open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Potetkreft

**Potetkreft** (*Synchytrium endobioticum*) er en fryktet potetsykdom som skyldest lavtstående algesopp. Den skader ikke potetplantene direkte, men ødelegger avlingen ved at knollene blir helt eller delvis omdannet til blomkållignende, uspiselige svulster som lett råtner. Sykdommen ble oppdaget i 1890-årene og har vært kjent i Norge siden 1914. Den var lenge en av de verste skadegjørerne i potetdyrkingen i Norge. Den er avhengig av høy jordfuktighet, og var særlig et problem i kyststrøkene med kalde og fuktige somre. Det offentlige har vært involvert i bekjempelsen ved å foreta potetkreftkontroller og ved å forby dyrking av andre enn kreftimmune potetsorter på smittet og tilgrensende jord, samt å forby transport av poteter fra karanteneområder.

## Biologi
Poteter som er angrepet av soppen har ertestore eller større utvekster med utgangspunkt i groene. I disse utvekstene finnes det store mengder tykkveggede hvilesporer som sprer seg om råte angriper utvekstene slik at de åpner seg. Hvilesporene kan våre spiredyktige i 20-30 år, og kan spres med vann over korte avstander og med redskaper og jord over lengre avstander.  Når soppen spirer dannes svermesporer som angriper unge potetknoller. Sporene trenger inn i poteten og fører til kraftig delingsaktivitet som viser seg som utvekster som vokser utover sommeren. Det dannes sommersporangier som igjen frigir svermesporer som kan infisere samme knoll, noe som gjør at man kan få store utvekster som vist på bildet.

## Utbredelse
Soppen kom trolig til Europa fra Sør-Amerika i 1880-årene og har vært påvist i alle fylker i Norge bortsett fra innlandsfylkene Hedmark og Oppland og de to nordligste fylkene Troms og Finnmark. Nye potetsorter er resistente mot den vanligste arten av soppen, mens eldre sorter som mandelpotet og gulløye og såkalte landsorter ikke er det. Den blir således ikke regnet som noe praktisk problem i potetdyrking i Norge i dag.

## Meldeplikt
Potetkreft er en sykdom som er meldepliktig, slik at man etter Matloven og forskrift om planter og tiltak mot planteskadegjørere er pliktig å melde fra til Mattilsynet dersom man oppdager sykdommen.

## Historisk informasjon om potetkreft
Informasjon om potetkreft kan finnes i arkiver etter Landbrukskontor og Jordstyrer. Deres oppgaver var blant annet å påvise om potetkreft eksisterte innenfor området de var satt til å forvalte. Om slik smitte ble funnet skulle disse organene sette igang tiltak for å hindre spredning. Som følge av dette er brorparten av arkivaliene etter denne virksomheten kontrollsedler som viser om/når de enkelte bønder har fått påvist potetkreft, om de ligger utsatt til i forhold til naboer med dette problemet og hvilke typer poteter som har blitt benyttet.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Potetkreft - oppslagsverket oVe, artikkel av  Aslak Wiig, Bergen Byarkiv.
* Brosjyre om potetkreft fra Mattilsynet (PDF)
John Nixon

**John Colley Nixon** (født ca 1750 i Ryde på Isle of Wight, død samme sted 1818) var en engelsk amatørtegner, mest kjent for karikaturer. 

Det er lite kjent om barndommen, men han vokste opp sammen med to brødre, James Nixon som var miniatyrmaler og pastor Robert Nixon som også var kunstnerisk begavet, og «æresutstiller» ved Royal Academy. Det var forøvrig Robert Nixon som oppdaget William Turners talent og via forbindelser skaffet ham plass på Royal Academy. Han giftet seg med Ann Russel og fikk minst to sønner. Den yngste, Francis Russel Nixon ble den første biskopen av Tasmania.

Hans begavelse var ikke begrenset til tegning og maling. Han var en suksessrik kjøpmann og flink amatørskuespiller. Hans visuelle hukommelse var bemerkelsesverdig og lot ham gjenskape scener og hendelser i karikatur. Det er disse som i dag er mest kjent, og kan finnes i samlinger som: Victoria and Albert Museum, og National Portrait Gallery, samt Courtauld-samlingen, Somerset House, London. Mellom 1781 og 1815 stilte han ut 39 landskapsmalerier som æresgjest ved Royal Academy.

Han døde i 1818 i samme område han antas å være født.

## Referanser


## Kilder
*Cortaulds kalender 2014 med engelske mesterverk
*[oxforddnb.com] Oxford DNB
Gesellkladd

**Gesellkladd** er en type regnskapsbøker som ble ført i forbindelse med nordlandshandelen på Bryggen i Bergen. Gesellkladden ble ført av gesellen under lossing og lasting av nordlandsjektene og forteller om varehandel i Bergen i historisk tid.

## Bakgrunn
Til grunn for innførslene ligger kontrolltelling ved lossing og lasting, samt varebestillinger. Disse ble gitt muntlig på stedet, eller skriftlig gjennom brev eller hjemsedler. Det ble også såkalte pakkbøker. Beløpene førte gesellen deretter over i nordfarkladden. I tillegg var det vanlig å føre disse kladdeinnførslene med kritt på en medbrakt tavle, slik det var bestemt i de kontorske artiklene av 1754, (Det norske Kontor).

I gesellkladdene finnes lister over de mottatte varer som tørrfisk, tran og rogn som kom nordfra. Her finnes også lister over uttak av varer fra bryggekjøpmannen for frakt nordover. Oppstillingene baserer seg på kontroll ved lossing og lasting, og vil dermed være uttrykk for kontrolltelling. I noen tilfeller vil en i gesellkladdene finne oppgitt varer som senere er strøket ut, og ikke vil finnes igjen i nordfarkladden. Kanskje får en her et innblikk i en beslutnings- eller forhandlingsprosess om hvilke varer som ble prioritert innenfor en trang økonomisk ramme? I noen tilfeller er det mer interessant å se hva som ikke ble kjøpt.

Gesellkladder finnes kun i noen få av nordlandshandlerarkivene. Grunnen er nok at de har karakter av forberedende arbeidsnotater. De gyldige opplysningene er ført videre til nordfarkladdene.

Gesellkladder finnes i arkivene etter Christian Ameln (1798–1817), Georg og Berendt Voss (1806–1817) og Berendt og Berendt Vedeler (1827–1853). Arkivene oppbevares ved Bergen Byarkiv.

## Se også
* Nordfargjeld

## Eksterne lenker
* Gesellkladder - oppslagsverket oVe, artikkel av Arne Skivenes, Bergen Byarkiv.
* Bergen Byarkiv
Riksantikvarens kulturminnepris

**Riksantikvarens kulturminnepris** er Riksantikvarens årlig pris som deles ut til personer, organisasjoner eller miljøer som har gjort en særlig innsats for bevaring, formidling og istandsetting av kulturminner. Prisen ble første gang utdelt i 2012. I 2025 bestod prisen av et kunstverk, et diplom og en sjekk på 75.000 kroner.

## Mottakere
* 2012 – Geirr Vetti for «sin store innsats for bevaring og istandsetting av eldre bygninger og kulturlandskap, og for internasjonal kunnskapsformidling. Han har vært sentral i istandsettingen av fjellgårdene Fuglesteg og Ormelid i Luster, og har bygget opp sin egen fjellgård Skåri på en forbilledlig måte»
* 2013 –  Johannes Rørtveit for «sin store innsats for kystkultur (...) hans engasjement for gamle fartøy vært en drivkraft for å sette i stand den nå vernede jakten Anne Bro, bygd i 1911, en av de siste jaktene i sitt slag. Johannes Rørtveit og hans familie overtok det gamle fiskeværet Skipnes i Øksnes kommune i 1985, og restaurerte de fraflyttede rorbuene, kaien og bryggene»
* 2014 – Hjerleid skole og håndverkssenter for sitt årelange undervisningstilbud i tradisjonelt håndverk, og for å videreføring håndverkskunnskap til nye generasjoner.
* 2015 – Else Rønnevig for sin innsats for bygningsvern i 40 år.
*2016 – Morten Tranøy og Carl Frederik Thorsager
*2017 – Rindegården i Brevik 
*2018 – Foreningen Gamle Skudeneshavn
*2019 – Per Olav Mathiesen og Torbjørn Løland
*2020 – Inga E. Næss
*2021 - innehavere av Mølltunet i Geiranger
*2022: Venner av Aurlandsdalen
*2023: Sigurd Svendsen og Forbondeunionen
*2024: Reidar Marstein og Per Dagsgard
*2025: Ole Magnus Ellefsen 

## Referanser


## Eksterne lenker
* Om Riksantikvarens kulturminnepris
Communicatio forlag

**Communicatio forlag** er et allment kulturforlag, grunnlagt i 2002 av Sverre M. Nyrønning.

Forlaget har kontor i Trondheim, og utgir primært skjønnlitteratur, men også sakprosa. Forlaget arbeider med å gjøre tekster av fribyforfattere og andre skribenter som har søkt ly i Norge på flukt fra forfølgelse og undertrykkelse, tilgjengelig på norsk. Blant de mest kjente er den tsjetsjenske prosaforfatteren Musa Mutaev og den iranske poeten og menneskerettighetsforkjemperen Asieh Amini.

## Eksterne lenker
*
Gauldalsvidda

**Gauldalsvidda** er et fjellområde i Innlandet og Trøndelag; mellom Orkla, E6, Gauldalen og Glomma. 

Området berører kommunene Tynset, Tolga og Os i  Innlandet og Holtålen, Midtre Gauldal og Rennebu i Trøndelag. Det høyeste fjellet er Forollhogna og store deler av området ble i 2001 vernet som Forollhogna nasjonalpark.

Området har en god villreinstamme, og setergrender i dalene opp mot vidda. Tidligere var det samisk bosetting her, men denne forsvant etter overfallet på samene ved Dalbusjøen i 1811 og lignende hendelser.

## Referanser
TV6

**TV6** kan vise til:

* TV6 Norge (Viaplay) – en fjernsynskanal lansert av Viaplay (tidl. MTG) i 2013.
* TV6 Norge (Kinnevik) – en fjernsynskanal som eksisterte fra 1995 til 1996.
* TV6 Sverige
Nordfargjeld

**Nordfargjeld** var den gjelden en fisker hadde til den bergenske handelsmannen på Bryggen i Bergen

## Bakgrunn
Nordfargjeld var et sentralt begrep i nordlandshandelen på Bryggen i Bergen, og representerte båndet mellom en handelsstue og kunden. Gjelden økte eller minket alt ettersom fisket var dårlig eller godt. I nordfarkladdene kan vi se hvordan hvert enkelt stevne øket eller minket gjelden, og i nordfaruttrekkene ser vi utviklingen over flere år.

Det er lett å se seg blind på de tyngende sidene ved gjeldsbyrden, og gjeldsforholdet blir ofte fremstilt som en utnyttelse fra bergenskjøpmannens side. Men bildet er mer nyansert. Gjelden er først og fremst et forhold som knytter handelsmann og kunde til hverandre med plikter og rettigheter på begge sider. Den bandt på den ene side fiskeren til å handle kun med sin handelsmann, men den forpliktet også handelsmannen til å utstyre fiskeren med det han trengte av nødvendighetsvarer, enten den medbrakte fangsten dekket dette eller ikke. Det finnes eksempler på helt ensidige transaksjoner, der kun forbruksvarer er sendt nordover, uten at det er fraktet fisk til Bergen. Det er lite trolig at det lå noen forventning om at gjelden skulle nedbetales. Den er først og fremst en organisatorisk relasjon.

Dersom en fisker ønsket å skifte handelsmann, måtte den nye overta gjelden, altså kjøpe ham ut. Den samlede nordfargjelden ble betraktet som et uttrykk for handelsstuens verdi. Det var vanlig at stuer ble solgt til 2/3 av verdien av nordfargjelden.

Opplysninger om nordfargjeld finnes i arkivene etter handelsmenn på Bryggen, først og fremst i nordfaruttrekk og nordfarkladder. Bergen Byarkiv oppbevarer slike arkiver.

## Se også
* Nordlandshandel

## Eksterne lenker
* Nordfargjeld - oppslagsverket oVe, artikkel av  Arne Skivenes , Bergen Byarkiv.
Ambar

:*For kvinnenavnet Ámbar, se [[Amber (navn)]]*

**Ambar** er et kar som ble brukt til oppbevaring og transport av melk, smør, grøt og andre melkeprodukter. Ambrer ble laget av tre. De har rundt eller ovalt tverrsnitt med rette eller svakt skrånende sider. De har lokk og gjerne en hank i lokket. De fleste ambrer er lagget. De har ører for feste for lokket, og ofte er tre staver forlenget som føtter. Men betegnelsen ambar brukes også om tilsvarende kar der sider og bunn er laget av et stykke tre.

*Grøtambar* har gjerne føtter og ofte svidd, skåret og eller malt dekor. De ble brukt til transport og servering av sendingsgrøt til bryllup og begravelser, og de kan ofte ha eierens navn eller initialer og årstall på siden eller på lokket.

*Melkeambar* skiller seg fra de andre ved at de er større. De kan gjerne romme fra 8 liter og oppover.

*Osteambar* ble brukt til oppbevaring og transport av ost.

*Smørambar* ble brukt til oppbevaring og transport av smør. De har sjelden dekor eller føtter og sidene skrår ofte litt utover slik at det skal være lett å få ut smøret.

Noen synonymer: Amber, ambår, ammar, butt, dall, dylle, embar, ember, embær, lokkbøtte, rjomeholk, rømmedylle, spann, stronk, strump

## Se også
* Tine (beholder)
* Melkespann
* Melkestamp
* Melkebøtte
* Spann

## Litteratur
* Østby, Jon Birger(1984): *Nomenklatur for melkestell.* Med tegninger av Torill Sand. Oslo.

## Eksterne lenker
* Se Ambrer i DigitaltMuseum.
TV6 Norge (Viaplay)

:*For den norske tv-kanalen som var virksom i midten av 1990-årene, se [[TV6 Norge (Kinnevik)]]*

**TV6 Norge** er en norsk underholdningskanal eid av mediekonsernet Viaplay Group. Ifølge MTG selv skal kanalen være «en underholdnings- og livsstilskanal hovedsakelig rettet mot moderne, voksne kvinner». En tilsvarende norsk kanal med samme navn eksisterte fra 1995 til 1996. 

Typisk programinnhold er mat, hjem og bolig, talkshow, dramaserier og filmer, som ikke tidligere er vist på andre norske fjernsynskanaler. TV6 er en søsterkanal til kanalene TV3 og TV3+ Norge

TV6 distribueres på Allentes egen parabolplattform, via Riks-TV, Telia, Telenor og Altibox.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Nettsiden til TV6 Norge
Billingstad naturminne

**Billingstad naturminne** er en fredet eik som står i Nordengveien 9 i Asker kommune. Eika ble fredet 16. mai 1975. 

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Naturminnets verneforskrift hos Lovdata
Aegeridae

* *[[Acanthochirana]]*
* *[[Aeger]]*

**Aegeridae** er en utdødd familie av reker som levde i mesozoikum. 

De levde fra midten av trias til slutten av kritt. Fossiler er funnet i Libanon, Mexico, Frankrike, Tyskland, Italia, Sveits, Storbritannia, Kina og Spania. To slekter er kjent: *[[Acanthochirana]]* (5 arter) og *[[Aeger]]* (20 arter).

## Litteratur
* 

## Eksterne lenker
* 
* Fossilworks – family Aegeridae
Folketingets komiteer

**Folketingets komiteer** (dansk: *udvalg*) er en rekke arbeidsgrupper som Folketinget oppretter og utpeker folketingsmedlemmer til å delta i. En komités viktigste oppgave er å behandle de lov- og beslutningsforslag som henvises til behandling i komiteen, men herutover følger komiteen med i utviklingen innenfor sitt saksområde, for eksempel ved å stille spørsmål til en minister. Ministeren kan svare skriftlig eller muntlig (ministeren kommer i såkalt «samråd» med komiteen). Dessuten kan en komité motta henvendelser (deputasjoner) fra organisasjoner og andre.

Der er to forskjellige komitétyper: *stående komiteer*, det vil si faste komiteer, og *særlige komiteer*.

Folketinget har nedsatt 23 stående komiteer, hvis saksområder i vidt omfang svarer til ministerienes ansvarsområder. Komiteenes saksområder besluttes av Komiteen for forretningsordenen.

Særlige komiteer, som også kalles *ad hoc-komiteer*, nedsettes til å ta seg av enkelte saker eller særlige emner.

De fleste komiteer har 17 medlemmer, og utpekning av medlemmene skjer ved valg i Folketinget etter reglene for forholdstallsvalg. Da partigruppene ofte slutter seg sammen i valggrupper, avspeiler en komités sammensetning ikke nødvendigvis helt sammensetningen i Folketingssalen.

For medlemmene av de fleste stående komiteer er der normalt utpekt et antall stedfortredere. Disse skal være medlemmer av Folketinget og har rett til å delta i komitémøtene, men uten stemmerett og uten rett til å komme med uttalelser i komiteens betenkninger.

Komiteene velger en komitéformann, og til hjelp for arbeidet tilknyttes likeledes en komitésekretær, som ikke er et folketingsmedlem, men normalt en tjenestemann med juridisk eller nasjonaløkonomisk utdannelse. Komitésekretæren fører protokoll over komiteens arbeide.

## Folketingets stående komiteer
I henhold til Folketingets forretningsorden er de 25 stående komiteer følgende:
# Udvalget for Forretningsorden 
# Udvalget til Valgs Prøvelse
# Beskæftigelsesudvalget (arbeidskomiteen)
# Undervisningsudvalget
# Energi-, Forsynings- og Klimaudvalget
# Erhvervs-, Vækst- og Eksportudvalget (næringskomiteen)
# Europaudvalget
# Finansudvalget
# Forsvarsudvalget
# Indfødsretsudvalget
# Kirkeudvalget
# Kulturudvalget
# Ligestillingsudvalget
# Miljø- og Fødevareudvalget
# Retsudvalget
# Skatteudvalget
# Social-, Indenrigs- og Børneudvalget
# Sundheds- og Ældreudvalget
# Transport-, Bygnings- og Boligudvalget
# Uddannelses- og Forskningsudvalget
# Udenrigsudvalget
# Udlændinge- og Integrationsudvalget
# Udvalget for Landdistrikter og Øer

## Eksterne lenker
* Folketingets komiteer
Kurt Trampedach

**Kurt Trampedach** (1943–2013) var en dansk maler og billedhugger.

Trampedach studerte ved Det Kongelige Danske Kunstakademi i årene 1963–69. Han er mest kjent for sine malerier, grafiske verk, skulpturer og selvportrett. Trampedach er representert på en rekke danske museer.

## Referanser


## Eksterne lenker
* ''Hjemmeside'', Besøkt 14. nov. 2013
* ''Den mørke senmoderne ikonmaler er død'', information.dk. Besøkt 14. nov. 2013
Camp Erna

**Camp Erna**, tidligere kjent som ***Camp Lindquist***, er stedet for en tidligere britisk gruvebase, og en norsk fangststasjon på Palffyodden som inngår i Hornsundneset sørvest for utløpet av Hornsundet, beliggende under det lave Hohenlohefjellet på nordvestsiden av Sørkapp Land på Spitsbergen, Svalbard. 

Stedets fangsthytte ble bygd av nordmannen Gustav Lindquist (1884–1934) i 1919, på oppdrag av det britiske Northern Exploration Company. Et lag på fire mann kom opp med motorkutteren «Ørnen» og overvintret til våren 1920. Stedet bærer navnet til Lindquists datter, *Erna Gurine*.

Dette var hovedstasjonen for selskapets letinger etter kull og andre mineraler i Gåshamna lengre øst på 1920-tallet. Men utover 1920-tallet var Gåshamna hovedstasjonen for de norske fangstmennene, mens Camp Erna da var en bistasjon under denne. 

I 1932 ble hytta på stedet overtatt av Staten.  Det ble bygd en ekstra, laftet fangsthytte ved siden av den opprinnelige i sesongen 1966–1967. En bistasjon under Camp Erna var Hilmarhytta i Stormbukta, lengre sør.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Camp Erna, Oppslag i Stadnamn på Svalbard (med kart)  - Norsk Polarinstitutt.
* Norsk fangsthytte *Palffyodden*, beskrivelse i Riksantikvarens kulturminnesøk.
* Kulturminneplan for Svalbard 2000-2010
Pillnitzslottet

**Pillnitzslottet** (tysk: Schloss Pillnitz) er et slott i den tidligere landsbyen Pillnitz ved Elben, nå en bydel i Dresden, hovedstad i den tyske delstaten Sachsen. Slottet ble oppført fra 1720 til 1724 etter planer av Matthäus Daniel Pöppelmann. 

Slottet ble oppført på eiendommen der den gamle Pillnitzborgen stod, et av slekten Zieglers stamslott i perioden 1435–1569. Slottet består av tre deler: Elvepaleet (*Wasserpalais*) ved Elben, Bergpaleet (*Bergpalais*) i åsen innenfor og De nye paleet (*Neue Palais*) som forbinder disse to delene. Det barokke hageanlegget Lustgarten omsluttes av bygningene og grenser til en slottspark som omkranser hele slottet.

Pillnitzslottet er et fremragende eksempel på kinamoten på 1700-tallet. I 1791 var slottet møtested mellom Fredrik Vilhelm II kongen av Preussen og Leopold II keiseren av Østerrike-Ungarn. Fyrstene ble her enige om Pillnitzdeklarasjonen til støtte for Ludvig XVI under den franske revolusjonen. Fyrstene behandlet det «polske spørsmålet» og Den russisk-tyrkiske krig. 

I dag finnes i Neue Palais et slottsmuseum, mens Bergpalais disponeres av kunstindustrimuseet til Staatlichen Kunstsammlungen Dresden.
## Referanser

## Eksterne lenker
*
Blommenholm, Solvikveien 19A naturminne

**Blommenholm, Solvikveien 19A** er en fredet eik som står på nevnte adresse i Bærum kommune. Eika ble fredet 25. mars 1955. Det finnes ingen forskrift for denne fredede eika, kun et departementalt vedtak som oppbevares hos Fylkesmannen i Oslo og Akershus.

## Referanser
Filosofiåret 1882

**Filosofiåret 1882** er en oversikt over hendelser, utgivelser og personer med tilknytning til filosofi i 1882.

## Hendelser

## Publiseringer
**[[Den muntre vitenskapen]]* () av Friedrich Nietzsche

## Fødsler

|-
|rowspan=1|Februar
|28. || José Vasconcelos ||  || politiker, lyriker, forfatter og filosof ||align=center|82 ||align=center|1959 || 
|}
*15. januar - Florian Znaniecki, polsk filosof og sosiolog (død 1958)
*21. januar - Pavel Florenskij, russisk prest, teolog, religionsfilosof, matematiker og vitenskapsmann (død 1937)
*31. januar - Ferdinand Ebner, østerriksk filosof (død 1931)
*19. februar - Nicolai Hartmann, tysk filosof (død 1950)
*14. april - Moritz Schlick, tysk fysiker og filosof (død 1936)
*27. juni - Eduard Spranger, tysk pedagog, psykolog og filosof (død 1963)
*8. juli - René Le Senne, fransk filosof og psykolog (død 1954)
*11. juli - Leonard Nelson, tysk matematiker og filosof (død 1927)
*11. september - Anders Vilhelm Lundstedt, svensk filosof (død 1955)
*18. november - Jacques Maritain, fransk filosof (død 1973)
*10. desember - Otto Neurath, østerriksk filosof, sosiolog og økonom (død 1945)
*16. desember - Zoltán Kodály, ungarsk komponist, lingvist og filosof (død 1967)

## Dødsfall

|-
|Oktober
|13. || Arthur de Gobineau ||  || diplomat, forfatter og historiefilosof ||align=center|66 ||align=center|1816 || 
|}
*4. januar - John William Draper, vitenskapsmann, filosof og fysiker fra USA (født 1811)
*17. mars - František Klácel, tsjekkisk forfatter, filosof, pedagog og journalist (død 1808)
*26. mars - Thomas Hill Green, britisk filosof (født 1836)
*13. april - Bruno Bauer, tysk filosof, bibelkritiker og forfatter (født 1809)
*20. april - Tuiskon Ziller, tysk filosof og pedagog (født 1817)
*27. april - Ralph Waldo Emerson, filosof og dikter fra USA (født 1803)
*17. august - Václav Bolemír Nebeský, tsjekkisk dikter og filosof (født 1818)
*14. september - Shmuel Schneersohn, russisk filosof, mystiker og prest (født 1834)
*Antonio Fulci, italiensk jurist og filosof (født 1810)
## Bildegalleri

Emerson by Johnson 1846-crop.jpg|Ralph Waldo Emerson(1803–1882)
Frantisek Klacel Vilimek.png|František Klácel(1808–1891)
Bruno Bauer.jpg|Bruno Bauer(1809–1882)
John William Draper.jpg|John William Draper(1811–1882)
Arthur de Gobineau.jpg|Arthur de Gobineau(1816–1882)
Jan Vilímek - Václav Bolemír Nebeský HL.jpg|Václav Bolemír Nebeský(1818–1882)
Schlick sitting.jpg|Moritz Schlick(1882–1936)
Pavel Florensky.jpg|Pavel Florenskij(1882–1937)
Otto_Neurath.jpg|Otto Neurath(1882–1945)
Vilhelm Lundstedt.jpg|Anders Vilhelm Lundstedt(1882–1955)
Jose_vasconcelos.jpg|José Vasconcelos(1882–1959)
Eduard Spranger 001.jpg|Eduard Spranger(1882–1963)
Kodály Zoltán Pécs.JPG|Zoltán Kodály(1882–1967)
Maritain_Jacques.jpg|Jacques Maritain(1882–1973)

## Referanser


## Se også
*Filosofi på 1800-tallet
Siquirres

**Siquirres** er en by og administrasjonssentrum i kantonen Siquirres i provinsen Limón i Costa Rica. Distriktet Siquirres hadde 31&nbsp;637 innbyggere i 2011.

## Referanser
Hilmarhytta

**Hilmarhytta** var en norsk fangststasjon i Stormbukta, beliggende ved Hilmarbekken under det lave Hilmarfjellet nord i bukta Stormbukta - og nordvest for utløpet av Sørkappfonna i bukta, på vestsiden av Sørkapp Land på Spitsbergen, Svalbard. Det står bare hustufter igjen av hytta.

Stedets fangsthytte ble bygd etter første verdenskrig, og var en bistasjon under Camp Erna som lå atskillig lengre nord ved utløpet av Hornsundet. Camp Erna ble bygget av Gustav Lindquists men trolig tatt i bruk som fangsthytte av O Grødahl. 

Hytta, bekken og fjellet er oppkalt etter fangstmannen Hilmar Andreas Nilsen Nøis (1891–1975).

## Referanser


## Eksterne lenker
* Hilmarbekken Oppslag i Stadnamn på Svalbard (med kart) - Norsk Polarinstitutt.
* Norsk fangsthytte *Stormbukta*, beskrivelse i Riksantikvarens kulturminnesøk.
* Kulturminneplan for Svalbard 2000-2010
Bribrí

**Bribrí** er en by og administrasjonssentrum i kantonen Talamanca i provinsen Limón i Costa Rica. Den tilhører distriktet Bratsi.

Byen er oppkalt etter urfolksgruppa bribri, som holder til i nærheten. Til tross for dette bor det få bribrier i byen.

Bribrí befinner seg om lag én kilometer nord for grensa mot Panama, men det er ingen offisiell grenseovergang nær byen.

## Referanser
Erik Dyreborg

**Erik Birger Dyreborg** (født 20. januar 1940 i København, død 12. november 2013 i Herning) var en dansk angrepsspiller i fotball.

Dyreborg skrev seg inn i dansk fotballhistorie da han scoret alle fem mål mot Norge på Ullevaal i Oslo 24. september 1967.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Carpopenaeus

* *Carpopenaeus callirostris*
* *Carpopenaeus garassinoi*
* *Carpopenaeus peterbuergeri*
* *Carpopenaeus septemspinatus*

***Carpopenaeus*** er en utdødd slekt av reker som levde i mesozoikum. De regnes til en egen familie, Carpopenaeidae. 

Fire arter er kjent: *C. peterbuergeri* (Tyskland, tithon i sen jura), *C. callirostris* og *C. septemspinatus* (Libanon, cenoman i sen kritt) og *C. garassinoi* (Libanon, santon i sen kritt).

## Litteratur
* 
* 
* 
* 

## Eksterne lenker
* 
* Fossilworks – ''Carpopenaeus''
Edith Guillaume

**Edith Sussanne Antonie Guillaume** (1943–2013) var en dansk mezzosopran som oppnådde en lang karriere på Den Jyske Opera og ikke minst på Det Kongelige Teater.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Anne Cathrine Frøstrup

**Anne Cathrine Frøstrup** (født 21. september 1954) var sjef for Kartverket i Norge fra 1. april 2008 til 31. mars 2020. Hun satt som øverste sjef for etaten i to&nbsp;åremålsperioder. 

Frøstrup er cand.jur. fra Universitetet i Oslo fra 1981. Hun var førstesekretær/konsulent i Justisdepartementet fra 1981 til 1983. Deretter ble hun dommerfullmektig i Modum og Sigdal sorenskriverembete fra 1983 til 1985. Hun hadde så stillinger som byråsjef, under­direktør og avdelingsdirektør i Justisdepartementet, før hun fra 1993 til 1995 var konstituert lagdommer i Agder lagmannsrett. I 1995 kom hun til Oslo skifterett og byskriverembete som justitiarius, en stilling hun hadde til 2003 da hun ble tinglysingsdirektør i Statens kartverk.

Hun er per 2022 i flere år virket som særskilt oppnevnt mekler hos Riksmekleren.

## Referanser
Oddfrid

**Oddfrid** er et norsk kvinnenavn med norrøn opprinnelse. Navnet er nokså lite brukt, men har norsk navnedag 15. november.

## Etymologi
*Oddfrid* er en nyere norsk form av det norrøne navnet *Oddfríðr*, som var sammensatt av leddene *oddr*, «spiss (på våpen)», og *fríðr*, «vakker».

## Utbredelse

|}

## Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
* Oddfrid Skorpe Tennfjord, norsk psykolog
* Oddfrid Vange Bergfjord, norsk veterinær
* Oddfridur Marni Rasmussen, færøysk dikter og librettist
* Oddfrid Ropstad, norsk kostymedesigner

## Annen bruk av navnet
* Oddfrid White-Lip, navnet på et oppdrag i rollespillet The Elder Scrolls III: Morrowind

## Referanser


## Eksterne lenker
Mandal museum

**Mandal museum** er et museum beliggende i Andorsengården, Mandals mest prominente kjøpmannsgård. 

Gården ble oppført av Mathias Christian Knutzen jr. i perioden 1801–1805. Den ble overtatt av Gulow Andorsen i 1834, og har siden båret hans navn. Andorsenslekten hadde eiendommen fram til 1953, da Gulow Andorsens barnebarn, Marie og Magdalene Salvesen, ga den til Mandal kommune, til bruk som museum og bibliotek.

Mandal blir ofte kalt «Den lille byen med de store kunstnerne». Dette gjenspeiles også i museet, hvor det blant annet finnes arbeider av Adolph Tidemand, Olaf Isaachsen, Amaldus Nielsen og Gustav Vigeland, som alle er født i Mandal. Blant kjente verk i samlinga er Haugianerne av Tidemand og flere av Amaldus Nielsens tolkninger av morgen- og aftenlyset i Ny-Hellesund. 

Langs Agderkysten har det gjennom tidene vært drevet mange typer fiskeri. Museets fiskeriavdeling gir et innblikk i de redskapstypene som har vært brukt. Her finnes også motorer og modeller av de vanligste fiskebåtene. Mandal var en av Norges ledende sjøfartsbyer i seilskutetiden. I museets sjøfartsavdeling, som blant annet består av konsul Morten D. Bessesens samlinger, finnes en stor samling gjenstander og skutebilder. 

Vigeland hus blir forvaltet av Mandal museum. Mandal museum er en del av Vest-Agder-museet.


Fil:Mandal Bymuseum 02.jpg|Andorsengården ved Mandal bymuseum

Fil:G Vigelands fodested.jpg|Vigeland hus, Gustav og Emanuel Vigelands barndomshjem, åpnet som museum i 2001.


## Eksterne lenker
*
Ole Haugum

**Ole Anton Andersen Haugum** (født 2. januar 1857 på Inderøy, død 28. februar 1928) var gårdbruker og Venstre-politiker. Han var stortingsrepresentant i 1918 og ordfører i Inderøy 1905–1916 og 1920–1922.

Han var sønn av gårdbruker Anders Olsen Haugum og Guru Pedersdatter Følstad, og overtok slektsgården Haugan (gnr. 139) på Inderøy i 1884. Før dette hadde han fullført fortsettelsesskolen, amtsskolen på Inderøy og vært elev ved folkehøgskolen til Hans Konrad Foosnæs og Lars Bentsen et par vintre i 1870-årene. Ole Haugum var gift med Julie Johannesdatter Mære fra Sparbu, datterdatter av stortingsmann Johan Kristian Schiefloe, og de fikk fire barn, hvorav to vokste opp.

Han var medlem av Inderøy herredsstyre 1888–1922, med unntak av perioden 1917–1919. Haugum var vararepresentant til Stortinget fra Verdalen krets i Nordre Trondhjems amt 1907–1918, og møtte for Johannes Okkenhaug i Stortingets landbrukskomité fra 24. juli og ut sesjonen i 1918.  Haugum var valgmann ved stortingsvalgene i 1900 og 1903.  

Han var far til Anders Haugum, ordfører i Inderøy 1938–1945. Gjennom datteren Guri (1886–1974) var han også svigerfar til Hans Hjulstad, ordfører 1927–1929 og 1938.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Punktering (musikk)

**Punktering** noteres i musikk ved at det settes et punkt til høyre for en note, noe som forlenger noten med halvdelen av dens opprinnelige verdi. Hvis den opprinnelige noten varer i 2 slag, vil dermed den punkterte noten vare i 3 slag.

Punkteringer benyttes i hovedsak for å gjøre notebildet enkelt og oversiktelig. Bindebuer gir ofte et uryddig inntrykk og brukes derfor bare der punktering ikke strekker til. Selv om noter med tre eller flere punkt sjelden opptrer, kan man benytte følgende formel for lengden av en hvilken som helst note *a* med *n* antall punkt: a_n=a\left(1+\tfrac 12+\tfrac 14+ \cdots + \tfrac 1{2^n}\right)=2a-\frac a{2^n}.

## Dobbelpunktering
En dobbelpunktert note etterfølges av to punkt til høyre for noten. Da får den punkterte noten halvdelen av punktets verdi i tillegg, og notelengden blir dermed totalt 1¾ av den opprinnelige verdien (1 + ½ + ¼ = 2 − ¼). Selv om dobbelpunkteringer er relativt uvanlige i vanlig vestlig musikknotasjon, forekommer de blant annet i nest siste takt av *[[Ja, vi elsker dette landet]]*.

## Kilder
* Benestad, Finn: *Musikklære*, Tano A/S (1983), ISBN 82-518-2126-6
Stevie May

**Stevie May** (født 2. november 1992) er en skotsk fotballspiller som spiller for St. Johnstone FC.

Han var under kontrakt med St. Johnstone i hele sin seniorkarriere fram til 2014, men spilte på utlån i de skotske klubbene Alloa Athletic i skotsk tredjedivisjon og Hamilton Academical i det nest høyeste nivået i skotsk fotball, med en sesong i hver klubb.

Han scoret utligningsmålet i kvalifiseringskampen mot Rosenborg slik at St. Johnstone avanserte i Europaligaen på Rosenborgs bekostning i 2013/14-sesongen.

9. august 2014 ble han solgt til Sheffield Wednesday på en fireårskontrakt, hvor han debuterte allerede 16. august i den målløse kampen mot Derby County.

1. september 2015 ble May overført til Preston North End for et ukjent overgangsbeløp.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Stasjonspark

**Stasjonspark** er et parkanlegg tilknyttet en jernbanestasjon. Stasjonsparkene ble anlagt på samme tid som stasjonene og var en del av jernbanens arbeid med stasjonsutvikling. 

Søk på "stasjonspark" i DigitaltMuseum gir mer enn 25 treff. 

## Jernbanens hageanlegg og stasjonsparker
Den første plantebestilling fra jernbanen i Norge er datert 13. mai 1861, da botanisk hage på Tøyen fikk en bestilling på 75 eiketrær, ti kastanjetrær, 30 svarthyll og 200 busker. Det ble fra starten av forutsatt at jernbanen ikke skulle skjemme naturen den kjørte igjennom. Ny vegetasjon skulle plantes der planter var fjernet, og i 1862 ble gartneren Carl Heinrich Kaiser (f. 1834 i Sverige og senere slottsgartner i Kristiania frem til sin død i 1915) ansatt ved Hovedbanen i Christiania for å planlegge hageanleggene ved jernbanestasjonene. Arbeidene hans var til synlig inspirasjon for stasjonsbyenes hager. 

Jernbanens parkanlegg ble etablert i hagestiler som var populære da stasjonene ble bygget. Landskapsstilen dominerte.

I 1869 søkte stasjonsmesteren ved daværende Høn stasjon på Drammenbanen om myndighetenes tillatelse til å anlegge en hage ved stasjonsbygget. Det fikk han, på betingelse av at han selv utførte arbeidet og bekostet alle utgifter. I dag er linjen ombygget, og Høn uten bebyggelse og betjening. Det finnes ingen spor etter stasjonsmesterens hageanlegg. Ellers på Drammensbanen var Skøyen stasjon kjent for et særlig fint hageanlegg, fordi kong Haakon brukte denne stasjonen når han skulle til og fra Bygdøy kongsgård.

## Forenkling og avvikling av stasjonsparkene

Etter 2. verdenskrig ble NSBs arbeid med stasjonsparkene nedprioritert og etter hvert avviklet helt. I denne prosessen ble forseggjorte stasjonsparker først forenklet, og senere fjernet helt. Mange ble lagt under asfalt.

## Dagens situasjon (per 2025)
Noen operative stasjoner har blomsterbed og rabatter. Disse blir i regelen vedlikehold av eksterne entreprenører. Sandvika stasjon på Drammenbanen er et eksempel på en en slik stasjon.

Flere stasjonsparker regnes som verneverdige kulturminner. Noen parker er fredet sammen med stasjonens bygninger eller sammen med banen de ligger ved. Ved Garnes stasjon på Gamle Vossebanen og ved Krøderen stasjon på Krøderbanen ligger to eksempler på fredede stasjonsparker.

I nyere tid er flere stasjonsparker blitt reetablert eller restaurert. Tre eksempler er ved Arna gamle stasjon på Gamle Vossebanen (reetablert i 2023) , ved Koppang stasjon på Rørosbanen (restaurert i 2010) og Katterat stasjon på Ofotbanen (restaurert i 2005).

## Referanser
Frosta Dampskibsselskap

**Frosta Dampskibsselskap** var et rutebåtselskap på Frosta i Nord-Trøndelag.

Selskapet ble stiftet 29. oktober 1898 med en aksjekapital på &nbsp;kroner, og med Christian Thaulow, Andreas Galtvik, Haakon Rochseth, Einar Olsen og Lars Flegstad som første direksjon. I mars 1899 ble DS «Frosta», bygd ved Trondhjems Mekaniske Værksted, satt i drift på ruten Trondhjem–Frosta–Stjørdal–Åsen. Anløpssteder på Frosta var Holmberget, Småland og Tautra. Den faste kaiplassen ved kanalen nederst i Prinsens gate i Trondhjem kalles «Frostakaia». I 1903 ble ruten utvidet til også å omfatte Leksvik og Vanvikan, og selskapet kjøpte gamle DS «Orkla», som ble omdøpt til «Tautra». I 1914 anskaffet selskapet DS «Lagatun», bygd i Kristiansund.

I 1940-årene hadde selskapet 25 ansatte. I tillegg til de tidligere nevnte rutene, trafikkerte selskapet rutene Frosta–Fløan–Trondhjem, Fånes–Frosta, Tautra–Trondhjem og Fånes–Leksvik–Vanvikan–Trondhjem. I 1957 ble Frosta Dampskibsselskap AS innfusjonert i Fosen Trafikklag AS.

## Referanser
Morten Melå

**Morten Melå** (født 1969) er en norsk kommunepolitiker. Han representerte Arbeiderpartiet i Bodø bystyre og formannskap fra 2003 til 2019. Han var styreleder i Bodø Energi fra 2016 til 2023.

Han er utdannet adjunkt og har vært lærer ved Asphaugen videregående skole og styreleder i Nord-Norges største borettslag på Galnåsmyra. Fra 2002 til 2007 var han daglig leder i Boligbyggelagenes (BBL) Bo-Service, og han har senere hatt flere lederstillinger i næringslivet i Bodø.

## Referanser
Svenning Tausen

**Svenning Tausen** (1936–2013) var en færøysk forfatter, redaktør, oversetter og lærer.

## Biografi
Han ble født i bygda Hov på den sørligste øya Suðuroy i 1936. Han flyttet til Tórshavn, hvor han gikk Føroya Læraraskúli. Først arbeidet han som lærer ved middel- og realskolen, så ved realskolen, som var i samme bygning som Føroya Studentaskúli. I 1974 ble han assisterende rektor ved Eysturskúlin, den nye skolen i den østlige delen av Tórshavn. Han gikk av med pensjon i 1996.

Tausen hadde en stor interesse for det færøyske språket og han jobbet mye for at færøyske barn fikk færøyske undervisningsmateriell. Han var redaktør for *Min jólabók* (Min julebok) i mange år. Han var også redaktør av *Barnablaðið* 1959–1973.

Han var styremedlem i Bókadeild Føroya Lærarafelags 1958–1965 og igjen 1987–2001. Han var en av dem som etablerte Bókamiðsølan i 1968 og var styreleder frem til 1981. Bókamiðsølan sikrer distribusjon av færøyske bøker fra utgivere til bokhandlere og i noen tilfeller direkte til forbruker.

Han giftet seg med Amy Tausen, født Olsen, sammen hadde de to barn: Durita og Magnus. Magnus Tausen er direktør for Nám, som utvikler undervisningsmateriell til den færøyske skolen.

## Utgivelser
* 1962: *Bíbliusøgur* (Bibelhistorier)
* 1965: *Hans Andrias Djurhuus*, utgitt i "Barnajól" (Børnejul)
* 1968: *Gleðilig jól* (Glædelig jul) utgitt i "Barnajól" 
* 1969: *Friður á foldum* (Fred på jord) utgitt i Mín jólabók
* 1971: *At spæla grýla* utgitt i novellesamlingen "Sig mær eina søgu 1", før det var den utgitt i Barnablaðið.
* 1978: *Bíbliusøgur*

## Priser
1990: Mentanarvirðisløn M. A. Jacobsens

## Referanser
Johannes Rørtveit

**Johannes Gunnar Rørtveit** (1943–2025) var en norsk forfatter.

Rørtveit vokste opp i Finnvågan på Nærøya i Øksnes, og bodde fra 1958 i Kabelvåg, hvor han i 20 år arbeidet som lærer og deretter innen fiskeoppdrett. I 2007 debuterte han som forfatter med dokumentarboka *Fiskeværet Skipnes – Fortid – Nåtid – Framtid*. Året etter kom den første boka i trilogien *Folket på Vinje*, om folk på øyene i Øksnes Vestbygd. Johannes Rørtveit er oldebarn av Anna Serine Kristine Olsdatter, «Anna på Vinje», som den første boka handler om.

Rørtveit med familie overtok det gamle fiskeværet Skipnes i Øksnes i 1985 og restaurerte bygningene der. Han var også initiativtaker og styreformann i Galleri Espolin i Lofoten, drivkraft bak etableringen av Lofotakvariet og SKREI opplevelsessenter, samt styreleder i Lofoten kystlag i over 20 år. Dessuten var han aktiv i forbindelse med restaurering og bevaring av jakta «Anne Bro» og prosjektet Storvågan i Kabelvåg. Han ble i 2013 tildelt Riksantikvarens kulturminnepris for sin innsats for kystkultur. I 2025 ble han tildelt Kongens fortjenstmedalje.

## Bibliografi
* *Fiskeværet Skipnes : Fortid – Nåtid – Framtid* (2007)
* *Folket på Vinje : En fortelling om «Anna på Vinje»* (2008)
* *Folket på Vinje : En fortelling om «Høvedsmannen Dorius»* (2009)
* *Folket på Vinje : En fortelling om «Kristine Amalie Maas»* (2011)
* *Menneskeskjebner på yttersida* (2013)
* *Folket på Vinje : En fortelling om Josef Emil Pedersen, toåringen som blei satt bort til Cesilie og Ole Danielsen* (2015) 
* *Folket på Vinje : Det står alltid kvinner bak* (2018)

## Kilder
* Litteraturhuset: Folket på Vinje (besøkt 15. november 2013)
* Bladet Vesterålen: Johannes fikk kulturminnepris (14. november 2013, oppdatert og besøkt 15. november 2013)
* Riksantikvaren: Riksantikvarens kulturminnepris til Johannes Rørtveit (14. november 2013, besøkt 15. november 2013)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Johannes Rørtveit på Kysthistorier.no
* NRK Nordlands Fylkesleksikon: Anna på Vinje
Eva Forest

**Genoveva Forest Tarrat **(født 6. april 1928 i Barcelona, død 19. mai 2007 i Fuenterrabía), også kjent som **Eva Forest**, var en spansk forfatter og politisk aktivist. Hun ble kjent for sin innbitte motstand mot general Francisco Francos fascistiske diktatur.

## Liv og virke
Forest ble født i Barcelona og var datter av to anarkister. I 1950 forlot hun Barcelona for å studere medisin i Madrid. I 1955 giftet hun seg med forfatteren Alfonso Sastre som senere ble en kjent dramatiker.

Etter ektemannens arrestasjon for deltakelse i protester mot diktaturet, dro ekteparet i eksil til Paris der Forest skrev sin debutroman *Febrero* («Februar») om protestene. Her fikk paret også sitt første barn.

I 1962 vendte Forest til Spania og ble arrestert for å ha organisert en demonstrasjon til støtte for streikende gruvearbeidere i Asturias. Hun tilbragte en måned i fengsel med sin datter Eva.

I 1970 dannet Forest en solidaritetskomité til støtte for 16 medlemmer av den baskiske separatistgruppen ETA som var tiltalt for terrorisme i den såkalte Burgos-rettssaken. Hennes forbindelse til ETA hjalp henne senere til å skrive boken *Operación Ogro* («Operasjon Troll») om ETA-aksjonen som tok livet av Francos utpekte etterfølger, admiral Luis Carrero Blanco. Gjennom hele 1970-tallet var Forest involvert i støttearbeid for ETA og baskisk selvstendighet fra Spania.

I 1989 ble hun valgt til det spanske senatet for det baskiske partiet Batasuna.

I 1991 stiftet Forest forlaget Hiru som utga politiske tekster og skjønnlitteratur.

Forest skrev jevnlig i de baskiske avisene *[[Egin]]* (forbudt i 1998) og etterfølgeren *[[Gara]]*.

## Bibliografi
* *Febrero,* 1956.
* *Huelga General*, 1958.
* *Cuentos*
* *El jardín*
* *La casa*
* *Una extraña aventura*, 2003.

## Se også
* Alfonso Sastre
* Attentatet mot Luis Carrero Blanco
* Batasuna

## Referanser


## Eksterne lenker
* Sastre & Forest, nettsted for Eva Forest og Alfonso Sastre på baskisk og spansk
* The Guardian: Eva Forest (nekrolog)
Fylkestingsvalget 2011 i Bodø

**[[Kommunestyre- og fylkestingsvalget 2011|Fylkestingsvalget 2011]]** ble holdt mandag 12. september 2011 i Bodø som i resten av landet. Bodø kommune er inndelt i tolv forskjellige valglokaler, der de valglokalene i de tettbebygde strøkene også hadde åpent valglokale søndagen i forveien.

## Valglokaler
Det var ti valgkretser under fylkestingsvalget 2011 i Bodø kommune. Fem kretser hadde åpent for valg også søndagen i forveien, og disse var kretsene som dekket Bodø by og tettstedene Løding og Løpsmarka. De fem gjenværende er kretser utenfor de tettbebygde strøkene. Det var frivillig hvilket valglokale en benyttet, så lenge det lokalet var i sin respektive kommune. Listen over kretser med valglokale er å finne under.

* Sentrum krets - Bodø Spektrum a
* Saltvern krets - Stordalshallen a
* Nordsia krets - Nordstrandhallen a
* Mørkved krets - Mørkvedhallen a
* Løding krets - Tverlandet samfunnshus a
* Landegode/Helligvær krets - Landegode skole og Helligvær helsehus
* Kjerringøy krets - Kjerringøy skole
* Misvær krets - Misvær samfunnshus
* Skjerstad krets - Skjerstad samfunnshus
* Saltstraumen krets - Saltstraumen nærmiljøsenter
:  a Kretser med åpent valglokale søndag 8. september

## Valgresultat
Det var  stemmeberettigede ved valget 2011 i Bodø kommune.  bodøværinger valgte å bruke stemmeretten, som gir en frammøteprosent på 62,1 %. Dette var langt under frammøteprosenten ved Stortingsvalget 2013, da hele 76,5 % av de stemmeberettigede var tilstede. 209 stemmer var blanke, og 6 stemmesedler ble forkastet.

## Referanser
Venabygdsfjellet

**Venabygdsfjellet** er et fjellområde som ligger mellom Gudbrandsdalen og Østerdalen i Ringebu kommune. Venabygdsfjellet ligger rundt fylkesvei 27, fra Venabygd der veien tar av fra bygdevegen ved Venabygd kirke og over til Gunstadseter nær Enden i Sollia.

Venabygdsfjellet ligger sør for Rondane nasjonalpark mellom Gudbrandsdalen og Østerdalen. Høyden over havet er rundt 850–1000 meter, slik at terrenget ligger i bjørkeskogbeltet og dels over tregrensen. Fjelltoppene ligger på 1200–1400 meter og byr på vidt utsyn til alle retninger. Venabygdsfjellet har fra gammelt av mange setrer, men er nå mer preget av hytter, hoteller og turglade turister året rundt. Området er delt i bygdealmenning og statsalmenning. I statsalmenningen som stort sett ligger på snaufjellet, er det så å si ingen hytter. 

Fylkesvei 27 fra Ringebu til Enden i Sollia går over Venabygdsfjellet. Veien er normalt åpen på dagtid om vinteren, og er eneste vintervei øst/vest fra Hamar i sør til Dovrefjell i nord. Veien er en del av turistveien mellom Lillehammer og Røros. Avstanden til Lillehammer er 78 km og til Røros er det 192 km. Veien er korteste og ofte raskeste vei mellom Lillehammer og Trondheim. Ringebu stasjon ligger på Dovrebanen, rundt 60 kilometer nord for Lillehammer, slik at det er kort vei til fjells med buss, drosje eller hotellbil.

Om vinteren til ut april er Venabygdsfjellet snøsikkert med stabilt vinterklima og skiterreng. Det kjøres opp 140 kilometer med merkede skiløyper i variert terreng, velegnet for både familieturer og trening. På ettervinteren er det gjerne skareføre og fint å gå overalt. Trolløypa fra Høvringen i Rondane til Sjusjøen ved Lillehammer går over Venabygdsfjellet. Løypa er merket fra vinterferien. Troll Ski Marathon som er verdens lengste 1-dags skirenn (95 kilometer) følger Trolløypa fra Venabygdsfjellet til Sjusjøen. Rennet går i begynnelsen av april. Om sommeren og utover høsten finnes et nett av merkede stier i lett og variert terreng, både i fjellbjørkeskog og over tregrensen. Venabygdsfjellet preges av 30 små og store topper, mange gode fiskevann, moltemyrer og små elver. Det er mange seterveier som egner seg for sykling.

## Langs fylkesvei 27
Langs veien kommer du forbi følgende steder: 

* 9 km Venabygd med nærbutikk (nedlagt?), skole og kirke.Veien til venstre går videre innover Venabygda og ender opp i Venåsen.
* 11 km Trabelia camping 
* 13 km Venastul. Norges banks feriested. 
* 16 km Rondevegen turistsenter. Bensin, camping og hytter. 
* 17 km Lundes turisthandel Kiwi-butikk, kro, motell.
* 17 km Barnåla hytteutleie fra Lundes turisthandel. 
* 17 km Venabygdsfjellet fjellkapell 
* 18 km Venabu fjellhotell, servering, hester, sykler, fottur m/leder. 
* 18 km Venabu Hytter, hytteutleie fra Venabu Fjellhotell. 
* 20 km Forrestad seter hytter og kafé. Kafé ikke i drift. 
* 21 km Spidsbergseter Hotell, servering, Badeland, Aquavitfjøs, sykler, fotturer, interiørbutikk, Cafè & Bar, konferanse 
* 28 km T-stien mellom Eldåbu og Gråhøgdbu. Sti til Muen. 
* 29 km Grense Oppland / Hedmark. 
* 38 km Rondane gjestegård Enden. Hytteutleie.

## Referanser
Venabu

**Venabu** er et norsk merkenavn som benyttes av bedriftene Venabu Fjellhotell, Venabu Hytter og Venabustallen. Navnet ble etablert i 1947 da Birgit og Arvid Tvete bygget Venabu Fjellstue sentralt på Venabygdsfjellet. Venabu Fjellstue ble høyfjellshotell etter utbygging i 1976 og i 1983 ble navnet endret til Venabu Fjellhotell. I 1995 ble anlegget utvidet med utleiehytter.

## Historie
Venabu Fjellstue ble etablert langs det som i dag er fylkesvei 27 over Venabygdsfjellet, og hadde sin første sesong vinteren 1950. Byggingen startet fra grunnen i 1947, avbrutt på grunn av pengemangel og varerasjonering. KNA, Kongelig norsk automobilklub, kom etter hvert inn med finansiering slik at fjellstua kunne ferdigstilles. 

På 1950-tallet var driften av stedet avhengig av beltebiler til transport de siste syv kilometrene om vinteren, da veien over fjellet ikke ble brøytet. Om sommeren var trafikken økende gjennom tiåret, med stadig flere biler, og fordi fjellovergangen mellom Ringebu og Atnadalen etter hvert ble mer benyttet. Det var ikke bygget ut kraftforsyning på fjellet, så en var avhengig av parafinlamper, koks til oppvarming av vann, og vedovner.  

Selve reiselivsproduktet var urørt natur og rekreasjon gjennom aktivitet, ski innover fjellet om vinteren og skogsturer, toppturer og fiske om sommeren.  

Etter hvert ble det installert dieselaggregat for produksjon av elektrisk kraft, og i 1963 ble fjellstua tilkoblet det offentlige strømnettet. Det gjorde driften atskillig enklere. 

En stor utbygging skjedde i 1964, og fjellstua fikk da en kapasitet på 60 ordinære sengeplasser, med mulighet for ekstrasenger i toppsesongen. 1960- tallet var preget av betydelig omsetningsøkning. Dette, pluss at fylkesveien ble brøytet fram til Venabu fra 1971, la grunnlaget for neste byggetrinn, i 1976. Da ble det 120 ordinære sengeplasser på Venabu, som etter hvert tok navnet Venabu fjellhotell. Antall årsverk ble cirka 20, som er det samme i dag.  

Venabu har de senere tiår fått tilknyttet flere utleiehytter, og har dessuten utviklet tilbud innen ridning og kjøring med hest. Skiløypene merkes og kjøres med tråkkemaskin, og  sommerstiene innover fjellet er skiltet.  

Venabu har vært i samme families eie siden starten. 

## Navneforvirring
Mange bruker feilaktig navnet Venabufjellet om Venabygdsfjellet. Noen bruker også navnet Ringebufjellet som ligger lengre sør omkring Friisvegen mellom Øksendalen og Hirkjølen.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Islandsk mesterskap på skøyter allround

**Islandske mesterskap på skøyter allround** var et sammenlagtmesterskap på skøyter for Island. Mesterskapet ble arrangert flere ganger på 1950- og 1960-tallet. Kristján Árnason og Bjørn Baldursson har begge tre mesterskap blant herrene mens Edda Indriðadóttir har tre mesterskap blant damene.

## Medaljevinnere sammenlagt
En foreløpig ufullstendig liste over islandske (nasjonale) allround mestere og sølv- og bronse-medaljevinnere i hurtigløp på skøyter. Se referanser for resultater på SpeedSkatingNews.info for det enkelte år.

### Herrer

### Damer

## Referanser