open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Tsjekkoslovakia under Vinter-OL 1960

**Tsjekkoslovakia under Vinter-OL 1960**. Tjueen sportsutøvere, trettifem menn og seks kvinner, fra Tsjekkoslovakia deltok i fire sporter, kunstløp, ishockey, langrenn og kombinert under Vinter-OL 1960 i Squaw Valley i California. Tsjekkoslovakia kom på trettendeplass med en sølvmedalje. 

## Medaljer

## Medaljevinnerne

## Referanser


## Eksterne lenker
* Resultater og profilside  på sports-reference.com
USAs tilsynsområde i Stillehavet

**USAs tilsynsområde i Stillehavet** (engelsk: *US Trust Territory of the Pacific Islands (TTPI))* var et amerikansk tilsynsområde i Stillehavet fra 1947 til 1994.

## Tilhørende områder
USAs tilsynsområde i Stillehavet omfattet følgende øyområder i Mikronesia:

### [[Karolinene]]
med nåværende
* **[[Mikronesiaføderasjonen]]**
* **[[Palau]]**

### [[Marianene]]
med nåværende
* **[[Nord-Marianene]]**

### [[Marshalløyene]]

Området hadde et landareal på ca 1.779&nbsp;km² med en befolkning på ca 133&nbsp;000 innbyggere.

## Historie
*Forvaltningsområdet ble skapt ut av det tidligere japanske *Nan’yo-cho* (det japanske stillehavsmandatet) som hadde blitt dannet som et forvaltningsmandatav  Folkeforbundet i 1919.
*Øyene ble okkupert under andre verdenskrig av USA under framrykkingen i Stillehavskrigen med start i september 1944. Etter krigen ble området i starten forvaltet av US Navy. Den første «militærguvernøren» (militær administrator) ble John H. Hoover.
*2. april 1947 godkjente FNs sikkerhetsråd planene for et nytt administrasjonsmandat. Området fikk da status som tilsynsområde.
*18. juli 1947 ble *Nan'yo-cho* formelt oppløst og USAs tilsynsområde i Stillehavet ble etablert av FN. Området ble administrert av US Navy fram til 30. juni 1951 da ledelsen ble overført til US Department of the Interior (USAs innenriksdepartement). Den første høykommissæren (sivil administrator) var Ludvig Emil Denfeld.
*Hovedkontoret var opprinnelig ved Fort Ruger i Honolulu. I 1954 ble fylkessetet flyttet til Guam og ble i 1962 oppkalt etter hovedstaden i Saipan.
*9. januar 1978 mottok Nord-Marianene et begrenset selvstyre under «commonwealth-status», og den 4. november 1986 gikk territoriet inn i en union med USA under navnet «Commonwealth of the Northern Mariana Islands».
*10. mai 1979 ble den autonome føderasjonen Mikronesia dannet, med et lokalt selvstyre av distriktene Palau, Ponape, Truk og Yap. 3. november 1986 ble Mikronesia så Mikronesiaføderasjonen i fri assosiasjon med USA.
*1. januar 1981 forlot Palau Mikronesiaføderasjonen for så å bli å bli et autonomt område. 1. oktober 1994 ble landet en uavhengig stat i fri assosiasjon med USA.
*1. mai 1979 forlot Marshalløyene området da landet ble et autonomt territorium i området. 21. oktober 1986 ble landet så helt uavhengig.
*TTPI ble oppløst gradvis i løpet av 1986 og 1987 gjennom frigjøringen av de forskjellige områdene (Mikronesia 10. juli 1987, Marshalløyene 21. oktober 1986, Northern Mariana Suit 4. november 1986). Administratoren i overgangsperioden var Charles Jordan.
*22. desember 1990 oppløste FNs sikkerhetsråd tilsynsmandatet formelt. 25. mai 1994 endte FNs kontroll over Palaudistriktet, og USA og Palau ble enige om at Palau fra 1. oktober 1994 skulle bli en helt selvstendig stat.

## Referanser
Tyrkia under Vinter-OL 1960

**Tyrkia under Vinter-OL 1960**. To mannlige sportsutøvere fra Tyrkia deltok i en gren, alpint, under Vinter-OL 1960 i Squaw Valley i California. Tyrkia, som deltok for fjerde gang i et vinter-OL, vant ingen medaljer. Beste plassering var en 39.-plass i slalåm.

## Medaljer
Fattighuset i Holmestrand

**Fattighuset i Holmestrand** er en fredet bygning fra 1762 i Holmestrand. Huset har vært brukt som fattighus, sykehus, gamlehjem og kommunal bolig. Huset ble fredet i 2003 og er i privat eie, etter at Holmestrand kommune solgte det for 1 krone i 2005. Huset ble fredet i 2003 i medhold av kulturminneloven, og fraflyttet i 2004. Grunnen til fredningen er husets sosialhistorie og arkitektur.

## Historikk
Bygningen hadde opprinnelig kun én etasje, men i 1828 ble det tilføyd en annenetasje på det 18 meter lange tømmerhuset. Da ble det sannsynligvis også lagt raftepanel utenpå lafteveggene.

I 1909 var byens fattighus i en heller sjaber forfatning. Ifølge lokalhistoriker Gunnar Graarud var vinduene utette og veggene fulle av vegglus. Husets atmosfære ble beskrevet som «illeluktende». Året etter ble det satt igang en større reparasjon og oppussing. Spesielt værelsene mot syd ble utbedret, og resultatet skal ha vært at disse rommene ble «virkelig tiltalende og appetittelige». Samtidig ble navnet på bygningen endret fra «Fattighuset» til «Gamlehjemmet», og det nye navnet ble skrevet over inngangsdøren med gylne bokstaver. Tidligere bestyrer av Fattighuset, politibetjent Kristian Olaussen, ble ansatt som bestyrer av gamlehjemmet. Lønnen han mottok for dette var «fritt hus, to rum og kjøkken, lys og brendsel samt kroner 20 per år».

Husets er bygget som en institusjon, noe som er lett å se inne. En 18 meter lang gang strekker seg midt i huset i begge etasjer. Det ligger fire rom på hver side av gangen.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Byggfakta om Fattighuset
*
Kjell Storvik

**Kjell Storvik** (født 20. november 1930) er en norsk sosialøkonom. Han var sentralbanksjef i Norges Bank fra 1996 til 1998.

Storvik har artium fra Vestheim skole, studentfagkurs fra Oslo Handelsgymnasiumer og sosialøkonomisk embetseksamen (cand.oecon.) fra Universitetet i Oslo 1957. Han deltok også i AMP 69 (Advanced Management Program) på Harvard Business School i 1974. Fra 1958 til 1960 var han ansatt i Norsk Arbeidsgiverforening, deretter i Norges Rederiforbund, fra 1977 til 1981 som viseadministrerende direktør. Fra 1981 til 1985 var han statssekretær i Finansdepartementet under statsråd Rolf Presthus. Han var deretter visesentralbanksjef i Norges Bank fra 1985 og etterfulgte Torstein Moland som sentralbanksjef fra 1995 til 1998.

Han var formann i et offentlig utvalg som i 1990 avga innstilling om å innføre generell merverdiavgift på tjenester.

Storvik har vært medlem av styret i Kredittilsynet (Finanstilsynet), landsstyret i Norges Røde Kors og Finance Commission i Internasjonale Røde Kors i Genève. Han har også vært formann i Statsøkonomisk forening og formann/medlem i flere offentlige utredningsutvalg.

Kjell Storvik ble i 1998 utnevnt til kommandør av St. Olavs Orden.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Kjell Storvik - Store norske leksikon
*
Lappfjärd

**Lappfjärd** (finsk: *Lapväärtti*) er en tidligere kommune i landskapet Österbotten i Finland. Kommunen hadde  innbyggere i 1970. Lappfjärd var en tospråklig kommune med svensk som majoritetsspråk (69,7 % svensktalende i 1960).

Sammen med kommunene Sideby og Tjöck ble Lappfjärd slått sammen med Kristinestad 1. januar 1973.

Lappfjärds folkhögskola ligger i Lappfjärd.

## Referanser




## Eksterne lenker
* Lappfjärds nettside
* Lappfjärds folkhögskola
Egil Gade Greve

**Egil Gade Greve** (1930–2025) var en norsk bedriftsleder og bankdirektør av slekten Greve. Han var bror til Tim Greve.

## Utdanning og virke
Han var sønn av Arent Wittendorph Greve og Anna Gade. Greve tok eksamen på Bergens Handelsgymnasium i 1948. Deretter reiste han til sjøs og tok deretter to kurs i økonomi og administrasjon ved Columbia University i USA. I 1953 giftet han seg med Astrid Birgitte Kolderup og arbeidet deretter i en mindre bedrift i Bergen før de sammen overtok ledelsen av hennes families bedrift, Peter M. Kolderup A/S, en tradisjonsrik grossist- og detaljistbedrift i glass- og steintøybransjen. Her gjennomførte han en strukturendring fra en tradisjonell bergensk handelsbedrift med agenter som reiste rundt i landet til et moderne konsern med 140 butikker i Til Bords-kjeden som ble betjent fra et moderne sentrallager i Bergen.

I 1967 ble han valgt inn i styret for Bergens Privatbank som i 1975 fusjonerte med Bergens Kreditbank til den nye Bergen Bank. I 1980 gikk han inn i bankens ledelse. Etter to år som viseadministrerende direktør ble han i 1982 administrerende direktør og hadde den stillingen i ni år. I sin tid i banken gjennomførte han en omfattende reorganisering av virksomheten.

Greve ønsket å utvide banken ytterligere, og i  1990 ble det fusjon med Den norske Creditbank (DnC) som ble DNB Bank. Greve var den nye bankens første administrerende direktør, men gikk av for aldersgrensen i 1991.

Egil Gade Greve døde 20. september 2025.
## Verv
* Formann i Norges Grossistforbund 1966–1968
* Formann i Den norske Bankforening 1986–1988
* Visepresident i Norges Handelsstands Forbund
* Styremedlem i Bergens Handelsforening
* Styreformann i forsikringsselskapet Vital Forsikring 
* Formann i styret for Administrativt Forskningsfond ved Norges Handelshøyskole
* Formann i styret for Stiftelsen Musikselskabet Harmonien 
* Medlem av rådet for Chr. Michelsens Institutt

## Utmerkelser
* Ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden 1997
* Kommandør av Nordstjärneorden 
* Kommandør av Finlands Lejons orden

## Referanser
Margaretha af Ugglas

**Märta Margaretha af Ugglas** (født 1939) er en tidligere svensk politiker for Moderata samlingspartiet. Hun var utenriksminister mellom 1991 og 1994.

Hun er utdannet ved Handelshögskolan i Stockholm og var gift med Bertil af Ugglas som ble partisekretær i Moderata samlingspartiet.

Hun var lederskribent i *[[Svenska Dagbladet]]* i fem år og satt i den svenske Riksdagen mellom 1974 og 1995. Hun har i tillegg hatt en rekke styreverv i svensk næringsliv og offentlige utvalg.

Etter valgseieren i 1991 ble Margaretha af Ugglas Sveriges andre kvinnelige utenriksminister. Hennes periode som minister innbefattet sluttforhandlingene som ledet til Sveriges medlemskap i EU. Moderatene tapte valget i 1994 og hun ble innvalgt i  Europaparlamentet i 1995.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Det japanske stillehavsmandatet

**Det japanske stillehavsmandatet** (japansk: *Nan’yo-cho*, engelsk: *South Pacific Mandate*) var et japansk forvaltningsområde i Stillehavet i perioden 1919–1947.

## Tilhørende områder
Det japanske stillehavsmandatet omfattet følgende øyområder i Mikronesia:

### [[Karolinene]]
med nåværende
* Palau
* Mikronesiaføderasjonen

### [[Marianene]]
med nåværende
* Nordmarianene (unntatt Guam)

### [[Marshalløyene]]

## Historie
*Området som tidigere var en del av Tysk Ny-Guinea ble dannet 28. juni 1919 da Japan fikk et forvaltningsmandat av Folkeforbundet ved Versaillestraktaten. Administrasjonssetet var i Chuuk.
*Øyene ble okkupert under første verdenskrig, 1914, og ble først forvaltet av den japanske flåten frem til 17. desember 1920, da mandatet begynte, og en sivil forvaltning tok over. I juli 1921 ble administrasjonssetet flyttet til Koror.
*Den 1. april 1922 ble forvaltningen omstrukturert til Nan'yo Cho (*South Seas Agency* eller *South Sea Islands Mandate*).
*Området ble okkupert under andre verdenskrig, 1944, av USA og forvaltningen ble overført til USA den 18. juli 1947 i FNs nyopprettede tilsynsområde i Stillehavet.

## Eksterne lenker
* om Nan’yo-cho
Süleyman Demirel

**Sami Süleyman Gündogdu Demirel**, bedre kjent som **Süleyman Demirel**, (født 1. november 1924 i provinsen Isparta, død 17. juni 2015 i Ankara) var en tyrkisk politiker. Han var Tyrkias statsminister syv ganger og ble den 9. president i Tyrkia. Da han vant 1965-valget i Tyrkia, ble han den andre folkevalgte lederen i tyrkisk historie, etter Adnan Menderes, som hadde vunnet valget tre ganger på 1950-tallet. Adnan Menderes ble hengt etter et militært kupp i 1960.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Demirel ble født i İslamköy, en landsby i Isparta. Etter at han fullførte sin grunnskoleutdannelse i hjembyen, gikk han på videregående skole i Isparta og Afyon. Etter at han ble uteksaminert fra Istanbul Tekniske Universitet i 1949, begynte han å arbeide i statens avdeling for kraftplanlegging.  Under byggingen av Seyhandemningen var Demirel som prosjektleder, og ble i 1954 utnevnt til leder for Institutt for vannkraftverk i Tyrkia.

### Politisk karriere
Demirel ble valgt til formann  i Adalet Partisi i november 1964. Han var med å danne en koalisjonsregjering som styrte i Tyrkia fra februar 1965 til oktober 1965 der Suat Hayri Ürgüplü var statsminister mens Demirel var visestatsminister. Under hans ledelse vant Adalet Partisi flertallet av stemmene ved valget 10. oktober 1965 og han dannet en flertallsregjering der han ble Tyrkias 12. statsminister. Ved valget i 1969 kunne Adalet Partisi innkassere en enda større seier og han kunne fortsette som statsminister.

Hans regjering gikk av i 1971 da militæret gjennomførte et statskupp. Hans parti maktet ikke å vinne valgene i 1973 og i 1977, men han var likevel statsminister i tre koalisjonsregjeringer i periodene 1975–1977, 1977–1978 og 1979–1980.

Etter et nytt  statskupp den 12. september 1980, ledet av Kenan Evren, ble han utestengt fra all deltakelse i aktiv politikk i ti år. I 1986 ble det satt i gang en kampanje men krav om en folkeavstemning for å få Demirel tilbake i aktiv politikk. Det ble avholdt en folkeavstemning den 6. september 1987 som åpnet for at Demirel kunne tre inn i politikken igjen. Bare 18 dager etter ble han valgt til styreleder på ekstraordinær kongress i Det demokratiske partiet. Ved valget i 1991 ble han på nytt statsminister i en koalisjonsregjering sammen med det sosialdemokratiske folkepartiet.

Etter det plutselige dødsfallet til president Turgut Özal, ble han Tyrkias 9. president den 16. mai 1993, valgt av nasjonalforsamlingen. Selv om det ble foretatt en form for militærkupp i 1997 fortsatte Demirel som president frem til 16. mai 2000.

## Utmerkelser
Demirel mottok i 1993 Den hvite ørns orden fra Polens president.

## Referanser
Viveka Ljung

**Viveka Ljung** (født **Barbro Nadine Wiveka Ljung** 10. august 1935 i Stockholm) er en svensk tidligere ballettdanserinne. Hun var sjef for Operaballetten i perioden 1988 til 1990.

Ljung er utdannet fra blant annet Stockholmsoperaens ballettskole, Royal Ballet i London, Bolstoj i Moskva og American Ballet Theatre i USA.

Ljung tiltrådte stillingen som sjef for Operaballetten i 1988. Ljungs lederperiode ble preget av motsetninger innad i ballettkompaniet, blant annet med faglig uenighet mellom Anne Borg og Ljung. Motsetningene skal blant annet ha dreid seg om et gjestespill på *Théatre de Champ Elysées* i 1990, der Ljung ville vise sin egen produksjon *Anna Karenina* på bekostning av Borgproduksjonen av Kjersti Alvebergs *Volven*. Det interne bråket førte til at Ljung trakk seg sommeren 1990. Ljung ble etterfulgt som ballettsjef av danske Dinna Bjørn.

## Filmografi

* *Atis och Camilla* (1963)
* *Karneval* (1961)

## Referanser





## Eksterne lenker
*
Vladimír Mečiar

**Vladimír Mečiar** (født 26. juli 1942) er en slovakisk politiker og tidligere statsminister i Slovakia. Han ledet Slovakia gjennom oppdelingen av Tsjekkoslovakia. Mečiar er leder for det populistiske partiet Ľudová strana - Hnutie za demokratické Slovensko (Folkepartiet – Bevegelsen for et demokratisk Slovakia).

Mečiar var fungerende president fra 1. januar 1993 til 2. mars 1993 ved opprettelsen av nasjonen Slovakia. Han fungerte også som president fra 2. mars 1998 til 30. oktober samme år, da parlamentet ute av stand til å velge en president. Han var en av de fremtredende presidentkandidatene i Slovakia i 1999 og i 2004. Han har blitt kritisert av sine politiske motstandere og av vestlige politiske organisasjoner for å føre en autokratisk styreform.

## Referanser
Arkeologiåret 1830

**Arkeologiåret 1830** er en oversikt over blant annet utgravninger, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkeologi i 1830.

## Publiseringer
* Første bind av Lord Kingsboroughs 9 binds verk *Antiquities of Mexico*

## Andre hendelser
* Royal Geographical Society blir grunnlagt

## Fødsler

## Dødsfall

* 9. april – Friedrich Münter, tysk evangelisk-protestantisk teolog, kirkehistoriker, orientalist, oldtidsforsker, frimurer og biskop i dansk tjeneste (født 1761)
* 11. april – Karl Wilhelm Becker, tysk numismatiker, medaljeskaper, myntforfalsker og kjøpmann (født 1772)
* 12. juli – Gian Secondo de Canis, italiensk advokat, historiker og numismatiker (født 1768)
* 18. oktober – N.I. Schow, dansk filolog og arkeolog (født 1754)
* 20. november (eller 26. november 1835) – Honoré Flaugergues, fransk astronom, medisiner og arkeolog (født 1755)
* Giuseppe Antonio Guattani, italiensk arkeolog og forfatter (født 1748)
* James Ellis, engelsk advokat og antikvar (født ca. 1763)


Fil:19th_century_portrait_of_A.A._Caruana_holding_his_Report_on_the_Phoenician_and_Roman_Antiquities_in_the_group_of_islands_of_Malta_(1888).jpg|Antonio Annetto Caruana(1830–1905)


## Referanser
Jaber al Ahmad al Jaber al Sabah av Kuwait

Sjeik **Jaber al Ahmad al Jaber al Sabah** (; 1926&ndash;2006) var emir av Kuwait fra landet ble selvstendig i desember 1977 til sin død i januar 2006. Navnet er noen ganger stavet **Jabir al Sabah**.

Slekten til emiren er al Sabah-dynastiet, som har hatt makten i Kuwait siden midten av 1700-tallet. Emiren var den tredje sønnen av sjeik 'Ahmad al Jabir al Sabah av Kuwait (1885–1950), som styrte Kuwait fra 1921 til 1950. Mellom august 1990 og mars 1991 var han i eksil i Saudi-Arabia, under den irakiske okkupasjonen av Kuwait (Gulfkrigen).

## Referanser


## Eksterne lenker
* Offisiell informasjon fra kuwaitiske styresmakter om emiren av Kuwait
World Painted Blood

***World Painted Blood*** er et musikkalbum fra det amerikanske thrash metal-bandet Slayer.

Det er bandets ellevte studioalbum, og ble utgitt 3. november 2009. Det ble produsert av  og Rick Rubin.

## Sporliste
#«World Painted Blood» – 5:52
#«Unit 731» – 2:42
#«Snuff» – 3:42
#«Beauty Through Order» – 4:37
#«Hate Worldwide» – 2:52
#«Public Display of Dismemberment» – 2:35
#«Human Strain» – 3:10
#«Americon» – 3:23
#«Psychopathy Red» – 2:27
#«Playing With Dolls» – 4:14
#«Not of this God» – 4:26

## Medlemmer
*Tom Araya – vokal & bassgitar
*Jeff Hanneman – gitar
*Kerry King – gitar
*Dave Lombardo – slagverk

## Eksterne lenker
*
Arkeologiåret 1829

**Arkeologiåret 1829** er en oversikt over blant annet utgravninger, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkeologi i 1829.

## Utgravninger

* Første utgravninger av Olympia

## Andre hendelser
* Universitetets Oldsaksamling ble grunnlagt.
*Deutsches Archäologisches Institut grunnlegges i Roma under navnet Instituto di corrispondenza archeologic.

## Fødsler
*9. mars – Leon Gouin, fransk ingeniør, gründer og arkeolog (død )
*24. juli – Nils Gabriel Djurklou, svensk friherre og arkeolog (død )

## Dødsfall

* 4. mai – Johann Gustav Gottlieb Büsching, tysk arkeolog, germanist og folklorist (født 1783)
* 10. mai – Thomas Young, engelsk fysiker, lege og hieroglyftyder (født 1773)
Operation Greenhouse

**Operasjon Greenhouse** var den femte amerikanske kjernefysiske testserien, den andre som ble gjennomført i 1951, og den første til å teste prinsipper som ville føre til utvikling av termonukleære våpen (hydrogenbomber). Utført ved det nye Pacific Proving Grounds, ble alle enhetene montert i store ståltårn, for å simulere vindstøt. Operasjon Greenhouse var etterfølgeren til Operation Buster-Jangle, og forløperen til Operation Ranger.

Greenhouse representerte nye og aggressive planer for atomvåpen. Hovedidéen var å redusere størrelsen, vekten, og viktigst, redusere mengden av spaltbart materiale som var nødvendig for atomvåpen, mens man samtidig skulle øke den destruktive kraften. Med Sovjetunionens første kjernefysiske test bare ett og et halvt år tidligere, hadde USA begynt lagringen av nye teknologier før de ble testet i praksis. Derfor var det å lykkes med Greenhouse viktig før utbyggingen av termonukleære våpen kunne fortsette. 

En rekke mål-bygninger, inklusive bunkere, hjem og fabrikker ble bygget på Mujinkarikku Island for å teste våpeneffekten. 

## Individuelle tester
Nedertorneå

:*Må ikke forveksles med Nedertorneå i Sverige.*

**Nedertorneå** (finsk: *Alatornio*) er en tidligere kommune i landskapet Lappland i Finland. Kommunen var enspråklig finsk. Nedertorneå hadde  innbyggere i 1973 og et areal på 927&nbsp;km².

1. januar 1973 ble kommunene Nedertorneå og Karunki slått sammen med bykommunen Torneå.

Nedertorneå ligger sør for bykjernen i Torneå og ligger ved Torne älv som danner grensen mot Sverige. På den andre siden av elven ligger den svenske byen Haparanda.

## Referanser
Inger Prebensen

**Inger Elisabeth Prebensen** (født 11. januar 1945 i Oslo) er en norsk jurist og bankleder.

## Utdanning og virke
I 1963 tok Inger Prebensen examen artium på Nordstrand høyere skole. Året etter tok hun sekretærlinjen. Deretter var hun sekretær i Folke-Realbanken før hun reiste til Genève og var sekretær i EFTA og Intergovernmental Commission for European Migration fra 1965. I 1967 kom hun tilbake til Norge og begynte å studere jus. Samtidig var hun hallodame i NRK Fjernsynet. Om sommeren var hun  flyvertinne i SAS.

Hun ble etter juridisk eksamen ansatt i Williams and Glyn's Bank, Ltd. i London i 1974. Fra 1975 var hun sju år i Norsk Garantiinstitutt for Skip og Borefortøyer, først som assisterende direktør og fra 1981 som administrerende direktør. Hun ble i 1983 administrerende direktør i Studentsamskipnaden i Oslo. Siden var hun administrerende direktør i Kjøbmandsbanken før hun i 1986 ble administrerende direktør i Norges Postsparebank. Da denne siden ble omorganisert, ble Olav Fjell administrerende direktør og Inger Prebensen viseadministrerende direktør. Fra januar 1996 arbeidet Inger Prebensen for Det internasjonale valutafondet (IMF) i Washington D.C. og hadde flere toppstillinger der, men hun er nå pensjonist. I 2014 ble hun president i Nordmanns-Forbundet som i 2020 fusjonerte med Norge-Amerika Foreningen.

Hun var gift med Christopher Fougner Prebensen (ekteskapet oppløst 1985), og er gift med Ole Pedersen..

Inger Prebensens mormor, Benedicte Melhuus født Cappelen (1883–1976), var datter av banksjef Hans Cappelen (1842–1924), Lilleklosteret, Skien.

## Verv
* Leder av Stortingets lønnskommisjon (2013–2016)
* Styreleder i Woman's World Banking, en bank som jobber med mikrofinans.
* Styreformann i Det Norske Pengelotteriet
* Styremedlem i Horten Verft A/S 
* Styremedlem i Orkla
* Styremedlem i ABB
* Varamedlem til styret i Postverket
* Medlem av bostyret Johan Rekstens konkursbo
* Medlem av Banklovkommisjonen

## Referanser


## Kilder
* Inger Prebensen i Norsk biografisk leksikon
Jan T. Jørgensen

**Jan Thorstein Jørgensen** (født 24. juni 1948, død 21. august 2010) var en norsk sivilingeniør og bedriftsleder.

Jørgensen var utdannet maskiningeniør fra NTH, og hadde også videreutdannelse fra Handelshøyskolen BI og Harvard Business School.

Jørgensen var leder for EB Forsvar i en tiårsperiode frem til 1987, da han ble administrerende direktør for Kongsberg Våpenfabrikk (senere Kongsberg Gruppen). Han gikk deretter over til Kværner, der han ledet selskapets olje- og gassdivisjon i perioden 1999-2002. Jørgensen hadde senere lederjobber i Umoe, Kitron og Eltek. Han var også styreformann i BaneTele.

## Referanser
Marith Hope

**Marith Hope** (født 1947) er en norsk billedkunstner, kunsthistoriker og kurator. Hun gikk i utdannelse i Storbritannia (Jacob Cramer College of Art, Leeds College of Art og Goldsmith College of Art) mellom 1968 og 1973. Hun deltok på høstutstillingen i 1979. Hun var sjef for Riksutstillinger før de ble del av Nasjonalmuseet i 2005.

## Referanser
Nigel Kennedy

**Nigel Kennedy** (født 28. desember 1956 i Brighton, East Sussex) er en engelsk fiolinist. Han stammer fra en flergenerasjons musikalsk familie på farssiden, mens moren var pianolærer, og fikk ham utenfor ekteskap. Nigel var 11 år da han og faren ble kjent med hverandre.

## Utdannelse
Som tiåring viste han sin musikalske sans, ved å spille Fats Wallers låter på piano etter å ha hørt stefarens grammofonplater. Han ble elev ved Yehudi Menuhins musikkskole, og senere ved  Juilliard School i New York med Dorothy DeLay.
 
## Karrieren
Han spilte sammen med Stéphane Grappelli i Carnegie Hall som sekstenåring, tross trusler fra lærerne ved Juilliard om at det ville ødelegge for hans karriere som klassisk utøver. Tross lærernes betenkeligheter, ble hans første grammofoninnspilling Edward Elgars fiolinkonsert. 

Den store publikumssuksessen som klassisk fiolinist var innspillingen av Vivaldis *[[De fire årstidene]]* med English Chamber Orchestra.  Albumet er solgt i mere enn 2 millioner eksemplarer, noe som er nær rekord for en klassisk innspilling. Han har forøvrig spilt inn det meste av klassiske fiolinkonserter.

Etter et hektisk kunstnerliv med plateinnspillinger og konserter, trakk han seg som konserterende kunstner i 1991, og ga bare ut et album, før han etter fem års pause begynte å opptre igjen. 

Hans forhold til jazz og populærmusikk resulterte i The Kennedy Experience (1999) som var en parafrase over Jimi Hendrix-låter i klassisk drakt, spilt inn med en besetning av to celloer, en obo, to gitarer, en dobro, fløyte og dobbelbass. Han har senere vekslet mellom klassisk og mere jazzpregede numre, med erklært mål at minst 50 % av det han gjør skal være i jazzsjangren.

Han har i årenes løp opptrådt med flere av de største navnene innen pop, som The Doors, The Who og Kate Bush.

## Annet
Hans image og holdning til klassisk musikk er blitt sterkt kritisert av konservative kretser, som fant at hans latterlige valg av klær og groteske hjemmesnekrede dialekt ikke hørte hjemme hos en så begavet musiker. Heller ikke hans intensjon om ikke å opptre på noen klassisk konsert med orkester i og fra London falt i god jord. Han mente selv det hadde å gjøre med at han krevde flere gjennomganger/orkesterprøver enn han fikk. For ham var det viktigere å få musikken skikkelig inn, enn å opptre mest mulig. Han har opptrådt på The Proms i London i 2008.

Foruten å være jogger, er han tilhenger av fotballaget Aston Villa FC, og ser dem gjerne også på bortekamper. Han er motstander av Israels politikk på Vestbredden, og har uttalt at den har mye til felles med apartheid, og at en burde ha lært noe av dette. Siden han ikke ser noen bedring, opptrer han ikke i Israel.

## Diskografi

## Instrumenter
Nigel Kennedy har eid eller disponert instrumenter av:
* Guarnerius del Gesu, 'La Fonte' c.1735;
* Stradivarius;
* Scott Cao;
* Johannes Finkel bue
* Violectra elektrisk fele

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
* 
*  ''The Kennedy Experience'' på Sony Classical
Løpsmarka

**Løpsmarka** er et tettsted og forstad til Bodø kommune i Nordland. Tettstedet har  innbyggere per 1. januar , og ligger omtrent seks kilometer nordøst for Bodø sentrum.

Løpsmarka er på 3.-plass blant Norges mest tettbefolkede områder med  innbyggere per kvadratkilometer, etter Hålandsmarka () i Sola kommune og tettstedet Oslo ().

## Referanser
Håkvik

**Håkvik** (nordsamisk: *Ginnasluokta*) er et tettsted i Narvik kommune i Nordland. Tettstedet har  innbyggere per 1. januar , og ligger omtrent fem kilometer sør for Ankenes og ca. 13 kilometer sør for Narvik sentrum.  Håkvik har en barneskole med ca 170 elever.

## Referanser
Toshiki Kaifu

**Toshiki Kaifu** (1931–2022) var en japansk politiker som var Japans 76. og 77. statsminister fra august 1989 til november 1991. Siden 1998 representerte han partiet Det demokratiske parti.

Kaifu ble født i Nagoya i Aichi prefektur på øyen Honshu, og ble utdannet i jus ved Wasedauniversitetet i Tokyo i 1954. I 1960 ble han som den yngste representanten valgt inn i det japanske underhuset for partiet Japans liberaldemokratiske parti. Han har siden sittet i 16 sammenhengende perioder i underhuset. I 1976 og 1985 var han utdanningsminister før han i 1989 ble statsminister. I februar 1991 gikk han av som statsminister og ble erstattet av Kiichi Miyazawa. I 1994 forlot han Japans liberaldemokratiske parti og ble leder i det nydannede partiet Shinshinto. Etter flere parti-sammenslåinger ble han igjen medlem av Japans liberaldemokratiske parti i 2003.

## Referanser


## Kilder
* The World Political Forum – Toshiki Kaifu (engelsk)  Besøkt 16. mars 2015

## Eksterne lenker
*
Måken

**Måken** (russisk: Чайка, *Tsjaika*) er et skuespill den russiske dramatikeren og novelleforfatteren Anton Tsjekhov skrev i 1895.

Som så ofte ved Tsjekovs helaftenstykker, har ikke stykket noen enkel hovedrolleinnehaver, men viser de emosjonelle og kunstneriske konfliktene mellom de fire hovedkarakterene: den kreative og skarpe Nina, den dalende stjerne Irina Arkadina, hennes sønn, den symbolistiske dramatikeren Konstantin Treplev, og den berømte forfatteren Trigorin.

## Rolleliste

* *Irina Nikolajevna Arkadina* – en skuespillerinne.
* *Konstantin Gavrilovitsj Treplev* – Irinas sønn, en dramatiker.
* *Pjotr Nikolajevitsj Sorin* – Irinas bror.
* *Nina Mikhailovna Zaretsjnaja* – datter av en rik landeier.
* *Ilja Afanasjevitsj Sjamrajev* – en pensjonert løytnant og forvalter av Sorins eiendom.
* *Polina Andrejevna* – Iljas hustru.
* *Masja* – Ilja og Polinas datter.
* *Boris Aleksejevitsj Trigorin* – en kjent forfatter.
* *Jevgenij Sergejevitsj Dorn* – en lege.
* *Semjon Semjonovitsj Medvedenko* – en lærer.
* *Jakov* – en innleid arbeider.
* *Kokk* – en arbeider på Sorins eiendom.
* *Hushjelp* – en arbeider på Sorins eiendom.
* *Vaktmann* – en arbeider på Sorins eiendom.

## Eksterne lenker
* 
* 
* 
* ''The Seagull'', gutenberg.org
* ''Die Möwe'', gutenberg.spiegel.de (oversatt av August Scholz)]
Kirsebærhagen

**Kirsebærhagen** (russisk: Вишнёвый сад) er et teaterstykke i fire akter av Anton Tsjekhov. 

«Komedien» ble uroppført i Moskva 30. januar 1904 ved Konstantin Stanislavskijs Moskva kunstnerteater.

## Handling
Stykket handler om godseieren Ranevskaja og hennes aristokratiske familie. Familiegodset er belånt opp til pipene og skal selges på auksjon for å innfri gjelden. Som en del av godset er det en stor og kjent kirsebærhage.

I løpet av stykkets gang får familien mulighet til å redde kirsebærhagen og holde godset intakt ved å selge det til en nyrik bonde som tidligere har vært ansatt av familien. Gjennom å gifte bort en av familiens døtre til den nyrike bonden, kan godset holdes i familien. Men Ranevskaja tror helt til det siste at alt skal kunne løse seg uten den fornedringen det innebærer å la en tidligere ansatt ta over familiens gods. Stykket ender med at familien må reise fra godset mens kirsebærhagen hugges ned.

## Tolkning
Godsets kirsebærhage er et symbol på den russiske adelen. Lik den vakre hagen, som ikke lengre gir avkastning, har adelen ikke lengre noen nyttig funksjon i det russiske samfunnet ut over det rent dekorative, og vil som hagen hogges ned til slutt.

Historikeren Orlando Figes tolker stykket ut fra at Tsjekhov var en liberalt innstilt person med tro på at tekniske framskritt og samfunnsmessige endringer vil ha en positiv virkning på menneskene. Hans intensjon med *Kirsebærhagen* var å lage en satire som avdekket myten om den gode, gamle tida. Eksempelvis holder madame Ranjevskaja panegyriske taler fulle av klisjeer om den lykkelige barndommen på godset, til tross for at hun forlot det for lenge siden for å more seg i Paris.

## Roller

* *Fru Ranevskaja*
* *Anja* – hennes datter, 17 år
* *Varja* – hennes adopterte datter, 27 år
* *Leonid Gajev* – Ranevskajas bror
* *Lopakhin* – kjøpmann, tidligere bonde
* *Peter «Petia» Trofimov* – student, rundt 29 år
* *Simeonov-Pisjtsjik* – jordeier og aristokrat
* *Charlotta Ivanovna* – Anjas guvernante
* *Jepikhodov* – bokholder
* *Dunjasja* – tjenestepike
* *Firs* – eldre tjener, 87 år
* *Jasja* – en ung tjener
* *En landmåler*
* *En landsstryker*
* *Stasjonsmesteren*
* *Postmesteren*
* Gjester, musikanter med flere

## Litteratur
* Orlando Figes: *Natasha's Dance. A cultural History of Russia*. Picador, New York 2002 ISBN 0-312-42195-8
* Herta Schmid: *Strukturalistische Dramentheorie: semantische Analyse von Čechows «Ivanov» und «Der Kirschgarten»* (= *Scripten*, bind 3).  Scriptor, Kronberg (Taunus) 1973, ISBN 3-589-00032-5 (avhandling ved *Universität Konstanz*, det filosofiske fakultetet 1972, 518 sider, under tittelen *Der Bedeutungsaufbau des Dramas als Anzeichen der Gattung*).

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* ''Der Kirschgarten'', spiegel.de. *Kirsebærhagen* i tysk oversetting
* ''Вишнёвый сад'', Wikisource på russisk, originaltekst
Nils m/Skils

**Nils m/Skils** (født 1980 **Nils Bjelland Grønvold**) er en norsk rapper fra Gjerdrum på Romerike. Han er best kjent som improvisatør innen sjangeren, men er også en aktiv låtskriver. 

## Solokarriere
Grønvold startet å rappe i 1994 i en alder av 14 år. Ett år senere startet han og to venner trioen Point. Kort tid etter dannet Nils og Storebror (hans makker fra Point) et rap-kollektiv med blant andre Rissimo, Makaber Kadaver, JænDMæn, Dj Neekoh, Dj Kaffka og Droolian. Sammen kalte de seg RatPack. Kort tid etter oppstarten vant Grønvold også sin første battle, Rock The Spot 2003. 

Samme høst ble han invitert med på turné for Rikskonsertene av Skranglebein. Mens Ratpack var et hobbyprosjekt, gjorde Grønvold og Skranglebein flere omfattende turneer for Rikskonsertene og Kulturell skolesekk i årene 2004 og 2005. Samtidig ga han med Point ut sin første demo for salg fra hånd til hånd, *Demo'n*, og vant flere battles (Battle i Sentrum  ’04 og ’05, Straight Spittin’). Da Ratpack gikk hver til sitt i 2005 fant medlemmene fra Romerike (Grønvold, Storebror, Rissimo, JænDMæn, dj Neekoh og Droolian) sammen i konstellasjonen RIP Crew (Rossin I Pølsa). Gruppa har siden starten av vært lite aktiv, til tross for opptredener bl.a på Bylarm og Rockefeller. Storebror sluttet som rapper i 2007. Som soloartist slapp Grønvold sin første mixtape, *Ventings* i 2006. Han fulgte opp med *Ventings 2* i 2007, før hans offisielle debut-album, *Undergrunnslegende,* kom i 2009. 

De siste tre årene har Nils m/Skils også utgjort en tredel av improvisasjonsgruppa Stor Overraskelse, som hovedsakelig jobber innen event-markedet. De andre medlemmene er Skranglebein (rap) og Droolian (beatbox). Blant jobbene Nils m/Skils har spilt er Roskildefestivalen, NRKs Idrettsgalla og Fritt Ords Ærespris.

Nils m/Skils har sammen med Rissimo de siste årene arrangert battles i Oslo gjennom Skeez TV.

## Diskografi
* *Point – Demo`n* (A 2004)
* *[[Ventings Mixtape]]* (S 2006)
* *Ventings 2 Mixtape* (S 2007)
* *[[Undergrunnslegende]]* (S 2009) (CD og DVD)
* Rett rundt hjørnet (2015)
* 777 Walkover (2017)
* Overflod av Bars (2018)
* Overflod av Bars 2 (2019)
* Ei Saa Peittää (2019)

## Eksterne lenker
*  Nils m/Skils offisielle hjemmeside
*  Offisiell nedlastningsside for albumet "Undergrunnslegende" (Krever registrering)
*  MySpace-side
* Rapper Profile on VerseTracker
Moskva kunstnerteater

**Moskva kunstnerteater** (russisk: Московский художественный театр им. А. П. Чехова) er et teater som ble grunnlagt i 1897 av
Konstantin Stanislavskij og Vladimir Nemirovitsj-Dantsjenko.

Teateret ble fort kjent etter at det oppførte Anton Tsjekhovs fire hovedverk i nært samarbeid med forfatteren.

Teaterbygningen befinner seg i nærheten av Tverskaja-gaten, bare et par kvartaler nordvest for Den røde plass.

## Eksterne lenker
*
Arkeologiåret 1828

**Arkeologiåret 1828** er en oversikt over blant annet utgravninger, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkeologi i 1828.

## Utforskninger

## Utgravninger

## Funn

## Publiseringer
* Det prøyssiske vitenskapsakademiet starter utgivelsen av *Corpus Inscriptionum Graecum* med August Böckh som redaktør.

## Fødsler
* 17. april – Johanna Mestorf, tysk arkeolog, museumsdirektør og professor (død 1909)
* 2. mai – Désiré Charnay, fransk oppdager og arkeolog (Mexico og Mellom-Amerika) pioner innen bruk av fotografi for å dokumentere oppdagelsene sine (død 1915)
* 24. september – Girolamo Torquati, italiensk historiker og arkeolog (død 1897)
* 14. desember – Arsenio Crespellani, italiensk arkeolog og numismatiker (død 1900)
* Frank Calvert, utvandret engelsk amatørarkeolog (død 1908)

## Dødsfall


Fil:Crespellani Arsenio.jpg|Arsenio Crespellani(1828–1900)


## Referanser


## Se også
Tre søstre

***Tre søstre*** (russisk: Три сестры) er et skuespill av den russiske dramatikeren og novelleforfatteren Anton Tsjekhov. Konstantin Stanislavskij og hans Moskva kunstnerteater uroppførte stykket 31. januar 1901 i Moskva.

Stykket er et naturalistisk stykke om forfallet innen den privilegerte klassen i Russland, og deres  søken etter meningen med livet i det moderne verden. Det beskriver tilværelsen og forhåpningene til Prozorov-familien og de tre søstrene Olga, Masja og Irina, og deres bror Andrej. Familien er utilfredse og frustrerte med sine liv. Søstrene vokste opp i Moskva og har en urban og moderne bakgrunn, men de siste elleve årene har de bodd i en liten landsens by.

I stykket får Moskva en symbolsk betydning for søstrene som drømmer tilbake til tiden der og hele tiden snakker om deres ønske om å kunne vende tilbake. For dem er representerer Moskva lykken og det perfekte liv. Utover i stykket blir det klart at de aldri kommer til Moskva, og søstrene må se at deres drømmer forblir fjerne og uoppfylte.

## Filmatiseringer (utvalg)
*1966 – *[[The Three Sisters (1966)|The Three Sisters]]*

## Eksterne lenker
* 
* Tysk oversettelse i Projekt Gutenberg
* Hellmuth Karasek: «Die Poesie des ungelebten Lebens», *Der Spiegel*, 06. februar 1984
Badenweiler

**Badenweiler** er en tysk kommune i distriktet Breisgau-Hochschwarzwald i delstaten Baden-Württemberg, sørvest i Schwarzwald. Stedet ligger ca. 30 kilometer sør for Freiburg, 10&nbsp;km fra grensen til Frankrike  og 20&nbsp;km fra den franske byen Mulhouse.

Badenweiler ligger på 425 moh i vakre omgivelser beskyttet av Blauen (1164 moh), og klimaet er svært gunstig. Dette, og stedets varme mineralbad (21°C) trekker årlig til seg ca. 5&nbsp;000 besøkende.

## Personligheter
Den russiske forfatteren Anton Tsjekhov døde her 15. juli 1904.

## Bilder

Badenweiler1900.jpg|Badenweiler omkring 1900


## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Badenweiler — bilder og historie
Stanislav Sjusjkevitsj

**Stanislav Stanislavovitsj Sjusjkevitsj** (1934–2022) var en belarusisk politiker og vitenskapsmann. Han var formann for Belarus’ øverste sovjet i perioden 1991–1994, og dermed landets første statsoverhode etter uavhengigheten fra Sovjetunionen.

Som politiker støttet Sjusjkevitsj frie markedskrefter og demokratiske reformer, og spilte en nøkkelrolle i opprettelsen av Samveldet av uavhengige stater, blant annet gjennom Minsk-avtalen.

Det siste valget til øverste sovjet var i 1991 og kommunistpartiet fikk flertall av setene mens folkefronten tok 10 % av plassene. Landets ledelse ved oppløsningen av Sovjetunionen var ikke forberedt på uavhengighet. Ledelsen i Belarus støttet kuppmakerne i Moskva i august 1991. Lederen for landets øverste sovjet gikk av og fysikkprofessor Sjusjkevitsj ble ny leder. Sjusjkevitsj førte en politikk med vekt på nasjonal selvstendighet og moderate reformer. Folkefronten ville ha omfattende reformer som ble blokkert av gamle kommunistpartimedlemmer som satt i nøkkelposisjoner. Landet sluttet seg til Samveldet av uavhengige stater (SUS) 8. desember 1991.

Folkefronten innledet i 1992 en kampanje for å få gjennomført en folkeavstemning om nyvalg til nasjonalforsamlingen, kravet om folkeavstemning ble avvist i 1992 og påny i 1993, slik at valgte representanter ble sittende ut perioden til det ordniære valget i 1995. Statsminister Vjatsjaslaŭ Kebitsj var landets reelle leder mens Sjusjkevitsj ble redusert til en hovedsakelig symbolsk figur. Sjusjkevitsj irriterte nasjonalforsamlingen blant annet ved å hevde en selvstendig linje overfor Russland og han ble forsøkt felt i 1993. I november 1993 anklaget Aleksandr Lukasjenko, leder for antikorrupasjonskomiteen, Sjusjkevitsj og Kebitsj for korrupsjon. Sjusjkevitsj ble på bakgrunn av disse anklagene presset til å gå av i januar 1994 og ble erstattet av Mjetsjyslaw Hryb (en av Kebitsjs allierte). I nasjonalforsamlingen stemte 209 (inkludert Folkefronten) for å avsette Sjusjkevitsj, mens stemte 36 stemte mot.

Før sin presidentperiode var Sjusjkevitsj en fremstående vitenskapsmann og medlem av det belarusiske vitenskapsakademiet. Han hadde doktorgrad i fysikk og matematikk.

Stanislav Sjusjkevitsj ble innlagt på sykehus på intensivavdelinh i april 2022, grunnet covid-19. Han døde i Minsk natt til 4. mai.

## Referanser


## Litteratur
* 
*

## Eksterne lenker
*
Bodil Skjånes Dugstad

**Bodil Skjånes Dugstad** (1927–2021) var en norsk lærer, skoledirektør og Ap-politiker fra Trondheim.

Hun var lærerutdannet og var skoledirektør i Sør-Trøndelag i 1982–1992. I perioden deltok hun i utredningsarbeidet om senket skolestartalder. 

Hun var vararepresentant på Stortinget for Sør-Trøndelag i perioden 1973&ndash;1977. Fra 1973 til 1975, under Trygve Brattelis andre regjering, var Dugstad statssekretær i  Kirke- og undervisningsdepartementet.

Hun var datter av Ivar Skjånes. I 2002 utga hun en bok om sin far kalt *Røde dager og blå timer*. Hun ble ridder av St. Olavs Orden i 1993 for «fortjeneste av norsk skole og musikkliv». Hun var medlem av Trondheim bystyre, styreleder for Trondheim symfoniorkester, styremedlem ved Nasjonalgalleriet og hadde en rekke andre offentlige verv. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Arkeologiåret 1827

**Arkeologiåret 1827** er en oversikt over blant annet utgravninger, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkeologi i 1827.

## Utgravninger
*17. mai – Helgenen Cuthberts kiste i Durhamkatedralen blir åpnet av James Raine.
*Yorkshire Philosophical Society begynner utgravninger av St Mary's Abbey, York, før byggingen av Yorkshire Museum på deler av området.
*Første dokumenterte utgraving av Snape i det østlige England.
*Caspar Reuvens, professor i arkeologi ved Universitetet i Leiden, begynner utgravningene av Forum Hadriani, et viktig romersk funnsted i Nederland. Utgravningene fortsetter til inn i 1830-årene.

  

## Fødsler

|-
|Februar || 18. || Heinrich Karl Brugsch || tysk || egyptolog  ||align=center| ||align=center|1894 ||

|Mars ||11. || Édouard Piette || fransk || paleontolog og arkeolog  ||align=center| ||align=center|1906 ||
|-
|rowspan=2|April ||5. || Karl Bomansson || finsk || historiker, statsarkivar og arkeolog ||align=center| ||align=center|1906 ||

|14. || Augustus Henry Lane Fox Pitt Rivers || engelsk || etnolog og arkeolog  ||align=center| ||align=center|1900 ||
|-
|Mai || 8. || Francesco Rossi || italiensk || egyptolog  ||align=center| ||align=center|1912 ||

|September ||4. || Julius Magnus Petersen || dansk || grafiker som benyttet kobberstikk og kunstarkeolog  ||align=center| ||align=center|1917 ||
|-
|Desember || 23. || Jens Lieblein || norsk || egyptolog ||align=center| ||align=center|1911 ||
|}

## Dødsfall

|-
|Oktober ||30. || Henry Salt || engelsk || kunstner, reisende, diplomat og egyptolog ||align=center| ||align=center|1780 ||

| || ||Louis Allier de Hauteroche || fransk || numismatiker  ||align=center| ||align=center|1766 ||
|}

## Referanser
Kronotrop

**Kronotrop** er en effekt som påvirker hjertefrekvensen. Medikamenter har positiv kronotropeffekt når de fører til at hjertet slår raskere, og de har negativ kronotropeffekt hvis hjertet slår langsommere.

## Referanser
Ari Rasilainen

**Ari Petteri Rasilainen** (født 18. februar 1959 i Helsingfors) er en finsk dirigent. Han har tidligere ledet Kringkastingsorkestret.

Rasilainen er utdannet fra Sibelius-akademiet i Helsingfors, der han studerte direksjon under Jorma Panula. I Berlin har han også studert direksjon under Arvid Jansons og fiolin under Aleksander Labko. Før han ble dirigent spilte Rasilainen i det finske kringkastingsorkesteret og i Helsingfors Symfoniorkester.

Rasilainen begynte sin karriere som dirigent i 1985 i Villmanstrand. Han var gjestedirigent for symfoniorkesteret i Tammerfors inntil 1994, da han ble dirigent for Kringkastingsorkestret i Norge. Rasilainen dirigerte Kringkastingsorkesteret til 2002. Samtidig ledet han fra 1994 til 1998 også symfoniorkesteret i Jyväskylä og fra 1999 til 2000 sinfoniettaen i  Björneborg. Etter å ha avsluttet sitt engasjement i Norge gikk Rasilainen til stillingen som generalmusikkdirektør for Staatsphilharmonie Rheinland-Pfalz. Han opptrer samtidig med andre orkestre, blant annet Aalborg Symfoniorkester der han er gjestedirigent. Rasilainen har også dirigert orkesteret ved Finlands nasjonalopera i Helsingfors.

Rasilainen har medvirket til mer enn 50 CD-innspillinger.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Biografi fra nettstedet ''Klassika''.
* Rasilainen, Ari i *Uppslagsverket Finland*
Anders Løvlie

**Anders Løvlie** (født 1977)  er en norsk jurist og sangartist, mest kjent under artistnavnet **DJ Løv**. Han er best kjent som den ene halvdelen av pop/rap-duoen Ravi og DJ Løv, sammen med Ivar Christian Johansen (Ravi). 

Ravi og DJ Løv ga ut to album og flere singler. Duoen ble nominert til fire Spellemannpriser under 2004- og 2005-utdelingene, to Alarmpriser under 2005- og 2006-utdelingene og til Edvard-prisen 2005 i klassen populærmusikk for «Dødsøt». Løvlie valgte å holde en lavere offentlig profil enn Ravi.

Løvlie har tidligere jobbet som advokatfullmektig og var blant annet medforsvarer for en av de tiltalte under straffesaken etter NOKAS-ranet. Han er i dag professor ved Institutt for offentlig rett ved Det juridiske fakultet ved Universitetet i Oslo og forsker innen strafferett og straffeprosess. Ved siden av stillingen ved universitetet har Løvlie tidligere vært engasjert som advokat i Advokatfirmaet Elden og har også blitt advokat med møterett for Høyesterett. 

Løvlie har også vært sekretær for det regjeringsoppnevnte juryutvalget som vurderte endringer i juryordningen i Norge.

## Diskografi
### [[Ravi og DJ Løv]]
* *Lekr butik* (NOK, 2004) 
* *Den nye arbæidsdagn* (Epic/Sony BMG, 2005)
* *Svartvit feat. DJ Mud (2017)*

## Bibliografi
* «Argumenter for og mot juryordningen», *Kritisk juss*, nr. 1, 2009, s. 81-100
* «Beviskrav i fartssaker. Lov og rett», *Norsk juridisk tidsskrift*, årg. 48, nr. 3, 2009, s. 166-180
* Med Kristian Brandt «Prøveløslatelse råtten gulrot, spådomskunst og menneskerettighetsbrudd?», *Tidsskrift for strafferett*, årg. 4, nr. 1, 2004, s. 88-107

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Hjemmseside UiO
Andreas Bullen

**Andreas Bullen** (født 10. april 1976) er en norsk jurist og forfatter. Bullen er partner i advokatfirmaet Wiersholm. Han er tidligere stipendiat ved Institutt for offentlig rett ved Det juridiske fakultet ved Universitetet i Oslo der han forsket innen disiplinene skatterett og selskapsrett. I 2010 forsvarte han doktorgraden «Arm's length transaction structures: Recognising and restructuring controlled transactions in transfer pricing» som mottok Mitchell B. Carroll Prize av International Fiscal Association og European Academic Tax Thesis Award av EU-kommisjonen og den europeiske skatteprofessorforeningen.

## Bibliografi
* «Et skråblikk på Høyesteretts dom i Statoil Angola (Rt 2007 s 1025)», *Skatterett*, årg. 27, nr. 2, 2008, s. 110–142
* «Konvertible obligasjoner og fritaksmetoden: Dekomponering eller vesentlighetsvurdering?», *Skatterett*, årg. 26, nr. 2, 2007, s. 102–130
* Norsk nasjonalrapport, i *Towards a Homogeneous EC Direct Tax Law*, Amsterdam: International Bureau of Fiscal Documentation, 2007, s. 261–307. ISBN 9789087220037
* Norsk nasjonalrapport, i *Cahiers de droit fiscal international Volume 92b: Conflicts in the attribution of income to a person*, Amsterdam: Sdu Fiscale & Financiële Uitgevers, 2007, s. 489–510. ISBN 9789064762420 
* «The Norwegian Response to the EFTA Court Judgment in the Fokus Bank Case», *European Taxation*, årg. 47, nr. 6, 2007, s. 273–280
* Norsk nasjonalrapport, i *Direct tax rules and the EU fundamental freedoms: origin and scope of the problem; National and Community responses and solutions*, Nicosia: Federation Internationale de Droit Europeene, 2006,s. 311–333. ISBN 9963932002
* og Bettina Banoun: «EF-domstolens dom i Cadbury Schweppes (sak C-196/04): En spiker i kisten for NOKUS-beskatning i EØS», *Revisjon og Regnskap*, årg. 75, nr. 7, 2006, s. 43–49
* *EU, EØS og skatt – De fire friheter og direkte beskatning*, Gyldendal Akademisk, 2005. ISBN 8205344906
* «Norwegian Withholding Tax Contrary to Rules on Free Movement of Capital in EEA Agreement – Decision of the EFTA Court of 23 November 2004», *European Taxation*, årg. 45, nr. 2, 2005, s. 75–77

## Referanser


## Eksterne lenker

* Bullens hjemmeside ved UiO
Vitalij Tsjurkin

**Vitalij Ivanovitsj Tsjurkin** (russisk: Виталий Иванович Чуркин; født 21. februar 1952 i Moskva, død 20. februar 2017 i New York) var en sovjetisk, senere russisk diplomat. Han var Russlands FN-ambassadør fra 1. juni 2006 til sin død.

Tsjurkin var Russlands ambassadør til Belgia i perioden 1994–1998 og deretter til Canada fra 1998 til 2003. Fra 2003 til 2006 var han reisende ambassadør for det russiske utenriksdepartementet.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*