open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Corrib

**Corrib** (irsk *An Choirib* eller *Abhainn na Gaillimhe*) er en elv i Irland. Den renner fra innsjøen Lough Corrib, gjennom byen Galway og ut i Galwaybukta. Elven er bare omkring 6 km lang, og er dermed en av de korteste av de større elver i Europa. Den har også en av de sterkeste strømmene blant europeiske elver, spesielt etter noen dager med regnvær. Den er populær for elvepadling, samt flere roklubber og lystbåter. Både elven og innsjøen har gode fiskesteder. 

## Statistikk
Dybden til denne elven når opp til 28,6 m (94 fot).

Corrib drenerer et nedbørfelt på 3 138 km2.

Selv om Corrib er en av Irlands korteste elver, har den en gjennomsnittlig langsiktig strømningshastighet på 104,8 m3/s, noe som gjør den til Irlands nest største elv (etter strømning), bare overgått av elven Shannon.

## Navn

Tidligere het elven *Gaillimh*, som er det irske navnet på Galway. Byen har således gitt navn til elven. På irsk kalles den noen ganger for *An Ghaillimh* («Galwayen») og også feilaktig kalt *Abhainn na Coiribe*. Legenden om navngivningen forteller at den ble oppkalt etter den mytologiske kvinnen Gaillimh inion Breasail, datteren til en høvding Fir Bolg-folket som druknet i elven. Ordet *Gaillimh* antas å bety «steinete» som i «steinete elv». Den vanlige myten om at byen henter navnet sitt fra det irske ordet *Gallaibh*, «fremmede/utlendinger», det vil si «utlendingenes by» (fra *Gall*, «fremmed») er feil ettersom navnet Gaillimh ble brukt på elven først og deretter senere på elven. Faktisk ble den eldste bosetningen ved Galway kalt *Dún Bhun na Gaillimhe*, eller «borgen ved enden av Galway (elven)».

Det nye navnet kommer fra innsjøen elven kommer fra. Den het opprinnelig *Lough Orbsen*, etter en av firbolgs ledere, og Corrib er en forvanskning av dette ved at *ch*-lyden i *lough* har smittet over på *orbsen*. 

## Broer
Fire broer spenner over Corrib i Galway. Disse er Wolfe Tone Bridge, William O'Brien Bridge, Salmon Weir Bridge og Quincentenary Bridge.

## Referanser


## Eksterne lenker

*Lower Corrib River Guide
*Canoeing at O'Brien's Bridge, Galway
Forsvarsdepartementet (USA)

**Forsvarsdepartementet**, også kjent som **Krigsdepartementet**, er et departement i den amerikanske regjeringen. Departementet har ansvar for landets forsvar og administrerer det amerikanske militærvesenet. Departementet ledes av en sivil forsvarsminister utnevnt av USAs president og har sitt hovedkvarter i The Pentagon.

Etter en presidentordre fra president Donald Trump i september 2025 ble «Krigsdepartementet» tillatt som et sekundært navn på departementet. Endringen må etterleves av føderale etater og er tillatt i kommunikasjon fra regjeringen, i seremonielle sammenhenger og på ikke-lovbestemte dokumenter. Imidlertid er det bare Kongressen som lovlig og formelt kan endre departementets navn, så «Forsvarsdepartementet» forblir juridisk offisiellt.

## Historie
Forsvarsdepartementet ble vedtatt opprettet 26. juli 1947 etter en mangeårig debatt om rivalisering mellom forsvarsgrenene. Det ble opprettet ved å samle det opprinnelige Krigsdepartementet, Marinedepartementet og Flyvåpendepartementet i ett felles departement. Departementet fikk opprinnelig navnet *National Military Establishment*, men dette ble endret i 1949 fordi den engelske forkortelsen *NME* hadde den uheldige uttalelsen *enemy* («fiende» på norsk).

## Organisering

Forsvarsdepartementet består idag av forsvarsgrenene Armeen, Marinen, Marinekorpset og Flyvåpenet, samt en rekke halvmilitære eller sivile etater og kontorer. Forsvarsgrenene er fortsatt organisert i egne departementer (Marinen og Marinekorpset er begge underlagt Marinedepartementet), med hver sin minister som rapporterer direkte til forsvarsministeren.

### Struktur
* Forsvarsministerens kontor
* Den militære sjefsnemnd

### Militære departementer

### Hovedkommandoer

### Direktorater

### Operativ kommando
Den amerikanske presidenten er militærvesenets øverstkommanderende. Kommandolinjen går fra presidenten, via forsvarsministeren, til regionale kommandoer ledet av fire-stjerners offiserer som kommanderer alle amerikanske styrker i sin region. Sjefen for Den militære sjefsnemnd, sjefene for forsvarsgrenene og ministrene for militærdepartementene inngår ikke i kommandolinjen.

I krigstid har Forsvarsdepartementet også kontrollen over Kystvakten, som vanligvis tilhører det amerikanske Sikkerhetsdepartementet. Dette har imidlertid ikke skjedd siden andre verdenskrig.

## Budsjett og bemanning
Forsvarsdepartementet årlige budsjett er rundt 375 milliarder dollar, men dette beløpet inkluderer ikke ekstrabevilgninger som Kongressen vedtar flere ganger gjennom året. I tillegg kommer store deler av det nasjonale etterretningsbudsjettet, som er et selvstendig budsjett som holdes hemmelig.

Departementet har rundt tre millioner ansatte; 2,3 millioner militære tjenestemenn og  sivilt ansatte.

## Fotnoter


## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Slik skal det amerikanske forsvaret redusere antall selvmord
Balor

**Balor** er en krigs- og dødsgud i keltisk mytologi, spesielt kjent fra den irske mytologien. Han var sønn av Buarainech, og var gift med Cethlenn. Han fremste kjennetegn var at han var enøyd, og at han normalt holdt dette øyet lukket da enhver som møtte hans blikk døde. 

Ifølge et profeti skulle Balor bli drept av sitt barnebarn. Han låste derfor sin datter Ethlinn inn i et tårn laget av krystall, slik at hun ikke skulle få barn. Men Cian, en av Tuatha de Danaan, kom seg med hjelp fra druidinnen Birog inn i tårnet. Ethlinn fødte deres sønn, men Balor kastet gutten i havet. Birog reddet ham, og gav ham til Manannan mac Lir, som ble guttens fosterfar. Balors dattersønn fikk navnet Lugh Lamhfada, og ble regnet som en av Tuatha de Danaan. 

Lugh ledet Tuatha de Danaan i andre slag ved Magh Tuireadh, hvor de kjempet mot fomorierne. Balor deltok selv i slaget, og ble avvæpnet av Ogma. Guden brukte da sitt blikk for å drepe kong Nuada. Lugh kastet da skjebnens spyd i Balors øye og drepte ham. 

## Balor i Dungeons & Dragons

I fantasirollespillet Dungeons & Dragons er Balor navnet på en av de sterkeste demonene, Tanar'ri. Figuren har ingen åpenbar inspirasjon fra keltisk mytologi.
Cethlenn

**Cethlenn** var i keltisk mytologi, og spesielt i den irske mytologien, guden Balors hustru. De hadde datteren Ethlinn sammen. De tilhørte en gruppe kjempestore mytiske skikkelser som ble kalt fomorianerne. Cethlenn var også en profet og advarte Balor om hans forestående nederlag av Tuatha Dé Danann i det andre slaget ved Mag Tuired. Under det slaget såret hun Dagda med et prosjektilvåpen. Hun ble også kjent under kallenavnet «Cethlenn med de skjeve tennene».

Byen Enniskillen i grevskapet Fermanagh er oppkalt etter henne; det opprinnelige irske navnet *Inis Ceithleann*, som er forvansket til Enniskillen, har betydningen «Ceithlenns øy».

## Navn
Navnet Ceithlinn er gammelirsk, også stavet *Cethleann, Ceithlenn, Ceithlionn*, men på moderne irsk er det uttalt som *Kehlen*, og navnet hennes er noen ganger indikert med den stavemåten. *Kethlenda* er formen på navnet som dukket opp i Roderick O'Flahertys *Ogygia* eller *Rerum Hibernicarum Chronologia*, skrevet på latin, gjenbrukt som *Kethlenda of the Crooked Teeth* («Kethlenda med de skjeve tennene») av historieforteller P. W. Joyce.

Ceithlinn fikk tilnavnet *Ceithlion Chaisfhiaclach*, «Ceithlion med den skjeve tann» i *Oidheadh ​​Chloinne Tuireann*,som også kan oversettes som «vridde tenner», fra irsk *cas*, «vridd, skjev». I en ordbok er det også omtalt mer nedsettende som som «buck-toothed», det vil si utstående tenner som en bukk (geit).

## Referanser


## Litteratur
* Macalister, R.A.S., red. (1941): «Section VII: Invasion of the Tuatha De Danann», *Lebor gabála Érenn*, Part IV
* O'Curry, Eugene, red. (1863): [«The Fate of the Children of Tuireann (Aoidhe Chloinne Tuireann)»], *Atlantis*, **IV**, s. 157–240
* O'Duffy, Richard J., red. (1888): ''Oidhe Chloinne Tuireann: Fate of the children of Tuireann'', M.H. Gill & Son (for the Society for the Preservation of the Irish language)
Fomoire

**Fomoire** var i irsk mytologi en slekt av kjemper eller demoner som levde på Irland før andre folkeslag kom. De ble regnet som Noahs etterkommere gjennom hans sønn Kam. Ifølge en tekst fra det 1000-tallet, *The Book of the Dun Cow*, hadde de mannskropper og geitehoder. 

De første som invaderte Irland var partholonierne, som fomorierne drepte ved å nedkalle en pest. Deretter kom nemedierne, som ble tatt som slaver. Den tredje gruppen var firbolg, som viste seg jevnbyrdige med fomorierne, og levde side om side ved dem. 

Dette fortsatte inntil det opprinnelige alvefolket Tuatha de Danaan kom for å rydde og vinne landet. De utslettet firbolg, og i slaget ved Mag Tuired slo de fomorierne. De skal ha gitt tronen til Bres, som var fomorier, for å skape fred, mens resten av fomorierne fikk bosette seg i Connacht. Bres utviklet seg til en tyrann, og da han ble drept kom Nuada, som tidligere hadde vært konge, tilbake til makten. Legenden forteller at det ble inngått noen blandede ekteskap mellom de to gruppene.
## Tekster på norsk
* Fortellingen om *[[slaget ved Mag Tuired]]* er utgitt på norsk i antologien *[[Keltiske myter]]*, 2006.
Enniskillen

**Enniskillen** (irsk: *Inis Ceithleann*, «Ceithlenns øy») er den største byen og administrasjonsbyen i grevskapet Fermanagh i Nord-Irland. Den ligger i midten av grevskapet, på en øy som skiller øvre og nedre del av innsjøen Lough Erne. Byen er også administrasjonssenter for distriktet Fermanagh. Enniskillen Castle ble bygget på 1400-tallet som en festning og base for klanen Maguire, før den kom under engelsk kontroll på begynnelsen av 1600-tallet. Festningen og byen ble utvidet under den britiske bosetningen av Ulster. I henhold til folketellingen i 2011 hadde byen en befolkning på 14 086 innbyggere.

## Toponymi
Byens navn er avledet fra dets opprinnelige irske navn, *Inis Ceithleann*. Det refererer til Cethlenn, en figur i irsk mytologi som kan ha vært en gudinne. En lokal legende forteller at Cethlenn ble såret i kamp av en pil og forsøkte å svømme over elven Erne, som omgir øya, men hun nådde aldri den andre siden, slik øya fikk navn i form av en henvisning til henne. Den har blitt anglisert på mange måter gjennom århundrene – Iniskellen, Iniskellin, Iniskillin, Iniskillen, Inishkellen, Inishkellin, Inishkillin, Inishkillen og så videre.

## Enniskillenbomben
Fram til 1987 hadde Enniskillen vært nokså uberørt av konflikten i Nord-Irland. På Remembrance Sunday («Minnesøndag»), i november 1987, sprengte Det provisoriske IRA en bombe i byen, som drepte 11 tilfeldige sivile. Et av ofrene var sykepleieren Anne-Mariw Wilson, og hennes far Gordon Wilson ble etter tragedien en leder i arbeidet for fred i Nord-Irland. PIRA hevdet senere at deres mål hadde vært en avdeling britiske soldater som deltok i markeringen av Remembrance Sunday. Enniskillenbomben har i ettertid blitt sett som et veiskille i den irske fredsprosessen, da den førte til en isolering av den mest radikale delen av PIRA og en styrking av mer moderate krefter som ønsket å forhandle. I 1997 kom Sinn Féins leder Gerry Adams med en offentlig beklagelse for bomben.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Remembrance Sunday

***Remembrance Sunday*** (direkte oversatt «Minnesøndagen») er i Storbritannia den søndagen som faller nærmest &ndash; før eller etter &ndash; 11. november, årsdagen da våpenhvilen som endte første verdenskrig ble inngått i 1918. Selve 11. november kalles *[[Våpenhviledagen|Armistice Day]]* («våpenhviledagen») eller *Remembrance Day*, men da dette ikke er en offentlig høytidsdag er feiringen lagt til nærmeste søndag. Selv om dagen opprinnelig er knyttet spesifikt til første verdenskrig, hedres de falne militære og sivile tjenestemenn og kvinner i alle kriger Storbritannia og samveldet har vært med i. Remembrance Sunday, innenfor Den engelske kirke, faller i den liturgiske perioden *Allsaintstide* (se Allehelgensdag.

Dagen markeres i de fleste byer og landsbyer i Storbritannia med seremonier ved krigsminnesmerker. Veteranforeningen Royal British Legion, ungdomsorganisasjoner, spesielt speiderne, og militære styrker står gjerne for organiseringen av markeringene sammen med lokale myndigheter. Tradisjonelt legges det ned kranser av røde valmuer (normalt kunstige, ettersom virkelige valmuer mister kronbladene meget raskt), og man selger røde valmuer (også kunstige) til å ha på jakkeslaget. Valmuene er et symbol med sterk forbindelse til første verdenskrig, ettersom mange av de hardeste slagene sto i områder i Flandern som før krigen var fulle av slike blomster. Besøker man Storbritannia i tiden rett etter 11. november vil man i så godt som alle kirker, og ved mange minnesmerker andre steder, se disse valmuene. 

Klokken 11.00, som er tidspunktet for inngåelsen av våpenhvilen, er det to minutters stillhet over hele landet. Dette markeres normalt av at en trompetblåser signaliserer tappenstrek ved begynnelsen av de stille minuttene, og blåser reveljen etter dem. 

Den viktigste seremonien er den som holdes med Kenotafen i London. Der legger monarken, statsministeren og andre nasjonale ledere ned kranser. Seremonien overføres alltid direkte av BBC.

Fra 1919 og fram til 1950-årene var det vanlig at seremoniene ble holdt på selve våpenhviledagen, uansett hvilken ukedag den kom på. Deretter ble den flyttet til *Rememrbrance Sunday*. Siden 1995, da man markerte at det var 50 år siden andre verdenskrig sluttet, har det vært vanlig med seremonier begge dager, såfremt de ikke sammenfaller.

## Referanser


## Eksterne lenker

*Royal British Legion
*The Commonwealth War Graves Commission
*The Department for Culture, Media and Sport – UK National Service of Remembrance
VM i fotball 1998

**VM i fotball 1998** ble spilt i Frankrike. Turneringen ble vunnet av vertslandet , som slo  3&ndash;0 i finalen. Dette var Frankrikes første VM-tittel, og de ble dermed det sjuende landslaget (etter , , , Brasil, , og ) som ble verdensmester.

Turneringsformatet var endret fra forrige VM. Antall lag i sluttspillet ble utvidet fra 24 til 32. De 32 lagene spilte i 8 kvalifiseringsgrupper og de to beste lagene i hver gruppe gikk videre til cupspillet.

Davor Suker fra  ble toppscorer med seks mål.

 deltok for tredje gang i VM, og kvalifiserte seg til 8.-delsfinalen hvor laget ble slått ut av Italia.

## Arenaer

## Dommere

## Deltakende land og seeding
Rankingen var basert på hvordan laget hadde gjort det i VM 1986 (16,6%), VM 1990 (33,3 %) og VM 1994 (50 %) samt FIFA-rankingen for 1995, 1996 og 1997 pr desember hvert år. Rankingnummer i parentes. 

Siden det var to flere lag i pot 3 enn pot 4, måtte to av disse komme i samme gruppe, på forhånd bestemt å være gruppen til Brasil eller Argentina (for å hindre tre europeiske lag i samme gruppe). Norge ble sist trukket ut fra pot 3, og havnet dermed i samme gruppe som Skottland, i Brasils gruppe.

Kvalifiseringmessig hadde Europa 14 plasser + arrangørlandet til dette mesterskapet for første (det var første mesterskap med 32 lag) og siste gang: Etter mesterskapet ble dette satt ned til 13 plasser, mens Asia gikk fra 3,5 til 4,5 plasser.

Fire nasjoner var i VM for første gang: , ,  og 

## Gruppespillet

### Gruppe A

 
----

----

----

----

----

----

### Gruppe B

 
----

----

----

----

----

----

### Gruppe C

 
----

----

----

----

----

----

### Gruppe D

 
----

----

----

----

----

----

### Gruppe E

 
----

----

----

----

----

----

### Gruppe F

 
----

----

----

----

----

----

### Gruppe G

 
----

----

----

----

----

----

### Gruppe H

 
----

----

----

----

----

----

## Utslagsrunder
### Oversikt

### Åttendedelsfinaler

 
----

----

----

----

----

----

----

### Kvartfinaler


----

----

----

### Semifinaler


----

### Bronsefinalen

----

----

### Finalen


## Toppscorere

* Norske målscorere (1 mål hver):
**Dan Eggen
**Håvard Flo
**Tore André Flo
**Kjetil Rekdal
## Eksterne lenker
*
Gordon Wilson (1927–1995)

:*For andre kjente personer ved samme navn, se [[Gordon Wilson]].*

**Gordon Wilson** (født 25. september 1927 i Manorhamilton i County Leitrim i Irland, død 27. juni 1995) var en nordirsk fredsaktivist. Hans offentlige engasjement i konflikten i Nord-Irland begynte etter at hans datter Anne-Marie Wilson ble drept av en terrorbombe som ble sprengt av Det provisoriske IRA i Enniskillen på *[[Remembrance Sunday]]* i 1987.

Han var selv til stede da bomben gikk av, og lå begravd under restene av huset som ble sprengt sammen med datteren. Under et intervju som ble vist på BBC fortalte han om sin siste samtale med sin døende datter mens de lå fastklemt. Han ba samtidig lojalistene innstendig om ikke å ta hevn.

I 1993 ble han utnevnt til senator i Irland etter å ha blitt nominert av den daværende taoiseach, Albert Reynolds. Han møtte flere ganger medlemmer av Sinn Féin, PIRA og lojalistiske paramilitære grupper for å diskutere mulighetene for fredelige løsninger.

## Eksterne lenker
*
Gordon Wilson

**Gordon Wilson** kan vise til:

* Gordon Wilson (canadisk politiker) – tidligere leder av BC Liberal Party og Progressive Democratic Alliance i Canada
* Gordon Wilson – tidligere fredsaktivist i Nord-Irland og senator i Irland
* Gordon Wilson (ishockeyspiller) – tidligere National Hockey League-spiller
* Gordon Wilson (skotsk politiker) – tidligere leder av Scottish National Party i Skottland
Stemmegaffel

En **stemmegaffel** er en stålgaffel med to tinder, som ved anslag frambringer en klar tone i en bestemt tonehøyde med få overtoner. Vanlige stemmegafler klinger i kammertonen a' = 440 Hz, og blir brukt ved stemming av musikkinstrumenter, og ofte av kordirigenter når de skal angi starttoner for koret. Det finnes imidlertid stemmegafler med forskjellige toner, og det er f.eks vanlig at perkursjonister bruker slike ved stemming av pauker. Stemmegaffelen ble oppfunnet i 1711 av trompetisten John Shore.

Stemmegaffelen alene gir fra seg en svak tone, som bare såvidt er hørbar med mindre man holder enden helt inntil øret. Setter man stemmegaffelen mot en hard flate som  da blir en stiv membran, for eksempel en bordplate, blir lyden kraftig forsterket.

De to tindene svinger i mottakt, slik at gaffelen alltid er symmetrisk om lengdeaksen. Gaffelen er en enkel mekanisk resonator med tindene som masse og deres felles bøyestivhet som fjær. Disse størrelsene bestemmer til sammen resonansfrekvensen til stemmegaffelen. Området på sidene av festepunktet til de to tindene utgjør en subtil mekanisk transformator idet stammen tvinges til små bevegelser langs gaffelen med svært små, men til gjengjeld kraftfulle bevegelser. Disse bevegelsene eksiterer den harde membranen som gaffelen kan settes mot.

## Frekvensberegning
Egenfrekvensen som en stemmegaffel oppviser er avhengig av dimensjonene og materialet som den er fremstilt av, som:

:f  = \frac{1.875^2}{2\pi l^2} \sqrt\frac{EI}{\rho A}

Hvor:
* *f* er frekvensen i Hertz.
* 1.875 er den minste positive løsning av ligningen cos(*x*)cosh(*x*) = -1.
* *l* er lengden av tindene i meter.
* *E* er E-modulen av materialet som stemmegaffelen er laget av, i Pascal.
* *I* er andre-momentet av arealet av tverrsnittet, målt i meter i fjerde potens.
* *ρ* er tettheten til materialet, i kilogram per kubikkmeter.
* *A* er tverrsnittsmaterialet av tindene, i kvadratmeter.

Forholdet \frac{I}{A} i ligningen over kan omskrives som
r^2/4 hvis tindene er sylindriske med en radius *r*, og
s^2/12 hvis de har et rektangulært tverrsnitt med sidekant *s*.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Transkripsjon (musikk)

Med uttrykket **transkripsjon** forstår man innen musikkteorien: 

# Å skrive om fra et notesystem til et annet, for eksempel fra grepnotasjon for gitar til femlinjesystemet. Dette blir også kalt **transnotasjon**.
# Å arrangere et musikkverk for en annen instrumentbesetning enn det opprinnelig var skrevet for. For eksempel omskrivning av et orkesterstykke slik at det kan fremføres på klaver (pianotranskripsjon). Dette er vanlig med klaverkonserter, da pianisten bruker en utgave hvor orkesteret er arrangert for annet piano under øvelsen av stykket.
# Å lytte til musikk og skrive den ned i et notasjonssystem, for eksempel ved etnomusikalske fremføringer eller fremføringer av musikere som ikke selv behersker noteskrift. Dette er særlig populært innen jazz, hvor soloer av kjente musikere blir transkribert fra innspillinger.
Transkripsjon

**Transkripsjon** kan referere til: 

* Transkripsjon (genetikk), «avskrift» av et gen som et forstadium til proteinsyntese
* Transkripsjon (musikk), å notere eller omskrive et musikkstykke
* Transkripsjon (språkvitenskap), å overføre tekst i en ny form
Falsk

**Falsk** er fremstilling av uekte penger, dokumenter, verdipapirer eller lignende. Det er i juridisk forstand forskjellig fra forfalskning, som er rettsstridig endring av et allerede fremstilt dokument eller lignende. Et dokument fremstilt ved falsk kalles et *falskneri*.

Både dokumentfalsk og pengefalsk er straffbart i henhold til kapittel 29 i den norske straffeloven av 2005 og straffeloven kapittel 18.

## Referanser


## Se også
* Forfalskning
* Bløff
* Svindel, bedrageri, juks
* Kopi
* Herodes Falsk
Forfalskning

**Forfalskning** er rettsstridig endring av penger, dokumenter, verdipapirer eller lignende. Det er i juridisk forstand forskjellig fra falsk, som er fremstilling av uekte penger eller lignende. En gjenstand som er forfalsket kalles en *forfalskning*.

En kopi av et kunstverk er ikke en forfalskning med mindre kopien er beregnet på bedrageri. Eksempelvis var romerske kopier av antikkens greske kunst ikke forfalskninger, og heller ikke det som Académie de France i Roma utførte. Først da en del malere på 1800-tallet kopierte italienske mestre for å kunne selge disse som ekte, var det de første kjente forfalskninger av kunst på gang med den hensikt å bedra sine kunder.

Stephan Tschudi-Madsens relativt korte bok fra 1963, *Den ukjente Tidemand: blad av forfalskningens historie*, fortelles det om kunstforfalskningens historie. De norske düsseldorferne, J.C. Dahl, Frits Thaulow, Christian Krohg, og ikke minst Edvard Munch har blitt forfalsket.

## Litteratur
* Tschudi-Madsen, Stephan : ''Den ukjente Tidemand: blad av forfalskningens historie'', Aschehoug

## Referanser


## Se også
* Falsk, falskneri
* Svindel, bedrageri, juks
* Bløff
* Kopi

## Eksterne lenker
* «Slik jobber ekspertene for å avsløre kunstforfalskninger», NRK 13. juli 2012
* Litterær forfalskning; fra Bibliotekarstudentens nettleksikon om litteratur og medier (pdf-fil)
Kammermusikk

**Kammermusikk** er etter en definisjon instrumentalmusikk fremført av noen få utøvere, der hver av musikerne fremfører en selvstendig stemme. Kammermusikk kan også defineres etter spillestillen. I så fall karakteriseres musikken ved intimitet og høyt oppdrevet raffinement i presisjon, dynamikk og uttrykk, men ellers uten faste grenser.  

Kammerorkesteret og -verkene har navn etter hvor mange musikere som medvirker, for eksempel snakker man om en duett, trio, kvartett, kvintett, sekstett, septett, oktett og nonett osv. Instrumentsammensetningen i kammerorkestre kan variere, men har sjelden mer enn ti utøvere. Den mest vanlige formen er strykekvartetten som består av to fioliner, bratsj og cello. Musikken fremføres gjerne i mindre og mer intime lokaler enn for eksempel en konsertsal. Kammermusikk blir oftest spilt uten dirigent, og har derfor ofte et solistisk preg. 

## Historikk
Opprinnelig ble begrepet kammermusikk brukt om musikk som ble fremført ved hoffene, i motsetning til kirkemusikk. I barokken ble begrepet utviklet og avgrenset til kun å omfatte ren instrumentalmusikk arrangert for små besetninger. I wienerklassisismen ble formen videreutviklet, først og fremst strykekvartetten. Joseph Haydn og Wolfgang Amadeus Mozart skrev gjerne strykekvartetter som kunne framføres av amatører for hyggens og atspredelsens skyld, og ofte var de ikke beregnet for offentlig framførelse. Disse verkene har gjerne form som en sonate.

Ludwig van Beethoven skrev også kammermusikk beregnet for «hjemmebruk», men hans senere strykekvartetter er komplekse arbeider og er oftest regnet for å være for vanskelige for amatører. I romantikken ble kammermusikken videreutviklet som musikk for profesjonelle ensembler. 

## Se også
* Oslo Kammermusikkfestival
## Referanser
Badeand

En **badeand** er et leketøy som ligner en andunge, framstilt av gummi eller gummilignende materialer. Vanligvis er badeanda laget slik at den kan flyte, og er beregnet til å leke med i badekaret. 

Mens den klassiske badeanda er gul med rødt nebb og er laget for å være en barneleke, kommer det nå badeender i mange utførelser og farger. Disse har blitt populære samleobjekter blant entusiaster. 

Badeand-race har tidvis blitt arrangert av veldedige organisasjoner: Bidragsytere «kjøper» badeender, som så blir sluppet ut i en elv i hundretusenvis. Denne praksisen har etter hvert avtatt noe, ettersom miljøvernere påpeker de konsekvensene denne forsøplingen av vassdragene innebærer.

I 1992 ble en container som inneholdt 29&nbsp;000 badeender mistet overbord fra et frakteskip i Stillehavet. Vind og havstrøm førte tusenvis av badeender til strendene i Alaska, og noen hundre fortsatte gjennom Beringstredet, hvor de innefrosset i de arktiske ismassene driver over Nordpolen. Badeender fra dette partiet har mange år senere blitt funnet på strender langs USAs atlanterhavskyst fra Maine til Massachusetts, og bringer ny og verdifull kunnskap om havstrømningene. Badeendene har vist seg å kunne holde seg flytende til tross for å ha blitt utsatt for påvirkning av naturkreftene i årevis, ettersom de er laget for å tåle å bli gnagd på av små barnetenner. 

## Eksterne lenker
* Bilder fra en badeand-derby (engelsk)
* Gummiender var skipbrudne i 11 år (Aftenposten)
Foreign, Commonwealth and Development Office

**Foreign, Commonwealth and Development Office** (**FCDO**) er Storbritannias utenriksdepartement. Departementet ledes av statssekretæren for utenriks-, samvelde- og utviklingssaker (*Secretary of State for Foreign, Commonwealth and Development Affairs*).

FCDO ble opprettet i 1968 gjennom sammenslåingen av samveldekontoret (*Commonwealth Office*) og utenrikskontoret (*Foreign Office*). Dette ble etablert i 1782, da det tidligere såkalte *Southern Department* fra 1660 ble omdannet til *[[Home Office]]*, samtidig som *Northern Department* ble det nye *Foreign Office*. De to tidligere departementene hadde de samme ansvarsområdene, men hadde oppgavene fordelt geografisk.

I september 2020 ble FCDO dannet etter sammenslåing med Department for International Development.

## Se også
* Liste over Storbritannias utenriksministre

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Pepper

**Pepper** er betegnelse på en rekke fullstendig forskjellige planter som blir benyttet som krydder i mat og gir en *sterk* smaksopplevelse på grunn av den reaksjon deres kjemiske sammensetning utløser på tungen. Pepper er verdens mest solgte krydder.

# Forskjellige planter av pepperfamilien (Piperaceae), særlig slekten *Piper* som omfatter den svarte pepperen (*Piper nigrum*) som finnes på nærsagt hvert eneste spisebord i store deler av verden. Andre fremstillingsmåter av *Piper nigrum* kan for øvrig føre til hvite eller grønne pepperkorn. Dessuten må også slekten *Peperomia* nevnes.
# Planter tilhørende chillipepper (*Capsicum*) innen søtvierfamilien (Solanaceae). Den omfatter paprika og chillipepper. 
# Rosépepper, også kalt peruansk pepper eller karibisk pepper, kommer fra plantene peppertre og brasiliansk peppertre som tilhører slekten *Schinus* i sumakfamilien. 
# Sichuanpepper fremstilles av arten *Zanthoxylum piperitum* i rutefamilien.
# Etiopisk pepper fremstilles av arten *Xylopia aethiopica* i familien Annonaceae.
# Guineapepper fremstilles av arten *Aframomum melegueta* i ingefærfamilien.

## Fra pepperets historie
Christian 4.s yngre bror, prins Ulrik, hadde med seg 15 pund pepper da han i 1592 dro til Rostock for å studere. Det ble regnet som et mannfolkekrydder. Gustav Vasas døtre klarte seg med et pund pepper på et helt år, men sukker spiste de over et pund av om dagen. I 1599 var prisen for pepper gått opp fra 15 til 40 *[[pence]]* pundet i London. Da stiftet noen *[[gentlemen]]* i protest *[[East India Company]]*, spiren til det britiske herredømmet over India. Utover 1600-tallet førte nye fôrplanter til flere husdyr og mer ferskt kjøtt, slik at etterspørselen etter pepper sank da det ble mindre behov for å tilsløre fordervet smak. I en periode gikk krydret mat av moten i Frankrike, der man i stedet parfymerte maten med ambra, irisrot, rosenvann og merian. Utpå 1720-tallet tok hollenderne til å brenne lagrene av pepper og muskat for å holde prisene høye. 

## Nyere tid
Importen av pepper av slekten *Piper* til Norge har på 2000-tallet variert fra 380 til 670 tonn per år (1999–2009), av dette omtrent halvparten knust eller malt, og halvparten hel. Importen har vist økning, med unntak av 2009 med svært lave tall. Mer enn halvparten av importen kommer fra India, mens Indonesia og Malaysia er andre store opprinnelsesland. Mindre mengder importeres fra Brasil, Chile, Guatemala, Kina, Marokko, Mexico, Pakistan, Tyrkia, Vietnam, fra enkelte andre ikke-europeiske land i svært små mengder, og fra noen europeiske land. Importen utgjør et forbruk per innbygger på drøyt 100 gram per år.

## Se også
*Peppersvenn

## Referanser


## Eksterne lenker
* Om ''Piper'' i ''Nordisk familjebok'' fa 1915 (på svensk)
Svart pepper

**Svart pepper** er et krydder fremstilt av fermenterte, tørkede og umodne røde bær, kalt pepperkorn, fra planten *Piper nigrum*. Det finnes imidlertid også en rekke andre kryddersorter som ofte omtales under samlebetegnelsen pepper i en mer utvidet forstand.

Umodne og grønne pepperkorn fra *piper nigrum* kan tørkes og konserveres i eddik for å fremstille grønne pepperkorn. Korn som er modne kan tørkes uten skalldelen for å fremstille hvit pepper. 
Svart pepper er ett av de vanligste kryddersortene i europeisk og europeiskinspirerte kjøkken. Krydderet har vært kjent og skattet siden oldtiden på grunn av sin sterke smak. Den sterke smaken skyldes det kjemiske stoffet *piperin*. 

Med *pepper* menes i dagligtalen de malte svarte pepperkornene som ledsages av bordsalt på de fleste middagsbord i store deler av verden.

## Pepper i folkemedisinen
Det finnes en rekke såkalte kjerringråd som omhandler bruk av pepper, f.eks. til å stoppe blødninger.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Sahel

**Sahel** er den biogeografiske og klimatiske overgangssonen som ligger mellom Sahara i nord og det sudanesiske savannebeltet i sør. Området har semiarid klima og strekker seg over hele det afrikanske kontinentet fra Atlanterhavet i vest til Rødehavet i øst. Det arabiske ordet &#1587;&#1575;&#1581;&#1604;, *sahil* betyr strand eller kyst, og en kan tenke på Sahel som den sørlige bredden for sandhavet i Sahara.

Sahel strekker seg over følgende områder: nordlige Senegal, sørlige Mauritania, sentrale Mali, nordlige Burkina Faso, det aller sørligste Algerie, Niger, sentrale Tsjad, sørlige og sentrale Sudan, de aller nordligste delene av Sør-Sudan, Eritrea, Etiopia, Nigeria, Kamerun og Den sentralafrikanske republikk.

Bredden på sonen varierer fra noen hundre kilometer til mer enn tusen kilometer. Landskapet er stort sett flatt og ligger mellom 200–400&nbsp;moh. Det er noen få fjellområder med topper opptil 3000 moh. Klimaet er tropisk, men har markerte årstider. Gjennomsnittlig maksimumstemperatur er 33–36&nbsp;°C og gjennomsnittlig minimumstemperatur er 18–21&nbsp;°C. Årsnedbøren varierer fra 600&nbsp;mm i sør til 200&nbsp;mm i nord. Det meste av regnet kommer i sommermånedene mai–september. Deretter følger en seks til åtte måneder lang tørketid der trærne mister løvet og graset tørker inn.

Vegetasjonen er tørr savanne og busksteppe med et sammenhengende grasdekke. Vanlige busker og trær er akasier, *[[Commiphora africana]]*, *[[Balanites aegyptiaca]]* og *[[Boscia senegalensis]]*. De fleste grasartene er ettårige, og nesten alle har C<sub>4</sub>-fotosyntese. Noen få grasarter som vokser på fuktige steder, har C3-fotosyntese. I biogeografien regnes Sahel til Afrotropis.

Området er tynt befolket, og tradisjonelt har det meste av befolkningen vært nomader som flytter dyrene dit det finnes beite.

## Kilder
* 
* 

## Eksterne lenker
*
Norsk Kennel Klub

**Norsk Kennel Klub** (**NKK**) er en norsk organisasjon for hundeeiere. NKK har til formål å ivareta hundens og hundeholdets interesser i Norge, samt å bidra til å fremme positive aktiviteter med hund og utviklingen av den enkelte hunderase. NKK skal også arbeide for etisk og praktisk riktig behandling av hunder, og for at avl av hunder skjer i ønsket retning, både når det gjelder rasestandard og rasenes sunnhet. NKK er Norges nasjonale stambokregister for hunder og ble stiftet i Kristiania (Oslo) i 1898. NKK er en ideell organisasjon, og klubben fungerer som en paraplyorganisasjon for det organiserte hundemiljøet i landet. NKK har i dag gjennom sine 220 medlemsklubber ca.  medlemskap. Medlemsklubbene er dels raseklubber og dels lokale klubber som driver forskjellige former for hundesport. NKK er tilsluttet Fédération Cynologique Internationale (FCI) og er medlem av Nordisk Kennelunion.

## Bakgrunn og dannelse
Det var opprinnelig jegere som tok initiativet til dannelsen av en nasjonal kennelklubb i Norge. I jakthundmiljøet vokste det frem et behov for en stambok for hunder. For at man skulle komme videre i arbeidet med å foredle jakthundrasene og avle frem mer konstante hunderaser var en stambok uunnværlig.

Det vokste raskt frem et miljø som var engasjert i arbeidet med avl av renrasede og dyktige jakthunder. Helt fra etableringen av NKK var formålet å ivareta og foredle de enkelte hunderaser.

På generalforsamlingen 24. januar 1898, hvor 40 medlemmer deltok, ble «Love for Norsk Kennelklub» vedtatt. Paragraf 1, formålsparagrafen, ble godkjent med følgende ordlyd:

«§ 1. Klubbens formaal er forædling av vore hunde og forøvrig varetagelse av kynologiske interesser.»

For å oppfylle sitt formål iverksatte klubben bl.a.:
* Avholdelse av utstillinger og prøver.
* Utgivelse av norsk hundestambok.
* Anskaffelse og utleie av raserene stamdyr.
* Anskaffelse av kynologisk utdanning.

Det var først og fremst jakthundmiljøet som var opptatt av klubben de første årene, men det vokste også relativt fort opp et miljø rundt selskapshundrasene. Den første norske hundeutstillingen ble avholdt i 1877 og arrangert av Norges Jeger- og Fiskerforbund. NKKs første utstilling ble avholdt i Kristiania i 1898.

NKK vokste raskt og stadig ble det stiftet nye spesialklubber. I 1938 var antallet samarbeidende klubber kommet opp i 20. I 1997 var 62 raseklubber, 21 fuglehundklubber og 127 bruks- og lokale hundeklubber samarbeidende med NKK.

## Gruppene
I realiteten er gruppe 4 og 6 slått sammen til gruppe 4/6 hos NKK, men siden disse er separerte grupper hos FCI har vi valgt å presentere de slik også her.

* Gruppe 1: Bruks-, hyrde og gjeterhunder
* Gruppe 2: Pinscher-, schnauzer-, molosser og sennenhunder
* Gruppe 3: Terriere
* Gruppe 4: Dachs
* Gruppe 5: Spisshunder og primitive raser
* Gruppe 6: Drivende- og sporhunder
* Gruppe 7: Stående fuglehunder
* Gruppe 8: Apporterende hunder
* Gruppe 9: Selskapshunder
* Gruppe10: Mynder

## Se også
* Norske hunderaser

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Terrorbalanse

**Terrorbalanse** var det som forhindret atomkrig mellom USA og Sovjetunionen under den kalde krigen gjennom ideen om garantert gjensidig ødeleggelse, at frykten mellom nasjonene ble balansert av frykten for en atomkrig som ville ramme det ene landet like mye som det andre. Begrepet har siden blitt brukt utenom den kalde krigen, men da i en mindre grad.

*Enkelt forklart: Hvis du angriper meg, så angriper jeg deg.

Med terrorbalanse som militær strategi oppnår en at krig blir meningsløst, og slik var terrorbalansen med på å hindre at krig brøt ut mellom de balanserende partene. Det er fortsatt tro på at garantien om gjensidig ødelegging er en garanti for fred.

## Mutually assured destruction (MAD)

*Mutually assured destruction*, eller «garantert ødeleggelse av begge sider», ble sett på som en måte å garantere fred på. En viktig forutsetning for å oppnå «MAD» var at ingen part kunne slå ut den andre før denne rakk å reagere, slik at også den som gikk til angrep først selv skulle bli ødelagt. For å bevare slik likevekt fantes to alternative strategier:
* 1. Sikring og/eller kamuflering av egne våpensystemer (engelsk *ride out*). Løsningen på dette alternativet ble bruk av missilbærende ubåter, SLBM.
* 2. Slå tilbake ved første varsel (engelsk *launch on warning*), det vil si å avfyre egne ICBM med det samme fiendens missiler ble registrert skutt ut. Her måtte hver part ha minst 15 minutters varsel.

## Referanser
Continuity IRA

**Continuity IRA** (**CIRA**, **Continuity Irish Republican Army**, *fortsettelses-IRA*; irsk **Óglaigh na hÉireann**) er en republikansk paramilitær organisasjon i Nord-Irland og Irland. Den ble opprettet i 1986, etter en splittelse i Det provisoriske IRA (PIRA). Årsaken til splittelsen var uenighet om hvorvidt valgte representanter fra Sinn Féin, partiet som er knyttet til PIRA, skulle møte i det irske underhuset. 

Det ble på Sinn Féins årlige konferanse i 1986 besluttet at man skulle avslutte politikken med å avstå fra å møte i det irske underhuset. En fraksjon var sterkt uenige i dette, og gikk fra konferansen. De grunnla sitt eget parti, Republican Sinn Féin, og den nye paramilitære gruppen CIRA. Disputten kan tildels sees som en strid mellom ledelsen i Nord-Irland, under Gerry Adams, og den sørlige ledelsen under Ruairi Ó Brádaigh. Sistnevnte var en av de som brøt ut. 

CIRA er motstandere av Langfredagsavtalen fra 1998, og PIRAs våpenhvile fra 1997. Per. januar 2005 har de fortsatt ikke annonsert noen våpenhvile. 

I likhet med andre grupper som er opprettet etter splittelser i IRA regner CIRA seg som den sanne arvtager etter det IRA som kjempet i uavhengighetskrigen 1919&ndash;1921. De bruker også det samme irske navnet som de andre gruppene, *Óglaigh na hÉireann* (*De irske frivillige*). Det er få republikanere som anerkjenner CIRA som den virkelige arvtageren, og de har få liten støtte i befolkningen. 

CIRA har vært involvert i en rekke bombeattentater, snikmord og kidnappinger. De har også drevet utpressing og utført ran for å finansiere virksomheten. Målene har først og fremst vært sikkerhetsstyrkene i Nord-Irland og lojalistiske grupper. Gruppen har også utført terroraksjoner i protestantiske områder i Nord-Irland. CIRA hevder selv at den aldri har drept uskyldige sivile, og det er heller ikke dokumentert noen sivile dødsfall etter gruppens aksjoner utenom medlemmer av lojalistiske paramilitære grupper. Per. 2004 ble det antatt at CIRA ikke lenger hadde mulighet til å gjennomføre angrep i Storbritannia, men at de fortsatt hadde muligheter i Nord-Irland. Ifølge amerikansk etterretning har CIRA færre enn 50 aktive medlemmer. 

Gruppen har fått en del støtte fra irsk-amerikanere i USA. 13. juli 2004 ble den offisielt betegnet som en terrororganisasjon i USA, og det er dermed forbudt for amerikanske borgere å støtte den finansielt. Finansinstitusjoner i USA har også plikt til å stoppe forsøk på å betale ut penger til slike organisasjoner. Kjente medlemmer av CIRA kan ikke få visum til USA.

Det er også mulig at CIRA har fått tak i våpen fra Balkan, kanskje i samarbeid med Real IRA.
Opprøret i Belize 2005

I midten av januar 2005 brøt det ut opptøyer i Belizes hovedstad Belmopan. Opptøyene ble forårsaket av offentliggjøringen av et nytt nasjonalbudsjett som innebar et høyere skattenivå og irritasjon mot det styrene partiet (People's United Party) for Belizes forverrede økonomiske situasjon.

13. januar 2005 offentliggjorde Said Musas regjering sitt budsjett for 2005-2006. Dette budsjettet inneholdt blant annet en økning av skattene på næringslivet og varehandelen, blant annet en 11 prosents økning av eiendomssalgsskatten, en fem prosents økning for finanssektoren, 80 prosents økning på tobakk og 100 prosents økning på rom. Disse skatteøkningene kommer på toppen av en tilsvarende skatteøkning i 1998, på toppen av det hele føler befolkningen at Belizes økonomiske situasjon har forverret seg de siste årene, på grunn av mangel på økonomisk kontroll og korrupsjon. 
Dette var grunnen opptøyer utenfor parlamentsbygningen den 15. januar, disse opptøyene fortsatte resten av uken.

20. januar ba landets næringsliv og fagforeninger om en to-dagers nasjonalstreik. Siden arbeidere ikke hadde møtt til arbeid ble større deler av Belizes vannforsyning skrudd av. 21. januar rapporterte lokale nyhetsformidlere om spredde demonstrasjoner i hovedstaden Belmopan. Det ble også rapportert om ildspåsettelse og veisperringer utført av demonstrantene. Statsansatte ble møtt med stenkasting da de prøvde å komme seg på jobb. Derfor ble politiet og militære utkalt for å holde demonstrasjonen under kontroll. Myndighetene skal ha installert videokameraer på utsiden og barrikadert regjeringsbygg 

Dette er tredje gang Belize blir rammet av opptøyer, den første gangen var i 1950-årene, den andre i 1980-årene, da det ble foreslått å avstå en del av landet til Guatemala.

En stor lovlig demonstrasjon fant sted 21. januar i Belmopan. Regjeringspartiet (PUP) har også planlagt en mot-demonstrasjon. En demonstrasjon utenfor parlamentsbygningen endte voldelig da demonstranter kastet sten mot politiet, som svarte med gummikuler og tåregass. Flere demonstranter ble arrestert. Demonstrasjonen skulle vært avsluttet kl. 15:00 men demonstrantene fikk en ekstra time på seg av politiet. Da demonstrasjonen ikke var avsluttet kl. 16:00 og folkemengden ikke ville spre seg iverksatte politiet "opprørslovgivningen" ("Riot Act") og opprørspoliti begynte å spre demonstrantene med makt. Enkelte fagforeningsmedlemmer ble fjernet av opprørspolitiet med tvang. Politiet skal ha oppført seg bra, selv om enkelte politimenn skal ha brukt unødvendig mye makt.

## Eksterne lenker

* ''PM calls for calm while Barrow flips out'', Belize Times, 19. januar 2005. (Pro-PUP avis)
* ''Unions flex muscles in protest march'', News 5 Belize, 20. januar 2005.
* ''Belize City Shutdown!'', 7 News Belize, 20. januar 2005.
* Only in Belize! – en personlig blog av en innbygger i Belmopan.
Strategic Support Branch

**Strategic Support Branch** (**SSB**) er angivelig en hemmelig avdeling i den amerikanske etterretningsetaten Defense Intelligence Agency som er beskjeftiget med menneskelig etterretning. Avdelingen ble beskrevet i en artikkel i «The Washington Post» 23. januar 2005. SSB skal ha blitt opprettet i 2002 av forsvarsminister Donald Rumsfeld for å gi forsvarsdepartementet større kontroll over etterretningsoperasjoner på bekostning av CIA.

## Eksterne lenker
* Artikkelen i «The Washington Post» (Kopi)
* Artikkel på CNN.com
* Artikkel i TV2 Nettavisen 
* «Aftenposten»: Senatet vil granske Rumsfelds spionnett
* Defense Intelligence Agency
Defense Intelligence Agency

**Defense Intelligence Agency** (**DIA**) er en føderal etterretningsetat i det amerikanske forsvarsdepartementet. Den ble opprettet i 1961, holder til på Bolling Air Force Base og har over 7&nbsp;000 ansatte. Etatens oppdrag er å tilveiebringe betimelig og objektiv etterretning til stridsmenn, politikere og militære strateger. Etatens direktør er øverste rådgiver for forsvarsministeren og sjefen for forsvarets sjefsnemnd innen spørsmål om militær etterretning.

## Defense Clandestine Service

**Defense Clandestine Service** (**DCS**) er en gren av Defense Intelligence Agency, en etterretningsorganisasjon i det amerikanske Forsvarsdepartementet. Etableringen av DCS ble kunngjort 23. april 2012 og har som mål å styrke etterretningen mot høyprioritetsmål som Iran og Kina i en omorganisering av etterretningsapparatet som gir militæret en større etterretningsrolle utenfor slagmarken.

DCS har som rolle å drive menneskelig etterretning og vil samarbeide tett med sin sivile motpart, National Clandestine Service i Central Intelligence Agency.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Ukmergė kommune

**Ukmergė** er en litauisk kommune som ligger omkring 70 km nordnordvest for hovedstaden Vilnius. Tettstedet er kjent siden 1225.

Kommunen som er sterkt dominert av byen med samme navn, er kjent for sin tre- og møbelproduksjon og øvrig industri. En norskeid metallbedrift er etablert i Ukmerg&#279;.

Europavei 272 Vilnius&ndash;Panevėžys går gjennom kommunen.
Brasiliansk peppertre

**Brasiliansk peppertre** (*Schinus terebinthifolia*) er en eviggrønn busk eller tre som tilhører sumakfamilien (*Anacardiaceae*).

Det brasilianske peppertreet kan bli inntil ni meter høyt og har en avrundet krone med grønnlig bronsefargede blad. Bladene er finnete med 2–7 par ovale småblad. Den er særbu med adskilte hann- og hunntrær. Fruktene er små, grønne bær som blir rødlige ved modning. Treet vokser vilt i sørøstlige Brasil, Paraguay og nordlige Argentina. Det er naturalisert i mange land. Brasiliansk peppertre fortrenger naturlig vegetasjon og er tatt med i Verdens naturvernunions liste over de 100 mest skadelige invaderende artene i verden.

Bærene kalles *rosépepper* og benyttes som et krydder. Det dreier seg imidlertid ikke om pepper i engere forstand, det vil si det dreier seg ikke om pepperfamilien (*Piperaceae*). Rosépepper har en mild aromatisk smak. 

Arten blir plantet i middelhavslandene, men er ikke fullt så vanlig som slektningen peppertre (*Schinus molle*). De to artene kan skilles på at brasiliansk peppertre ikke har hengende greiner og minner litt om terpentintre i vekstform.

## Kilder
* 
* 
* 

## Eksterne lenker
* 


Schinus terebinthifolius - Jardín Botánico Canario.jpg|Vekstform
Schinus terebinthifolius flowers.jpg|Blomster
Pink Peppercorns (Schinus terebinthifolius).JPG|Rosépepper
Schinus terebinthifolius stem.jpg|Bark
Aurskog

**Aurskog** er et geografisk område i den nordre delen av Aurskog-Høland kommune i distriktet Indre Akershus i Akershus fylke. Aurskog-området består av tettstedet Aursmoen, stedene Aurskog, Finstadbru og Lierfoss. Aurskog og tettstedet Aursmoen har i dag mer eller mindre vokst sammen, og blir av Statistisk sentralbyrå listeført under navnet Aursmoen. Handelssentrum, skoler og idrettsanlegg ligger i dag på Aursmoen.

## Historie
**Aurskog** var tidligere en selvstendig kommune, opprettet som Aurskog formannskapsdistrikt i 1837. Kommunen ble delt i to 1. juli 1919 da Blaker ble skilt ut som egen kommune. Aurskog hadde 3&nbsp;102 innbyggere etter fradelingen. 1. januar 1966 ble Aurskog kommune del av dagens Aurskog-Høland kommune som også består av de tidligere kommunene: Nordre Høland, Setskog og Søndre Høland.

Aurskog het tidligere Urskog, forandret ved kongelig resolusjon 6. januar 1908.

## Næringsvirksomhet og aktiviteter
Aursmoen er handelsområdet, og har i tillegg til to små butikksentre et antall butikker av variert art. I de senere år (fra 2004) har mange lagt merke til at stedet, som har ca. 5&nbsp;000 innbyggere, har hele tre dagligvarebutikker (Kiwi, Coop og Rema 1000).

Aurskog har en nyåpnet (2005) golfbane, Aurskog Golfpark. Bygdas idrettslag, som forøvrig er Aurskog-Høland kommunes største forening, heter Aurskog-Finstadbru Sportsklubb. I 1987 ble Aurskog IL og Finstadbru IF slått sammen til Aurskog-Finstadbru Sportsklubb (AFSK).

Aurskog har også et aktivt skytterlag med nesten 300 medlemmer. Urskog Skytterlag ble stiftet i 1861 og er med det bygdas eldste forening.

Kjente bedrifter i bygda er trykkeriet PDC Tangen (nå skiftet navn til 07Gruppen), Stenqvist emballasje og Nammo Bakelittfabrikken som produserer treningsammunisjon. Renor AS som er ett behandlingsanlegg for farlig avfall. I 1999 begynte Think Nordic AS serieproduksjon av den elektriske bilen ThinkThink i Aurskog, men denne virksomheten ble flyttet til Finland høsten 2009. Lokalene etter Think ble i 2013 overtatt av Telemark Kildevann AS. Betydelig næringsvirksomhet på Finstadhagan næringsområde.

## Eksterne lenker
* Aurskog Golfparks hjemmesider
* Aurskog-Finstadbru Sportsklubbs hjemmesider
* Urskog Skytterlags hjemmesider
*