open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Nils Einar Aas

**Nils Einar Martin Aas** (født 1966) er en norsk idrettsleder og tidligere skøyteløper. Han er president i Norges Skøyteforbund fra sommeren 2025, samme forbund som han var generalsekretær i fra oktober 2010 til januar 2014. Fra januar 2014 var han salgsdirektør i Aker BioMarine Antarctic, før han i august 2016 ble administrerende direktør i gjenvinningsselskapet Retura Norge. Den 26. mai 2021 ble han ansatt som generalsekretær i Norges idrettsforbund og olympiske og paralympiske komité, en stilling han tiltrådte 15. september samme år. Han sluttet i NIF i desember 2024 for å bli administrerende direktør i gjenvinningskonsernet Lindum i 2025. Aas er utdannet siviløkonom fra Handelshøyskolen BI.

Aas har også sittet i styret til UN Global Compact Norge.

## Meritter, skøyter
### Internasjonale mesterskap i hurtigløp på skøyter
Allround-VM på skøyter deltatt ett VM.
:* Heerenveen 1987.
::* Beste resultat 35.-plass sammenlagt i Heerenveen 1987.

Junior-VM på skøyter deltatt i ett JVM. 
:* Røros 1985 i sammenlagt.
::* beste resultat 22.-plass sammenlagt i Røros 1985.

### Sammenlagt i [[Verdenscupen på skøyter|Verdenscupen]]

– = ikke deltatt på distansen for nevnte sesong.
0 = ikke samlet poeng under nevnte sesong, men deltatt.

## Personlige rekorder

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Black & Decker

**Black and Decker** er et selskap som holder til i USA og er verdens største innen verktøy og tilbehør. Selskapet er markedsleder i USA og blant verdens største innen kjøkkenmaskiner.

## Historie
S. Duncon Black og Alonzo G. Decker startet et lite verksted i Baltimore i Maryland i USA på starten av 1900-tallet og vokste etterhvert mer, så de valgte å kalle bedriften sin for The BLACK+DECKER™ Manufacturing Company. I 1917 fikk Black and Decker patent på pistolgrepet og utløserbryteren på boremaskinen, så fabrikken fikk et  kvadratmeter stort gulv i Towson i USA. I 1992 kom det nye sortimentet av DeWalt industri produkter og ble et stort selskap av el-verktøy.  I 2010 valgte Black and Decker og Stanley slå seg sammen for å bedre verktøy og logistikk.

## Se også
* Stanley Works
* Boremaskin

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Black & Decker: Om selskapet
Det gule toget

**Det gule toget** (fransk: *le Train Jaune* , katalansk: *Tren Groc*), også kalt **Ligne de Cerdagne**, er navnet på toget på jernbanestrekningen sør i Frankrike som går fra Villefranche-de-Conflent til Latour-de-Carol. Det offisielle navnet på banen er *Ligne de Villefranche - Vernet-les-Bains à Latour-de-Carol*, som henspiller på endestasjones navn. Navnet «Det gule toget» kommer av fargen på toget: gult og rødt, som igjen kommer fra det katalanske flagget.

Den 62,5 kilometer lange strekningen har sitt høyeste punkt 1593 meter over havet på stasjonen Bolquère-Eyne, som er den høystliggende jernbanestasjonen i Frankrike

Toget drives av ei strømskinne som drives av et vannkraftverk på elva Têt.

## Bygginga av bana
Bygginga av jernbanen startet i 1903, og delen fra Villefranche til Mont-Louis var ferdig i 1910. Deretter på-fulgte strekningen fra Mont-Louis til Bourg-Madame, som var ferdig 29. juni 1911, og banen helt fram til Latour-de-Carol sto ferdig i 1927. Den 6. august kjørte det første toget inn på jernbanestasjonen på Latour-de-Carol.

## Hovedbyggverk

Blant de forskjellige byggverkene langs linja er to viadukter klassifisert som historiske monumenter på grunn av sin arkitektoniske og tekniske viktighet. Begge muliggjør krysning av elva Têt. 18 kilometer fra Villefranche er Pont Séjourné, som er ei 236,7 meter lang bru i stein. Ytterligere sju kilometer bort er den 253 meter lange Pont Cassagne (også kjent som Pont Gisclard). Denne brua er den eneste hengebrua som fortsatt er i drift i det franske jernbanenettet.

## Tognettverk
Ligne de Cerdagne er koblet sammen til jernbanenettet på begge endestasjonene sine. På jernbanestasjonen i Villefranche i øst er det direktekorrespondanse til Perpignan. I vest, på jernbanestasjonen i Latour-de-Carol - Enveitg, møtes tre forskjellige sporbredder: ligne de Cerdagne, som har meterspor; det franske jernbanenettet (ligne de Portet-Saint-Simon à Puigcerda, *linja fra Portet-Saint-Simon til Puigcerda*) hvis sporbredde er 1435 mm; samt det iberiske jernbanenettet (ligne de Ripoll à Latour-de-Carol, *linja fra Ripoll til Latour-de-Carol*), som har en sporbredde på 1668 mm.

## Referanser


## Litteratur
*''Mémoires de l'Académie de Nîmes, IXe série, Tome LXXXVII'' (2014). Académie de Nîmes.'' s. 115-130.
VM i strandhåndball 2004

**[[Verdensmesterskapet i strandhåndball]] 2004** ble arrangert fra 27. til 30. november 2004 i El Gouna i Egypt. Dette var det første Verdensmesterskapet i strandhåndball som ble arrangert. 

VM var felles for kvinner og menn, og det deltok 8 kvinnelag og 9 herrelag.

## Kvinner
### Sluttstilling

Russland slo Tyrkia 2-1 i finalen. 

## Menn
### Sluttstilling

Egypt slo Tyrkia 2-1 i finalen, og Russland slo Kroatia 2-1 i bronsefinalen.

## Referanser


## Eksterne lenker
* IHF - I Men's and Women's Beach Handball World Championships 2004 - Fixtures and Results
* IHF - Oversikt over VM 2004 - 2010
Asiamesterskapet i strandhåndball for menn 2011

**Asiamesterskapet i strandhåndball for menn 2011** ble arrangert 1. - 6. oktober 2011 i Muskat i Oman. Dette var det tredje Asiamesterskapet i strandhåndball for menn. 

5 lag deltok, og de spilte round robin (alle mot alle). Qatar og Oman hadde like mange poeng etter round robin, dermed ble mesterskapet avgjort med shootout, der Qatar vant. Qatar og Oman ble kvalifisert til VM i strandhåndball 2012. 

## Herrer

## Eksterne lenker
* IHF - Qatar and Oman qualified for the 2012 Beach Handball World Championships
Jens Kjell Otterbech

**Jens Kjell Otterbech** (født 1933) er en norsk økonom og tidligere ambassadør.

Han er utdannet siviløkonom fra det sveitsiske Handels-Hochschule St. Gallen i 1959 og ble deretter ansatt i Utenriksdepartementet og tok utenriksdepartementets aspirantkurs. Fra 1963 arbeidet han i utenrikstjenesten med særlig vekt på eksportspørsmål. Han har vært Norges ambassadør til Singapore, til Sør-Afrika og til Vietnam. 
## Posteringer
* blant annet Militærmisjonen i Berlin, Norges ambassade i Haag, Nederland og den faste norske delegasjonen  i Genève 
* 1974–1978 ambassadesekretær ved Norges ambassade i Paris, Frankrike
* 1978–1980 byråsjef i UD, Oslo
* 1981–1986 permisjon fra UD, arbeidet som ekspedisjonssjef i Handels- og skipsfartsdepartementet.
* 1986–1992 ambassadør til Singapore.  
:Sideakkreditert til sultanatet Brunei og til Rangoon, hovedstaden i Burma, og forsøkte i 1991 forgjeves å få kontakt med nobelprisvinneren Aung San Suu Kyi (født 1945) så hun kunne reise til Oslo for å motta Nobel-prisen.
* 1992–1996 ambassadør til Sør-Afrika. 
:Otterbech ble første ambassadør etter den årelange handelsblokaden mot Sør-Afrika, da Norge kun hadde hatt et generalkonsulat i Cape Town.
:Sideakkreditert til Lesotho og Swaziland
* 1996–2000 ambassadør til Vietnam

## Utgivelser
* *Die Bedeutung des Flugzeuges für den Fremdenverkehr und die Wandlungen im europäischen Fremdenverkehr unter seinem Einfluss*, St. Gallen, 1958.
## Referanser
«Najaden» (1897)

**«Najaden»** er en fullrigger bygget i 1897. Skipet er innkjøpt fra Halmstad i Sverige som museumsskip, og har hjemmehavn ved Isegran i Fredrikstad. Skipet er nær urørt fra byggeåret, og har for eksempel aldri hatt installert motor og har fungert som museumsskip siden 1938. Det er ca 48 m langt.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Hekseprosessen i Schaffhausen

**Hekseprosessen i Schaffhausen**, som utspilte seg i Schaffhausen i det sveitsiske edsforbundet årene 1402-1403, er den tidligst kjente hekseprosessen i Sveits, og antagelig i hele Europa. Prosessen er dokumentert i byen Schaffhausens rettsarkiv.

Den eller de anklagede kom fra Beringen (det fremgår ikke av avskriften av de gamle dokumentene om det var en eller flere), men ble stilt for retten i Schaffhausen, for avhør og dom. Dommen var skyldig i trolldom, og straffen var henrettelse på bålet. Henrettelsen er den første tilfellet av en henrettelse ved brenning.

## Eksterne lenker
* Avbildning av kildedokumentet, på Stadtarchiv Schaffhausens internettside. http://www.stadtarchiv-schaffhausen.ch/Schaffhausen-Geschichte/stadtrechnungen_schaffhausen.htm
Skipsfjordelva

**Skipsfjordelva** er ei elv på Vannøya i Karlsøy kommune i Troms. Elva er  lang, og har et nedbørfelt på . Middelvannføringen ved munningen er .

Elva har sitt utspring i et fjellskar over Dalbotnen sør for Storvatnet (84 moh.), helt øverst i Skipsfjorddalen. Fra Storvatnet renner elva mot nord, gjennom det myrlendte landskapet i den flate dalbunnen. Elva munner ut innerst i Skipsfjorden.

Nesten hele nedbørfeltet ligger innenfor Skipsfjord landskapsvernområde.

Elven er lakseførende.

## Referanser
Cecil B. DeMille

**Cecil Blount DeMille** (1881–1959) var en amerikansk filmprodusent og &#8209;regissør. Han var en pionér i Hollywood med en lang karriere der han regisserte 61 stumfilmer og 19 lydfilmer, blant annet flere storproduksjoner basert på historier fra *[[Bibelen]]*.  DeMille regnes som en uvanlig effektiv filmforteller og markedsfører og en hovedrepresentant for den kommersielle filmindustrien.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Cecil B. DeMille var sønn til en nederlandsk far og en jødisk mor som var født i England. Han ble født i Massachusetts der foreldrene ferierte, men vokste opp i Washington i Nord-Carolina. Da han var tolv år gammel døde hans far, og hans mor forsørget da familien ved å grunnlegge og drive en pikeskole og dessuten et teaterselskap. Da den spansk-amerikanske krig brøt ut i 1898 meldte DeMille seg som frivillig, men fikk avslag, ettersom han var mindreårig.

### Arbeid og filmer
DeMille begynte karrieren som skuespiller i morens teatersellskap i 1900, men gikk senere over til å skrive manus og regissere for teaterscenen. Han debuterte med filmen *The Squaw Man* i 1914. I 1923 kom *The Ten Commandments*, hans første store episke film bygd på bibelske fortellinger. Filmen fikk god kritikk og ble en stor økonomisk suksess for filselskapet Paramount.

DeMille ble siden kjent for overdådige produksjoner med sterk publikumsappell. *[[Cleopatra (1934)|Cleopatra]]* fra 1934 var den første filmen hans som ble nominert til Oscar for beste film. Høydepunktet i karrieren begynte med *[[Samson and Delilah (1949)|Samson and Delilah]]* i 1949, hans tredje bibelske epos, som fikk rekordartet framgang. Han ble nominert til Oscar for beste regi for første gang for *[[Verdens største show]]* (*The Greatest Show on Earth*), et sirkusdrama fra 1952 som fikk prisen for beste film og beste manus.

Hans siste og mest berømte film, *[[De ti bud (film)|De ti bud]]* (*The Ten Commandments*) fra 1956, skal være den sjuende mest innbringende filmen i filmhistorien.

DeMille mottok en mengde andre utmerkelser, deriblant en æres-Oscar, Gullpalmen og Irving G. Thalberg Memorial Award. Han var også første mottaker av Golden Globe Cecil B. DeMille Award, en filmpris oppkalt etter ham selv.

DeMille døde av hjertesjukdom 77 år gammel i januar 1959.

## Filmografi (utvalg)
* 1914 – *[[The Only Son]]*
* 1914 – *[[The Call of the North]]*
* 1915 – *[[The Unafraid]]*
* 1915 – *[[The Wild Goose Chase]]*
* 1915 – *[[Chimmie Fadden]]*
* 1915 – *[[Chimmie Fadden Out West]]*
* 1916 – *[[The Heart of Nora Flynn]]*
* 1919 – *[[Hvorfor bytte egtemand?]]*
* 1934 – *[[Cleopatra (1934)|Cleopatra]]*
* 1942 – *[[Urent farvann]]*
* 1952 – *[[Verdens største show]]*
* 1956 – *[[De ti bud (film)|De ti bud]]*

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Kristian Hammerstad

**Kristian Hammerstad** (født 6. juli 1980) er en norsk  illustratør, tegneserieskaper og animatør bosatt i Oslo. Han er utdannet ved Central Saint Martins College i England.

## Karriere
Etter å ha jobbet som kommersiell animatør de første årene etter utdannelse, har Kristian Hammerstad de senere årene fokusert på illustrasjon. Han har blant annet laget illustrasjoner og omslag for Penguin Books, The New Yorker, The New York Times, Las Vegas Weekly, A-magasinet og D2.  Han har også laget plateomslag og konsertplakater  . 

I 2012 ga han ut tegneserieboken Kryp. Kryp inneholdt tre serienoveller inspirert av 50- og  60-talls horrorfortellinger, men oppdatert i moderne stil . Kryp er også utgitt på fransk under tittelen Creep . 2016 kom Trigrammaton, en science fiction-tegneserie på nesten 400 sider.

## Utgivelser
* 2012 Kryp - Jippi forlag
* 2016 Trigrammaton - Jippi forlag

## Referanser


## Eksterne lenker

* Hjemmeside
* Jippi forlag om Kristian Hammerstad
DeWalt

**DeWalt** er et amerikansk selskap som produserer verktøy for profesjonelle og halvprofesjonelle brukere. Det hele startet i 1923 da Raymond DeWalt oppfant radialarmsagen som var drevet av strøm. Sagen ble styrt etter en overhengende arm som kunne stilles inn fra 0 til 45° slik at emnet kunne kappes på tvers. Sagen var forgjengeren til den elektriske gjærsagen. I 1992 ble DeWalt kjøpt av Black & Decker. I dag produserer DeWalt boremaskiner, kapp- og gjærsager, bordsirkelsager, sirkelsager, el-høvler og stikksager til både håndverkere og hobbyfolk.

## Se også
* Black & Decker
* Stanley
* Gjærsag

## Eksterne lenker
* Dewalt: Om oss
* Dewalt: Historie
San Marinos sentralbank

**San Marinos sentralbank** (italiensk: **Banca Centrale della Repubblica di San Marino** - BCSM) er sentralbanken i mikrostaten San Marion. 

Sentralbanken ble etablert i 2005, og 70 % av aksjene eies av Staten (Republikken San Marino). Selv om San Marion har innført euro, så er sentralbanken ikke en del av Eurosystemet eller Det europeiske system av sentralbanker. Sentralbanken lager sine egne euromynter; Sanmarinske euromynter. 

## Historie
CBSM ble etablert i 2005, ved en sammenslåing av *Istituto di Credito Sammarinese*, som fungerte som sentralbank i San Marino, og *Ispettorato per il Credito e le Valute* (Inspektoratet for kreditt og valuta), som hadde ansvar for å bekjempe hvitvasking av penger. 

Selv om San Marino ikke er en del av eurosamarbeidet, har de fått lov til å bruke euroen som valuta, etter egen avtale med EU. De tok i bruk euroen i 2002. Dette betyr at mange av sentralbankfunksjonene er overført til Den europeiske sentralbank (ESB), men San Marinos sentralbank er fortsatt i drift, og har mange oppgaver og ansvarsområder. 

## Hovedoppgaver
CBSM har følgende hovedoppgaver:
* Holde tilsyn med landets finansnæring 
* Administrere landets betalingssystem
* Være landets statskasse
* Være statens enhet for innkreving av skatter og avgifter
* Være regjeringens bank 
* Være koordinerende ledd mot andre sentralbanker og utenlandske institusjoner som IMF, Verdensbanken, OECD, m.m. 
* Generere statistikk over penger, kreditt og valuta 
* Utstede valuta
* Forvalte San Marinos utenlandsgjeld
* Være økonomisk rådgiver for Staten

## Sentralbanksjef
Pr september 2018 er Roberto Moretti sentralbanksjef (*Director General*). Han overtok denne stillingen i desember 2017, etter Raffaele Capuano.

## Se også
*Liste over verdens sentralbanker

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Roy Søbstad

**Roy Søbstad** (født 21. juli 1971) er en norsk  illustratør, tegneserieskaper og skribent bosatt i Kristiansand. 

Han har laget en rekke kortere serier blant annet for *[[Forresten]],* *[[Rocky_(tegneserie)|Rocky]]*-magasinet, *[[Smult]]* og *[[M_(tegneserie)|M]]*-magasinet  . Mange av seriene hans ble i 2008 samlet i boken *Roy Søbstad - Tegneserier 1993-2008*. Albumet *Ulvene i korridoren* kom i 2012.

Roy Søbstad har også illustrert flere bøker, laget plateomslag og plakater. Han jobber også som skribent og har blant annet fra 2009 skrevet om populærkultur for Fædrelandsvennen.

## Utgivelser
* 2002 Negativ - Jippi forlag
* 2008 Roy Søbstad - Tegneserier 1993-2008  - Jippi forlag
* 2012 Ulvene i korridoren - Jippi forlag
;Plateillustrasjoner 
* L.Y.D.: *[[Familien Ost &ndash; Ostedisk 2]]* (1999)
* Beatservice Records: *[[Prima Norsk &ndash; A Collection of Groovy Norwegian House Music]]* (2000)
* Beatservice Records: *[[Prima Norsk 2 &ndash; Groovy Norwegian House Music]]* (2003)
* Beatservice Records: *[[Prima Norsk 3 &ndash; The Space Disco Edition]]* (2005)
* Tenderleaves: *[[Sylvartune]]* (2014)
* Raga Rockers-hyllest: *[[Sannhet på boks &ndash; en hyllest til Raga Rockers]]* (2015)
* Beatservice Records: *[[Prima Norsk 4]]* (2016)

## Referanser


## Eksterne lenker

* Hjemmeside
* Jippi forlag om Roy Søbstad
Alqosh

**Alqōsh** eller **Alqūsh** (gammelsyrisk:  ܐܠܩܘܫ, arabisk:** القوش**) er en kristen by på Ninevesletten i det nordlige Irak, cirka 30&nbsp;km nord for byen Mosul. Dens befolkning på cirka 15.000-20.000 tilhører for det meste den kaldeisk-katolske kirke.

## Historie
Alqosh kan spores tilbake til eldste periode av det assyriske rike, men kan meget vel være enda eldre. Første gang byen nevnes er fra Sanheribs tid, fra ca 750 f.Kr., i form av veggmalerier i Sanheribs palass, oppdaget på haugen Tel Qwenjeq (Kuyunjik, Ninive) ved Mosul.

Om lag 3&nbsp;km vest for byen ligger ruinene av Shayro Meliktha; her er rester av et assyrisk tempel med et relieff av Senherib som tar sikte med pil og bue.

Det er klippeboliger langs hengene over Alqosh, fordelt opp til fjellplatåets topp. De er dekorert på lignende vis som dem man har funnet i andre kolonier under byen  Ninive.

## Alqosh og Elkosj
Elkosj, fødestedet til profeten Nahum, kunne ifølge en hypotese fremsatt i 1847 av assyriologen Austen Henry Layard, tilsvare dagens Alqosh. Han viste til at det i området er assyrikske klippebilder og dessuten et berømt kloster, Rabban Hormuzd, med mange gamle patriarkgraver. Han var ikke sikker i sin sak, og det er andre som har anført at Nahums egen beskrivelse av hjemstedet ikke rimer så godt med Alqosh.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Alqosh.net
* Alqosh.com
* El-Qosh (Alqosh), Yimma d' Athor (The Mother of Assyria)
Tel Keppe

**Tel Keppe** (gammelsyrisk: **ܬܠ ܟܦܐ**, arabisk: **تل كيف**) er en assyrisk småby på Ninevesletten i nordre Irak, cirka 15 km nordøst for byen Mosul. Dens befolkning på 35.000 tilhører hovedsakelig til den kaldeisk-katolske kirke. 

Det antas at Tel Keppe opprinnelig var å regne som en forstad til oldtidens assyriske hovedstad Nineve.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Telkape.com
* The Town of Tel-Kepe (Telkaif)
Dr. Zhivago

***Dr. Zhivago*** er en roman av Boris Pasternak utgitt i 1957, opprinnelig skrevet på russisk. Den ble første gang utgitt på norsk i 1958. Romanen ble filmatisert av David Lean som *[[Doctor Zhivago]]* i 1965 med Omar Sharif i hovedrollen.

## Referanser


## Eksterne kilder
*
Anne Maries vei (Oslo)

**Anne Maries vei** (1-17, 2A-32) går sørvestover fra Rasmus Winderens vei like ved Blindern stasjon til den møter Ivar Aasens vei ved en bro over Sognsvannsbekken.

Langs veien er det en rekke fine funkisvillaer. Bolighusene i nr. 2b, 4, 6a, 6b, 8, 10, 12, 12a, 14a, 14b og 16 (sammen med husrekken i Havna allé) er alle vernet etter plan- og bygningsloven som Verneområde Vindern II.

Videre er hagene i nr. 18, 20, 22 og 24 vedtaksfredet som kulturminner, i sammenheng med den tilstøtende Villa Dammann i Havna allé 15.

Nr. 16 er en trevilla oppført 1929, tegnet av arkitekt Magnus Poulsson. Nr. 18 er også en trevilla, oppført i 1931 og tegnet av arkitekt Ove Bang.

Det er også fredet et stort eiketre i nr. 14B som Anne Maries vei 16/Havna allé naturminne.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
John Collett Posthumus Elieson

**John Collett Posthumus Elieson** (født 21. februar 1810 i Rygge, død 27. mai 1876 på Toten) var en norsk prokurator, embedsmann og stortingsmann, sønn av Peter Elieson.
Elieson ble student i 1828 og cand. jur. i 1832. Deretter ble han ansatt i finansdepartementet fra 1834, og fungerte 1836-39 som sorenskriver i Øvre Telemarks østfjeldske distrikt. Fra 1839 til 1859 var han underrettsprokurator i Drammen. I denne perioden var han ordfører i byen i flere år.

I hjembyen var han knyttet til den radikale opposisjonen rundt Sylvester Sivertson og støttet Marcus Thrane. 

Elieson representerte Drammen på Stortinget i fem perioder; 1845, 1848, 1854, 1857 og 1859. 

I 1845 var han blant annet sekretær i Odelstinget og i lovkomiteen. Både i 1848 og 1854 var han sekretær i Stortinget. I 1854 var han også formann i justiskomite nr. 1. Han var president i Odelstinget 1857 og 1859-60, visepresident i 1858, formann i protokollkomiteen i 1859-60.

I 1858 innstilte regjeringen Elieson som ny amtmann i Buskerud, men utnevnelsen ble stoppet av kronprinsregent Karl IV.Året etter ble han utnevnt til sorenskriver i Toten og satt i dette embedet til han døde.

## Familie
Far: Peter Elieson(29. desember 1770 – 7. juni 1833)Mor: Kirsten Elieson(1770–)Søsken: Anna Dorothea Eliesen(28. august 1794 – 28. mars 1878), Petter Eliesen(1796–), Jens Christian Eliesen(1798–), Caroline Andrea Elieson(1800–), Jenny Xstiana(1802–) og Karen Warensten(1812–)Partner: Ingeborg Eivindsdatter Elieson(1817 – 3. mars 1902)Barn: Johanne Hammerstad(1832–), Kirsten Anna Jeanette Elieson(1839–), Eivind Karsten Elieson(1849–), Ingeborg Elieson(1853–) og Anne Wilhelmine Elieson(1856–)

## Referanser


## Litteratur
Pedersen, Tord (1911). «*[https://urn.nb.no/URN:NBN:no-nb_digibok_2015020308031 Drammen 1811-1911]*».  s.&nbsp;226-227.

## Eksterne lenker
*
Zhou Yubo

**Zhou Yubo** (født 16. september 1987) er en kinesisk padler som konkurrerer i kajakk flatvann. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der han ble nummer 16 på K-1 200 meter. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Miklós Dudás

**Miklós Dudás** (1991–2026) var en ungarsk padler som konkurrerte i kajakk på flatvann. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der han ble nummer 6 på K-1 200 meter.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Karstein Volle

**Karstein Volle** (født 29. august 1974) er en norsk  illustratør, tegneserieskaper og musiker bosatt i Finland. Han er utdannet ved Kunstakademiet i Oslo.

Karstein Volle er mest kjent for den satiriske tegneserien *[[Fakta fra verden]]* som blant annet har gått i Dagsavisen og Dagbladet. Tegneserien har blitt utgitt samlet i fire bøker.  Han har også laget den satiriske stripetegneserien *I fremtiden* som blant annet har vært trykt i Dagbladet . 
Hans største enkelttegneserie er Karstein Volles skjebner fra 2012 som er en mer personlig tegneserie om døden, men også denne er laget i humoristisk form . 

Karstein Volle er dessuten musiker og har gitt ut flere plater med finske bandet Nazca. I 2013 var han med på å starte opp det finske bandet Dad!. Senere har han medvirket i bandene Towers of Romance og Karstein Volle & The Telomeres.

## Utgivelser
* 2004: *Kors på halsen - 75 fakta fra verden* - Jippi forlag
* 2006: *Med hånden på hjertet – 125 fakta fra verden* - Jippi forlag
* 2007: *På tro og ære – 50 fakta fra verden* - Schibsted
* 2011: *Ti kniver i hjertet – fakta fra verden* - Jippi forlag
* 2011: *Karstein Volles skjebner: et kunstnerisk selvmord* - Jippi forlag
* 2016: *[[Muffens (bok)|Muffens]]* - illustratør for Knut Nærums tegneserieroman - No Comprendo Press
* 2019: *Livsgrisen* - Überpress
* 2020: *Pandemic Mindmap*

## Referanser


## Eksterne lenker

* Hjemmeside
*  Jippi forlag om Karstein Volle
Franz Etzel

**Franz Etzel** (født 12. august 1902 i Wesel, død 9. mai 1970 i Wittlaer i Düsseldorf) var en tysk politiker (CDU). Han var fra 1957 til 1961 Tysklands finansminister. Før dette var han leder av Forbundsdagens næringskomite og visepresident i Det europeiske kull- og stålfellesskap. 
## Politiske posisjoner
Etter jusstudiet arbeidet Etzel som advokat. Han var medlem av NSDAP i en kort periode på 1920-tallet, men meldte seg ut i 1927. Fra 1931 til 1933 var han ungdomsleder for DNVP. Under den andre verdenskrigen deltok han som infanterist og endte som premierløytnant i reserven.

Etzel deltok i grunnleggelsen av CDU i Duisburg i 1945.

Han var i 1947 leder av næringspolitisk utvalg for CDU i den britiske okkupasjonssone, leder av Forbundsdagens næringskomite fra 1949 til 1952 og fra 1957 til 1961 visepresident i Det europeiske kull- og stålfellesskap.

## Politisk virke etter den andre verdenskrigen
Etzel var i CDU en talsmann for næringslivets interesser, innenfor rammen av den sosiale markedsøkonomi og den tyske såkalte  ordoliberalismen. Dette politiske syn sto i en viss motsetning til det sosialistisk-liknende tankegods som etter stiftelsen i 1945 også preget deler av det nye CDU, blant annet formulert i det såkalte Ahlen-programmet fra 1957. Etzel utgjorde i Forbundsdagen en støtte til Ludwig Erhard i hans tid som næringsminister fra 1949 til 1963.

Da Etzel ble visepresident i Det europeiske kull- og stålfellesskap trådte han ut av Forbundsdagen. I dette nye vervet la han mye av grunnlaget for etableringen av Det europeiske fellesskap. Det oppsto uenigheter mellom Etzel og Erhard, da sistnevnte helt avviste et dypere mellomstatelig samarbeid på europeisk plan. Samtidig bedret han i den samme perioden sin forbindelse til Konrad Adenauer.

I sin tid som finansminister gjennomførte han en vellykket valutapolitikk som vernet om landets pengereserver. Han lykkes i den grad med sin politikk at det ikke ble nødvendig med store låneopptak for nødvendige offentlige investeringer. Etzels skattereform innebar reduserte skatter. Videre ble sparing premiert og det muliggjorde kapitaloverføring gjennom lån til næringslivet. Etzel ble i denne perioden regnet som regjeringens mest populære medlem.

Adenauer lanserte i 1959 Etzel som en mulig ny kansler. Dels vurderte Adenauer selv å bli president, dels ønsket han å forhindre Erhard som ny kansler. Etzels ønske om en nøktern finanspolitikk, uten høyt offentlig forbruk og nye skatter, var imidlertid ikke forenlige med de aktuelle krav i opinionen om blant annet krigsoffererstatninger. Hans uttalelser om å drive statens budsjetter «på grensen til underskudd», ble holdt imot ham. Etzels tapte sin popularitet, og i 1965 gikk han ut av Forbundsdagen. Fritz Etzel gikk deretter tilbake til næringslivet.

## Bildegalleri

Konrad Adenauer - 9. CDU-Bundesparteitag-kasf0060.JPG|Etzel, Konrad Adenauer, Annemarie Griesinger, Heinrich Krone i Karlsruhe 1960
KAS-Leverkusen-Bild-372-1.jpg|Valgkampplakat 1957. Tekst: Europas samling og gjenforening. Montan-Union er det tyske uttrykket for Det europeiske kull- og stålfellesskap
KAS-Etzel, Franz-Bild-408-1.jpg|Valgkampplakat fra 1957.

## Referanser
Norges ambassade i Pretoria

**Norges ambassade i Pretoria** huser den norske ambassadør til landet Sør-Afrika der Pretoria er hovedstad.  

Fra 1917 har Norge hatt et fagkonsulat i Johannesburg, senere flyttet til Cape Town. I 1946 etablerte Norge en legasjon. Denne ble nedlagt 1952 samtidig med legasjonen i Canberra (innsparinger) og ikke gjenåpnet før i 1992, etter at Sør-Afrika hadde fått orden på styresettet. Nytt ambassadebygg ble innviet i 2011. Det var klimavennlig.

## Ambassadører
*1946–1952 Ernst Hougen
*1992–1996 Jens Kjell Otterbech
*1996–2001 Per Øystein Grimstad
*2001–2004 Jon D. Bech
*2004–2007 Ove Thorsheim
*2007–2011 Tor Christian Hildan
*2011–2014 Kari Maren Bjørnsgaard
*2014–2018 Trine Skymoen
*2018– Astrid Emilie Helle

## Referanser


## Eksterne lenker
* https://web.archive.org/web/20140723223227/http://www.norway.org.za/ offisiell side
Nord (Ny-Caledonia)

**Nord** (fransk: *province Nord*) er en av tre provinser i Ny-Caledonia. Provinsen omfatter den nordlige delen av øya Grande Terre og Bélep-øyene. Arealet er 9582,6 km². Provinsen hadde i 2014 et innbyggertall på .

Nord har flertall av kanaker, landets opprinnelige befolkning.
 
Provinsen har en folkevalgt forsamling på 22 medlemmer. Forsamlingen velger en president som står i spissen for provinsregjeringen. Provinsforsamlingen sender 15 representanter til Ny-Caledonias kongress.

 
## Kommuner
Det er 17 kommuner i provinsen:

*Bélep
*Canala
*Hienghène
*Houaïlou
*Kaala-Gomen
*Koné
*Kouaoua
*Koumac
*Ouégoa
*Poindimié
*Ponérihouen
*Pouébo
*Pouembout
*Poum
*Poya (delt mellom provinsene Nord og Sud)
*Touho
*Voh
 
## Referanser

 
## Eksterne lenker
*  (fransk)
Académie des langues kanak

**Académie des langues kanak** er et språkakademi for kanakiske språk som tales i Ny-Caledonia. Akademiet har sete i Nouméa.

Akademiet ble grunnlagt i 2007. Det arbeider for å kodifisere og fremme de 28 opprinnelige språkene i Ny-Caledonia. Mange av språkene har ikke eksistert som skriftspråk.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Académie des langues kanak, offisielt nettsted
Mont Panié

**Mont Panié** er et fjell på 1628 meters høyde på Grande Terre i Ny-Caledonia. Det er landets høyeste punkt. Mont Panié er en del av *chaîne centrale*, fjellkjeden som løper i øyas lengderetning.

## Referanser
Mont Humboldt

**Mont Humboldt** er et fjell på 1618 moh. på Grande Terre på Ny-Caledonia. Det er en del av den sentrale fjellkjeden på øya og er landets nest høyeste fjell, etter Mont Panié i nord. Mont Humboldt er høyeste punkt sør på Grande Terre.

Fjellet er oppkalt etter Alexander von Humboldt. Området ved fjellet er naturreservat.
 
## Referanser
Tayo

**Tayo** er et kreolspråk basert på fransk. Det tales i Saint-Louis-området i kommunen Le Mont-Dore sør på Ny-Caledonia. I tillegg til fransk, har kaledonske språk, særlig nyelâyu, caawàc, cèmuhî, drubéa og numèè, bidratt til ordforrådet i tayo.
 
Språket utviklet seg blant kanaker som talte gjensidig uforståelige språk i og omkring en landsby etablert av katolske misjonærer i oktober 1855. Maristene hadde skole, drev landbruk og annen næringsvirksomhet i landsbyen, som tiltrakk seg kanaker omvendt til kristendommen, så vel som andre. På 1860-tallet kom det indiere fra Réunion for å arbeide på sukkerplantasjer i området og i 1868 ble en straffeleir etablert. Kontakten mellom forskjellige grupper og språk resulterte omkring 1920 i framveksten av et kreolspråk, først kalt patois, senere tayo.
 
Folketellingen i 2009 fant 904 personer som benyttet tayo i kommunen Le Mont-Dore.
 
## Referanser
Nyby Bruk

** Nyby Bruk ** er Svensk selskap som holder til i Gnosjö i Sverige og produserer fuglekasser, fuglematere, raker, spader og barnesykler m.m. Nyby Bruk valgte istedenfor å flytte produksjonen til utlandet valgte Nyby Bruk å investere i fabrikken sin i Gnosjö.

## Kilder
* http://www.foretagsfakta.se/Gnosj%C3%B6/Nyby_Bruk_AB/1012260 
* https://web.archive.org/web/20140808053115/http://www.proff.se/foretag/nyby-bruk-ab/gnosj%C3%B6/metaller-legeringar/10214146-1/
* http://www.nyby-bruk.se/1/1.0.1.0/3/1/
Hörby Bruk

** Hörby Bruk ** er en svensk selskap som ble grunnlagt  i 1920 og startet med å produsere trillebårer i Ekeby utenfor Helsingborg. I 1936 ble produksjonen flyttet til Hörby kommune i Sverige og i 1950 ble de kjøpt av familien Bergengren som holder til i Malmö. Hörby Bruk produserer trillebårer, husker og sklier til private. De selger sine varer i Sverige, Norge, Danmark, Finland, Sveits, Tyskland, England og Polen. På grunn av effektiv produksjon kan den ligge i Sverige.

## Kilder
* http://www.horbybruk.se/foretaget
* https://web.archive.org/web/20140809191356/http://www.horbybruk.se/foretaget/historik
Université de la Nouvelle-Calédonie

**Université de la Nouvelle-Calédonie** (UNC) er et universitet i det franske området Ny-Caledonia i det sørlige Stillehavet. Det ble etablert i 1987 som Université française du Pacifique, et fellesuniversitet for Ny-Caledonia og Fransk Polynesia. Det ble et selvstendig universitet i 1999, da det fikk sitt nåværende navn.

Utdanningsvirksomheten er organisert i fakulteter for humaniora, språk og samfunnsfag, juss, økonomi og ledelse, vitenskap og teknologi, samt videreutdanning. Videre finnes et lærerutdanningsinstitutt. UNC har også en forskerskole. Forskningen er organisert i fem avdelinger.

UNC har  studenter (2014) og en stab på 108 lærere og forskere.

UNC holdt til på to steder i Nouville og Magenta i Nouméa. I 2012 tok universitetet i bruk ny campus i Nouville.

## Referanser
Sud (Ny-Caledonia)

**Sud** er en av tre provinser i Ny-Caledonia. Provinsen omfatter den sørlige delen av øya Grande Terre og Île des Pins. Hovedstaden er Nouméa. Arealet er 7012 km². Provinsen hadde i 2014 et innbyggertall på .
 
## Demografi
Tre av fire innbyggere i Ny-Caledonia bor i provinsen Sud. Hovedstadsområdet Stor-Nouméa er særlig folkerikt, med to tredeler av landets befolkning. Europeere utgjør den største gruppen i provinsen, med en andel av befolkningen på 35,9 %. Kanakene, den opprinnelige befolkningen, utgjør 26,7 %. Provinsen har tiltrukket seg innvandrere fra andre andre land og områder i Stillehavet. 11,4 % av befolkningen i Sud stammer fra Wallis- og Futunaøyene.
 
## Politikk og administrasjon
Provinsen har en folkevalgt forsamling på 40 medlemmer. Forsamlingen velger en president som står i spissen for provinsregjeringen. Provinsforsamlingen sender 32 representanter til Ny-Caledonias kongress. 
 
### Kommuner
Det er 14 kommuner i provinsen: 

*Bouloupari
*Bourail
*Dumbéa
*Farino
*Île-des-Pins 
*La Foa
*Moindou
*Le Mont-Dore
*Nouméa
*Païta
*Poya (delt mellom provinsene Nord og Sør)
*Sarraméa
*Thio
*Yaté
 
## Referanser

 
## Eksterne lenker
*  (fransk)
Bakhdida

**Bakhdida** (gammelsyrisk:  **ܒܓܕܝܕܐ**, arabisk: **بخديدا** eller **قره قوش**), også kjent som Baghdeda, eller **Qaraqosh**, **Karakosh** eller **Al-Hamdaniya**, er en assyrisk by på Ninevesletten i det nordlige Irak, 32&nbsp;km sørøst for byen Mosul.

## Beskrivelse

Byen ligger i samme område som de gamle assyriske hovedstedene Nimrud og Nineve. Arkeologen al-Khdedi hevder at Bakhdida har vært bebygd siden 6000 år før Kristus. Videre hevder han at dens befolkning for det meste har assyriske forfedre.

Familienavnene i byen - Assu, Ashu, Annu, Ausu, Ballu, Battu, Tammu, Toolu, Gadgou, Daddu, Rammu, Ritu, Shinnu, Shammu, Shnatu, Samdu, Saifu, Kasbu, Kannu, Mattu, Miru, Nooru, Noodu, Garmu, Lasu og mange andre navn - har assyrisk-akkadisk bakgrunn.

Om lag 96 prosent av byens befolkning på cirka 45&nbsp;000 (før det kom internflyktinger) tilhørte den syrisk-katolske kirke og de resterende tilhørte den syrisk-ortodokse kirke. Irakkrigen innebar imidlertid en tilstrømning av cirka 15&nbsp;000 assyrere, fra andre irakske byer, som hovedsakelig var fra den kaldeisk-katolske kirke og Østens assyriske kirke.

I det første årtusen tilhørte opprinnelig byens befolkning Østens assyriske kirke, men anført av Shapur al-Baghdida konverterre de til den syrisk-ortodokse kirke på 600-tallet. År 1650 begynte noen av byens innbyggere å knytte kontakter med Roma via klosteret Mar Bihnam, men det var ikke før 1700-tallet at Bakhdidas befolkning begynte å forenes med Vatikanet. Befolkningen ble slik syrisk-katolsk.

Det hovedsakelige språk som tales er Nineveslettens variant av nyarameisk, som er nesten identisk med det som tales i andre viktige assyriske byer i området, som Alqosh og Tel Keppe. Arabisk er annetspråk. Engelsk er kjent for den yngre generasjon.

## Arkeologi

Fra slutten av 1800-tallet ble forskjellige funnsteder i urkanten av byen utgravd under ledelse av Hormuzd Rassam. I Balawat (den assyriske oldtidsby ved navn *Imgur-Enlil*) ble det funnet en rekke assyriske artefakter; de havnet etterhvert i British Museum og Mosulmuseet.

Interessen for videre arkeologiske utgravninger har vedvart. Her er mange rester etter assyrerne, som i Tel Bashmoni (Beth Shmoni), Tel Muqortaya, Tel Karamles, Tel Mar Bihnam og andre steder. Disse haugene (*Tell* betyr *haug*) var fort, templer eller bygninger knyttet til den assyriske hovedstad Nimrud. 

I 1922, 1927 og 1935 fant arkeologer gullstykker og sylindersegl, en assyrisk statue (bragt til Mosulmuseet) og kirken Mar Zina. I 1942 ble det funnet et assyriak baderom og flere graver nær kirken i Bashmoni. I 1980-årene var det utgravninger ved kirken Mar Youhanna (Johanneskirken), og her fant man menneskelige levninger i graver. Disse gravene, på østsiden av feltet og et og en halv meter dype, var bygd opp med typisk assyriske store rektangulære teglstein.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Bakhdida.com
* Baghdeda.com
* Bakdedo or Baghdeda (modern Qara Qosh or Hamdaniya): A Thriving Assyrian Village
Bartella

**Bartella** (gammelsyrisk:  **ܒܪܛܠܐ**, arabisk: **برطلّة**) er en assyrisk by på Ninevesletten i nordlige Irak, 20&nbsp;km øst for byen Mosul. 

Dens befolkning på cirka 30.000 tilhører hovedsakelig den syrisk-ortodokse kirke og en tredjedel av dens innbyggere er katolikker.

De første kristhne her var medlemmer av Østens assyriske kirke. Rundt år 610 gikk innbyggerne over til den syrisk-ortodokse kirke og senere på 1700-tallet fikk mange over til katolisismen. 

Ikke langt unna ligger Mar Mattai-klosteret.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Bartella.com
* Bartella (Baritle) and its Neighboring Villages
Scheppach

**Scheppach** er et tysk selskap som produserer og konstruerer el-verktøy. Selskapet startet i 1927 da det ble grunnlagt av en familiebedrift i  Niederraunau nær Krumbach i Tyskland og ble flyttet til Ichenhausen i Tyskland 1961. Scheppach produserer for det meste sine varer i Ichenhausen med sine 160 ansatte og noen utenlands. Selskapet produserer bl.a sirkelsager, bordsirkelsager og kløyvemaskiner.

## Kilder/referanser
* http://www.scheppach.com/ueber-uns/geschichte.html 
* http://www.scheppach.com/de/ueber-uns.html 
## Eksterne lenker
*
Joshua Utanga

**Joshua Utanga** (født 7. juni 1988) er en padler fra Cookøyene som konkurrerer i kajakk flatvann. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der han røk ut i heatene på K-1 200 meter. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Karamles

**Karamles** (eller **Karemlash**, **Keramlais**; gammelsyrisk: ܟܪܡܠܫ), er en assyrisk by på Ninevesletten i det nordlige Irak, cirka 29 km sørøst for byen Mosul. Dens befolkning på cirka 10&nbsp;000 tilhører den kaldeisk-katolske kirke.   

## Referanser


## Eksterne lenker
* www.Karemlash.com:
* Karamles (Karamlesh): The Hidden and Unearthed Ancient Assyrian Town
Tel Skuf

**Tel Skuf** (gammelsyrisk : **ܬܠ ܝܣܩܘܦܐ**, *Telassqepa*) er en assyrisk by på Ninevesletten i nordre Irak, cirka 30 km nord for byen Mosul. Dens befolkning anslås til cirka 7&nbsp;000 og tilhører den kaldeisk-katolske kirke.

Navnet Tel Skuf kommer fra gammelsyrisk *Telassqepa*, som betyr den stående høyden, og sikter til en høyde rett ved byen med ruinene til en assyrisk oldtidsby.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Telskuf.com
Miroslav Kirtsjev

**Miroslav Kirtsjev** (bulgarsk: ; født 12. juni 1990) er en bulgarsk padler som konkurrerer i kajakk flatvann. Han representerte landet sitt under Sommer-OL 2012 i London, der han ble nummer 11 på K-1 1000 meter. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Batnaya

**Batnaya** (gammelsyrisk: ) er en assyrisk by på Ninevesletten i nordre Irak, cirka 22 km nord for byen Mosul. Dens befolkning tilhører den kaldeisk-katolske kirke.  

## Referanser


## Eksterne lenker
* Batnaya.com
* Batnaya.net 
* Batnaya.ahlamontada.com
Baqofah

**Baqofah** (gammelsyrisk: ܒܝܬ ܩܘܦܐ), også transkribert som *Baqofa*, *Bakofa*, *Bakopa* eller *Baqopa*, er en assyrisk by på Ninevesletten i nordre Irak. Dens befolkning tilhører den kaldeisk-katolske kirke.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Baqofa.com
Ryobi

** Ryobi Limited** er et japansk selskap etablert i 1943 som produserer støpegods og støpeformede deler for bil-, elektronikk- og telekommunikasjonsindustrien. Selskapet produserer også trykkpresse-utstyr, elektroverktøy og dørlukkere, og har tidligere produsert golfutstyr og fiskeredskap. Ryobi ble notert på Tokyobørsen i 1961. Morselskapet Techtronic Industries eier også elektroverktøy-produsenter og -varemerker som Craftsman, Milwaukee, AEG (AEG Power Tools), Homelite, Hoover, Dirt Devil og Vax.

## Ryobis industri
* 1943: Selskapet Ryobi Seisakusho Co., Ltd. ble grunnlagt av Yutaka Urakami
* 1944: Startet produksjon av støpte aluminiumsdeler
* 1954: Startet produksjon av støpte plastdeler
* 1961: Notert på Tokyobørsen
* 1961: Startet produksjon av offsettrykkpresser
* 1963: Startet produksjon og salg av dørlukkere
* 1966: Produksjon av fiskeredskap startet, men avdelingen ble solgt i 2000
* 1968: Startet produksjon av elektroverktøy
* 1983: Startet produksjon av golfutstyr, men avdelingen ble nedlagt i 2002
* 1985: Etablerte Ryobi Die Casting i Indiana i USA
* 1990: Etablerte Ryobi Aluminium Casting i Nord-Irland
* 2010: Etablerte Ryobi Die Casting Changzhou i Kina
* 2011: Etablerte Ryobi Die Casting i Thailand
* 2014: Ryobi og Mitsubishi startet et felleskontrollert trykkeri

## Kilder
* 
* 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Ninevesletten

**Ninevesletten** (gammelsyrisk: Shalwa d-Ninwe ܫܠܒܐ ܕܢܝܢܘܐ, Deshta d-Ninwe ܕܫܬܐ ܕܢܝܘܐ ) ligger i nordlige delen av provinsen Ninawa i nordlige Irak.

Området har en sammensatt befolkning av minoritetsgrupper som yazidier, shabaker, assyrere (syrianere og kaldéere), foruten turkmenere,arabere og kurdere. Området, som sommeren 2014 ble erobret av islamistorganisasjonen  ISIL er omstridt. Den kurdiske regionale regjering hevder at dette er en naturlig del av Kurdistan, mens turkmenske organisasjoner hevder det er en del av Turkmeneli og assyrere i eksil vil opprette en assyrisk republikk her.
 
Ninevesletten har vært behersket av store sivilisasjoner som mederne, babylonerne, assyrerne,perserne og  mange andre i århundrenes løp. Området rommer ruiner av mange historiske byer som Nineve, Nimrud (Calah) og Dur-Sharrukin. De gammeltestamentlige profetene Jona og Nahum anses å være begravet  her.

Assyrernes kulturelle tradisjoner lever videre på Ninevesletten. I området tales det fortsatt arameisk, som var det offisielle språket i det assyriske rike. Men det arameisk som tales på Ninevesletten inneholder også mange ord som har sine røtter i akkadisk, som var det eldste assyriske språket. I området finnes byer, kirker og kloster som er godt over tusen år gamle. Assyrerne på Ninevesletten tilhører for det meste den kaldeisk-katolske kirke, den syrisk-katolske kirke og den syrisk-ortodokse kirke. En liten del tilhører Østens assyriske kirke.

## Noen byer på Ninevesletten
*Tel Keppe
*Bakhdida
*Bartella
*Alqosh
*Karamles
*Tel Skuf
*Batnaya
*Baqofah

## Referanser


## Eksterne lenker
* Kart 1 ''Ninevesletten''
* Kart 2 ''Forslag: Nineveh Plain Administrative Unit''
Lalish

**Lalish** (kurdisk: *Laliş*, også kalt *Lalişa Nûranî*) er en liten fjelldal i distriktet Shekhan i guvernementet Nineveh nord i Irak. Her er gravmælet til sjeik Adi ibn Musafir, en sentral skikkelse i Yazidi-religionen.

Minst én gang i livet forventes yazidene å foreta en seks dagers pilegrimsferd til Lalish for å besøke sjeikens grav, og samtidig andre hellige steder. Yazidier som er bofaste i området forventes selv å foreta en årlig valfart om høsten, til *forsamlingsfesten*, som feires fra 23. Aylūl til 1. Tašrīn I.

## Litteratur
* Birgül Açikyildiz: *The Sanctuary of Shaykh ʿAdī at Lalish: Centre of Pilgrimage of the Yezidis* in Bulletin of the School of Oriental and African Studies 72/2 (2009) 301-333.
* Irene Dulz: *Die Yeziden im Irak. Zwischen „Modelldorf“" und Flucht. Münster 2001. S. 34-36.
* Cecil J. Edmonds: *A pilgrimage to Lalish*. London 1967.
* Khalil Jindy Rashow: „Lāliš aus mythologischer, sprachlicher, sakraler und historischer Perspektive“ in Chr. Allison, 
* A. Joisten-Pruschke, A. Wendtland (hrsg.): *From Daēnā to Dîn. Religion, Kultur und Sprache in der iranischen Welt. FS für Philip Kreyenbroek zum 60. Geburtstag.* Wiesbaden 2009. s. 357-377.
* Philip G. Kreyenbroek: *Yezidism - Its Background, Observances and Textual Tradition.'' Lewiston, NY 1995. s. 77-83.
Skil

**Skil** er en produsent av elektroverktøy som stod bak verdens første håndsirkelsag i 1924. Skil produserer bl.a. sirkelsager, stikksager, batteridriller, boremaskiner, bordsirkelsager og pussemaskiner.

## Historie
* 1921: Edmond Michel sto utenfor en sukkerrørplantasje i Lousiana i USA og så hvordan arbeiderne hogde seg igjennom tykke og robuste sukkerrør med macheter, og ble inspirert til å lage redskaper som gjorde jobben lettere.

* 1923: I verkstedet i New Orleans fant han opp en maskindrevet machete med roterende blad, verdens første elektriske håndsag. Etter å ha lest om oppfinnelsen i en avis, reiste  Joseph W. Sullivan, som arbeidet med landbruksutvikling, til New Orleans for få tak i Edmond Michel.

* 1924: Sullivan og Michel fant opp verdens første elektriske håndsirkelsag, kalt Skilsaw, og startet selskapet «The Michel Electric Handsaw Company» .
* 1926: Edmond Michel forlot selskapet, som skiftet navn til Skilsaw. Selskapet solgte 2000 elektriske håndsager.
* 1934: Verdens første strømdrevne boremaskin ble oppfunnet ved Skilsaw.
* 1946: Skilsaw startet med å selge utstyr til utlandet
* 1952: Selskapet endret navn fra Skilsaw til Skil Corporation.  
* 1961: Skil begynte å markedsføre i Europa, og startet en avdeling i Breda i Nederland.  
* 1966: Verktøy nummer 10 millioner ble produsert.
* 1996: Skil ble kjøpt opp av Robert Bosch GmbH, som de i dag er et datterselskap av.

## Se også
* Håndsirkelsag
* Sirkelsag
* Boremaskin

## Referanser


## Kilder
* Skil - Historie 

## Eksterne lenker
*
Dynnsmerling

**Dynnsmerling** (*Misgurnus fossilis*) er en ferskvannsfisk.

Kroppen er langstrakt, og fremre del har et rundt tverrsnitt, mens bakkroppen er flattrykt fra sidene. Vanlig lengde er 15–25&nbsp;cm, og maksimal lengde er 30&nbsp;cm. Munnen er liten og sitter på undersiden av hodet. Den har tre par skjeggtråder langs overkjeven og to par langs underkjeven. Det er ingen bevegelig pigg under øyet. Den har en rødbrun grunnfarge med mørkebrune flekker som danner langsgående bånd. Buken er lys.

Dynnsmerlingen er spesialisert til å leve i små ansamlinger med stående vann. Den finnes i små tjern, dammer, grøfter og kroksjøer. Om dagen ligger den nedgravd i gjørmebunnen, mens den om natta jakter på snegler, muslinger og insektlarver. Gytetiden er i april–juni. Under paringen slynger hannen og hunnen seg om hverandre. Eggene festes til planter. Hvis dammen tørker ut eller bunnfryser, kan dynnsmerlingen grave seg ned i slammet og overleve til vannet kommer tilbake.

Den kan leve i vann med lite oksygen ettersom den svelger luft ved overflaten, tar opp oksygen i tarmen og slipper ut karbondioksid gjennom gattåpningen. Dynnsmerlingen blir svært urolig ved endringer i lufttrykket og er blitt brukt som et slags barometer til å spå været. Den kan også ta opp oksygen gjennom huden, og i regnvær hender det at den kryper på land for å komme seg til en ny dam. 

Dynnsmerling er utbredt i Mellom-Europa i elvene som renner til Nordsjøen og Østersjøen fra Meuse til Neva, Ladoga og Det karelske nes. Den finnes også i elvene som renner til nordlige del av Svartehavet fra Donau til Kuban, og i Volga og Ural som renner til Det kaspiske hav. Arten er innført til Rhône og kanskje andre steder. I Danmark finnes dynnsmerling kun i Sønderjylland, og arten mangler i Norge, Sverige og Finland.

Artsdatabanken regner dynnsmerling som en dørstokkart i Norge. Det vil si at det er en viss mulighet for at arten kan spre seg til Norge. 

To nærstående arter fra Asia, kinesisk værål (*Misgurnus anguillicaudatus*) og *[[Paramisgurnus dabryanus]]*, brukes som akvariefisker og finnes forvillet i Europa.

## Referanser




## Litteratur
* 
* 
* 

## Eksterne lenker

* 
*
Sun Lolly

**Sun Lolly** er en dansk frys-selv-is som finnes i mange ulike smaker. Den selges også i Norge,  Sverige og Island. Sun Lolly ble solgt første gang i 1979 i Danmark.
Sun Lolly er en del av varesortimentet til CO-RO FOOD A/S, som har hovedkontor i Frederikssund.

Sun Lolly-isen må fryses hjemme i egen fryser. De er formet som små trekanter. Når den er klar, klipper man av toppen på trekanten og klemmer opp den frosne isen. Den inneholder 10 % juice og ingen konserveringsmidler, kunstige søtstoffer, kunstige aroma- eller fargestoffer.

Det er ti trekanter i hver pakke. Sun Lolly finnes i varianter som: (Merk: *Varianter på smak varierer fra land til land, og størrelse på trekanter*)

*Solbær
*Jordbær
*Cola
*Vindrue (tidligere champagne)
*Bringebær
*Karamel & mynte
*Appelsin
*Exotic
*Ananas
*Mango

## Eksterne lenker
*
Eyðbjørn Thomsen

**Eyðbjørn Thomsen** (født 1972) er en færøysk kommunepolitiker og idrettsleder fra Sumba.

Han har vært borgermester i Sumbiar kommuna siden 2013 og sittet i kommunestyret siden 2009.

Thomsen har tidligere vært forsvarsspiller i fotball for Sumbiar Ítróttarfelag. Han ble i 2023 styreformann i fotballklubben FC Suðuroy, som Sumbiar Ítróttarfelag var med på å danne i 2010. Han er også registrert som fotballtrener og dommer hos Fótbóltssamband Føroya.

Han er sauebonde i Sumba. Han tok sitt første borekurs i 1998 og har arbeidet på oljeplattformer i Nordsjøen siden 2000.

## Referanser