open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Flygekontrolltjeneste

**Flygekontrolltjeneste** er betegnelsen på en tjeneste som ytes til kontrollerte flyginger. Tjenesten har som formål å:
# forebygge og avverge sammenstøt:
## mellom luftfartøyer og
## mellom luftfartøyer og hindringer på manøvreringsområdet
# sørge for velordnet og rask trafikkavvikling.

Flygekontrolltjeneste utføres av en sertifisert flygeleder enten fra et kontrolltårn, en innflygningskontroll eller områdekontroll.

Flygelederen har tilgang til betjeningsenhet med høyttaler og mikrofon for en rekke basestasjoner for flyradio, og radarsystem med skjerm med et datagenerert bilde av eget luftrom med tilgrensende område, der grensene mellom de forskjellige luftrommene er angitt. Hvert fly markeres med posisjon, de siste få registrerte posisjonene, fart, høyde og kallesignal. Flyene har transponder som gir trykkhøyden og flere andre data om flyet via en sekundærradar.

Når et fly når grensen til et senters kontrollområde blir det "overlevert" (engelsk: *handed off* eller *handed over*) til kontrollsenteret i det nye området. I noen tilfeller innebærer denne overleverings-prosessen at det utveksles identifikasjon og detaljer mellom flygeledere slik at flygekontrolltjenester kan ytes på en sømløs måte. I andre tilfeller kan det sje en "stille overlevering" slik at mottakssentralen ikke krever noen koordinering dersom trafikken presenteres på en avtalt måte. Etter overleveringen får flyet en frekvensendring og begynner å snakke med neste kontrollør. Denne prosessen fortsetter til flyet blir overlevert til en terminalkontroller (for innflyging).
AFIS-enhet

**AFIS-enhet** (fra engelsk *aerodrome flight information service unit*) er en enhet som yter flygeinformasjons- og alarmtjeneste til luftfartøyer før avgang og landing innenfor en trafikkinformasjonssone og –område (TIZ/TIA) på en ikke-kontrollert flyplass. På en AFIS-enhet styres ikke lufttrafikken av flygeledere. Det er pilotene selv som tar sine avgjørelser basert på formidlet informasjon gitt av en AFIS-Fullmektig. 

En AFIS-Enhet er en lufthavn som i utgangspunktet har mindre enn 10.000 flybevegelser (landinger og avganger) i året. Ved flyplasser med mer trafikk enn 10.000 årlige flybevegelser (stamruteplassene) ytes det som regel flykontrolltjeneste, som da utøves av flygeledere og er en kontrollert enhet. Alle lufthavnene på det norske kortbanenettet er AFIS-Enheter.

## AFIS-enheter i Norge
Følgende offentlige flyplasser (alfabetisk) har AFIS-enheter som drives av Avinor:  

                                                                  
### Privatdrevne
Oversikt over flyplasser (alfabetisk) med AFIS-enheter som drives privat:

                                                                                  
## Kilder
*Avinor
*Store Norske Bedriftsnytt
*Kings Bay AS : Annual reports
Kirtland

**Kirtland** er en by i Lake County i Ohio. Ved folketellingen i 2010 hadde byen 6866 innbyggere. Den første kirke av Siste dagers hellige hadde sitt hovedsenter her fra 1831 til 1838.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
M109

**M109** er en amerikanskprodusert selvdreven haubits i 155 mm kaliber. Den ble for første gang tatt i bruk tidlig i 1960-årene og etter dette har den blitt kontinuerlig oppgradert. Mange land bruker M109.

## Bakgrunn
Utviklingen av M109 begynte i 1952 da den amerikanske hæren ba om en ny selvdreven haubits for å erstatte M44 selvdreven haubits. Til å begynne med ville man bruke en 156 mm haubits, men for å holde bestykningen NATO-kompatibel, bestemte man seg i 1956 for å benytte en 155 mm haubits. I 1959 var den første prototypen ferdig, under betegnelsen **T196**. En del problemer måtte fremdeles utbedres, og samtidig bestemte hæren seg for at kjøretøyet skulle utstyres med en dieselmotor for bedre rekkevidde, noe som førte til en ny prototype med betegnelsen **T196E1**. Denne ble akseptert i 1961 og satt i begrenset produksjon fra oktober 1962. I 1963 ble den standardisert som **M109** og i juni samme år ble de første haubitsene tatt i bruk av den amerikanske hæren.

## Varianter
* **M109** – Første produksjonsvariant utstyrt med en 155 mm M126 haubits.
* **M109A1** – Oppgradert variant produsert fra 1972. Forbedringer besto blant annet av et lengre løp som gav bedre rekkevidde for haubitsen.
* **M109A2** – Ytterligere oppgradert variant produsert fra 1978. Bedre ammunisjonskapasitet og andre forbedringer.
* **M109A3** – Betegnelse på M109A1 ombygd til M109A2-standard.
* **M109A4** – I produksjon fra 1990 med beskyttelse mot ABC-våpen som standard.
* **M109A5** – Betegnelse på tidligere varianter oppgradert til M109A4-standard.
* **M109A6 Paladin** – Omfattende modernisering av M109 satt i produksjon fra 1992. Skrog og chassis er uendret, men M109A6 er utstyrt med et helt nytt og større tårn. Ny M284 L/39 haubits og nytt ildkontrollsystem med blant annet GPS. Tatt i bruk av den amerikanske hæren fra 1993.
* **M109A7**, tidligere kjent med betegnelsen «M109A6 Paladin Integrated Management (PIM)» er en kandidat til å erstatte M109A6 Paladin i USA. Man starter med oppgradering av noen A6 i 2015, før man tar stilling til om den skal settes i fullskalaproduksjon i 2017. Denne varianten deler komponenter som motor, overføring og belter med M2 Bradley, og har støtte for bl.a. nettverksbaserte systemer.

## Norge
Norge anskaffet 126 M109A3G fra Tyskland i 1969 som en erstatning for den tauede M114. I løpet av siste halvdel av 1980-årene ble disse oppgradert til M109A3GN og fikk blant annet nytt og lengre løp (L/39). Forsvaret disponerte i 2006 56 M109NM artilleriskyts. I 2006–2007 ble 14 av disse videre oppgradert for 45 millioner kroner med blant annet ny interkom og nytt navigasjons- og posisjoneringssystem. Disse vognene har betegnelsen M109A3GNM, og tolv av disse var i daglig drift i Norge, fordelt på tre artilleribatterier. Forsvaret oppgir prisen på vognene til 13,6 millioner 1996-kroner.

### Utskiftning av M109 i Norge

I løpet av 2020 anskaffet Forsvaret  24 nye artilleriskyts av typen K9 Thunder. 55 M109 ble satt på lager. I 2022 donerte Norge 22 av disse til Ukraina under Ukraina-krigen.

## Referanser


## Bibliografi
* 
* 

## Eksterne lenker
*
Loch Ness

**Loch Ness** (fra skotsk-gælisk *Loch Nis*) er den nest største innsjøen i Skottland regnet i overflateareal og den største innsjøen regnet i vannmasse. Loch Ness er 56,4&nbsp;km² og 226 meter på det dypeste; i vannmasse inneholder Loch Ness mer vann enn det er vann i alle innsjøer i England og Wales til sammen. Innsjøen er mest kjent for «Nessie», et sjøuhyre som ifølge gamle historier, folketro og usikre observasjoner skal leve i innsjøen. 

Glenurquhart er en dal som grenser til sjøens Urquhart Bay. På bredden av Loch Ness ligger Urquhart Castle, som ble sprengt etter slaget ved Culloden i Skottland 1746, da engelskmennene var redd skottene skulle gjøre opprør igjen og da benytte slottet.

## Opphav
Loch Ness ligger i den lange, is-utgravde renna The Great Glen (Glen More) som løper sørover fra Inverness til Fort William, med fjorden Loch Linnhe som en forlengelse sørover. Hele dette systemet ble erodert ut av breer i siste istid og er derfor ikke særlig mer enn 10&nbsp;000 år gammelt.

## Dyreliv
Innsjøen har ganske kaldt og næringsfattig vann og lav produksjon. Den har en bestand av røye, men disse er for få og småfalne til å gi opphav til noe fiske av betydning.
## Sjøuhyret «Nessie»

Det er flere fortellinger om et påstått sjømonster, populært kalt «Nessie», i Loch Ness.  Ifølge gamle sagn kom den irske presten Columba av Iona til Skottland i år 565 for å omvende pikterne, det opprinnelige folkeslaget i Skottland. Da han og følget hans vandret langs bredden av Loch Ness, skal uhyret ha stukket hodet over vannet. Columba gjorde korstegnet mot monsteret og sa «vik fra meg», og monsteret dykket ned og forsvant igjen.

I 1933 bygde den britiske staten vei langs Loch Ness, og enkelte påstod at bråket fra byggingen vekket sjøormen.

Det er i moderne tid gjort flere forsøk på å spore opp uhyret uten resultat. En gang man gjennomsøkte sjøen med sonar, forsvant to markører fra der de ble lagt ut. Det spekuleres i om lokale kjøpmenn, som tjener godt på turismen knyttet til historiene om «Nessie», har bidratt til de angivelige sporene etter monsteret.

## Bildegalleri

Fil:Loch Ness And Sheep.jpg|Loch Ness er langstrakt og dyp.
Fil:Urquarth castle, Loch Ness.jpg|Ruinen etter Urquhart Castle ved Loch Ness. Den skotske borgen ble ødelagt av engelskmennene i 1746.
Fil:Loch Ness Centre 01.jpg|Turistinformasjon i tettstedet Drumnadrochit med utstilling om «Nessie», det påståtte sjøuhyret i Loch Ness.


## Eksterne lenker
* 
* Om «Nessie»
* Lenker knyttet til Loch Ness og «Nessie»
* Om kryptozoologi
Rikskommissær

**Rikskommissær**, noen steder også skrevet **rikskommisar**, (tysk: *Reichskommissar*) er en tittel som har blitt brukt dels om ledere for administrative regjeringer og dels om sivile administratorer av kolonier, spesielt mindre kolonier, i flere land.

Betegnelsen *Reichskommissar* ble brukt i Det tyske keiserriket fra 1871 til 1918 og i Det tredje riket fra 1933 til 1945. Etter kuppet mot Preussens sosialdemokratiske statsminister Otto Braun i 1932, benyttet hans etterfølgere tittelen rikskommissær. Tittelen ble i tillegg brukt for guvernørene i de tyske protektorater (tysk *Schutzgebiete*), og også brukt i de tyske koloniene. 

Under andre verdenskrig ble de sivile administratorene av noen tyske okkuperte områder titulert som reichskommissar. *[[Reichskommissariat Norwegen|Reichskommissarat für die besetzten Norwegischen Gebiete]]* var den øverste tyske sivile administrasjon i Norge fra 24. april 1940 med Josef Terboven som reichskommissar og øverste leder til 7. mai 1945. Terboven bestemte at tittelen reichkommisar ikke skulle oversettes til norsk.
 
## Se også
* Kommissær, person med offentlig fullmakt og myndighet
* Stattholder, embetsmann som står i spissen for styret i et land eller en provins på vegne av en fyrste
* Guvernør, person som styrer en provins, en koloni eller en annen del av et rike

## Fotnoter og referanser


## Eksterne lenker

* Artikkel om Reichskommissariat i Norsk Krigsleksikon
Otto Lilienthal

**Otto Lilienthal** (født 23. mai 1848 i Anklam i Mecklenburg-Vorpommern, død 10. august 1896 i Berlin) var en tysk flypioner og oppfinner. Han er anerkjent for å ha bygget det første vellykkede menneskebærende glideflyet, Derwitzer Gleiter («Derwitz glidefly») 1891. Selv om det var Sir George Cayley som bygget et vellykket menneskebærende glidefly nesten førti år tidligere.

Han har allikevel hatt stor innvirkning på flyvingen. Han utførte ca. 2 000 flyvninger med glideflyet sitt fra 1891 til hans død fem år senere. Lilienthal gjorde den grunnleggende forskningen innen aerodynamikk og flyvingenes form. Han la grunnlaget for brødrene Wrights motoriserte flyvning noen år senere.

Lilienthal opplevde en del flystyrt med glideflyet sitt, men disse var alle i lav hastighet og høyde og gjorde derfor ikke så mye skade. 9. august 1896 knakk vingen på glideflyet hans som følge av et kraftig vindkast, han falt 17 m rett ned og brakk ryggen. Han døde neste dag, etter å ha sagt: «Opfer müssen gebracht werden!» («offer må gjøres»)

Tegel lufthavn er oppkalt etter Lilienthal. Det finnes et minnesmerke over Lilienthal i Berlins ortsteil Steglitz. Dette minnesmerket heter Flyberget (se bilde).

## Referanser


## Eksterne lenker
* Lillienthal og hans glidefly
Oslo lufthavn (andre betydninger)

**Oslo lufthavn** kan vise til:

* En flyplass i Ullensaker, se Oslo lufthavn (Gardermoen)
* En nedlagt flyplass i Bærum, se Oslo lufthavn, Fornebu
* Oslo Lufthavn stasjon, en jernbanestasjon i Ullensaker
«Norge» (panserskip)

**«Norge»** var et panserskip av «Eidsvold»-klassen. 1. januar 1901 ble det for første gang heist kommando på «Norge». Dampskipet ble sammen med søsterskipet «Eidsvold» senket i Narvik under det tyske angrepet på Norge i 1940.
__TOC__
Stortinget vedtok i 1898 å anskaffe to panserskip i tillegg til «Tordenskjold» og «Harald Haarfagre» (Tordenskjold-klassen) som var levert i 1897. De ble sjøsatt i 1899 og døpt «Eidsvold» og «Norge». De fire skipene kostet til sammen 19 millioner kroner, noe som på den tiden utgjorde cirka en femdel av et års statsbudsjett.

Etter at Stortinget 7. juni 1905 vedtok å gå ut av unionen med Sverige, bevoktet panserskipene «Norge» og «Eidsvold» innseilingen til Kristianiafjorden i den spente situasjonen før Sverige gjennom Karlstadforhandlingene også aksepterte unionsoppløsningen.

Utviklingen gikk fort, og allerede i 1906 var «Eidsvold» og «Norge» blitt umoderne. I 1907 satte britenes HMS «Dreadnought» en ny standard for marinefartøyer.

I årene etter unionsoppløsningen ble «Norge» og «Eidsvold» brukt i utdannelsen av sjøfolk. «Norge» ble også brukt til representasjonsoppgaver. I 1910 fraktet «Norge» Bjørnstjerne Bjørnsons kiste hjem til Norge etter at dikteren døde i Paris. Under 1. verdenskrig lå panserskipene stort sett rolig. Etter 1. verdenskrig ble det ikke brukt penger på vedlikehold av «Eidsvold» og «Norge». I 1928 var «Norge» med under et statsbesøk i Finland. I november 1939 ble de to panserskipene sendt til Tromsø som et ledd i nøytralitetsvernet. 1. april 1940 ble skipene så forflyttet til Narvik.

9. april 1940 lå de utdaterte panserskipene i Narvik havn, og møtte her den tyske invasjonsflåten som seilte inn mot Narvik havn. En tysk forhandlingsoffiser bordet «Eidsvold» med anmodning om at skipene ble underlagt tysk kommando. Da nordmennene nektet å overgi seg, gikk den tyske offiseren fra borde og sendte opp et rødt signalbluss. Begge panserskipene («Norge» og «Eidsvold») ble senket av tyske torpedoer med store norske tap. «Eidsvold» rakk ikke å åpne ild, sank på bare 14 sekunder og tok med seg 175 av et mannskap på 181. I tillegg omkom to menn i fartøyets motorbåt. «Norge» åpnet ild uten å treffe, og gikk ned innen ett minutt etter to tyske fulltreffere som drepte 101 av et mannskap på 191. Senkningen av panserskipene var det største enkelttapet til Sjøforsvaret under krigen. Kritiske røster mente at det var uansvarlig å angripe de "overlegne" tyske skipene den morgenen, mens det ble hevdet av overlevende fra «Norge» at grunnen til den overlegne seieren til tyskerne skyldtes det dårlige været, hvor tett snøvær gjorde det nærmest umulig å sikte inn de tyske skipene i kikkertsikte.



Norge Brasseys.jpg|
Kongeinntoget i 1905, Panserskibet Norge, Kongen går ombord, Anders Beer Wilse, NF.W 03590.jpg|kong Haakon og dronning Maud går om bord i panserskipet Norge i Oslofjorden 25. november 1905


## Referanser


## Litteratur
*
*
*

## Eksterne lenker
* 
* 
*  Skovheim, tekniske data
*  Video om «Norge» på YouTube
Andy Capp

**Andy Capp** er en engelsk, humoristisk tegneserie om den late, fotballinteresserte og øldrikkende arbeiderklassemannen Andy Capp. Serien ble skapt og tegnet av Reg Smythe. og stod første gang på trykk i den britiske avisa *[[The Daily Mirror]]* i 1957. Tegneserien ble en stor suksess og var lenge den mest populære daglige avisstripen i Storbritannia. Den ble også syndikert til aviser i mange andre land. Serien går fortsatt i flere aviser, også norske. 

Seriens tittel er et ordspill på det engelske ordet *[[Funksjonshemning|«handicap»]]*.

## Bakgrunn
Opprinnelig var tegneserien en «enruter» men ble senere utvidet til en «4-ruter». Seriens hovedperson Andy Capp er en helt vanlig britisk arbeider. Det han liker best er å drikke seg full, spille fotball, spille på hester, fiske (og aldri fange noe større enn en gullfisk), ligge på sofaen og å krangle med kona Flo. 

Fram til midten på 1980-tallet hadde Andy Capp alltid en sigarettsneip hengende i munnviken. Men da dette ble politisk ukorrekt, ble han ikke lengre avbildet med sigarettsneipen. Det ble også slutt på å avbilde kranglene han hadde med sin kone, da dette også ble oppfattet som politisk ukorrekt. Andys kjennemerke er en caps i form av en britisk sikspens som er godt trukket ned over ansiktet. Hvordan han i det hele tatt kan se, er et mysterium.

På slutten av 1980-tallet spilte James Bolam Andy Capp i en tv-serie basert på tegneserien. Men det ble ingen hit, slik at ble med den ene sesongen.

Reg Smythe døde den 13. juni 1998, men serien er blitt ført videre av flere anonyme tegnere.

## Andy Capp i Norge
Andy Capp debuterte i Norge som daglig stripe i Dagbladet tidlig på 1960-tallet, hvor den gikk under flere tiår. I perioden 1962-69 utga Stabenfeldt forlag seks pocketbøker med serien (i liggende format); 1970-73 kom sju nye pocketbøker (stående format), de fire første fra Romanforlaget og resten fra Nordisk forlag. Romanforlaget utga også Andy Capp som eget tegneserieblad 1970-71 (4 respektive 2 numre). Serien er også utgitt som julehefte tre ganger; 1985 (Hjemmet), 1999 (Bladkompaniet) og 2004 (Egmont). Andy Capp trykkes fortsatt i enkelte mindre norske aviser.

## Eksterne lenker
* ''Andy Capp'', British Cartoon Archive, Universitetet i Kent
* Daily ''Andy Capp'' comics hos Creators Syndicate
Bild & Bubbla

***Bild och Bubbla*** er det svenske tegneserieforbundets fagtidsskrift om tegneserier. Tidsskriftet er et av de mest anerkjente i Nord-Europa, og leses av tegneserieinteresserte i Skandinavia og Tyskland.

## Eksterne lenker
*  Nettutgave
Konsilet i Khalkedon

**Konsilet i Khalkedon** var et økumenisk konsil som ble avholdt fra 8. oktober til 1. november 451 i byen Khalkedon i Bithynia. Det er det fjerde av de syv universelt anerkjente økumeniske konsiler, og regnes dermed av den katolske og den østlige ortodokse kirke som ufeilbarlig i sine dogmatiske definisjoner.
## Beskrivelse
Hovedtemaet var dem eutykianske monofysittisme. Diskusjonene munnet ut i den khalkedonske trosbekjennelse, som presiserer Jesu guddommelige og menneskelige natur i større detalj enn den nikenske trosbekjennelse. De fremste talsmenn for monofysittisme ble fordømt (*anathemisert*) av konsilet.

Konsilet i Khalkedon markerer et veiskille i den ortodokse tradisjon. De orientalske ortodokse kirker aksepterer ikke konsilet som autoritativt, da de anerkjente monofysittismen. Den østlige ortodokse kirke, som den gang utgjorde del av samme kirke som den katolske, fordømmer monofysittismen som kjettersk. Flere ortodokse kirkehistorikere har forstått konsilet som en maktstrid av kirken i Roma for å skaffe seg særskilt patriarkalsk status over andre kirker, og de ortodokse kirkene har sett på dette som en nøkkelfaktor som bidro til det store skisma i 1054.

## Bakgrunn
Konsilet i Khalkedon ble samlet av den østromerske keiser Markianus med motvillig godkjennelse av pave Leo I for å sette til side andre konsil i Efesos i 449 som pave Leo avviste som *Latrocinium* eller «røverkonsilet». Konsilet i Khalkedon utstedte den kalkedonske trosbekjennelse, som benektet oppfattelsen av en enkel natur i Kristus, og erklærte at han hadde to naturer i én person og hypostase, sistnevnte var et teologisk begrep som særlig brukes for å beskrive de tre bestanddelene i Treenigheten, det vil si Faderen, Sønnen og Den hellige ånd. Det heter at Treenigheten er «tre personer i ett vesen», og at man tror på «Én Gud i tre personer». Det insisterte også på fullstendigheten i Jesu to naturer: både guddommelig og menneskelig. Konsilet utstedte også 27 disiplinære kanoniske lover som regulerte administrasjonen av kirken og dens autoritet. I en ytterligere bestemmelse, senere kjent som kanon 28, erklærte biskopene at biskopen av Konstantinopel («Nye Roma») hadde en patriarkalsk status på andre plass etter biskopen av Roma.

## Litteratur
* Hardon, John A.: *Pocket Catholic Dictionary*, 1985, Image Books Doubleday, New York, ISBN 0-385-23238-1, s. 123–124
## Referanser


## Eksterne lenker
* «Council of Chalcedon», *Catholic Encyclopedia*
* «Robber Council of Ephesus», *Catholic Encyclopedia*
* Coptic interpretations of the Fourth Ecumenical Council, *Orthodoxwiki.org*
Broxburn (West Lothian)

:*Denne artikkelen omhandler Broxburn i West Lothian. Det finnes også en [[Broxburn (East Lothian)]].*

**Broxburn** (skotsk-gælisk: *Srath Bhroc*) er en by i West Lothian i Skottland som ligger mellom Edinburgh og Glasgow. Den er lokalisert 19&nbsp;km vest for Edinburgh langs motorveien A8, 8&nbsp;km fra Edinburgh lufthavn og nord for Livingston. Som en drabantby langs M8-korridoren inn til Edinburgh og de industrielle områdene i Livingston, har Broxburn hatt en økt innvandring, særlig fra Polen. Ved folketellingen i 2011 hadde byen  innbyggere, beregnet til  i 2014.

## Etymologi
Navnet Broxburn er en forvanskning av «brock's burn» hvor *brock* er et eldre navn for grevling og *burn* er et skotsk ord for elv. Landsbyen var tidligere kjent som Easter Strathbrock (Uphall var Wester Strathbrock).

## Historie
### Eldste tider
Landsbyen som senere ble Broxburn hadde antagelig sin opprinnelse rundt 1350, da Margery le Cheyne arvet den østlige halvdelen av baroniet Strathbrock (Easter Strathbrock) da hennes far, Reginald le Cheyne III, døde. Grenden som vokste opp rundt hennes herskapshus var da kalt Eastertoun (*eastern town*, «østlig by») etter landet hvor det sto. Landområdene Strathbrock var tidligere eid av Freskin (død før 1171), en flamsk adelsmann som fikk området bevilget ved et charter fra kong David I av Skottland.

Eastertoun ble brent ned til grunnen en gang i 1443-1444 under en strid mellom William, jarl av Douglas, og William, lord Crichton, kansler av Skottland. Det ble ødelagt på nytt i 1455 under kampene mellom huset Douglas og kong Jakob II. Etter konflikten, da freden var blitt gjeninnført, ble landsbyen gradvis bosatt på nytt.

Landsbyen ble omdøpt til Broxburn i 1600 av Richard Cockburn av Clerkington, vokter av Skottlands segl, bortimot sikkert etter Broxburn i East Lothian.

### Industri
Broxburn forble et jordbrukssamfunn fram til utviklingen av oljeskiferindustrien i området under den andre halvdel av 1800-tallet. Det førte til rask tilstrømning av arbeidere og stor ekspansjon i den lokale befolkningen. Broxburn er fortsatt kjent for sin tilknytning til denne industrien, fremmet av oppfinneren og industrialisten James Young som utviklet en metode for å destillere parafin fra kull og oljeskifer. Mange slagg- og steinhauger, kjent som «bings», er fortsatt synlig rundt om i byen.

Broxburn har i dag to adskilte industriområder, Greendykes og East Mains, som sysselsetter lokalbefolkningen. De største arbeidsgiverne er Campbells Prime Meat Limited, Glenmorangie og Broxburn Bottlers Limited (en del av Ian Macleod Distillers Ltd). Kwik-Fit, en britisk selskapskjede som reparerer biler, har hovedkvarteret i Broxburn.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*Broxburn på Internett 
*Sure Starts lokalinformasjon om Broxburn
*Broxburn Community Council
Den ortodokse kirke (andre betydninger)

**Den ortodokse kirke** kan vise til:

# De østlige ortodokse kirker
# De orientalske ortodokse kirker (de pre-kalkedonske kirker)
# Begge de ovenstående, dvs. hele den ortodokse tradisjon
Baltzar von Platen (1766–1829)

**Baltzar Bogislaus von Platen** (1766–1829) var en svensk greve, marineoffiser, en af rikets herrar, riksstattholder i Norge
og initiativtaker og pådriver for byggingen av Göta kanal.
Kanalen ble tatt opp i Sveriges kulturkanon i 2025 i kategorien «Oppfinnelser».

Fram til statskuppet i Sverige i 1809 hvor Gustav IV Adolf ble avsatt, gjorde von Platen karriere i marinen, og ble kaptein. I 1809 ble han medlem av den svenske regjeringen. Han ble også sjef for arbeidet med å bygge en kanal tvers gjennom Sverige. Byggingen av Göta kanal ble først fullført i 1832, etter hans død.

Etter avsettelsen av Gustav IV Adolf ble han med i regjeringen og var med på å få Christian August til å ta imot valget som svensk tronfølger. Christian August var på dette tidspunkt stattholder i Norge, og Norge i union med Danmark. Selv om von Platen i årene før riksforsamlingen på Eidsvoll i 1814 hadde hatt møter med grev Herman Wedel-Jarlsberg om en mulig svensk-norsk samling, og vurderte å lansere han som ny tronfølger, var han enig i planen om å velge den franske generalen Bernadotte, senere Karl III Johan, til svensk kronprins. I 1814 deltok han i forhandlingene med Stortinget som førte til unionen mellom Sverige og Norge 4. november 1814 (Novembergrunnloven). Som takk ble han utnevnt til viseadmiral og opphøyd til 
greve.

Han ble utnevnt til riksstattholder i Norge den 26. november 1827, en posisjon han hadde til sin død. Han ble den siste svenske stattholder i Norge, etter dette ble førstestatsråden unionskongens høyeste representant i Norge.

I Norge er han særlig kjent for torvslaget i Christiania, hvor han satte inn kavaleri mot christianiaborgere og studenter den 17. mai 1829.

## Familie
Han var sønn av feltmarskalk Filip Julius Bernhard von Platen, far til politikeren Baltzar von Platen og bror til miniatyrmaleren Lovisa Stiernsparre. 

## Gravsted
von Platens grav er anlagt rett ved bredden av Göta kanal i Motala, der den er regnet for å være en attraksjon for besøkende av kanalen. 

## Bibliografi
* 1806: *Afhandling om Canaler genom Sverige med särskildt afseende å Wenerns sammanbindande med Östersjön.*

## Referanser

 
 
 
 
 


## Eksterne lenker
* 
* 
* Om Baltzar Bogislaus von Platen, fra *Svenskt biografiskt handlexikon*
Baltzar von Platen

**Baltzar von Platen** kan sikte til en rekke svensker av nordtysk opprinnelse.

*Baltzar von Platen (1766–1829), svensk kanalbygger og politiker. Stattholder i Norge.
*Baltzar von Platen (1804–1875), svensk politiker.
*Baltzar von Platen (1898–1984), svensk oppfinner
Baltzar von Platen (1804–1875)

**Baltzar von Platen** (født 1804–1875) var en svensk greve og politiker. Han var blant annet svensk utenriksminister 1871&ndash;1872. Han var sønn av kanalbygger og marineoffiser Baltzar von Platen.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Blücher

**Blücher** kan sikte til

; Skip
* torpedoskoleskipet «Blücher» av den keiserlige tyske marine
* SMS Blücher (1877)
* panserkrysseren SMS «Blücher» (1908) av den keiserlige tyske marine, senket av Royal Navy i 1915.
* den tunge krysseren «Blücher» av den tyske Krigsmarine, senket av Oscarsborg festning i 1940.
* passasjer- og fraktskipet «Blücher» av Hamburg-Amerikalinjen

; Populærkultur
* ''Blücher'' (film fra 1988), norsk film fra 1988 regissert av Oddvar Bull Tuhus
* ''Blücher'' (film fra 2025), norsk film fra 2025 regissert av Daniel Fahre

; Personer
* Gebhard Leberecht von Blücher, prøyssisk generalfeltmarskalk som deltok i slaget ved Waterloo.
* Franz Blücher, tysk politiker og visekansler
* Wassilij Konstantinowitsch Blücher, marskalk av Sovjetunionen
* Heinrich Blücher, tysk filosof og gift med Hannah Arendt
* Gottfried von Blücher, dansk offiser; sjef for det Trondhjemske Dragonregiment og kommandant på Kongsvinger festning under krigen mot Sverige i 1808.
* Erik Blücher, norsk høyreekstrem aktivist.
Richard Jordan Gatling

**Richard Jordan Gatling** (1818–1903) var en amerikansk oppfinner, best kjent for oppfinnelsen av Gatling-mitraljøsen, verdens første vellykkede mitraljøse. 

## Jordbruksmaskiner
Gatling var selv sønn av en oppfinner. Han ble født i Hertford County i Nord-Carolina, og i en alder av 21 år hadde han oppfunnet skrupropellen til dampbåter. Senere fant han ut at den allerede hadde blitt patentert av Francis Pettit Smith. Sammen med sin far laget han en maskin for planting av bomull som sådde jevnere og ga større avlinger for en gitt mengde frø. Senere brukte han det samme prinsippet i såmaskiner for ris og hvete, noe som gjorde mye for å effektivisere landbruket i USA.

## Gatlings mitraljøse
Mens han arbeidet med jordbruksmaskiner fikk han kopper, og begynte å interessere seg for medisin. Gatling ble uteksaminert som lege og tannlege fra Ohio Medical College i 1850, men var mer interessert i å fortsette som oppfinner, og praktiserte aldri som lege. Han tenkte at hvis han kunne finne opp et «maskingevær» med en mye høyere skuddtakt, ville dette føre til at «en mann kunne gjøre hundre menns krigstjeneste». Tapstallene under den amerikanske borgerkrigen var skremmende høye, ikke minst på grunn av de mange sykdommene som herjet blant soldatene. Ved å innføre en hurtigskytende maskin som kunne gjøre mange menns jobb, håpet Gatling å gjøre de store arméene overflødige, og derved redusere antall dødsfall som følge av sykdommer. Gatling brukte de grunnleggende ideene fra såmaskinene, og konstruerte en mekanisme med en serie løp som roterte rundt en midtakse, og ble ladet med ferdigladede perkusjonsladninger i små stålsylindere. De første prototypen var klar i 1861, og pantentet ble tatt ut året etter, i 1862. Selv om Gatling-mitraljøsen ikke fikk noen stor virkning under borgerkrigen, og slett ikke den effekten Gatling hadde sett for seg, ble den kjøpt inn av USAs hær og marine, og kom i stadig nye utgaver i mange år.

## Andre oppfinnelser og privatliv
Gatling tjente godt på mitraljøsen og giftet seg med Jemima Sanders, datteren til en fremstående lege. Sammen fikk de en datter. Han hadde god nok økonomi til at han kunne vie resten av livet til oppfinnelser. Han oppfant forbedringer til vannklosettet, sykler, damprensing, pneumatiske maskiner og mange andre felt, men ingen av dem gav samme fortjeneste som mitraljøsen. Han mistet også store deler av formuen i uheldige forretninger, men ble aldri direkte fattig.

Gatling døde hjemme hos sin datter i New York i 1903. Åtte år etter hans død erklærte den amerikanske hæren hans mest kjente oppfinnelse, Gatling-mitraljøsen, utdatert. Gatlings mitraljøse ble imidlertid tatt opp igjen etter andre verdenskrig, og la grunnlaget for hurtigskytende moderne roterende kanoner.

## Referanser
Baltzar von Platen (1898–1984)

**Baltzar von Platen** (født 24. februar 1898 i Malmö, død 29. april 1984 i Ystad) var en svensk oppfinner.
 
Sammen med Carl Munters fant von Platen i 1922 opp prinsippet for kjøleskap med gassabsorpsjon. De var da begge studenter ved Kungliga Tekniska Högskolan (KTH) i Stockholm. Teknikken produserte kulde fra en varmekilde. En slik kilde kunne være for eksempel være gass eller elektrisitet. I 1923 ble produksjon påbegynt av selskapet AB Arctic. I 1925 ble AB Arctic kjøpt av Electrolux, som begynte å selge dem på verdensbasis.

Baltzar von Platen la også grunnlaget for teknologien som førte til at Erik Lundblad ved Asea i Stockholm i 1953 lyktes med å produsere verdens første syntetiske diamanter.

## Priser (utvalg)
* 1925 – Polhemsprisen

## Referanser
Hardangervidda nasjonalpark

**Hardangervidda nasjonalpark** er en norsk nasjonalpark som ligger innenfor Hardangervidda, Nord-Europas største høyfjellsplatå, i fylkene Buskerud, Telemark og Vestland. Parken ble opprettet ved kgl. resolusjon 10. april 1981, for å «*verne ein del av eit særleg verdfullt høgfjellsområde på ein slik måte at landskapet med planter, dyreliv, natur- og kulturminne og kulturmiljøet elles vert bevart, samstundes som området skal kunne nyttast for landbruk, naturvenleg friluftsliv og naturoppleving, jakt og fiske og undervisning og forsking*» og den dekker et område på 3&nbsp;422&nbsp;km².. Forskriften trådte i kraft 1. juni 1981.

Nasjonalparken er Fastlands-Norges største, og strekker seg fra Numedal og Uvdal i øst og Røvelseggi i Ullensvang i vest. Den ligger i kommunene Ullensvang og Eidfjord i Vestland fylke; Vinje og Tinn i Telemark fylke og kommunene Hol og Nore og Uvdal i Buskerud fylke; og den grenser opp til Møsvatn Austfjell landskapsvernområde og Skaupsjøen/Hardangerjøkelen landskapsvernområde, og Bjoreidalen naturreservat.

## Flora og fauna
Nasjonalparken representerer et særlig verdifullt høyfjellsområde. Den er viktig som tilholdssted for Europas største villreinstamme, og er sørligste utpost for fjellrev, snøugle og mange andre arter av arktiske planter og dyr. Nasjonalparken er også kjent for sine tallrike vann og vassdrag med fin fjellørret.

## Kulturminner
På vidda finnes det mange fangstanlegg fra tidligere tiders jakt på elg og rein.

Nordmannsslepa, som er de eldste ferdselrutene innlands mellom Østlandet og Vestlandet, går tvers over vidda.

## Forvaltning og bruk av området
Hardangervidda er et populært turmål for mange og DNT (Den Norske Turistforeningen) har mange turisthytter der. I påsken er det populært for mange å gå fra hytte til hytte på Hardangervidda.

## Referanser


## Litteratur
* Per Roger Lauritzen og Rigmor Solem. *Hardangervidda : med Skaupsjøen/Hardangerjøkulen landskapsvernområde og Møsvatn austfjell landskapsvernområde*. Gyldendal, 2007 (Norges nasjonalparker; 1) ISBN 978-82-05-37030-2
* Georg Hagen. *Alt du bør vite om Hardangervidda*. 2007. (Aschehoug reiseguider) ISBN 978-82-03-23452-1
* Tore Qvenild. *Hardangervidda : fiske og fjelliv*. Bokklubben villmarksliv, 2004 ISBN 82-7643-334-0
* Den Norske turistforenings årbok 1998. Tema: Hardangervidda
* Svein Grønvold, Espen Bratlie og Tor Møllebak. *Hardangervidda*. Gyldendal fakta, 1998. (Gyldendals fjellguider). ISBN 82-05-25139-8
* Per Roger Lauritzen. *Hyttene på Hardangervidda og i Skarvheimen*. Boksenteret, 1998 ISBN 82-7683-193-1
* Svein Indrelid. *Fangstfolk og bønder i fjellet : bidrag til Hardangerviddas førhistorie 8500-2500 år før nåtid*. Universitetets oldsaksamling, 1994 ISBN 82-7181-118-5
* Claus Helberg. «Hardangervidda» I: *[[Den norske turistforenings årbok]] 1969*.

## Eksterne lenker
* 
* Turinformasjonsside om Hardangervidda hos UT.no.
* 
* VisitNorway, Hardangervidda
* Hardangervidda natursenter i Eidfjord, Vestland
* Hardangervidda nasjonalparkrute
* Fuglelivet på Hardangervidda
* Plantelivet på Hardangervidda
Alfred von Tirpitz

**Alfred Peter Friedrich Tirpitz** (født 19. mars 1849 i Küstrin i det daværende Preussen, død 6. mars 1930 i Ebenhausen) var en tysk storadmiral (Großadmiral) og politiker som deltok i den fransk-tyske krig og i første verdenskrig. Han var medlem av Deutschnationale Volkspartei og satt i Den tyske riksdagen. 12. juni 1900 ble han utnevnt til friherre, og kunne da ta navnet **Alfred friherre von Tirpitz**.

## Bakgrunn
Tirpitz stammet fra en brandenburgisk familie og var sønn av den prøyssiske rettsforvalter Rudolf Tirpitz (1811–1905). Tirpitz giftet seg 18. november 1884 i Berlin med Maria Auguste Lipke (f. 11. oktober 1860, død 1941). Han ble 12. juni 1900 i Bad Homburg vor der Höhe opphøyet i den prøyssiske adelen.

## Militær karriere
* 24. april 1865 Kadett, Prøyssiske marine
* 24. juni 1866 – Seekadett
* 24. juni 1869 – Opptatt i det Nordtyske forbunds marine
* 22. september 1869 – Unterleutnant zur See
* 25. mai 1872 – Leutnant zur See
* 18. november 1875 – Kapitänleutnant
* 17. september 1881 – Korvettenkapitän
* 24. november 1888 – Kapitän zur See
* 13. mai 1895 – Konteradmiral
* 5. desember 1899 – Vizeadmiral
* 12. juni 1903 – Admiral
* 27. november 1911 – Großadmiral
* 15. mars 1916 pensjonist

## Livsverk
Großadmiral (Storadmiral) Alfred von Tirpitz er regnet som grunnlegger av den tyske marine. Et mål var å skape en flåte som gjorde at Tyskland ble regnet med som en sjømakt.  I begynnelsen av første verdenskrig ble den tyske flåte regnet som en trussel av England.

Uoverensstemmelser med keiser Wilhelm II om flåtens innsats i krigen førte til at Tirpitz gikk ut av tjeneste.  
Slagskipet «Tirpitz» ble oppkalt etter Alfred von Tirpitz.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*  http://www.dhm.de/lemo/html/biografien/TirpitzAlfred/
*  https://web.archive.org/web/20040924080131/http://www.preussen-chronik.de/person.jsp?key=Person_Alfred+von_Tirpitz
*  https://web.archive.org/web/20040908082020/http://www.deutsche-schutzgebiete.de/tirpitz_alfred.htm
MTV Norge

**MTV Norge** er en norsk musikkanal som sender musikkvideoer, serier, reality og ulike underholdningsprogram. Kanalen spiller 25 % norsk musikk. MTV Norge viser mye av de samme programmene som MTV Europe, men bruker norske undertekster, og viser lokale reklamer. MTV Norge var resultatet av en oppsplitting av MTV Nordic.

MTV Norge er heleid og drevet av MTV Networks Europe, som igjen er eid av det amerikanske mediekonsernet Viacom.

Våren 2009 skiftet kanalen design, vignetter og logo. Musikkprogrammet *Don't Stop The Music* ble skiftet ut med *After Hours*, som blir sendt om natten. På dagtid sendes *M Is For Music*, noe som erstattet programmet *100 % MTV*. *After Hours* og *M Is For Music* sender den nyeste musikken og hits innen pop, dance, rock, hiphop og R&B.

Charlotte Thorstvedt som var en sentral programleder i MTV Norge i 3 år sluttet til fordel for ny jobb i TV 2.

Kanalen hadde en dekningsgrad på 52,7 % i 2007.

## Bakgrunn
MTV Nordic ble lansert i 1998, men i 2005 ble den nedlagt og delt opp i 4 nye kanaler, en for hvert nordisk land. Først ute var MTV Danmark som ble lansert mai 2005. Den 18. september startet MTV Norge, MTV Sverige og MTV Finland sine sendinger. I likhet med den norske utgaven hadde de øvrige nordiske kanalene undertekster på hvert sitt språk, tilpasset sendeskjema og et mer lokalt tilbud. 

MTV Nordic - som hadde hovedbase i Stockholm - hadde i alle år det eksisterte gått under økenavnet «MTV Sweden», mest på grunn av det enkelte mente var deres halvarrogante holdning til musikk utenfor svenskegrensen. Da MTV feiret sine første tyve år på lufta i 2001, foretok det renommerte bransjebladet Music & Media en opptelling av den gjeveste spillelista på MTV Nordic. Tretten artister var svenske, én var norsk. Lista hadde derimot ingen artister fra Finland eller Danmark.

## Programmer på MTV Norge

## Programledere på MTV Norge
* Tooji Keshtkar
* Hanneli Mustaparta
* Peter Michael Kolstad

## Se også
*MTV Europe
*MTV

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Om Tooji Kestkar
* Om Peter Michael Kolstad
* MTV Norge lanseres
De gammeltroende

**De russiske gammeltroende** er tilhengere av gamle russiske kirkeritualer. I forbindelse med Nikons liturgiske reformer 1653-1666 brøt de med Den russisk-ortodokse kirke. Bruddet er opphavet til det man i russisk kirkehistorie kalles det store skisma. 

Noen av de gammeltroende følger en lære som ligner den ortodokse kristendom, mens andre i større grad adskiller seg fra den. De representerer en arkaisk form for ortodoks kristendom, og praktiserer etter eget syn mer opprinnelig form for ortodoksi.

Bruddet kom etter at det ble gjort flere reformer i gudstjenesten så den skulle ligne mer på gudstjenesten i den gresk-ortodokse kirke. Det var flere som ikke ville godta disse forandringene. En av personene som gjorde seg bemerket var Avvakum Petrov, som ble henrettet i 1682. De ble ved flere anledninger utsatt for forfølgelser, og flyktet derfor til avsidesliggende deler av landet. Noen av dem flyktet etter Petrovs henrettelse til landsbyen Tiheda på estisk side av innsjøen Peipus. Andre slo seg ned øst i Romania, i det store og fiskerike deltaet av elva Donau hvor de fortsatt lever av fiske.

Per 1978 ble det antatt at de gammeltroende hadde omkring en million tilhengere i Russland. Det fins også grupper andre steder, som for eksempel Sør-Amerika, som består av folk som har utvandret. 

De viktigste grupper av gammeltroende er de som har prester (*Popovtsy*) og de presteløse (*Bezpopovtsy*). Sistnevnte har også forlatt alle sakramentene, unntatt dåpen. 
## Se også
* Lippovanere
## Referanser


## Eksterne lenker
*
Radiofyr

**Radiofyr** er en fast radiosender (landstasjon) som sender ut spesielle kjennings- og peilesignaler og benyttes til navigasjon for sjøfarts- eller luftfartsformål. Fyrene er gjerne plassert etter trafikkens hovedruter. Radiofyr er ubemannete sendere som opererer på fast frekvens og som vanlig med konstant utgangseffekt. De skal være alltid på, 24 timer i døgnet, 365 dager i året. Formålet er å gi en stabil referanse til vurdering av propagasjonsforhold eller testing av utstyr.

En NDB (fra engelsk non-directional beacon) er et rundstrålende radiofyr som sender i frekvensbåndet 280 kHz til 530 kHz. 

## Se også
*LORAN
*VHF-peileutrustning
*Radarfyr

## Referanser


## Eksterne lenker
* Radionavigasjon (DGPS), Kystverket
Sinfest

***Sinfest*** er en amerikansk tegneserie som tegnes og skrives av Tatsuya Ishida. Serien er av format en stripeserie, men skiller seg en del ut fra amerikanske suksess-stripeserier flest. Den spiller på religiøse referanser (Satan og Gud er begge blant figurene i serien), og på et virkemiddel som går ut på at mange av figurene er (halv)voksne tegnet som barn (seriens hovedperson, Slick, er en av dem). Den bruker også en del metaforer, og har mange popkulturelle referanser (til samuraifilmer, beat-poesi, pornofilmer osv).

*Sinfest* er mest kjent som internettserie. Det er også gitt ut to bøker, og serien har i Norge gått som biserie i bladet *[[Nemi]]*.

## Eksterne lenker
*
Avro Lancaster

**Avro Lancaster** var et britisk firemotors bombefly bygget av Avro. Flyet var i bruk av Royal Air Force og Royal Canadian Air Force og en rekke andre land under andre verdenskrig. Sammen med Handley Page Halifax var det RAFs primære tunge bombefly og også det mest brukte. Det var først og fremst tenkt som et natt-bombefly, men viste seg også å være effektivt til presisjonsbombing på dagtid. Lancaster ble først tatt i bruk i 1942.

## Historie og utvikling
Det originale designet var for et tomotors bombefly, drevet av Rolls-Royce Vulture motorer. Resultatet var Avro Manchester, et skuffende fly som ble trukket ned av sine utstabile motorer. Manchester ble trukket tilbake fra aktiv tjeneste i 1942 og bare 200 fly ble produsert.

Siden Vulturemotoren viste seg å være ustabil, ble de skiftet ut til fordel for mer driftsikre motorer av typen Rolls-Royce Merlin. Lancasteren utførte sin første testflyvning 9. januar 1941.

7&nbsp;377 Lancastere av ble bygget i løpet av krigen. En 1943 Lancaster kostet mellom £45- og 50&nbsp;000. Lancasterne fløy 156&nbsp;000 oppdrag og slapp mer enn 618&nbsp;378 tonn bomber. Flyet er imidlertid mest kjent for sin rolle i de såkalte Dam Buster-raidene i 1943, der viktige tyske demninger ble bombet i stykker av lavtflyvende Lancastere som slapp såkalte «bouncing bombs».

Det var Avro Lancastere fra RAFs 617. og 9. skvadroner basert ved RAF Lossiemouth og RAF Marham som den 12. november 1944 angrep og senket det tyske slagskipet «Tirpitz» i Håkøybotn vest for Tromsø.

En videreutvikling av Lancasteren var Avro Lincoln bombeflyet. Det ble også laget et sivilt rutefly basert på Lancaster, kjent som Lancastrian. I tillegg var Avro Shackleton basert på Lancaster, og dette var i tjeneste i RAF frem til 1992.

## Spesifikasjoner (Mk.III)

## Eksterne lenker
* 
* Lancasters historie og bilder
Lancaster

**Lancaster** kan vise til:

## Steder

* Lancaster (Lancashire), by i England, det opprinnelige sted med navnet
* City of Lancaster, distrikt i England
* The County Palatine of Lancaster, et synonym for Lancashire
* Lancaster (California), by i USA
* Lancaster (Pennsylvania), by i USA
* Lancaster County, fylke i USA

## Annet

* Avro Lancaster, britisk bombefly fra andre verdenskrig
* Hertug av Lancaster, engelsk adelstittel
* Huset Lancaster, engelsk fyrstehus
* Lancaster (bil), britisk bilmerke
* Lancaster bispedømme, katolsk bispedømme i England
* Lancaster (merkenavn), et kosmetikkmerke
Siren Sundby

**Siren Sundby** (født 1982) er en norsk næringslivsleder og tidligere seiler, oppvokst i Son i Vestby kommune. Hun har siden juli 2024 ledet Capgemini Invent Norge.

Sundby har ingeniørutdanning fra Danmarks Tekniske Universitet og master iiInnovasjon og entreprenørskap fra Handelshøyskolen BI.

I 2011 var hun med i tredje utgave av *[[Mesternes Mester]]* på NRK.

## Seiling
Siren Sundby begynte å seile optimistjolle i Soon Seilforening allerede som seksåring, og avanserte til europajolle i 1998. I 1999 og 2000 vant hun junior-VM i europajolle, og som 17-åring kvalifiserte hun seg til OL 2000.

I 2003-sesongen ble hun europamester, verdensmester og vant prøve-OL i europajolle. Hun forsvarte VM-gullet i 2004, og var stor favoritt til å ta gullmedaljen under OL i Athen i 2004. Hun tålte favorittstempelet og vant en klar gullmedalje, selv etter å ha blitt diskvalifisert i en av seilasene.

Sundby la opp, men gjorde comeback under OL i Beijing i 2008 som styrmann i Ynglingklassen med Alexandra Koefoed og Lise Birgitte Fredriksen.

Sundby ble valgt til *Årets kvinnelige seiler* av Det internasjonale seilforbundet i 2003. Samme år mottok hun også Porsgrunds Porselænsfabriks Ærespris.

## Familie
Hun er søster til Christoffer Sundby og er gift med Christopher Gundersen.

## Eksterne lenker
* Omtale av lederposisjonen i Kampanje
* 
* 
*  Biografi og resultatliste på seiling.no
«Richelieu» (1939)

**«Richelieu»** var et fransk slagskip oppkalt etter kardinal Richelieu. Hun ble satt inn i tjeneste i 1940 og var det franske motstykket til tyske slagskip som «Bismarck» og «Tirpitz». Bestykningen besto av åtte 380&nbsp;mm kanoner fordelt på to kanontårn i front.

Etter den franske kapitulasjonen ble hun satt inn i tjeneste for Vichy-regimet og ble stasjonert i Dakar der hun ble skadet av det britiske skipet HMS «Barham» i september 1940. Etter den allierte landgangen i Nord-Afrika (operasjon Torch) ble «Richelieu» erobret av amerikanerne og sendt til USA for utbedringer og oppdatering. Deretter ble skipet overlevert de frie franske styrker og deltok under britisk kommando i Det fjerne østen.

Hun ble tatt ut av tjeneste i 1959 og solgt som skrap i 1968.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
San Juan (Puerto Rico)

**San Juan** (fra spansk San Juan Bautista, Johannes Døperen) er hovedstad på den karibiske øya Puerto Rico, som er et ytre territorium og en samveldestat til USA. Byen har 434&nbsp;374 innbyggere etter den siste folketellingen i 2000. San Juan er den eldste byen som blir styrt av Amerikas forente stater, den nest eldste er St. Augustine i Florida. San Juan er også den nest eldste byen i Amerika som ble grunnlagt av europeere, etter Santo Domingo i Den dominikanske republikk.

San Juan er idag et viktig transportknutepunkt i Karibia for gods, flytrafikk og sjøfart og har en blomstrende cruisetrafikk. Samtidig er San Juan øyas industrielle, finansielle og kulturelle sentrum. Den er hovedstad og sentrum i ett storbyområde som omfatter Bayamón, Carolina, Guaynabo, Cataño, Toa Baja och Trujillo Alto. Hele dette området utgjør en befolkning på ca. to millioner innbyggere. Dette innebærer att omtrent halvparten av Puerto Ricos befolkning bor og arbeider innenfor dette storby-området. San Juan betjenes av Luis Muñoz Marín internasjonale lufthavn.

## Historie
San Juan ble grunnlagt i 1508 av den spanske conquistadoren Juan Ponce de León, på ordre av den spanske kong Ferdinand. Han ble den første utnevnte guvernøren av Puerto Rico etter kongelig dekret. Den opprinnelige bosetningen hans ligger i dag i nabokommunen til San Juan, Guaynabo, på stedet Caparra. Her står fortsatt grunnmuren av festningsverker og steinhuset som han fikk bygget til sin kone og fire barn.

## Kultur
La Fortaleza og San Juan National Historic Site i San Juan er en del av UNESCOs verdensarv.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Kurt Tank

**Kurt Waldemar Tank** (født 24. februar 1898 i Bromberg i Posen, død 5. juni 1983 i München) var en tysk ingeniør og flypioner.

Han var først ansatt som konstruktør ved Focke-Wulf Flugzeugwerke. Fra 1931 til 1945 var han imidlertid leder av firmaet. Hans mest kjente konstruksjoner er det firemotors passasjer-, bombe- og rekognoseringsflyet Fw 200 «Condor» og jagerflyet Fw 190. I tillegg er han kjent for videreutviklingen av Fw 190, Ta 152. Tank utviklet også mot slutten av krigen det prosjekterte kampflyet Ta 183, et fly som aldri ble bygget.

Han tjenestegjorde som kavalerioffiser under første verdenskrig og arbeidet med utvikling av fly under andre verdenskrig. Han meldte seg inn i NSDAP i 1932.

Etter andre verdenskrig forlot han Tyskland og etablerte seg i Cordoba, Argentina. Der forsøkte han å utvikle jagerflykonseptet sitt med FMA I.Aé.33 Pulqui II, men i store trekk var dette prosjektet mislykket. Fra 1959 av var han sjefkonstruktør ved Hindustan Aeronautics Limited i Bangalore, India, hvor han blant annet utviklet Indias første overlydsfly, HAL HF-24 Marut.

I 1968 vendte han tilbake til Tyskland, der han startet et ingeniørkontor for ferdigbygg.

## Referanser