William Jardine (handelsmann)

**William Jardine** (født 24. februar 1784 ved Lochmaben i Dumfriesshire i Skottland, død 27. februar 1843 i London) var en skotsk lege og ledende handelsmann (*[[taipan (forretningsmann)|taipan]]*). Han var en av grunnleggerne av Hongkong-selskapet Jardine, Matheson and Company. Fra 1841 til 1843 var han parlamentsrepresentant i London for kretsen Ashburton som whig.

## Liv og virke
### Bakgrunn
William Jardine ble født på en litengård ved Lochmaben  i Dumfriesshire som sønn av Andrew Jardine (født ca 1750-1793) som døde fa gutten var ni år, noe som bragte familien økonomiske vanskeligheter. Storebroren David (1776-1827) kunne bidra med penger som sikret William skolegang. 

Han ble fra 16 års alder utdannet i medisin ved University of Edinburgh og tok eksamen som kirurg i 1802. 

### Karriere
Samme år ble han skipslege på *[[East Indiaman]]*-skipet *«Brunswick»*, et handelsskip for Det britiske Ostindiakompani, som satte kurs mot India. Det ble tatt av franskmennene i 1805, og etterpå ble Jardine repatriert. Han fortsatte imidlertid i Det britiske Ostindiakompanis tjeneste som skipslege frem til mai 1817, og begynte som handelsmann.

Jardine residerte i Kina fra 1820 til 1839. Han slo seg opp som fremgangsrik opiumshandler i Kanton i Kina. Hasns forretningsmodell var å kjøpe opiumet for indiske eksportører og selge det videre til smuglere som bragte den illegale varen i land der etterspørselen etter det avhengighetsdannende produktet bare ble sterkere. Hans hovedhandelspartner var den parsisk-indiske opiumhandlereren Jamsetjee Jejeebhoy. Jardine kunne bygge seg opp en betydelig formue ved senne handelen. Han ble partner i det India-baserte firmaet *Magniac & Co* i 1825. Året etter kontrollerte han firmaets handelsvirksomhet i Guangzhou.

James Matheson slo seg sammen med ham kort etter, og i 1832 ble Magniac & Co rekonstituert som *Jardine, Matheson & Co*. Jardines hadde hundrevis av små skip, lorchaer og mindre smuglerfarkoster, for smuglingen langs kysten og opp elvene.

Etter det var slutt på Ostindienkompaniets monopol på handelen i 1834 blomstret handelen. Firmaaet ble det mest fremgangsrike av de fri handelshusene. Etter et mislykket forsøk med et dampskip gikk firmaet over til en for seg spesialbygd skipstype, en *opiumclipper*, som kunne bringe varene frem uavhengig av årstidenes omskiftende vindretninger. Jardine samarbeidet også med den tyske protestantiske misjonæren Karl Gützlaff. 

Han ivret for en åpning av det kinesiske marked ved en militær styrkedemonstrasjon overfor Qing-dynastiet. Han støttet Lord Napiers bestrebelser og gikk inn for - uten hell - utsendelse av en straffeekspedisjon mot Kina etter at Napier ikke hadde lyktes.

Jardine ble etter sin hjemkomst medlem av Underhuset i London. Han ervervet en byresidens i Upper Belgrave Street i London og Lanrick Castle som landsete i Skottland.

Etter at den keiserlige kommissær Lin Zexu konfiskerte 20.000 kister britiskeid opium i 1839, dro Jardine til London, der han oppfordret utenriksminister Lord Palmerston til å reagere kraftig. Det førte til første opiumskrig, som åpnet Kina for opiumshandelen. Jardine var en ledende pådriver av krigen, formidlet til den britiske og militære elite med informasjoner om Kina og kunne med sine 20 års erfaring i landet slik legge et viktig grunnlag for de britiske styrkers krigsdisposisjoner.

## Referanser


## Litteratur
* *China Trade and Empire: Jardine, Matheson & Co. and the Origins of British Rule in Hong Kong 1827-1843* av Alain Le Pichon
* *Jardine Matheson Archives* Cambridge Library
* *Jardine Matheson: Traders of the Far East* av Sir Robert Blake
* *The Thistle and the Jade* av Maggie Keswick

; Skjønnlitteratur:
* William Jardine og andre Jardine-tai-paner portretteres i forkledning i forfatteren James Clavells populære romaner *[[Tai-Pan (roman)|Tai-Pan]]* (1966), *Gai-Jin* (1993), *[[Noble House]]* (1981) og *Whirlwind* (1987).

## Eksterne lenker
* 
*