open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Stavanger bispedømme

**Stavanger bispedømme** er et bispedømme i Den norske kirke, som omfatter Rogaland med Stavanger domkirke som bispesete. Det er organisert i 9 prosti, 23 kirkelige fellesråd og 90 sogn. Anne Lise Ådnøy er biskop, og ble innsatt 17. mars 2019.

## Prosti i Stavanger bispedømme
*Stavanger domprosti
*Ytre Stavanger prosti
*Tungenes prosti
*Sandnes prosti
*Dalane prosti
*Jæren prosti
*Ryfylke prosti
*Haugaland prosti
*Karmøy prosti

## Historikk
Det opprinnelige Stavanger bispedømme regnes som et av de fem historiske bispesetene i Norge og ble opprettet i 1125 som eget bispedømme i Den katolske kirke. Ved opprettelsen ble nåværende Rogaland, Agderfylkene, Valdres og Hallingdal utskilt fra Bjørgvin bispedømme. Samme året sto Stavanger domkirke klar, og denne ble senere utvidet på 1300-tallet.

Bispesetet ble imidlertid flyttet i 1682 fra Stavanger til Christianssand, dels på grunn av nedgangstider i byen Stavanger, og delvis som del av et politisk ønske fra kongen i Danmark om å styrke den nye byen Christianssand. Bispedømmet hadde samme utstrekning etter flyttingen, og forandret som følge av den nye stiftsbyen navn til Christianssand stift. De historiske områdene Valdres hører i dag til Hamar bispedømme, mens Hallingdal hører til Tunsberg bispedømme.

### Dagens bispedømme

Etter et lokalt initiativ som etterhvert gikk helt til Regjeringen ble Rogaland ble skilt ut som et eget *Stavanger bispedømme* fra 1. januar 1925, mens det resterende Kristianssand stift fikk navnet Agder bispedømme og omfatter Agderfylkene og Telemark.

Stavanger hadde da ikke hatt noe bispesete siden 1682. Bispedømmet omfatter nå Rogaland fylke. Etter at tidligere Ølen kommune ble overført fra Hordaland til Rogaland fylke i 2002, ble også bispedømmegrensen mellom Bjørgvin bispedømme og Stavanger bispedømme justert tilsvarende.

## Biskoper
* J. C. Petersen (1925–1940)
* Gabriel Skagestad (1940–1949)
* Karl Marthinussen (1949–1960)
* Fridtjov Birkeli (1960–1968)
* Olav Hagesæther (1968–1976)
* Sigurd Lunde (1976–1985)
* Bjørn Bue (1985–1997)
* Ernst Oddvar Baasland (1998–2009)
* Erling Pettersen (2009–2016)
* Ivar Braut (2017–2018)
* Anne Lise Ådnøy (2019–d.d)

## Se også

* Liste over sogn i Stavanger bispedømme
* Liste over norske biskoper

## Referanser


## Eksterne lenker
* Den norske kirken: Stavanger bispedømme
Husaby

**Husaby** er et sted i Skaun kommune hvor det ligger et gårdsanlegg med gamle kirkeruiner.  Einar Tambarskjelve bodde her.

Det er lite igjen av den opprinnelige gården, men man kan se omrisset av den gamle gårdskirka som ble bygd ca. år 1040. Ruinene står igjen og viser hvor kirka lå. Ved siden av er det reist en bauta til minne om Einar Tambarskjelve.

I middelalderen var Husaby, på om lag 3000 mål, det største av det jordegodset som erkebispen hadde i Skaun. Rike gravfunn tyder på at gården har vært sete for storfolk og høvdinger helt siden vikingtida.

Husaby er kanskje mest kjent fra Sigrid Undsets romansyklus om Kristin Lavransdatter. Romanfiguren Kristin bor her sammen med sin husbond Erlend. 

Hvert år arrangeres kulturarrangementet *[[Kristin på Husaby]]* i Skaun, med blant annet teaterforestillinger, litteraturseminar, turmarsj, utstillinger, kirkekonserter og økumenisk gudstjeneste.

## Kilder
* Skaun kommunes hjemmeside

## Eksterne lenker
* Kulturfestivalen Kristin på Husabys hjemmeside
*
Vestre Borgesyssel prosti

**Vestre Borgesyssel prosti** er et tjenestedistrikt (prosti) i Borg bispedømme i Den norske kirke. Prostiet omfatter fra 2020 kommunene Moss, Råde og Våler i Østfold fylke. Prosten har sete i Moss.

Prostiet ble opprettet 1816 ved delingen av det opprinnelige Nedre Borgesyssel prosti. Det undergikk en vesentlig endring ved etableringen av Fredrikstad domprosti og Sarpsborg prosti i 1973.

Prostier er inndelt i sogn, som igjen er grunnenheten i Den norske kirke.

## Sogn i Vestre Borgesyssel prosti

* Moss:
** Ekholt sogn
** Jeløy sogn
** Moss sogn
** Rygge sogn
* Råde:
** Råde sogn
* Våler:
** Svinndal sogn
** Våler sogn

## Historikk

### Siden 1816

Vestre Borgesyssel prosti ble etablert ved kgl.res. av 5. august 1816 ved delingen av Nedre Borgesyssel prosti i to separate prostier:

Således ble følgende prestegjeld ble lagt til nye Vestre Borgesyssel prosti:
* Moss
* Onsø
* Rygge
* Raade
* Tune
* Vaaler

Nye prestegjeld, alle ved utskillelse fra Tune:
* Kgl.res. av 9. mars 1859: Sarpsborg
* Kgl.res. av 11. juli 1860: Varteig
* Kgl.res. av 9. oktober 1910: Rolvsøy

### Siden 1973

Ved lov av 10. mai 1968 om deling av Oslo bispedømme, ble det opprettet et Borg bispedømme bestående av Østfold og Akershus fylker med unntak av Asker og Bærum kommuner. Ved kgl.res. av 25. juni 1971 med virkning fra 1. januar 1973 ble det foretatt følgende endringer i prostiinndelingen i Borg bispedømme som vedrørte Vestre Borgesyssel prosti:
* Avgang til nye Fredrikstad domprosti:
** Onsøy
** Rolvsøy
* Avgang til nye Sarpsborg prosti:
** Sarpsborg
** Tune
** Varteig
* Tilgang fra Øvre Borgesyssel prosti:
** Skiptvet
** Spydeberg
** Hobøl
Også sykehuspresten ved Sykehuset Østfold Moss hører inn under Vestre Borgesyssel prosti.

### Prestegjeld fra 1973
* Moss
* Jeløy
* Råde
* Rygge
* Våler
* Skiptvet
* Spydeberg
* Hobøl
Fra 2004 ble prestegjeldet som administrativ enhet faset ut av Den norske kirke, og fra 2012 gikk det også ut av lovverket.

### Siden 2020

Ved kommunereformen 1. januar 2020 ble Skiptvet, Spydeberg og Hobøl overført til Østre Borgesyssel prosti, og kommunene Moss og Rygge ble slått sammen.

## Historikk for prestegjeld i Nedre og Vestre Borgesyssel prostier
*Ikke alle nyere prestegjeld i Borg er angitt.*

## Proster i Vestre Borgesyssel prosti
* 1826&ndash; Otto Bull
* 1846&ndash; Jens Bjerch Aschehoug
* 1849&ndash; Bernt Sverdrup Maschmann
* 1871&ndash; Georg Meyer Heffermehl
* 1880&ndash; Nils Juul Blix

## Referanser


## Eksterne lenker
* Borg bispedømme: Prostier, proster og menigheter i Borg
Gjesdal (bygd)

**Gjesdal** er ei bygd i Gjesdal kommune som ligger cirka 4 kilometer øst for administrasjonssenteret Ålgård, i enden av Limavatnet.

Stedet blir i dagligtalen kalt *Bygda* som riktignok inkluderer andre småsteder i nærområdet. Hovednæringen er landbruk.

## Referanser
Werder Bremen

**SV Werder Bremen** er en tysk idrettsforening fra byen Bremen. Den er mest kjent som fotballklubb, men innbefatter også idrettene håndball, friidrett, bordtennis, gymnastikk, turn og sjakk.

Navnet Werder beskriver en elvebank eller øy, som en omkranses av elven Weser, kalt Peterswerder. Her befinner Werders hjemmebane Weserstadion seg i dag.

Norske Rune Bratseth spilte for klubben i perioden 1983–1994 og står merittert med 230 kamper og 12 mål. Han ble tysk mester i 1988 og 1993, vinner av den tyske DFB-Pokalen i 1991 og 1994 og vinner av Cupvinnercupen i 1992. Han regnes som en av klubbens største spillere gjennom tidene.

## Meritter
* Tysk mester: 1965, 1988, 1993, 2004
* Tysk visemester: 1968, 1983, 1985, 1986, 1995, 2006, 2008
* DFB-cup vinner: 1961, 1991, 1994, 1999, 2004, 2009
* DFB-cup tapende finalist: 1989, 1990, 2000, 2010
* Tysk Supercup vinner: 1988, 1993, 1994, 2006
* Cupvinnercupvinner: 1992
* UI-Cup vinner: 1998
* UEFA-cupen tapende finalist: 2009
* Tysk amatørmester (2. lag): 1966, 1985, 1991

## Plasseringer

## Spillerstall
Oppdatert 30. august 2024.

### Utlånte spillere

## Kjente spillere som tidligere har spilt for klubben
*Rune Bratseth
*Diego 
*Torsten Frings
*Miroslav Klose
*Rudi Völler
*Mesut Özil

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Rutelaget Bergen-Vest

**Rutelaget Bergen-Vest AS** (BV) var et kombinert buss- og ferjeselskap med hovedkontor i Hetlevikstraumen i Loddefjord. Før 1943 var navnet D/S Topdal, etter det første dampskipet laget kjøpte. Ruteområdet var gamle Laksevåg kommune, (med unntak av området som tidligere ble trafikkert av Laksevåg Kommunale Rutebiler (LKR) og som siden ble innlemmet i Bergen Sporvei AS) og mellom dette området og Bergen sentrum. Det opprinnelige ruteområdet var mye større, og omfattet store deler av Askøy og Sotra.

Rutelaget eide bl.a. ferjene som trafikkerte sambandet Alvøen-Brattholmen, som ble nedlagt da Sotrabroen åpnet i 1971. Selskapets biler var grå med rød og hvit stripe fra 1988 grå med oransje og blå dekor.

I 1992 ble Rutelaget Bergen-Vest AS fusjonert med Øygarden-Sotra Rutelag L/L og Askøy-Bergen Bil AS, til VestTrafikk AS.
Øygarden-Sotra Rutelag

**Øygarden-Sotra Rutelag L/L** (ØSR) var et transportselskap med hovedkontor på Straume på Litlesotra. ØSR ble stiftet etter en fusjon mellom Sotra Billag L/L og Øygardsbåtane L/L i 1960. Selskapets kjerneområde var persontransport med buss i kommunene Sund, Fjell og Øygarden, og mellom disse og Bergen. I tillegg til dette hadde laget godstransport og båt- og ferjetransport i området.

Bussene til Øygarden-Sotra var stort sett av halvturist-standard, og fargene var grønn med gule striper. Lagets logo var en vimpel med bokstavene ø og s.

Øygarden-Sotra Rutelag L/L fusjonerte med Askøy-Bergen Bil A/S og Rutelaget Bergen-Vest A/S i 1992, og VestTrafikk AS var dermed et faktum.
Hedemarken prosti

**Hedemarken prosti** *(Hedemarken Provsti)*, fra 1919 benevnt **Hedmark prosti**, var et tjenestedistrikt (prosti) opprinnelig i Oslo bispedømme, fra 1864 i det nye Hamar bispedømme i Den norske kirke og omfattet menighetene omkring Hamar i Hedmark.

## Historikk

Det historiske Hedemarken prosti, *Heiðmǫrk prófastdœmi*, antas å gå tilbake til den katolske kirke i middelalderen og ha omfattet de samme kirkesognene som det senere Hedemarken prosti. På et tidspunkt, antakelig i forbindelse med reformasjonen inngikk prostiet i Hedemarken og Østerdalen prosti, mens enkelte kilder oppgir året 1616 for sammenslåingen.

Ved kgl.res. av 12. oktober 1759 ble prostiet gjenopprettet, ved delingen av Hedemarken og Østerdalen prosti i Hedmark og Østerdalen prostier. Prostiet ble nedlagt 1. januar 1972 og menighetene inngikk i nye Hamar domprosti. I 2007 ble samtlige sokn i Ringsaker kommune tatt ut av domprostiet og lagt til det nyopprettede Ringsaker prosti.

## Prestegjeld i Hedemarken prosti
* Stange
* Romedal
* Løiten
* Næs
* Ringsaker, *i 1925 delt i:*
** Ringsaker
** Brøttum
** Veldre
* Vang, *i 1864 overført til [[Hamar domprosti|Hamars Stiftsprovsti]]*

## Proster i Hedemarken prosti
* Abraham Pihl (Vang)
* 1816&ndash; Vincent Stoltenberg Bull (Nes)
* 1838&ndash; Even Andersen (Nes)
* 1841&ndash; Mathias Heltberg (Ringsaker)
* 1846&ndash; Paul Vinsnes (Vang)
* 1864&ndash; Steen Eilert Berner (Ringsaker)
* 1867&ndash; August Theodor Bull (Stange)
* 1877&ndash; Henrik Christian Borchgrevink (Nes)

## Referanser


## Kilder
* 
* Oversigt over Kongeriket Norges geistlige, civile og judicielle Inndeling, ssb.no
Rutelaget Askøy-Bergen

**Rutelaget Askøy–Bergen AS** (A–B) ble stiftet i 1950. Selskapets hovedvirksomhet frem til Askøybroen ble åpnet i 1992, var lokal ferje- og busstrafikk mellom Askøy og Bergen. I tillegg drev selskapet ferjevirksomhet mellom Bergen og Stavanger, og i 5 år i Boknafjorden i Rogaland. Denne siste ruten ble overtatt av Boknafjorden Ferjeselskap i 1992. I dette selskapet var BNR 50%-eier fram til 31.12.01.

## Se også
* :Kategori:Askøy-Bergen-skip

## Kilder
* Fjord Line
Løvenstad

**Løvenstad** er en tettbebyggelse i Rælingen kommune i Akershus. Stedet har om lag 2600 innbyggere. Løvenstad ligger om lag 20 kilometer fra Oslo sentrum i retning nordøst. Den nærmeste byen er Lillestrøm med en biltur på rundt syv minutter. Løvenstad grenser til Lørenskog kommune, og ligger like ved boligområdene Blystadlia og Kurland. Av mer befolkningsrike steder er Strømmen og Lillestrøm de mest nærliggende. Gate- og vegadresser på Løvenstad har postnummer 2006, mens postbokser har postnummer 2018.

## Offentlige og private tjenester
På Løvenstad finnes nærbutikken Coop Extra (tidligere Coop Prix) med post i butikk. Høyblokka huser frisørsalong, kafé og gatekjøkken. 

Stedet har en egen barneskole, Løvenstad barneskole. Etter 7. klasse går elevene herfra over til Sandbekken ungdomsskole, som ligger kort vei unna barneskolen. Like ved barneskolen ligger *Løvenstadtunet*, et stort bo- og omsorgssenter, og to barnehager.

Ruter trafikkerer tre busslinjer som passerer Løvenstad, rute 300, 310 og 360. Rute 300 går mellom Blystadlia og Oslo bussterminal, og betjener bussholdeplassene *Løvenstadveien og Torgenholtet og Kurlandsveien.* Rute 310 går mellom Vallerudtoppen og Fjerdingby. Denne ruten betjener blant annet stoppene Kurlandsveien, T*orgenholtet, Løvenstad Senter og Skytilveien på Løvenstad.*  

Rute 360 går mellom Blystadlia-Lillestrøm-Varderåsen/Vardefjellet, på Løvenstad betjenes stoppene *Løvenstadveien, Torgenholtet og Kurlandsveien*.  

I tillegg går også skolebuss rute 2873 gjennom Løvenstad, denne bussen har endestopp ved Rælingen videregående skole. 

## Kultur og idrett
Løvenstad Fotballklubb holder til på Løvenstad. Denne klubben har arena på Sandbekken kunstgressbane, som består av en 7-er- og en 11-er-bane. Ved banene ligger Løvenstad FKs klubbhus. 

Andre idretter, som håndball (Rælingen Håndballklubb) og innebandy (Fjæringby Innebandy), har tilholdssted i Sandbekkhallen. I hallen er det også et 25x12,5 m stort svømmebasseng. Sandbekkhallen brukes også av Sandbekken ungdomsskole, og svømmehallen brukes også av Løvenstad barneskole. 

Trebygget *Sandbekkstua* ble senest bygget på 1700-tallet, kanskje enda tidligere, og er kanskje det eldste huset i hele Rælingen kommune. Huset ble i tidligere tider brukt som hvile- og ølskjenkested for forbifarende. I dag eier Rælingen kommune huset, og Rælingen kunstforening disponerer det.

På Løvenstad finner man også Nordens største buddhisttempel. Dette ligger like nedenfor Sandbekken ungdomsskole.

## Kjente innbyggere

Kjente nordmenn som bor eller har bodd på Løvenstad er Pål Anders Ullevålseter og alpinisten Henrik Kristoffersen. Geir Frigård har vært spiller, og Tom Nordlie har vært trener i Løvenstad FK. Linn Ullmann, datter av Liv Ullmann, har gått på Løvenstad skole.

## Referanser
Hamar domprosti

**Hamar domprosti** er et prosti i Hamar bispedømme.

## Menigheter i Hamar domprosti
*Hamar kirkelige fellesråd:*
* Hamar (Hamar domkirke og Storhamar kirke)
* Vang (Vang kirke og Øvre Vang kapell)
*Løten kirkelige fellesråd:*
* Løten (Løten kirke samt Oppegård kapell og Oset kapell)
*Ringsaker kirkelige fellesråd:*

* Brumunddal/Veldre (Brumunddal kirke og Veldre kirke)
* Brøttum (Brøttum kirke og Mesnali kirke; også Sjusjøen fjellkirke betjenes av prester herfra)
* Furnes (Furnes kirke)
* Nes (Nes kirke, Stavsjø kirke og Helgøya kirke)
* Ringsaker (Ringsaker kirke samt Moelv kirkesenter)
* Åsmarka (Åsmarka kirke)

*Stange kirkelige fellesråd:*
* Ottestad (Ottestad kirke)
* Romedal (Romedal kirke)
* Stange (Stange kirke)
* Tangen (Tangen kirke og Strandlykkja kirke)
* Vallset (Vallset kirke)
Dessuten faller kapeller ved Hamar sykehus, Hamar fengsel og Ilseng fengsel innenfor samme geografiske område.

## Historikk
I forbindelse med gjenopprettelsen av Hamar bispedømme ble også **Hamar stiftprosti** etablert ved kgl. res. av 27. februar 1864, med virkning fra 1. oktober 1864 da Hedemarken prosti ble delt:

Hamar stiftsprosti besto da av Vang prestegjeld og sognepresten i Vang var samtidig stiftsprost i Hamar bispedømme. Fra 1. mai 1908 ble de nyetablerte Furnes og Hamar prestegjeld også en del av Hamar stiftprosti. Hamar stiftsprosti endret navn i 1922 til **Hamar domprosti**. 1. januar 1972 ble Hedemarken prosti nedlagt og innlemmet i Hamar domprosti med fast prostestilling i Hamar. I 2007 ble samtlige sogn i Ringsaker kommune innlemmet i det nyopprettede Ringsaker prosti med sete i Moelv og Ringsaker kirke som den sentrale kirke. Fra 1. januar 2025 ble soknene i Ringsaker igjen en del av Hamar domprosti.

## Proster i Hamar domprosti
Sogneprestene i Vang var også proster.
* Paul Vinsnes (1864&ndash;76)
* Arnoldus Marius Hille (1876&ndash;87)
* Oluf Saxe (1888&ndash;89)
* David Christopher Frich (1890&ndash;1908)
* Hans Emil Erichsen (1908&ndash;17)
* Mikkel Bjønness-Jacobsen (1917&ndash;22)
* Olaf Riddervold-Olsen (1922&ndash;31)
* Jørgen Thronsen (1931&ndash;39)
* Sverre Jervell (1940&ndash;49)
* Hans Finstad (1950&ndash;63)
* Anders Aschim (1963&ndash;72)
* Herman Kvarving (1972&ndash;80)
* Christian Martin Myhre-Nielsen (1980&ndash;85)
* Nils Kristian Lie (1985&ndash;97)
* Ole Elias Holck (1997&ndash;2012)
* Leif Jørn Hvidsten (2012&ndash;2020)
* Kirsten Elisabeth Almås (2020-)

## Prestegjeld
* Hamar domkirke
* Vang
* Stange
* Ottestad
* Romedal
* Løten
*Fra 2007 til Ringsaker prosti:* 
* Nes
* Furnes
* Veldre
* Ringsaker
* Brøttum
Fra 2004 ble prestegjeldet som administrativ enhet faset ut av Den norske kirke, og fra 2012 gikk det også ut av lovverket.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Om Hamar domprosti hos Hamar bispedømmeråd
Toten prosti

**Toten prosti** er et prosti i Hamar bispedømme. Gjøvik er prostesete.

## Historikk
Toten prosti (med Land) og Valdres prosti ble opprettet fra 1. januar 1853 ved delingen av Toten og Valdres prosti, iflg. kgl.res. av 30. november 1852.

### Prestegjeld

Følgende prestegjeld har inngått i Toten prosti:
* Biri
* Vardal
** Gjøvik *(utskilt fra Vardal 1. oktober 1940)*
* Østre Toten
** Balke *(utskilt fra Østre Toten 1. juli 1931)*
* Vestre Toten
** Kolbu *(utskilt fra Vestre Toten 1. oktober 1915)*
* Gausdal *(overført fra [[Gudbrandsdalen prosti]] 30. november 1852, og tilbakeført til [[Sør-Gudbrandsdal prosti|Søndre Gudbrandsdalen]] 1. mai 1871)*
* Fåberg *(overført fra Gudbrandsdalen prosti 30. november 1852, og tilbakeført til Sør-Gudbrandsdal prosti 1. januar 1922)*
** Lillehammer *(utskilt fra Fåberg prosti 1. januar 1903, og overført til Sør-Gudbrandsdal prosti 1. januar 1922)*

## Proster i Toten prosti
:*Listen er ikke komplett.*
* Johannes Henrik Berg (Land)
* 1816&ndash; Hans Jacob Stabel (Sør-Aurdal)
* 1825&ndash; Hans Jørgen Helt (Nord-Aurdal)
* 1827&ndash; Hans Jacob Stabel (Østre Toten)
* 1836&ndash; Hans Peter Borchgrevink (Vardal)
* 1860&ndash; Wilhelm Christian Magelssen (Vestre Toten)
* 1877&ndash; Gustav Frederik Dietrichson (Vestre Toten)
* 1883&ndash; Emil Bie (Østre Toten) 
* 1981 – Olav Brandt (Gjøvik)
* 1996&ndash; Nils Kåre Erlimo (Gjøvik)
* 2012&ndash; Stein Ovesen

## Referanser
Stange prestegjeld

**Stange prestegjeld** var et prestegjeld tilhørende Hamar domprosti i Hamar bispedømme i Den norske kirke. Det omfattet Stange kommune i Hedmark fylke, og hovedkirken var Stange kirke. 

Stange prestegjeld og dets sogn er nå en del av Stange kirkelige fellesråd underlagt Hamar domprosti.

## Historikk
*Stanga sókn* (norrønt) har sin opprinnelse fra kristningen av landet. Stange kirke, *Stanga kirkja á Skaun*, var opprinnelig en romansk steinkirke, og ble omtalt i Håkon Håkonssons saga i 1225. Det var imidlertid en tidligere kirke på samme sted, også den en steinkirke. Det spekuleres også om det kan ha eksistert en trekirke før denne igjen. Gravfunn tyder på det, men det er så langt ikke funnet konkrete rester etter selve dette bygget. Bygden het Skaun i tidligere tider, men tok etter hvert navn etter kirken og prestegården.

Dagens kirkebygning har sin opprinnelse på midten av 1200-tallet og den ble feiret med 750-årsjubileum i år 2000. I utgangspunktet var det en langkirke med rektangulært skip og mindre, rett avsluttet kor. Et sakristi på nordsiden av koret kom til på 1300-tallet. Den 17. juli 1620 ble kirken truffet av lynet og brant, hvorved middelalderinnredningen ble ødelagt. Kirken ble bygget opp raskt etter brannen og mye av det som er i dagens kirke, er barokkinteriør fra 1600-tallet og tidlig på 1700-tallet. I 1703 kom et tilbygg i nord som kalles Nykirken, slik at kirken har fått en slags T-form. Til dette ble det blant annet brukt stein fra Hamar domkirkeruin.

### Prestegjeldet

Stange prestegjeld antas å gå tilbake til førreformatorisk tid, da det var behov for å tilpasse den kirkelige inndelingen til folketallet og bosetningsmønsteret etter Svartedauden.

I Povel Huitfeldts Stiftsbok fra 1574-77 omtales følgende kirker i *Stannge Sogenn*:
* Stannge Hoffuitt Kiercke
* Ottestadt Annex

Det er oppført i Skattematrikkelen 1647 som *Stange prestegieldt* i Hedemarkens fogderie.

### Nyere tid

Stange prestegjeld dannet grunnlaget for Stange formannskapsdistrikt opprettet i 1837.

Ved kgl.res. av 23. mars 1857 ble Tangen kirke skilt ut som eget kirkesogn. Ved kgl.res. av 16. januar 1987 ble Stange prestegjeld delt i to: Stange prestegjeld og Ottestad prestegjeld.

Fra 2004 ble prestegjeldet som administrativ enhet faset ut av Den norske kirke, og fra 2012 gikk det også ut av lovverket.

## Kirkesogn

Prestegjeldet hadde ved sin avvikling følgende sogn og kirker:
* Stange
* Tangen

## Sogneprester i Stange
* 1537&ndash;1574 Baard Rolfsen Rosensverd
* 1574&ndash;1583 Nils Christensen Sadel
* 1583&ndash;1594 Christen Christensen
* 1595&ndash;1610 Christoffer Jensen
* 1611&ndash;1653 Evert Rasmussen Hjort
* 1653&ndash;1664 Christoffer Evertsen Hjort
* 1663&ndash;1679 Christoffer Jakobsen Stockfleth
* 1680&ndash;1711 Nils Pedersen Møller
* 1713&ndash;1753 Tomas Boesen Aurelian
* Erik Leganger (1744&ndash;1821)
* 1821&ndash;1840 Elias Heltberg (1769&ndash;1840)
* 1840&ndash;1859 Hans Olai Fremming Heyerdahl (1789&ndash;1860)
* 1861&ndash;1879 August Theodor Bull (1809&ndash;82)
* 1880&ndash; Johan Ole Herman Jensen (1844&ndash;)
* &ndash;2007 Sigmund Rye Berg
* Frede Mandt Fjågesund (nåværende)

## Referanser
Drowning Pool

**Drowning Pool** er et nu metal-band fra Dallas i Texas. Bandet ble dannet i 1996 og består av medlemmene Jasen Moreno på vokal, C.J. Pierce på gitar, Stevie Benton på bass og Mice Luce på trommer. Tidligere medlemmer er Dave Wiliams, Ryan McCombs og Jason Jones; de var alle vokalister for bandet.

## Stil
Drowning Pool stil har blitt vurdert som heavy metal, alternativ metall, hard rock, post-grunge og nu metal. Bandet har også blitt påvirket av black metal og death metal. Bandet er påvirket av Metallica, Guns N' Roses, Anthrax, Testament, Slipknot, Alice in Chains, Opeth, Soundgarden, AC/DC, Led Zeppelin, Mötley Crüe, The Beatles og Pantera.

## Medlemmer
* Jasen Moreno &ndash; vokalist
* C.J. Pierce &ndash; gitarist
* Stevie Benton &ndash; bassist
* Mike Luce &ndash; trommeslager

## Tidligere medlemmer
* Dave Williams &ndash; vokalist (1999&ndash;2002)(døde 14.august 2002)
* Jason Jones &ndash; vokalist (2003&ndash;2005)
* Ryan McCombs &ndash; vokalist (2005-2011)

## Diskografi
**[[Drowning Pool (Self-Titled)|Drowning Pool (selv-tittel)]]* (30. november 1999)
**[[Pieces Of Nothing (EP)]]* (2000)
**[[Sinner (album)|Sinner]]* (5. juni 2001)
**[[Desensitized (Drowning Pool)|Desensitized]]* (20. april 2004)
**[[Full Circle (Drowning pool)|Full Circle]]* (16. august 2007)
**Loudest Common Denominator* (konsertalbum)(2009)
**Drowning Pool* (selv-tittel) (2010)
**Resilience* (2013)
**Hellelujah* (2016)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Norddalsfjord bru

**Norddalsfjord bru** er ei fritt frambygg-bru på fylkesvei 614 i Kinn kommune i Sogn og Fjordane. Brua krysser Norddalsfjorden ved Straumsneset. Byggingen begynte 1. august 1985, og brua var ferdig 30. januar 1987. Sammen med resten av veiparsellen mellom Grov og Straumsneset ble Norddalsfjord bru åpnet 30. mai 1987, som en avløsning for ferga mellom Bjørnset og Haukå. Brua er 401 meter lang, med lengste spenn 230,5 meter og 12 meter seilingshøyde. Brua heller oppover mot Grov-sida.

## Se også
*Norddalstunnelen
*Liste over broer i Norge
*Liste over broer i Norge etter lengde

## Referanser


## Kilder
*Kristin Ese: *På god veg – Veghistorie i Sogn og Fjordane*. Selja Forlag, Førde 2007. ISBN 978-82-91722-70-2, s. 257-258

## Eksterne lenker
*Sogn og Fjordane fylkesarkiv: Norddalsfjordbrua
*NRK Sogn og Fjordanes fylkesleksikon: Veg- og brusamband i Flora (25. januar 2007)
Falske venner

**Falske venner** eller **lumske likheter** er to ord på to språk, der de to ordene er tilsynelatende like, men ikke har samme betydning. Uttrykket brukes i forbindelse med fremmedspråksforståelse og oversetting, særlig mellom beslektede nabospråk. Uttrykket kommer fra fransk *faux amis* (tilsvarende på engelsk: *false friends*). 

Et eksempel er det svenske *glass* (fra fransk *glace*), som må oversettes til *[[iskrem|is(krem)]]* på norsk. Eksempler fra engelsk kan være *[[trikk]]* og *trick* «triks, knep»), og *eventually* ('omsider'), som ikke skal oversettes med *eventuelt* ('mulig, alternativt'). Falske venner finnes også i norske dialekter som for eksempel det stavangerske ordet *løye* som ikke betyr å lyve, men betyr kjekt eller morsomt.

## Se også
* Liste over falske venner

## Referanser


## Eksterne lenker
* Bibliografi over falske venner
Brekka bygdetun

**Brekka bygdetun** er et eldre gårdsanlegg i kulturområdet Brekka Kistafoss i Tydal kommune. Bygdetunet har en sentral plass i bygdas kulturliv og benyttes ofte til kulturelle arrangementer. Det historiske friluftsteateret *[[Karolinerne]]s hærtog i Tydal* oppføres her hvert andre år i permanente kulisser på våningshusets bakfasade.

Brekka bygdetun er opprinnelig en husmannsplass fra første halvdel av 1700-tallet. Gården lå da under Østeraunet litt lengre ned mot elva. Sent i 1870-årene ble gårdsanlegget flytta dit hvor det står i dag. Gården ble etter hvert utvida med flere hus og bygdetunet består i dag av 11 bygninger deriblant våningshus, fjøs, låve, stall, bur, eldhus og smie med tørkeinnretning. Tundannelsen er et typisk, trøndersk firkanttun. Lokal og regional byggeskikk kommer også tydelig til uttrykk i de laftede tømmerbygningene som omgir tunet. I utkanten av anlegget ligger også et tilflyttet våningshus, Jenshaugstuggu, samt et bygg fra 1970-tallet fra Selbuhus som er Tydals første ferdighus. 

## Kilder
*Kommunens hjemmeside
Kathedra

En **bispestol** eller **cathedra** eller **kathedra** er siden den eldste kirkehistorien den stol i kirken som var ment for biskopen eller erkebiskopen. Den kirken der hans *kathedra* (lærestol) står, er bispedømmets katedral.

Kirkelig arkitektur bestemmer plasseringen. Det dominerende er den ordning som har rådet siden de eldste tider, med bispestolen i absideen bak alteret, men senere ble den ofte plassert på høyalterets evangelieside. Stolene er ofte rikt dekorerte og kan ha både estrade og baldakin.

Ordet betyr sete eller trone og er også opphav til ordet kateter.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Tay Ninh (provins)

**Tây Ninh** er en av 60 provinser (*tỉnh*) i Vietnam. Tây Ninh har  innbyggere og er  km². Provinshovedstaden er Tây Ninh.

Provinsen ligger sør i landet og grenser i vest og nord mot Kambodsja, i øst mot Bình D&#432;&#417;ng og Bình Ph&#432;&#7899;c provinsene. I sør grenser provinsen mot Ho Chi Minh-byen og Long An.

Tây Ninh provinsen er fødeplassen til Trịnh Minh Thế, en nasjonalist militær leder i slutten av Den første indokinesiske krig og i begynnelsen av Vietnamkrigen.

Tây Ninh er hjemområdet til trosretningen Cao Đài.

## Eksterne lenker
*  (på engelsk og vietnamesisk)
Kristina Groves

**Kristina Nicole Groves** (født 4. desember 1976) er en kanadisk skøyteløper av norsk avstamning.  Hun bor i Calgary og representerer skøyteklubben Ottawa Pacers. Groves begynte å gå på skøyter da hun var elleve år gammel, og er regnet som en av Canadas beste mellom- og langdistanseløpere. Før hun begynte å gå på skøyter, var hun en lovende langrennsløper. Moren hennes er fra Steinkjer.

Groves beste plassering noen gang i et internasjonalt mesterskap var i Vinter-OL 2006 i Torino der hun tok sølvmedalje på 1500 meter, bare slått av Cindy Klassen, også hun fra Canada. Hun tok også sølv i lagtempo, der Canada ble slått av Tyskland i finalen.

I 2007 tok hun gull i lagtempo sammen med Shannon Rempel og Christine Nesbitt under VM enkeltdistanser i Salt Lake City. I 2008 ble hun verdensmester på 3000 m, tok sølv på 1000 m og lagtempo, samt bronse på 1500 m og 5000 m. Hun tok også gull i lagtempo under VM enkeltdistanser i 2009, og bronse på både 3000 m og 5000 m.

## Meritter VM
* VM enkeltdistanser
** Inzell 2005: Sølv lagtempo, bronse 3000 m
** Salt Lake City 2007: Gull lagtempo, bronse 1500 m og 5000 m
** Nagano 2008: Gull 3000 m, sølv 1000 m og lagtempo, bronse 1500 m og 5000 m
** Richmond 2009: Gull lagtempo, bronse 3000 m og 5000 m

## Personlige rekorder

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Martin Koch (skihopper)

**Martin Koch** (født 22. januar 1982 i Villach) er en tidligere østerriksk skihopper. Han er sønn av skihopperen og kombinertløperen Fritz Koch og nevø av hopptreneren Heinz Koch.

Han var med på å vinne gull i laghopp under OL 2006 i Torino.

Martin Koch vant sølv i den individuelle konkurransen under skiflygings-VM i Oberstdorf i 2008. I lagkonkurransen sørget han for østerriksk gullmedalje sammen med Gregor Schlierenzauer, Andreas Kofler og Thomas Morgenstern.

Han la opp som skihopper på toppnivå 22. mars 2014. Han var også prøvehopper i den tysk-østerrikske hoppuka 2015/16. Etter hoppkarrieren begynte han som ekspertkommentator i ORF.

### Sammenlagtplasseringer i verdenscupen

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Explorer I

**Explorer I** (også kjent under **Satellite 1958 Alpha**) var USAs første satellitt og en del av USAs bidrag til det geofysiske året som var i 1957&ndash;58. Det ble bygget av Jet Propulsion Laboratory (JPL) på California Institute of Technology under ledelse av Dr. William H. Pickering. Instrumentene på satellitten ble bygget på State University of Iowa under ledelse av James Van Allen.

## Oppdragsbeskrivelse
Satellitten ble skutt opp fra Cape Canaveral (nå under navnet John F. Kennedy Space Center) i Florida 10:48 lokal tid 31. januar 1958 av bæreraketten Jupiter-C.

Bæreraketten Jupiter-Cs opphav var fra den amerikanske hærens prosjekt orbiter i 1954.

Etter oppskytningen av Sovjetunionens Sputnik I den 4. oktober 1957 ble ABMA (Army Ballistic Missile Agency) beordret til å fortsette jobben med å få skutt opp en satellitt med Jupiter-C som bærerakett. Raketten hadde blitt prøvd uten sprengstoff under testene med Jupiter IRBM (mellomdistanse rakett). ABMA og JPL jobbet tett sasmmen i 84 dager for å modifisere Jupiter-C og bygge Explorer I.

## Design
Explorer I var utstyrt med en geigerteller som målte kosmisk stråling. Den målte noen ganger den forventede strålingen på rundt 30 partikler/s, mens noen ganger viste den 0 partikler/s. En forskergruppe fra State University of Iowa (under ledelse av Van Allen) oppdaget at stråingen var 0 når de var nær polene, mens verdiene var normale på ekvator. Etter Explorer III ble det bestemt at den opprinnelige geigertelleren hadde blitt skadet av høy stråling fra ett belte med ladede partikler som var fast grunnet jordas magnetfelt. (se Van Allen-beltene)

## Oppdragets resultater
Oppdagelsen av Van Allen-beltene av Explorersatellittene var en av de største oppdagelsene i det internasjonale geofysiske året.

Instrumentene i satellitten var plassert i rommet som var beregnet på ett fjerde trinn på raketten.
Satellitten hadde i rommet en rotasjon rundt sin egen akse på 750 runder i minuttet.

2 senderen på 60 milliwatt og 10 milliwatt som sendte ut på henholdsvis 108.03 megahertz og 108.00 megaherz.

Strømforsyningen var Nikkel-Kadmium batterier som var ca. 40% av nyttelasten. Batteriene ga strøm til den ene senderen i 31 døgn, mens laveffekt senderen hadde strøm i 105 døgn. Explorer I sluttet å sende data 23. mars 1958, men satellitten ble i bane i 12 år før den brant opp i atmosfæren over Stillehavet 31. mars 1970.
I november 2004 hadde totalt var 83 satellitter i explorer programmet blitt skutt opp.

En kopi av Explorer I ligger i dag på National Air and Space Museum i USA.

## Kilder
* Nasa

## Eksterne lenker
* 
* Dataark ved National Air and Space Museum
Dillingøya

**Dillingøya** er ei øy i Vansjø i Østfold. Dillingøya ligger i Moss kommune og er Vansjøs største øy. Arealet er på ca. . Ved normal vannstand ligger vannspeilet rundt Dillingøy ca.  over havet.

Navnet Dillingøy skriver seg fra plantenavnet dille/dilla eller dylle/dylla (Sonchus arvensis) eller åkerdylle, som er det norske navnet.

Dillingøy ble bosatt allerede i eldre jernalderen (perioden fra 400 e. Kr. og fremover mot 500 e. Kr.) ved rydding av Dillingøy gård som ligger i nordenden av øya. I løpet av 1700- og 1800-tallet ble det ryddet fem husmannsplasser under Dillingøy gård. I dag er to av disse borte (Hattvik og Nordøya). Øya har broforbindelse i nord mot Våler kommune og fast bosetting på fire gårdsbruk (Dillingøy gård, Ekelund, Sørpa og Nesengen). Tidligere lå administrasjonen for sivile tjenestepliktige sitt sete på Dillingøy. Dette er nå et privateid kurs- og konferansesenter.

Øya er å regne som en praktisk eksklave. Dette er fordi den eneste veien å nå øya på fra Moss kommune uten å krysse vann, går gjennom Våler kommune.

## Referanser
Oksenøya

:*For øya med nesten samme navn på Sunnmøre, se [[Uksenøya]]*.

**Oksenøya**, også **Øksenøya**, er ei øy i Vansjø i Østfold. Oksenøya ligger i Råde kommune. Den har et areal på ca. 1,1 km², og høyeste punkt er på 53 meter over havet. Adkomsten til Oksenøya skjer via Oksenøyabrua fra Halvorsrødveien.

## Referanser
Gressøya

**Gressøya** er ei øy i Vansjø i Våler kommune i Østfold. Navnet Gressøya kommer trolig ikke av gress, men av mannsnavnet *Gres ([[Gregers]])*.

Det kan ha vært bosetning på øya allerede på 1500-tallet, men boplassen ble trolig ikke ryddet før på midten av 1600-tallet. Et gammelt sagn forteller at øya i tidligere tider skal ha tilhørt Værne Kloster i Rygge, og at det var en engelsk nonne ved navn Grace som skal ha gitt øya navn. Det er funnet en steinhakke på Gressøya som vitner om bosetning tilbake i steinalderen.

«Amund» var husmann på Gressøya i 1667 til 1670, men øvrige opplysninger mangler. Erik Gresøya er den neste kjente bruker. Han nevnes første gang i 1695 og leide øya av Kongen. I 1726 ble Gresøya solgt på auksjon i Moss. Øya var øde og ubebodd i 1733, men i 1738 bodde det igjen folk her.
Året 1860 ble øya delt i to bruk: Østre Gresøya (bnr. 1) og Vestre Gresøya (bnr. 2).

Våler kommune kjøpte bnr. 1 Østre Gresøya i 1917, og denne delen inngår fra 2014 i Sandå og Henestangen naturreservat.

## Kilder
*Våler Bygdebok
Burumøya

**Burumøya** er ei øy i Vansjø i Østfold. Den ligger i Råde kommune og er på ca. 820 dekar medregnet tilliggende holmer.

Fra gammelt av het øya *Løvøen*, mens naboøya Tombøya het *Lille Løvøen*. Det har vært et småbruk – Burumøyplassen – på nordøstsiden av Burumøya. Det er uvisst når bruket ble ryddet, men det ble registrert fastboende der under folketellingen i 1865.

Burumøya har i dag (2006) ingen hus- eller hyttebebyggelse, og har heller ikke veiforbindelse til fastlandet. Øya er fremdeles i privat eie.

Vansjø har mange øyer, holmer og skjær, og rundt Burumøya finner vi holmene Store- og Lille Ølgern i nord og Slottsholmen i vest. De nærmeste store øyene er Østenrødøya i vest og Tombøya i øst.

## Kilder
**Historisk atlas over Råde*, Sverre Oskarson, 2001
**Tur- og fritidskart over Vansjø*, Statens kartverk Østfold, 1994
**Båtsportkart over Vansjø*, Råde Bok og Foto, 1987
Østenrødøya

**Østenrødøya** (eller **Botnerøya**) er ei øy i Vansjø i Østfold. Østenrødøya ligger i Våler kommune.
Gudøya

**Gudøya** (eller **Mosserosøya**) er ei øy i Vansjø.

Gudøya ligger i Våler kommune i Østfold. Arealet er ca. 4-500 dekar og høyeste punkt ligger 53 meter over havet, som vil si 28 meter over Vansjøs normalvannstand. Gudøya, som for det meste er dekket med løv- og barskog, er et av fire offentlige friområder i Våler kommune. Det er flere sandstrender på øya, tursti rundt hele øya, og det er tilrettelagt for fritidsbruk med krakker, renovasjon og toaletter flere steder. På en høyde inne på øya er det bygget et utkikkstårn. Derfra får man god utsikt utover Storefjorden.

Johan Gude, kjøpmann i Moss, kjøpte øya i 1810, men solgte trolig i 1830-årene. Etter han har øya fått navnet Gudøya. Mikal Hansen kjøpte øya i 1838 etter Marie Mortensdatter. I 1845 hadde Hansen 1 hest, 2 kuer og 2 sauer på eiendommen. Han sådde både bygg og havre og satte poteter samme året. Han er stamfar til den senere Gudøyslekten. Tre generasjoner etter han bodde der til omkring 1927, da øya ble fraflyttet. Etterhvert har skogen tatt tilbake jordene og gårdstunet, men restene etter murene kan fremdeles sees. Øya har i dag ingen hus- eller hyttebebyggelse, og har heller ikke veiforbindelse til fastlandet.

Vansjø har mange øyer, holmer og skjær, og Gudøya er omgitt av holmene Søndre Kreierten og Nordre Kreierten i vest, Mærraholmen i nordøst og Lille Gudøy i sør. Nærmeste store øy i Vansjø er Østenrødøya, som ligger øst for Gudøya.

## Kilder
**Historisk atlas over Råde*, Sverre Oskarson, 2001
**Tur- og fritidskart over Vansjø*, Statens kartverk Østfold, 1994
**Båtsportkart over Vansjø*, Råde Bok og Foto, 1987 
**Våler Bygdebok*
Hobølelva

**Hobølelva** har sitt utspring i Mjær i Enebakk, og munner ut i Vansjø i Østfold. Elva tar også en tur innom Bjørnerødvannet. Nedslagsfeltet strekker seg opp til området rundt Østmarkskapellet i Oslo, og omfatter Rundvannet, Smalvannet, Trollvannet og Sølvdobla, som drenerer til Sværsvann på grensen til Ski kommune. Hobølelva er den største av fire tilførselselver til Vansjø, og har en midlere vannføring ved utløpet i Vansjø på 5,4 m³/sek. Elva renner for det meste stille gjennom jordbrukslandskapet, og mesteparten av fallet fra Mjær på 110 m til Vansjø på 25 moh. skjer ved dammer og kraftanlegg. Den eneste skikkelige strykstrekningen er ved utløpet fra Mjær. Elva er næringsrik, og har stort sett leirebredder med høyt næringsinnhold.

Hobølelva har en fauna med høy verneverdi, da det finnes flere rødlistede arter her, blant annet elvemusling. Elva har også en stedegen ørretstamme med kjente gyteområder øverst ved utløpet av Mjær. Ørreten i elva er helt nødvendig for reproduksjon av elvemusling da den inngår i muslingens reproduksjonssyklus (muslinglarvene lever en tid på ørretens gjeller). Elvemuslingen er en spesielt interessant og sårbar art som kan bli 300 år gammel.

Elva er også leveområde for klubbeelvelibelle. Denne arten er ført på rødlista som *kritisk truet* (CR). Videre finnes det edelkreps,
spesielt nord for Elvestad. Også krepsen er en truet art.

Miljøet langs elva er dessuten leveområde for flere sårbare fuglearter, herunder sanglerke, gresshoppesanger, vepsevåk og nattravn, samt den kritisk truede åkerrikse.

Hobølelva er kjent for til tider å ha en middels oversvømming ved store nedbørsmengder. Spesielt kjent er området fra Elvestadkrysset mot enden av Riisersletta. Her kan vannmengdene føre til så store problemer at jorder blir oversvømmet, og bøndene i nærområdet ikke har mulighet for å komme seg over elva uten bruk av traktor. Ved Elvestrakrysset finner man også den lille gamle steinbrua Mjukebru.

## Se også
* Liste over elver i Østfold

## Referanser




## Eksterne lenker
* Vannområdeutvalg for Vansjø-Hobølvassdraget
Arturo Kinch

**Arturo Kinch** (født 15. april 1956) er en langrennsløper fra Costa Rica. Under Vinter-OL 1980 i Lake Placid deltok han som første costaricaner i et vinter-OL. To år senere deltok han i VM i Oslo, og ble en av verdensmesterskapets store profiler. Han stilte til start på femmila, ble forbigått av alle de andre løperne, og kom i mål på litt under fire timer. Kinch deltok også i vinter-OL i 1984, 1988 og 2002. 

I 2006, to måneder før han fylte 50 år, deltok han i sitt femte OL i Torino. På 15-kilometeren gikk han i mål på tiden 1.06.50,3 – 28 minutter og 49 sekunder bak vinneren Andrus Veerpalu, men hele 25,6 sekunder *foran* 48-åringen Prawat Nagvajara fra Thailand.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Hall of Fame -profil på Colorado Christian University
Langøya (Råde)

**Langøya** er ei øy i Råde kommune i Østfold. Langøya ligger i Vansjø, like nord for tettstedet Karlshus. Den er knyttet til fastlandet med ei kort bru. Øya er på ca. 200 da, høyeste punkt på øya er 38 meter over havet.

## Referanser
Svinna

**Svinna** (eller **Svinndalselva**) er ei elv som springer ut fra småtjern og bekker helt sørøst i Våler i Østfold, og renner vestover gjennom Svinndal til Sæbyvannet. Navnet Svinna brukes også om elva nedstrøms Sæbyvannet, men her bruker Kartverket navnet *Unumselva*.

Elva renner vestover via Flesjøvannet, og ut i Vansjø ved Roos. Mellom Flesjøvannet og Vansjø brukes også navnat *Neselva*.

Høydeforskjellen mellom Sæbyvannet (46 moh.) og Vansjø (25 moh.) er 21 meter. Tidligere ble et av vannfallene i Svinna utnyttet til å drive oppgangssaga «Frølandsaga».

Svinna er en av fire tilførselselver til Vansjø, og har en midlere vannføring ved utløpet i Vansjø på 1,6 m³/sek.

## Se også
* Liste over elver i Østfold

## Referanser
Mørkelva

**Mørkelva** har sitt utspring i Bergsjøtjern på grensa mellom Våler og Indre Østfold kommuner i Østfold. Elva renner først mot nordvest forbi Mørk i Spydeberg, før den dreier mot sørvest og sør, og munner ut innerst i Rosefjorden i Vansjø.

Mørkelva er en av fire tilførselselver til Vansjø, og har en midlere vannføring ved utløpet i Vansjø på 0,9 m³/sek.

Mørkelva hadde i 2002 høyere biologisk mangfold enn andre undersøkte lokaliteter i Mosse-vassdraget.
Dette er også det eneste stedet i Norge det er gjort funn av *storflekket kongevårflue*.

## Se også
* Liste over elver i Østfold

## Referanser
Veidalselva

**Veidalselva** (eller **Kirkelva**) er ei elv som har sitt utspring i Bæretjernet sør i Hobøl i Indre Østfold kommune. Veidalselva er en av fire tilførselselver til Vansjø, og har en midlere vannføring ved utløpet i Vansjø på 0,6 m³/sek.

Elvas biologiske mangfold viste middels høye verdier ved undersøkelse i 2002. Elvas forurensing viste også middels verdier.

Elva har vært demmet opp ved Daler, hvor det en gang var mølle og/eller sagbruk.

## Se også
* Liste over elver i Østfold

## Referanser
Skytterfisker

se teksten

**Skytterfisker** er en fiskefamilie (**Toxotidae**) som er kjent for å jakte på insekter og andre smådyr ved å skyte på dem med vann. Familien har bare syv arter, alle i slekten ***Toxotes***.
De finnes fra India til Filippinene, Australia og Polynesia.

## Utseende
Disse fiskene har en høy kropp, som er flattrykt fra sidene. Ryggfinna sitter langt bak, og ryggen danner en rett linje fra ryggfinne til munn. Munnen kan skytes fram, og underkjeven stikker ut. Fiskene er som regel små, men *[[Toxotes chatareus]]* kan bli 40 cm.

## Adferd
Skytterfisker er bemerkelsesverdig treffsikre; voksne fisker treffer nesten alltid blink på første skudd. De kan fange insekter som sitter nesten to meter høyt. Dette skyldes delvis godt utviklet syn, men også evnen de har til å kompensere for refraksjonen som oppstår når lys går fra luft til vann. Dette gjør de ved å svømme rett under byttet der forvrengingen er minst. 

Når et bytte er oppdaget, stikker skytefisken snutespissen opp av vannet og sprøyter en vannstråle på offeret. Fisken gjør dette ved hjelp av en grop den har i ganen. Den presser tunga mot denne gropa, og lager en smal kanal. Så lukker den gjellelokkene, og presser en kraftig vannstråle gjennom kanalen.

Vannstrålen som blir produsert på denne måten, kan bli to til tre meter lang, men fiskene klarer ikke å treffe byttet nøyaktig på lengre hold enn 1 til 1,5 m. Hvis det første skuddet ikke slår byttet i vannet, fortsetter skytefisken å prøve. Unge skytefisker begynner å skyte når de er omtrent 2,5 cm lange, men de er unøyaktige i begynnelsen, og må lære ved erfaring.

Skytterfiskene foretrekker å hoppe opp av vannet, og fange insekter med munnen, dersom det er mulig.

## Økonomisk betydning
Det foregår fiske på flere av artene.
Noen av de mindre artene er populære akvariefisker.

## Arter
* *[[Toxotes blythii]]*
* *[[Toxotes chatareus]]*
* Skytterfisk (*Toxotes jaculatrix*)
* *[[Toxotes kimberleyensis]]*
* *[[Toxotes lorentzi]]*
* Småskjellet skytterfisk (*Toxotes microlepis*)
* *[[Toxotes oligolepis]]*

## Eksterne lenker
* 
* 
* Guide to the Mangroves of Singapore: Archerfish
* Information and Photos on Archerfish
REFORGER

**REFORGER** (fra **REturn of FORces to GERmany**, engelsk for *retur av styrker til Tyskland*) var en årlig militærøvelse i regi av NATO under den kalde krigen.  Hensikten var å sikre at USA kunne forsterke Vest-Tyskland raskt ved en krise.  Øvelsene pågikk fra 1967 til 1993, bortsett fra i 1989.  Ved en faktisk krise ville en operasjon ved samme navn iverksettes.

## Historie
Fra rundt 79&nbsp;000 menn i 1950 vokste den amerikanske hærens tilstedeværelse i Europa til 257&nbsp;000 midt i 1952.

I 1967 offentliggjorde USA at de planla å trekke tilbake rundt 28&nbsp;000 soldater fra Europa, noe som tilsvarte rundt to divisjoner.  På samme tid iverksatte de en serie årlige øvelser som skulle vise Sovjetunionen at USA var både i stand til og kapable til å forsterke Europa hvis det kom til en militær krise.  Den første øvelse REFORGER startet 6. januar 1969, og ble fra sovjetisk hold fordømt som «en alvorlig militær provokasjon.»

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Heidi (1978)

***Heidi*** er en tysk-sveitsisk dramaserie for barn og unge som gikk på TV i 1978. Serien handler om Heidi som blir sendt avgårde for å bo sammen med sin bestefar i en sveitsisk alpelandsby. Den er basert på Johanna Spyris to *[[Heidi (bok)|Heidi]]*-romaner.   

Den ble produsert av Schweizer Fernsehen DRS (Zürich), WIR Werbung im Rundfunk (Frankfurt am Main) og API (Sydney). Opptakene ble gjort i Sveits og Frankfurt. Enkelte av scenene som foregår i Sveits ble også tatt opp i Zürich.

## Handling
Heidi blir av sin tante bragt til bestefaren, som lever i en sveitsisk alpelandsby. Bestefaren er en enstøing som har kommet på kant med de andre landsbyboerne, og ikke er særlig begeistret for å måtte ta imot et barn. Men ettersom tanten har fått en stilling i Frankfurt am Main har de ikke noe valg. Gjennom sitt elskelige vesen vinner likevel Heidi den gamle mannens hjerte, og hjelper ham til slutt å komme på talefot med de andre i landsbyen.

Senere i serien blir Heidi sendt til storbyen Frankfurt, for å være selskapspike for rikmannsdatteren Klara. Klara sitter i rullestol. Heidi er ikke begeistret for å måtte reise fra fjellene. Også i Frankfurt fortryller hun alle med sitt elskelige vesen, men lider av hjemlengsel, og får etterhvert reise tilbake til bestefaren.

Da Klara også kommer til alpelandsbyen er lykken nesten fullstendig. Men Heidis venn Geissenpeter blir sjalu fordi Heidi er så opptatt av byjenta. Men etterhvert forsoner også han seg med henne. Til slutt skjer underet at Klara gjennom Heidis oppfordringer lærer å gå igjen.

## Medvirkende
* Katia Polletin: Heidi
* Stefan Arpagaus: Geissenpeter
* Katharina Böhm: Klara
* René Deltgen: Alpöhi (bestefar)
* Joachim Hansen: Herr Sesemann
* Sonja Sutter: Frl. Rottenmeier
* Brigitte Horney: Klaras bestemor
* Rosalind Speirs: Tante Dete
* Lisa Helwig: Peters bestemor

## Eksterne lenker
*
Den digitale festning

***Den digitale festning*** (1998, no.utg. 2005) er en bok av Dan Brown, som også har skrevet *[[Iskaldt bedrag]]* (2001, no.utg. 2006), *[[Engler og demoner]]* (2000), *[[Da Vinci-koden]]* (2003, no.utg. 2004) og *[[Det tapte symbol]]* (2009).

## Handling

Susan Fletcher, en brilliant kryptolog og leder for National Security Agencys (NSA) kryptologiske avdeling, blir tilkalt av NSAs visedirektør, Trevor Strathmore, på grunn av noe han betegner som en krisesituasjon. Det viser seg at NSAs mesterverk av en maskin, TRANSLTR, er blitt overflødig etter at den har kommet over en uknekkelig kode som ikke en gang maskinens 3 millioner prosessorer klarer å dekryptere. Det viser seg at algoritmen til den uknekkelige koden var skrevet av den tidliger NSA-ansatte japaneren, Ensei Tankado, som en hevn for tidligere arr i konflikter med NSA. Samtidig blir Susans forlovede, professor i lingvistikk, David Becker sendt til Sevilla for å få tak i eiendelene til Ensei Tankado, som nettopp er død, uten å vite hvorfor.

Innvevd i handlingen omtales en rekke teknologiske forhold om NSA, kryptologi, prosessorteknologi og datahacking. Flere av disse beskivelsene er beheftet med en rekke feil.

## Figurer

*Susan Fletcher: Matematiker og leder for NSAs kryptologiavdeling. Forlovet med David Becker.
*David Becker: Professor i lingvistikk ved Georgetown University. Susans forlovede.
*Trevor Strathmore: Visedirektor ved NSA. Direktør ved kryptologiavdelingen.
*Ensei Tankado: Tidligere NSA-kryptolog. Mannen bak krypteringen *Den digitale festning*.
*Greg Hale: NSAs kryptolog. Tidligere marinesoldat. 
*Leland Fontaine: Direktør ved NSA.
*Midge Milken: NSAs interne sikkerhetsanalytiker.
*Hulohot: Portugisisk, døv leiemorder. Leid for å drepe Ensei Tankado og få tak i ringen hans. 
*Chad Brinkerhoff: Leland Fontaines personlige assistent
*Phil Chartrukian: Systemtekniker ved NSA.
*Tokugen Numataka: Japansk forretningsmann.
*Jabba: Datageni og virusekspert for NSAs datasystem.