Pljevlja

**Pljevlja** (serbisk: Пљевља, tyrkisk: Taşlıca) er en by og kommune i det nordligste Montenegro, med grense til Serbia og Bosnia-Hercegovina i nord. Byen ligger 770 moh. ved elven Ćehotina som inne i Bosnia-Hercegovina renner sammen med Drina. Ljubišnjafjellet i kommunen når opp til 2&nbsp;238 moh. Kommunen har overveiende serbisk befolkning.

Pljevlja har ca. 21&nbsp;000 innbyggere, mens kommunen har 36&nbsp;916 innbyggere (2003). Med 1&nbsp;346&nbsp;km² er kommunen den tredje største i Montenegro. 60 % er serbere, 21 % montenegrinere, og 14 % bosnjaker og andre muslimer.

## Historie
I grotten Mališina er det funnet rester av bosetting fra Istiden, mens *Medena Stijena* har rike funn fra steinalderen. De illyriske stammene regnes som områdets første kulturfolk, som ble invadert av romerne i det første århundret.

Romerbyen **Municipium S** var en stor handelsby og religiøst senter i Dalmatia, og den nest største romerske bosettingen i dagens Montenegro nest etter Doclea som lå ved dagens Podgorica. Det er funnet uvurderlige glassarbeider fra romertiden.

På 500-tallet ankom slaverne og grunnla her byen **Breznik** (Breznica), som er nevnt første gang i 822. Byen ble en av de ledende i den serbiske staten Raška. En rekke handelsveier på Balkan krysset her, og i 1338 fikk byen tollkontor. I 1462 kom byen under tyrkerne. De kalte byen Taslidža ("fjellkilder"). Men det forhindret ikke at et kristent kloster – til Den hellige treenighet – ble opprettet tre år senere.

Hovedstaden for *Sanjak Hercegovina* ble flyttet til Pljevlja fra Foča i 1572. Tyrkerne innledet intens byggeaktivitet, blant annet med Husein Pasjas moske i 1569. Byen fikk status som *kasba* og ble utstyrt med kloakksystem på 1600-tallet. Det antas at byen da hadde 1&nbsp;050 hus inkludert de nærmeste forstedene.

Pljevlja hadde hager, bad, moskeer og klostre, og bare Mostar var en større by innen Hercegovina-Sanjak'en. Først da Sanjak-hovedstaden ble flyttet til Mostar i 1833 startet nedturen for Pljevlja, som ble underlagt Sanjak Novibazar (Novi Pazar). Byen ble femti år senere – i 1878 – inntatt av østerrikske tropper. Under østerrikst styre blomstret byen igjen, og fikk industri og et bryggeri (v) i 1889.

Tyrkerne gjeninntok byen i 1908, og inngikk i Sanjak Taşlıca. I 1912 inntok montenegrinske og serbiske styrker byen. I 1913 inngikk byen i Kongedømmet Montenegro, og fra 1918 i Jugoslavia.


Fil:Manastir_pv.JPG|Den hellige treenighets kloster ble reist under det ottomanske styre over *Taslidža* (Pljevlja), i 1465.
Fil:mosquepv.jpg|Husein-pasjas moske med en 42 m høy minaret, 1569.
Fil:Sanjak of Novibazar.png|Pljevlja inngikk i staten Novi Pazar-Sanjak fra 1833, her kart over utbredelsen i 1878.
Fil:Sandzak ethnic map.png|Sandžak-regionen med etniske forhold 2002-03.


## Transport og økonomi
Pljevlja er en turistby, med Den hellige treenighets kloster og Husein Pasja-moskeen som de fremste attraksjonene. Minaretene ved Husein-pasja er de høyeste på Balkan.

Hovedinntekten kommer likevel fra det termiske kraftverket evd byen, som dekekr 45% av Montenegros energibehov. I et gruveanlegg utenfor byen produseres også 100 % av alt kull i landet. *Šuplja stijena*-gruven har også utvinning av sink og bly. Det er også omfattende skogshogst og landbruk i kommunen.

Pljevlja har stamvei-forbindelse til Serbia i nordøst og lokalveier sørover til Mojkovac og Bijelo Polje i Montenegro. Veiforbindelsene er generelt dårlige.