kommunalkomiteen
* 2001–2009: medlem av valgkomiteen
* 1993–1997: medlem av finanskomiteen og valgkomiteen til 22. desember 1995
* 1989–1993: medlem av finanskomiteen fra 15. september 1992
* 1989–1993: medlem av sjøfarts- og fiskerikomiteen fra 8. november 1990 til 15. september 1992

## Medlemskap i regjering
* Statsråd Kirke-, utdannings- og forskningsdepartementet 22.12.1995–25.10.1996 
* Statsråd Kirke-, utdannings- og forskningsdepartementet 25.10.1996–17.10.1997 

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Kjell Opseth

**Kjell Olav Opseth** (1936–2017)  var en norsk politiker (Ap), elektriker og elektroingeniør fra Førde. Han satt på Stortinget fra Sogn og Fjordane i fem perioder 1981–2001, og hadde to statsrådposter, lengst som samferdelsminister.

## Gardermoen og Lærdalstunnelen
Kjell Opseth er den lengstsittende samferdselsministeren etter krigen, og er særlig kjent for to store, politiske seire:

* gjennomslag for å legge Østlandets nye hovedflyplass på Gardermoen
* gjennomslag for å legge stamvegen mellom Oslo og Bergen over Filefjell, med bygging av Lærdalstunnelen gjennom Sogn. Tunnelen var lenge verdens lengste tunnel for biltrafikk.

I saken om ny hovedflyplass for Østlandet samarbeidet Opseth tett med parlamentarisk leder i Ap, Kjell Borgen. I den forbindelse mente Opseth at det burde være mulig å nå den nye flyplassen fra Oslo sentrum på under 20 minutter. Flytoget som trafikkerer Gardermobanen gjennom Romeriksporten bruker 19 minutter. Det tok seks år fra vedtaket om plassering av den nye flyplassen ble truffet, til jernbanestrekningen kunne åpnes.

## Yrkesbakgrunn
Opseth ble utdannet fra Skiensfjordens tekniske fagskole i Grenland. Hjemme i Førde arbeidet han deretter som elektriker og elektroinstallatør fra 1953, som installasjonssjef for Førde kommunale elektristitetsverk 1966–1975, og som installatør og disponent hos AS NEBB-Førde 1975–1985.

## Politiske verv (utvalg)

* 1968–1976: formann i Førde Ap
* 1978–1982: fylkesleder i Sogn og Fjordane Ap

* 3. november 1990 til 25. oktober 1996: Samferdselsminister i Gro Harlem Brundtlands 3. regjering
* 25. oktober 1996 til 17. oktober 1997: Kommunalminister i Thorbjørn Jaglands regjering

* 1997&ndash;2001 Sekretær for Næringskomitéen
* 1989&ndash;1990 Sekretær for Samferdselskomitéen
* 1981&ndash;1989 Medlem av Energi- og industrikomitéen

## Referanser


## Litteratur
* Dag H. Nestegard *Hestehandlaren – Kjell Opseth ein biografi* Samlaget 2017 ISBN 9788252193824

## Eksterne lenker
* 
* 
*
Paktia (provins)

**Paktia-provinsen** er en av 34 provinser i Afghanistan. Den ligger øst i landet. Administrasjonssenteret er Gardiz. Tidligere dekket den også Khost-provinsen som nylig har blitt skilt ut som egen provins.

Doktor Najibullah Ahmadzai, tidligere president i Afghanistan er fra Paktia-provinsen. Han var født i Mellan-dalen. 

Paktia er del inn i tolv distrikt (administrasjonssentrene står i parentes):

*Azra (Sur Kac)
*Tsamkani (Chamkani)
*Dand Wa Patan (Ghondai)
*Gardiz (Gardiz)
*Zadran (Waza)
*ZaZi (Ali Khel)
*Jani Khel (Jani Khel)
*Lazha Mangal (Lazha)
*Sayed Karam (Seyyed Karam)
*Shamal (Shamal)
*Shwak (Shwak)
*Zurmat (Zarmal) 

## Viktige geografiske områder

Shahi-Kot Valley

## Referanser
EM i fotball 1988

**Europamesterskapet i fotball 1988** (**Euro 88**) ble spilt i Vest-Tyskland. Formatet var uforandret fra forrige mesterskap. Kvalifiseringen ble spilt i sju grupper med fire eller fem land, hvor gruppevinnerne gikk til sluttspillet. Vertsnasjonen var direkte kvalifisert. I sluttspillet ble landene trukket i to grupper på fire lag, hvor de to beste lagene i hver gruppe gikk til semifinaler hvor gruppevinnerne møtte laget som kom på andreplass i den andre gruppa. 

Sluttspillets store spiller var Marco van Basten, som med sine fem mål skal ha en stor del av æren for at  ble europamestere for første gang. Etter en del magre år hadde Nederland et storlag på gang, med spillere som van Basten, Ruud Gullit, Frank Rijkaard og Ronald Koeman som de største stjernene. Mesterskapets største skuffelse var , som måtte reise tidlig hjem etter tre strake tap i gruppespillet.  klarte heller ikke å leve opp til prestasjonene fra Mexico-VM og det foregående europamesterskapet. 

I semifinalene ble vertsnasjonen slått ut av Nederland, mens  slo . Dermed ble det ny kamp mellom Nederland og Sovjetunionen, som også hadde møttes i gruppespillet. I gruppespillet vant sovjeterne 1-0, men nederlenderne tok revansj i finalen og vant 2-0 etter scoringer av Gullit og van Basten.

## Sluttspillarenaer

*Olympiastadion, München – Kapasitet: 69&nbsp;000 
*Volksparkstadion, Hamburg – Kapasitet: 61&nbsp;000 
*Neckarstadion, Stuttgart – Kapasitet: 67&nbsp;000 
*Rheinstadion, Düsseldorf – Kapasitet: 68&nbsp;000 
*Waldstadion, Frankfurt am Main – Kapasitet: 61&nbsp;000 
*Müngersdorfer Stadion, Köln – Kapasitet: 60&nbsp;000 
*Parkstadion, Gelsenkirchen – Kapasitet: 70&nbsp;000 
*Niedersachsenstadion, Hannover – Kapasitet: 60&nbsp;000 

## Kvalifisering

Kvalifiseringen forløp omtrent slik man kunne forvente. De eneste overraskelsene var at  gikk til sluttspillet på bekostning av , og at regjerende mester  ikke klarte å kvalifisere seg etter at de fleste stjernene fra fire år tidligere, deriblant Michel Platini, hadde lagt opp.  vant mot Frankrike på Ullevaal, men dette var også Norges eneste seier i kvalifiseringen, og Norge endte nok en gang sist i gruppa etter blant annet to tap mot .

## Sluttspill

### Gruppe 1

Fredag 10. juni 1988

Lørdag 11. juni 1988

Tirsdag 14. juni 1988

Fredag 17. juni 1988

**Tabell**

### Gruppe 2

Søndag 12. juni 1988

Onsdag 15. juni 1988

Lørdag 18. juni 1988

**Tabell**

### Semifinaler

Tirsdag 21. juni 1988

Onsdag 22. juni 1988

### Finale
Lørdag 25. juni 1988

## Kilder
* Resultater og statistikk www.uefa.com
Khost (provins)

**Khost-provinsen** er en av 34 provinser i Afghanistan. Det ligger sørøst i landet. Administrasjonssenteret er Khost. Den var tidligere del av Paktia-provinsen.

## Referanser
Wilaya

Et **wilaya** er et arabisk ord som betegner et forvaltningsområde, eller en provins, oftest i arabiske land. En wilaya er som oftest det administrative nivået som ligger under  guvernementer.

## Se også
* Vilayet
* Wāli
Gardiz

**Gardez** eller **Gardiz** er administrasjonssenteret i Paktia-provinsen i Afghanistan. Byen ligger ikke langt fra Tora Bora-regionen med sine huler og tunneler, der det antas at Osama bin Laden gjemte seg.

Gardez ligger vest for Khost, 96 km sør for Kabul.

## Eksterne lenker
*
Joseph-Marie Trinh-Nhu-Khuê

**Joseph-Marie Trinh-Nhu-Khuê** (1898–1978) var en katolsk kardinal, opprinnelig utnevnt til det *[[in pectore]]*, og erkebiskop av Hanoi.

Joseph-Marie Trinh-Nhu-Khuê ble utnevnt til titulærbiskop og apostolisk vikar av Hanoi den 18. april 1950. I 1960 ble kirkedistriktet oppgradert til erkebispedømme.

Den 28. april 1976 kunngjorde pave Paul VI navnet på de kardinaler han skulle kreere den  24. mai 1976, og holdt tilbake to av navnene (reservert *[[in pectore]]*). Men da kreeringen fant sted i mai, ble det hele offentliggjort hva gjaldt Trinh-Nhu-Khuê. For den andres vedkommende, tsjekkeren František Tomášek, ble navnet holdt hemmelig ett år til.

Kardinal Joseph-Marie Trinh-Nhu-Khuê deltok ved de to konklaver under «trepaveåret» 1978, 25.&ndash;26. august og 14.&ndash;16. oktober. Han døde ikke lenge etter, den 27. november 1978.
## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:

* Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
* Biskop Claudio Rangoni (1559-1621) *1593
*Erkebiskop Wawrzyniec Gembicki (1559-1624) *1601
*Erkebiskop Jan Wężyk (1575-1638) *1620
*Biskop Piotr Gembicki (1585-1657) *1637
*Biskop Jan Gembicki (1602-1675) *1653
*Biskop Bonawentura Dobrogost Madaliński (1623-1691) *1672
*Biskop Jan Małachowski (1623-1699) *1677
*Erkebiskop Stanisław Szembek (1651-1721) *1690
*Biskop Felicjan Konstanty Szaniawski (1668-1732) *1707
*Biskop Andrzej Stanisław Załuski (1695-1758) *1724
*Erkebiskop Adam Ignacy Komorowski (1699-1759) *1749
*Erkebiskop Władysław Aleksander Łubieński (1703-1767) *1758
*Biskop Andrzej Mikołaj Stanisław Kostka Młodziejewski (1717-1780) *1767
*Biskop Kasper Kazimierz Kolumna Cieciszowski (1745-1831) *1775
*Biskop Franciszek Borgiasz Mackiewicz (1756-1842) *1817
*Biskop Michał Piwnicki (1771-1855) *1827
*Erkebiskop Ignacy Ludwik Pawłowski (1776-1842) *1829
*Erkebiskop Kazimierz Roch Dmochowski (1780-1851) *1841
*Erkebiskop Wacław Żyliński (1803-1863) *1848
*Biskop Aleksander Kazimierz Bereśniewicz (1823-1907) *1859
*Biskop Szymon Marcin Kozłowski (1829-1899) *1883
*Biskop Mieczyslaw Leonard Pallulon (1834-1908) *1883
*Erkebiskop Bolesław Hieronim Kłopotowski (1848-1903) *1897
*Biskop Jerzy Józef Elizeusz Szembek (1851-1905) *1901
*Biskop Stanisław Kazimierz Zdzitowiecki (1854-1927) *1902
*Kardinal Aleksander Kakowski (1862-1938) *1913
*Pave Pius XI (1857-1939) *1919
* Biskop Jean-Baptiste Nguyễn Bá Tòng (1868-1949) *1933
* Biskop Thaddée Anselme Lê Hữu Từ, O. Cist. (1897-1967) *1945
* Erkebiskop *Joseph Marie Trịnh Như Khuê* (1898-1978) *1950
## Referanser


## Eksterne lenker
* Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church