open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Carl Clauberg

**Carl Clauberg** (født 28. september 1898 i Wupperhof, død 9. august 1957 i Kiel) var en tysk SS-lege som under andre verdenskrig utførte forsøk på mennesker i den beryktede blokk 10 i Auschwitz. Han var utdannet gynekolog, men drev også som allmennlege.  

Clauberg ble dømt til 25 års fengsel i Sovjet for krigsforbrytelser, men ble løslatt i 1955 i et fangeutvekslingsprogram og blr sendt tilbake til Tyskland.  

## Liv og virke
Clauberg deltok som soldat i infanteriet under første verdenskrig og ble tatt til fange av britene i 1917. Han utdannet seg til lege etter krigen og meldte seg inn i NSDAP i 1933. Han ble også medlem av SS hvor han hadde graden *[[Gruppenführer]]*.

Under krigen forsket han på en pille til SS-soldatene hvis de ønsket en rask og smertefri død, hvis de for eksempel hadde blitt tatt til fange og ikke ville røpe noe. Dette klarte han ikke med en gang, men han prøvde ut ulike steriliseringsmetoder på jødiske kvinner og menn. For kvinnene førte dette til smerter i eggstokkene og i magesekken, disse ble da tatt ut og sendt til Berlin for nærmere undersøkelse. For menn var det testiklene som ble fjernet. De som ble gitt dødspillen, led en langsom og smertefull død. Han lot også pasienter stå ved et røntgenapparat i flere minutter i strekk med strålen mot kjønnsorganene. Disse ble gasset etterpå fordi stråleskadene hemmet videre arbeid. Clauberg ble røpet da han sendte rapport om pillen til Berlin.

I 1945 ble han fanget av sovjetiske styrker og fraktet til Sovjetunionen. I 1948 ble han dømt til 25 års fengsel for krigsforbrytelser, men han ble løslatt allerede i 1955 i forbindelse med et fangeutvekslingsprogram mellom Sovjet og Vest-Tyskland. I Tyskland gjenopptok han karrieren som gynekolog, men reaksjoner fra overlevende førte til at han ble arrestert og stilt for retten på nytt i Tyskland. Han hadde på denne tiden blitt alkoholiker og snakket stolt om sine eksperimenter under krigen. Han snakket hånende om overlevende som krevde at tyske myndigheter skulle frata ham legelisensen. Clauberg døde i fengsel før rettssaken kom i gang.

## Referanser
Yang Zhongjian

**Yang Zhongjian**  (kinesisk: 杨钟健, pinyin: *Yáng Zhōngjiàn*; født 1. juni 1897 i Hua i Shaanxi i Qing-Kina, død 15. januar 1979 i Beijing), også kjent som **C.C. ''(Chung Chien)'' Young**, var en av Kinas fremste paleontologer. 

Yang tok slutteksamen fra det geologiske fakultet ved Pekinguniversitetet i 1923, og doktorgraden i 1927 fra Universitetet i München i Tyskland. Han var professor ved den geologiske oppmåling ved Beijinguniversitetet og Xi'ans Nordvestuniversitet. Yangs vitenskapelige arbeid var viktig for opprettelsen av Det kinesiske institutt for virveldyrpaleontologi og paleoantropologi i Beijing, som huser en av verdens viktigste samlinger innen disse områder. Han var direktør både der og ved Beijings naturhistoriske museum. 

Yang hadde oppsynet med innsamling av og forskning på dinosaurer i Kina fra 1933 til inn i 1970-årene. Han var involvert i noen av verdens viktigste fossilfunn, som av prosauropodene *[[lufengosaurus]]* og *[[yunnanosaurus]]*, ornitopoden *[[tsintaosaurus]]*, og den kjempestore sauropoden *[[mamenchisaurus]]*, så vel som av Kinas første   stegosaur *[[chialingosaurus]]*. 

## Litteratur
* Dong Zhiming: *Dinosaurian Faunas of China*, Beijing: China Ocean Press, 1992 ISBN 3-540-52084-8
Wanshan Qundao

**Wanshan Qundao** (tradisjonell kinesisk: 萬山群島; forenklet kinesisk: 万山群岛;  pinyin: *Wànshān qúndǎo*, som betyr «Ti tusen høyders øyer», på engelsk kalt *Myriad Islands Archipelago*), kjent som *Ladrones Islands* (tyvenes øyer) fra 1500-tallet til 1800-tallet, er en øygruppe på 104 øyer som er del av byprefekturet Zhuhai i provinsen Guangdong i Folkerepublikken Kina.

Øyene ligger sør og sørvest for Hongkong i Sør-Kina-havet. Den største av øyene, Dangan, har fjellpartier som minner om fjellene i Hongkong.

Blant øyene i øygruppen er:
* Dangan Liedao (Dangan Dao og Zhiwan Dao) – 13,2 kvkm og den største av øyene, 200 fastboende.
* Dawanshan Dao
* San Men Liedao
* Wai Lingding Dao –  et turistmål med naturskjønne områder og templer
* Beijian Dao
* Yuejiawei
* Daguishanlian Dao
* Dahao
* Miaowan Dao – 1,46 kvkm med en liten fiskerbefolkning. Fyret på øya ble bygd av britene i 1884
* Daxi
* Guishan – var før en base for Folkets frigjøringshær fra 1950-årene
* Zhongxinzhou
* Niutou
* Dazhizhu
* Huangmao
* Xiaozhizhu
* Sanjiao
* Jiaopeng
* Erzhou
* Donggao – 4,62 kvkm og 500 innbyggere

## Økonomi
Øyenes økonomi er hovedsakelig basert på fiske. Det er også en voksende turisme. Omkring 350.000 turister besøker øyene hvert år.
Det spekuleres på om det kan være olje i havbunnen sør for øyene.

## Turistmål
* A-Ma-tempelet på Wanshan
* Floating Cobbles Bay – Wanshan
* Son-Soliciting Springs – Dongao
* Wen Tianxiang Park – Guishan
* Monument til martyrene fra Guishan-krigsskipet  – Guishan
* Xiafengbukten – Miaowan
* Dangan landsby – Dangan

## Transport
* Ferge fra Zhuihai til Guishan, Wai Lingding, Dangan, Dongao og Wanshan
* Rask/langsom ferge til Guishan, Wai Lingding, Xiangzhou
* Sightseeingferger fra Zhuhai

## Eksterne lenker
*
Gordon C. Zahn

**Gordon C. Zahn** (født 7. august 1918 i Milwaukee i Wisconsin i USA, USA, død 9. desember 2007 i Wauwatosa i  Wisconsin) var en amerikansk sosiolog.

Gordon C. Zahn tok doktorgrad i sosiologi i 1952 ved Catholic University of America i USA, og var fra 1953 til 1967 professor for sosiologi ved Loyola University i Chicago. Fra 1967 til 1980 underviste han ved University of Massachusetts i Boston. I 1968 ble han president for *[[American Catholic Sociological Society]]*.

Han var en av grunnleggerne av Pax Christi i USA.

Gordon C. Zahn er blant annet blitt kjent for en biografi om den østerrikske antinazisten og militærnekteren  Franz Jägerstätter, som ble henrettet av nazistene. På grunnlag av denne boken ble det laget en spillefilm, Axel Cortis «Der Fall Jägerstätter».

Jägerstätter ble saligkåret den 36. oktober 2007 i Linz i Østerrike, altså før Zahn, den mann som mer enn noen annen hadde gjort ham kjent, døde. 

## Verker
* *Catholic opposition to Hitler*. Washington D.C., 1970
* *Chaplains in the RAF*. Manchester Univ. Press, Manchester 1969
* *Die deutschen Katholiken und Hitlers Kriege*. Styria, Graz u. a. 1965
* * In Solitary Witness: The Life and Death of Franz Jägerstätter * / *Er folgte seinem Gewissen. Das einsame Zeugnis des Franz Jägerstätter*. Styria, Graz, 1967
* *Franz Jägerstätter. Märtyrer aus Gewissensgründen*. Pax Christi Tirol, Innsbruck 1987

## Om Gordon Zahn
* *Let Us Now Praise Gordon Zahn*, av Michael Gallagher, Sign of Peace, Ordinary Time 2003 (pp. 11-14).
* ''Zahn, 84, fought for peace'', av Marie Rhode, Milwaukee Journal Sentinel, 9. desember 2007

## Referanser
Wudang

:*Wudang er også en kortform for [[Wudangfjellene]]*. 
** Wudang ** (kinesisk: 乌当区, pinyin: *Wūdāng Qū*)  er et distrikt i byprefekturet Guiyang i provinsen Guizhou i Folkerepublikken Kina. 

Det har et areal på 962,4&nbsp;km² og teller ca. 305&nbsp;200&nbsp;innbyggere (2003). 

## Eksterne lenker
* Informasjonsside
Our Lady of the Mississippi Abbey

**Our Lady of the Mississippi Abbey** er et nonnekloster nær Dubuque i Iowa. Søstrene der er medlemmer av cistercienserordenens striktere observans (trappister). Klosteret ligger ca. 16 km sør for Dubuque. 

Om lag 30 nonner bor i klosteret (2007), og de delrer sitt daglige liv mellom korbønn og privat bønn, «lectio divina» og fysisk arbeid, alt i henhold til Benedikts regel. Abbediet livnærer seg for det meste av å lage søtsaker som for eksempel konfekt, men det drives også organisk landbruk på dets eiendommer i hellingene ned mot Mississippielven. 

Abbediet ble grunnlagt i 1964 da det ankom 13 søstre som var utsendt fra Mount St. Mary’s Abbey i Wrentham i Massachusetts. 
  
I 1999 opprettet abbediets søstre et datterkloster i Norge. Det skjedde på  Tautra i Nord-Trøndelag. De første søstrene var fem søstre fra Mississippi Abbey og to norske søstre fra andre klostre. I mars 2006 ble Tautra Mariakloster et autonomt priorat.

## Eksterne lenker
* 
* Trappistine Creamy Caramels
Singsongpiker

**Singsongpiker**, best kjent under den engelske betegnelsen **Sing-song girls**, er den vestlige terminologi for prostituerte i Kina på 1800-tallet og tidlig på 1900-tallet. Uttrykket er særlig knyttet til Shanghai selv om det var et helt alment fenomen, og alternativt ble disse unge kvinnene også kalt **Flower girls** (blomsterpiker).  

Forut for Xinhairevolusjonen i 1911 var det mulig for en kinesisk allerede gift mann å finne seg en konkubine i den hensikt å få en sønn med henne. Noen familier hadde bare døtre, og en annen hustru var da påkrevet for å føre familienavnet videre. En mannlig arving var viktig også av den grunn at det innen konfucianismen var viktig at den eldste sønn foretok rituelle offer som et uttrykk for familiens barnlige pietet overfor foreldre og forfedre.Dette var en skikk som kunne holdes i hevd også uten den første hustrus samtykke. Ektemannens handling her var lovbeskyttet. Den ble ikke regnet som utroskap så lenge det var et tiltak for å føre familienavnet videre – noe som etter kinesisk skikk bare skjer gjennom den mannlige linje. Det vanlige var å forvente at hustru og annenhustru kom overens med hverandre i samme hushold.Det var stedvis nokså utbredt at mannen valgte seg konkubinen/annenhustruen blant syngende geji. Yiji sang sanger for å tiltrekke seg menns oppmerksomhet i den hensikt å bli utvalgt til annenhustruer.Fra og med 1860 erstattet "changsan(長三)"-prostituerte(Sing-song girl) gradvis geji or yiji.

De vestlige besøkende som så disse syngende kvinner var usikre på hva de skulle kalle dem, ettersom det ikke ville være riktig å betrakte dem som prostituerte. Slik oppstod uttrykket *Sing-Song-Girls*. Men det er også en annen versjon til navnets opphav. Ifølge en roman fra 1892 av Han Bangqing hang uttrykket sammen med at de unge kvinnene ble kalt *xi sang* 先生 på den stedlige wu-dialekten. 

## Se også
*Yiji

## Referanser
Arne Anda

**Arne Anda** (født 25. april 1894 på Klepp, død 15. november 1984) var kinamisjonær tilknyttet Norsk Luthersk Misjonssamband). Etter misjonsskole og et studieopphold i USA kom han til Kina som misjonær i 1920 (Zhenping), og så til Mandsjuria i 1932 (Qiqihar). Han var igjen i Kina 1946-49. Deretter var han forkynner i Norge.

I 1933 grunnla han en misjonsstasjon i Zhalantun (Chalantun) i Mandsjuria, og to år senere ble stasjonshuset bygget. Den første dåpen i Mandsjuria ble holdt der 15. april 1934. I 1946 ble stasjonen evakuert. Generelt hadde katolske misjonærer større suksess enn protestantiske misjonærer i Zhalantun.

Han var gift med læreren Randi Anda, født Friestad, (1898–1999) fra Egersund. Randi Anda var lærer og tjente i Kina sammen med mannen.

Ekteparet Anda fikk to barn, en sønn og en datter.

## Referanser


## Litteratur
* Hvem - hva - hvor i Norsk Luthersk Misjonssamband : NLM-leksikon / Tobias Salmelid, 1998, 

## Eksterne lenker
* Hvem, hva, hvor i Norsk Luthersk Misjonssamband
Randi Anda

**Randi Anda** (født **Friestad**; 29. desember 1898 i Egersund, død 7. mai 1999) var kinamisjonær tilknyttet Norsk Luthersk Misjonssamband. Hun var gift med kinamisjonæren Arne Anda, og virket som  misjonær i  Kina fra 1920 til 1938.

Tilbake i Norge ble hun politisk engasjert i Kristelig Folkeparti, og ble vararepresentant for Rogaland til Stortinget i stortingsperiodene 1954–1957, 1958–1961, 1961–1965 og 1965–1969.

## Se også
* Kvinnelige misjonærer i Kina

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Hvem, hva, hvor i Norsk Luthersk Misjonssamband
Lapu Lapu-monumentet

**Lapu Lapu-monumentet** er en 20 meter høy minnestatue av bronse reist i Punta Engaño på øya Mactan i provinsen Cebu på Filippinene, til ære for datu Lapu-Lapu, som slo tilbake de angripende spanjoler og drepte  den portugisiske oppdagelsesresende Ferdinand Magellan i 1521.

## Eksterne lenker

*  Lapu-Lapu Shrine (foto)
Svenska Missionen i Kina

**Svenska Missionen i Kina** var et svensk luthersk misjonsselskap som ble opprettet i mai 1883.

Før misjonsselskapet ble organisert, dro den svenske misjonær Erik Folke i januar 1887 ut til  Kina for første gang. Noen måneder etter ble *Kommittén för Svenska Missionen i Kina* (SMK) opprettet. Erik Folke fikk i Shanghai ordnet med det store og koordinerende misjonsselskapet China Inland Mission at svensk misjon skulle få et felt sentert rundt byen Pingyang i provinsen Shanxi. 

I 1888 flyttet Folke noe sørover i provinsen og begynte misjon rundt Yuncheng. Opiumasylvirksomhet var en viktig del av arbeidet. Feltet ble etterhvert utvidet til å omfatte et større område på begge sider Den gule flod i hjørnet mellom sørvestre og sørlige Shanxi, det østlige Shaanxi og det vestligste Henan. 

Under bokseropprøret i Kina så misjonærene seg nødt til å rømme feltet. De kom snart tilbake etterpå, og i 1918 ordinerte de sin første kinesiske pastor. 

I 1945 forlot mange svenske misjonærer landet på grunn av den politiske situasjonen. I 1949 forsøkte de gjenværende å komme seg ut av Kina, og de siste var ute i løpet av 1951.
East Haven

**East Haven** er en liten by i New Haven County i Connecticut i USA. Ved folketellingen i 2010 hadde byen 29 257 innbyggere. Byen ligger bare tre minutter med bil fra sentrum av den meget større nabobyen New Haven.

Hele det tettbygde New Haven-området, som består av 22 byer og småbyer, har en samlet befolkning på 571.310.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Lucia di Lammermoor

***Lucia di Lammermoor*** er en italiensk opera i tre akter av Gaetano Donizetti fra 1835.

Den handler om en lord Henry, som er i unåde ved det skotske hoff og ser et giftemål mellom søsteren Lucia og lord Arthur Bucklaw som redningen. Men Lucia har forelsket seg i lord Henrys dødsfiende sir Edgar Ravenswood.

Librettoen til operaen ble skrevet av Salvatore Cammarano etter Walter Scotts roman *The Bride of Lammermoor* fra 1819. Operaen ble uroppført på Teatro San Carlo i Napoli den 26. september 1835.

Flere av operahistoriens største sopraner har gestaltet Lucia, blant annet Kristina Nilsson, Adelina Patti, Nellie Melba Amelita Galli-Curci, Toti dal Monte og Maria Callas.

Rollen som Lucia regnes som en av de aller største og mest krevende for en koloratursopran, ikke minst på grunn av den 15 minutter lange galskapsscene som hun har rett før hun dør.

## Viktigere roller
**Lord Henry Ashton* – (baryton)
**Lucia Ashton* – (sopran)
**sir Edgar Ravenswood* –  (tenor)

## Litteratur
* Norbert Miller: *Maria di Rohan.* I *Pipers Enzyklopädie des Musiktheaters.* Bind 2: *Werke. Donizetti – Henze.* Piper, München&nbsp;/ Zürich 1987, , s.&nbsp;1–9.
* Charles Osborne: *The Bel Canto Operas of Rossini, Donizetti, and Bellini*, Portland, Oregon 1994. Amadeus Press. 

## Eksterne lenker

* 
* 
* 
*
Charles Waring Darwin

**Charles Waring Darwin** (født 6. desember 1856, død  28. juni 1858) var det siste av barna til Charles Darwin og Emma Darwin. Han var deres tiende barn og sjette gutt. 

Gutten skal ha blitt født «without the full share of intelligence».  

Charles Darwin fryktet allerede at det nære slektskap mellom hans og Emmas familier bidro til barnas svekkelse på forskjellige områder, og dette var en frykt som fant sitt uttrykk også i hans hovedverk «The Origin of Species» der Darwin raser mot de «onde» følger av innavl. Emma Darwin var 48 år da han ble født. Barnet har sannsynligvis hatt Downs syndrom, en tilstand som den gang ikke var medisinsk beskrevet. Dette baseres på et fotografi som William Erasmus Darwin tok av barnet og moren, og i tillegg på familiens observasjoner av barnet.

Charles Waring Darwin var 18 måneder gammel da han døde av skarlagensfeber.Darwin skrev i sin journal: «Poor dear Baby died».

## Referanser
Lutheran Churches of the Reformation

**Lutheran Churches of the Reformation** (**LCR**) er et luthersk trossamfunn i USA som ble stiftet i 1964 av grupper med røtter i Missourisynoden.

LCR står for en konservativ, gammelluthersk kristendom med sterk betoning av lokalmenighetenes selvstendighet. Man benytter utelukkende King James bibeloversettelse. I 1979 brøt en gruppe med LCR og opprettet *Fellowship of Lutheran Congregation*, som senere kom til å gå inn i kirkefellesskap med Concordia Lutheran Conference. Til forskjell fra dette senere samfunnet aksepterer LCR at prester har et sekulært arbeid ved siden av prestetjenesten.
Våren 2006 syntes det som om det banet seg frem et skisma innen LCR. Noen menigheter har forlatt samfunnet etter en strid som blant annet har berørt spørsmål om presteembedet.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Konfesjonelle lutherske kirker i USA
Móric Esterházy

**Móric Grev Esterházy de Galantha** (1881-1960) var en ungarsk aristokrat og politiker som var landets statsminister i noen få måneder under første verdenskrig, etter István Tiszas fall.  Hans reformforsøk ble forpurret av Tiszas konservative styrker, og han søkte raskt om avskjed. Han ble erstattet av den svake regjeringen til Sándor Wekerle.

Etter krigen trakk han seg tilbake og drev sin landeiendom. I 1931 ble han igjen innvalgt i det ungarske parlamentet for Det kristne økonomiske parti. og ble partiets medlem i den viktige finanskomiteen. Han emigrerte til Østerrike i 1956 og døde i 1960.

Móric Esterházy var bestefar til forfatteren Péter Esterházy (1950- ).

## Referanser
Jinpingmei

***Jinpingmei*** (kinesisk: 金瓶梅, pinyin: *Jīn Píng Méi*, omtrent *Plommeblomstringen i den gyldne vase*) er en kinesisk klassisk roman som ble til sent i Ming-dynastiet, muligens rundt 1610, under Wanli-keiserens vanstyre. Den er kjent for sine erotiske og tildels pornografiske passasjer. Forfatteren benyttet et kunstpseudonym, og er derfor kun kjent som  *Lanling Xiaoxiao Sheng* 蘭陵笑笑生 (= «den smilende student fra Lanling»). Kanskje skyldes anonymiseringen av forfatteren av romanen kunne oppfattes som kritisk mot samfunnets mektige. 

Romanen ble lenge regnet med som én av Kinas fire store klassiske romaner. En rekke detaljer og henspillinger i romanen går til *[[Fortellinger fra myrlandet]]*, en annen av de fire klassikere.

Boktittelen, som kan gjengis som *Plommeblomstringen i den gyldne vase*, spiller på navnene til de tre kvinnelige hovedpersoner:
* Pan *Jin*lian 潘金莲 (*Gyldne lotus*), 
* Li *Ping*’er 李瓶兒 (*Lille vase*), og
* Peng Chun*mei* 龐春梅 (*Vårplommeblomstring*).
 
Tittelen er også et ordspill med en seksuell komponent. 

Romanen kretser rundt Ximen Qing 西門慶, en korrupt sosial streber og vellystig kjøpmann som er rik nok til å holde seg med en rekke hustruer og konkubiner.

En historiefaglig interessant side ved boken er dens eksakte og usminkede beskrivelse av livet i Ming-dynastiet. De fattiges kår beskrives med samme nøyaktighet som livet i de høyere samfunnslag og livet i det keiserlige hoff. Likeså gjengis alle språklige nivåer; teksten spenner fra det ekstremt vulgære, via enkel dagligtale og helt til de offisielle skrivelsers formelle språkstil. Forfatteren skildrer med stor saksforstand det daglige liv, klærne, matskikkene, de seksuelle praksiser, begravelsesskikkene og meget annet. Jing Ping Mei betraktes som den viktigste sosialkulturelle kilde fra det senere Ming-dynastiets tid.

Romanen anses som pornografisk i Folkerepublikken Kina. 

## Litteratur
*Friedrich Alexander Bischoff: *Djin Ping Meh. Epitome und analytischer Namenindex gemäß der Übersetzung der Brüder Kibat*. Verlag der Österreichischen Akademie der Wissenschaften, Wien 1997, ISBN 3700126417.
*Friedrich Alexander Bischoff: «Chinese Concepts of Afterlife According to the Djin Ping Meh», i: *Sitzungsberichte der Österreichischen Akademie der Wissenschaften, Philosophisch-historische Klasse* 713:145–156 (2004)
* Jörn Brömmelhörster: *Chinesische Romanliteratur im Westen: eine Übersetzungskritik des mingzeitlichen Romans Jing ping mei* (Chinathemen Bd.&nbsp;50), Brockmeyer, Bochum 1990, ISBN 3-88339-817-9
Xu Xin-stiftelsen for jødiske studier

**Xu Xin-stiftelsen for jødiske studier** er et forskningsinstitutt stiftet 23. november 2007 og tilknyttet universitetet i Nanjing i Folkerepublikken Kina. Stiftelsen er oppkalt etter professor Xu Xin, leder for universitetets institutt for jødiske studier, og kjent for sin forskning om Kaifengjødene og kinesisk jødedom generelt. Stiftelsen gir utmerkelser og tilbyr stipender for studenter og unge fakultetsmedlemmer fra  instituttet for jødiske studier for deres forskningsarbeid. 

## Eksterne lenker
Stiftelsen av Xu Xin Jewish Studies Foundation
Jacques Clément

**Jacques Clément** (født ca. 1565–1567 i Serbonnes i Burgund i Frankrike, drept 1. august 1589 i Saint-Cloud) var en dominikanermunk som stakk i hjel kong Henrik III av Frankrike.

Clément var en brennende tilhenger av den katolske liga som hjalp ham med planleggingen av kongemordet. Den  31. juli 1589 forlot han Paris og reiste med noen brev til kongen som oppholdt seg i sitt hovedkvarter Saint-Cloud. Mens kongen leste brevene som Clément hadde overrakt ham, stakk  Clément kniven i ham. De tilstyrtene vaktene drepte Clément på stedet; kong Henrik døde av sine sår den påfølgende dag. 

Cléments lik ble kvartert og brent.

## Referanser
Manuel L. Quezón

**Manuel Luis Quezón y Molina** (født 19. august 1878 i Baler i Generalkapteinskapet Filippinene, død 1. august 1944 i Saranac Lake i New York i USA) var en filippinsk politiker med spanske røtter.

Quezon y Molina studerte ved Colegio de San Juan de Letran og deretter ved Santo Tomás-universitetet, begge i Manila. Han begynte som advokat i 1903. Etter to år ble han guvernør for provinsen Tayabas (idag kalt provinsen Quezon). I 1906 kom han med i landets første parlament.

I 1935 ble han valgt til president for Filippinene, som da fortsatt var underlagt USA. I  1941 flyktet han på grunn av den  japanske okkupasjon til USA, der han ledet eksilregjeringen.

Byen Quezon City og provinsen Quezon er oppkalt etter ham.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Natur- og miljøvernlisten

**Natur- og miljøvernlisten** var en lokal liste som stilte til valg i Oslo kommune.

Noen av initiativtagerne var kunstneren Adolph Denis Horn, legen og jazzmusikeren Fred Lange-Nielsen, arkitekten P.A.M. Mellbye, ingeniøren Lars Eie og aktivisten Ulf Christensen. Filosofen Arne Næss så på Natur- og miljøvernlisten som en «midlertidig partidannelse» for å få andre partier til å konkurrere om miljøbevisste velgere.

Natur- og miljøvernlisten var ment å favne politisk bredt og hadde ikke noe bestemt program. Listeforslaget inneholdt mange kjente navn, hvorav mange bad seg fritatt eller viste seg ikke å være valgbare.

Ved kommunevalget i 1971 fikk listen 3&nbsp;836 stemmer og ett mandat i bystyret for perioden 1972–1975. Både Arne Næss og Hallvard Rieber-Mohn bad seg fritatt, så Sverre M. Fjelstad trådte inn i bystyret med Lars Eie som vara. Det ble dannet en arbeidsgruppe for å bistå bystyrerepresentanten. Listen fikk også flere utvalgsverv. Listen inngikk ikke i noe flertall i bystyret, men stemte med sentrumspartiene ved konstitueringen. P.A.M. Mellbye møtte senere i bystyreperioden.

Natur- og miljøvernlisten fikk 2&nbsp;325 stemmer ved valget i 1975 og mistet sitt mandat.

## Referanser
Beidaihe

**Beidaihe** (kinesisk: 北戴河区, pinyin: *Běidàihé qū*) er et bydistrikt i byprefekturet Qinhuangdao øst i provinsen  Hebei i Folkerepublikken Kina. Distriktet er på 70 km²&nbsp;og har ca. 70&nbsp;000&nbsp;innbyggere. Den har ti kilometer lange badestrender. 

Baidaihe er et kjent badested, og mange medlemmer av politbyrået i Det kinesiske kommunistparti tilbringer sommerferien på strendene her. Noen av strendene av reservert for privilegerte partifolk og betalingssterke utenlandske turister. Beidaihes byområde minner mer om en vestlig badeby enn en kinesisk kystby. 

Dessuten er Beidaihe kjent blant ornitologer ettersom den er et landested for trekkfugler. 

## Historie
Beidaihe fikk betydning som badeby da engelske ingeniører som bygget jernbanestrekningen  Tianjin–Shanhaiguan begynte å komme dit for hvile. Utlendinger og rike kinesere bygde villaer her. Under bokseropprøret ble de brent ned, men nye ble oppbygd senere. Etter 1949 ble Beidaihe feriested for arbeidere, og det ble bygget en rekke sanatorier. Også ledende funksjonærer som Jiang Qing kom dit.

## Administrative enheter
Beidaihe består av to subdistrikter og to storkommuner:

*Subdistriktet Xishan (西山街道);
*Subdistriktet Dongshan (东山街道);
*Storkommunen Haibin (海滨镇);
*Storkommunen Daihe (戴河镇).

## Samferdsel
Beidaihe er stoppested på den viktige jernbanelinen Jinghabanen som løper fra Beijing til Harbin via blant annet Tianjin, Tangshan, Shenyang og Changchun.

## Eksterne lenker
* Kinas Rimini
* Ornithologische Höhepunkte Nordchinas
* The Beach
* Beidaihe – Migration Hub of the Orient
Guizhouuniversitetet

**Guizhouuniversitetet** (forkortelse: **Gui Da** 贵州大学;  pinyin: **Guizhou Daxue**) er et statlig universitet i Guiyang, hovedstaden i provinsen Guizhou i Folkerepublikken Kina.

Forgjengerinstitusjonen, *Guizhou Institute of Higher Learning*, ble grunnlagt i 1902. Dette instituttet ble senere tredelt og ble til Guizhous provinsuniversitet, det statlige kollegium for landbruk og ingeniørvesten, og det statlige Guizhouuniversitet.

I 1997 ble Guizhouuniversitetet konsolidert med landbrukshøyskolen, Guizhous kunsthøyshole og kaderskolen for landbruksopplæring.

I 2004 ble dette universitetet på nytt sammensmeltet med en annen høyskole og dannet det nåværende  Guizhou-universitetet.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Hjemmeside på kinesisk
* Hjemmeside på engelsk
Mancheng

**Mancheng** (kinesisk: 满城县 pinyin: *Mànchéng Xiàn*) er et fylke i provinsen Hebei i   Folkerepublikken Kina. Det er administrativt del av byprefekturet Baoding, og har 374.320 innbyggere (1999).

Mancheng er en forstad nordvest for Baoding.

## Kulturminner
Mancheng er særlig kjent for gravmælene til Liu Sheng og hustruen Dou Wan. Liu Wan var beryktet for sin nteresse for alkohol og kvinner, og ble sagt å ha fått rundt 120 sønner. Gravmælene  går under betegnelsen *[[Han-gravene i Mancheng|Graven til prins Jing av Zhongshan]] (Liu Sheng)* (*Zhongshan Jing wang mu*, 中山靖王墓). Her er også Zhang Rous grav (1189–1268) (*Zhang Rou mu* 张柔墓). De ble i 1988 henholdsvis 2006 oppført på listen over kulturminner i Folkerepublikken Kina. 

De draktene av jade som Liu Sheng og Dou Wan ble gravlagt i, er nå (2010) på museum i Xuzhou i provinsen Jiangsu.

## Administrative enheter
Subdistrikter:
*Huiyang (惠阳街道)

Storkommuner:
*Mancheng (满城镇), Daceying (大册营镇), Shenxing (神星镇), Nanhancun (南韩村镇)

Kommuner:
*Fangshunqiao (方顺桥乡), Yujiazhuang (于家庄乡), Xiantai (贤台乡), Yaozhuang (要庄乡), Bailong (白龙乡), Shijing (石井乡), Tuonan (坨南乡), Liujiatai (刘家台乡)

## Referanser


## Litteratur
* Zhongguo shehui kexueyuan kaogu yanjiusuo, Hebei sheng wenwu guanli chu: *Mancheng Hanmu fajue baogao* 滿城汉墓发掘报告 [Ausgrabungsbericht Han-Gräber in Mancheng]. Beijing: Wenwu chubanshe 1980 (2 bind.)
* Thomas Jansen: „Die Felsengräber von Mancheng und das höfische Leben zur Zeit der Westlichen Han-Dynastie (206 v. Chr. – 9 n. Chr.)“, in: *China, eine Wiege der Weltkultur: 5000 Jahre Erfindungen und Entdeckungen*, Hrsg. Arne Eggebrecht. Mainz am Rhein: von Zabern 1994, ISBN 3-8053-1683-6 (S. 85–95)
* *[[Cihai]]*; Shanghai: Shanghai cishu chubanshe 2002, ISBN 7-5326-0839-5
* *[[Zhongguo da baike quanshu]]: Kaoguxue*. Beijing: Zhongguo da baike quanshu chubanshe 1986

## Eksterne lenker
* Mancheng gumu - Zhang Rou mu
Qingyuan (Baoding)

**Qingyuan** (kinesisk: 清苑县, pinyin: *Qīngyuàn Xiàn*)  er et fylke i provinsen Hebei i Folkerepublikken Kina. Det er administrativt del av byprefekturet Baoding. 

Fylket har 660&nbsp;000 innbyggere (2006).
## Historie
Under vestlige Jin ble fylket **Fanyu** (樊舆县) opprettet i 265, men det bestod ikke lenge, og snart ble dette territoriet en del av fylket **Lexiang** (乐乡县), som var understilt Gaoyang (高阳国). Under nordlige Wei i 477 ble Qingyuan fylke (清苑县) opprettet, underordnet kommanderiet Gaoyang (高阳郡). Under nordlige Qi ble i 556 fylkene Qingyuan, Lexiang, Fanyu og Beixincheng forent til Yongning fylke (永宁县), senere omdøpt til Lexiang. Under Sui-dynastiet i 598 ble Lexiang fylke omdøpt til **Qingyuan**.

Under Song-dynastiet ble i 981 fylket omdøpt til **Baozhai** (保塞县) og underordnet Baozhouprefektur (保州). Under det jurchenske Jin-dynastiet ble fylket igjen kjent som **Qingyuan**.

Under mongolsk styre (Yuan-dynastiet) ble fylket underordnet Shuntiankretsen (顺天路), som ble omdøpt til Baoding-kretsen (保定路) i 1257. Under Ming-dynastiet ble i  1368 Baoding-kretsen forvandlet til Baodingprefekturet (保定府).

Etter Xinhai-revolusjonen i 1912 ble prefekturet nedlagt, og bare rådet gjensto, men neste år ble rådene avskaffet, så i 1913 ble Baoding-prefekturet opphevet og Qingyuan fylke gjenskapt.

I 1949 ble det gjort en territoriell avgrensning mellom byen Baoding og Qingyuan fylke (Baodings ytre byvoll ble grensen), og de styrende organene i fylket flyttet fra byen Baoding til landsbyen Zhonzhan. I oktober 1958 ble fylkene Qingyuan, Tangxian og Wandu slått sammen til Tangxian, hvis administrasjonsete lagt til det tidligere administrative sentrum av Wandu fylke. I desember 1958 ble Qingyuan-distriktet (清苑区) opprettet i Tangxian. I 1960 ble Qingyuan, Wanxian og Mancheng slått sammen til det nye Qingyuan. I 1961 ble fylkene gjenskapt innenfor 1958-grensene.

I 1968 ble Baoding spesialregion, som også omfattet Qingyuan fylke, omdøpt til Baoding område (保定地区). Ved et dekret fra Folkerepublikken Kinas statsråd datert 23. desember 1994 ble Baoding distrikt og Baoding by til Baoding bydistrikt.

Den 8. mai 2015 ble Qingyuan omgjort til et fylke.

## Administrative enheter
Qingyuan består av 13 storkommuner og fem kommuner.

**Storkommuner**:
*Qingyuan (), Ranzhuang (), Yangcheng (), Weicun (), Wenren (), Zhangdeng (), Dazhuang (), Zangcun (),Baituan (),  Shiqiao ()， Donglü (), Heqiao (),Wangting ()

**Kommuner**:
*Beidian (), Lizhuang (), Beiwangli (), Suncun (), Yanzhuang ()

## Referanser
Qingyuan

**Qingyuan** kan sikte til:

*En by på prefekturnivå i provinsen Guangdong som heter Qingyuan
*Byen Baoding i Kina, som tidligere het Qingyuan
*Et bydistrikt i provinsen Jiangxi som heter Qingyuan
*Et fylke i provinsen Hebei som heter Qingyuan
*Et fylke i provinsen Zhejiang som heter Qingyuan
*Et autonomt fylke i provinsen Liaoning som heter Qingyuan
Oleg Stefan

**Oleg Stefan** (født 1959) er en sovjetisk, russisk og amerikansk filmskuespiller. Han har opptrådt i internasjonalt kjente fjernsynsserier som blant annet *[[Frasier]]* og *[[JAG (TV-serie)|JAG]]*. Han hadde også en rolle i Robert De Niros *[[The Good Shepherd (film)|The Good Shepherd]]*.

Stefan emigrerte til USA i 1992.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Blokk 10

**Blokk 10** var en blokk i Auschwitz i Tyskland under andre verdenskrig. Den ble brukt til forskjellige medisinske eksperimenter av blant andre legen Carl Clauberg, som forsket på metoder til å sterilisere kvinner uten å foreta operative inngrep.

## Se også
* Enhet 731

## Referanser
Joe Flynn

**Joseph «Joe» Flynn** (født 8. november 1924 i Youngstown i Ohio i USA, død 19. juli 1974 i Beverly Hills i California) var en amerikansk skuespiller og komiker.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Fanside med fotos
Ames

**Ames** er en by i Story County i Iowa i  USA med 50&nbsp;731 innbyggere. Om lag halvparten er studenter (2000). Byen ble oppkalt etter kongressmannen Oakes Ames som hadde stor innflytelse under byggingen av den transkontinentale jernbanelinjen som går gjennom Ames. Ames ligger ca. 48&nbsp;km nord for Des Moines, delstatens hovedstad.

Iowa State University of Science & Technology ligger i Ames, likeså det amerikanske landbruksdepartementets National Animal Disease Center.

## Kjente personer fra Ames
* Sara Paretsky, forfatter
* Peter Schickele, musiker
* Charles Dodge, komponist
* Richard Hayward, musiker
* Ted Kooser, dikter
* Nick Nolte, skuespiller
* Leslie Hall, musiker/komiker

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Peter Schickele

**Peter Schickele** (1935–2024) var en amerikansk komponist, musiker (fagottist) og parodist. Han er kjent for sitt alter ego som professor ved «University of Southern North Dakota» og hans humoristiske komposisjoner.

## Liv og virke
### Bakgrunn, utdannelse
Peter Schickeles foreldre innvandret fra Elsass til USA. Han ble født i Midtvesten, i Ames i Iowa, der faren underviste jordbruksøkonomi på Iowa State University. 

Han vokste opp i Washington DC og i Fargo i Nord-Dakota. I Fargo gikk han på Fargo Central High School, komposisjonslære studerte han under Sigvald Thompson ved Fargo-Moorhead Symphony Orchestra.

Deretter gikk han på Swarthmore College der han fikk en grad i musikk i 1957. Han gikk der samtidig med Ted Nelson, og satte musikk til hans eksperimentelle film *The Epiphany of Slocum Furlow*. Dette var hans første filmmusikk. 

Han ble så uteksaminert fra The Juilliard School i 1960 med mastergrad i musikkomposisjon. Han studerte komposisjon under Roy Harris og Vincent Persichetti.

### Karriere
Fra 1961 til 1965 underviste han selv på The Juilliard School i New York.

Han skapte den fiktive skikkelsen P.D.Q. Bach. Han ble oppgitt å være en lenge ukjent slektning av Johann Sebastian Bach og som hadde utvandret til Amerika. Stadig vekk skulle Schickele «oppdage» nye gamle verker av P.D.Q. Bach og utgav dem og uroppførte dem ved sine navngjetne julekonserter i Carnegie Hall. Blant disse er *Oh Little Town of Hackensack, Iphigenia in Brooklyn, Oedipus Tex, A Little Nightmare Music*.

Schickele komponerte også under eget navn, da mer seriøse verker. Over hundre verker inngår i denne siden av hans virke, men med den store suksess P.D.Q. Bach hadde, kom det seriøse i skyggen i almenheten. I 1960-årene skrev han musikk for en rekke folkemusikere, blant andre gitaristen og sangerinnen Joan Baez. Han var del av kammerrocktrioen Open Window og skrev også med den musikken til og spilte i oppføringer av revyen *[[Oh! Calcutta!]]* av 1969.

Han hadde et langvarig radioprogram kalt *Schickele Mix*.

Han døde den 16. januar 2024 i en alder av 88 år i sitt hjem i Bearsville i Ulster County i delstaten New York.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Xinye

**Xinye** (kinesisk: 新野, pinyin: *Xīnyě Xiàn*) er et fylke i det autonome prefekturet Nanyang i provinsen Henan i Folkerepublikken Kina. Xinye ligger sørvest i Henan; sønnenfor følger  Xiangfan, som ligger i provinsen Hubei.

Befolkningen var på  innbyggere i 1999.

## Administrative enheter
**Storkommunene** Chengguan, Waizi, Chengjiaoxiang, Wuxing, Wangzhuang, Lihepu, Shi'an, Shayan, Wangji, Xindianpu, Shangzhuan, Qian'gaomiao, Wangji

## Referanser
Dengzhou

:*Dengzhou er også et eldre navn for byen [[Yantai]] i [[Shandong]].*

**Dengzhou** (kinesisk: 邓州; pinyin: *Dèngzhōu*) er et byfylke i byprefekturet Nanyang i provinsen Henan i Kina. I 2005 hadde den en befolkning på ca. 119&nbsp;036.

## Kulturminner
Baligang-funnstedet (*Baligang yizhi*, 八里岗遗址) fra sen steinalder og pagoden ved  Fusheng-tempelet (*Fusheng si ta*, 福胜寺塔) er oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner. 

## Samferdsel
Kinas riksvei 207 løper gjennom fylket. Denne viktige trafikkåren begynner i Xilinhot i Indre Mongolia nær grensen til Mongolia, løper sørover og ender i Hai'an, en by som ligger i Xuwen fylke sør på Leizhouhalvøya i provinsen Guangdong.

## Eksterne lenker
* 
* Neolithic Baligang, Henan Province
* Baligang yizhi
* Fusheng sita
* Fusheng sita
Zhalantun

**Zhalantun ** eller **Zalantun** (kinesisk: 扎兰屯, pinyin: *Zhālántún *) er et byfylke med en befolkning på  (1999) i Hulunbuir i Indre Mongolia i Folkerepublikken Kina. Det ligger i den nordøstlige utkant av Indre Mongolia, i et område som før ble regnet til det nordlige Mandsjuria.  

Byen var tidligere kalt **Bùtèhā** 布特哈, og ble et administrativt senter under Kangxi-tiden.  I 1929 fikk den navnet **Yalu fylke** (雅鲁 *Yǎlǔxiàn*) ettersom Yaluelven renner her, men i 1933 ble den **Zhalantun banner** (扎兰屯旗 *Zhālántún Qí*).  I 1983 opphørte den som banner og ble byfylke og del av byprefekturet Hulunbuir.

Zhalantuns økonomi er primært tuftet på jordbruk, husdyrhold, skogbruk og turisme (området har stor naturskjønnhet).

## Naturpark
Zhalantun nasjonalpark (扎兰屯风景名胜区) ligger her. Hexingten i parken er på UNESCOs Global Network of National Geoparks.

## Samferdsel
### Jernbane
Harbin–Manzhouli-banen krysser gjennom onrådet.

### Vei
Kinas riksvei 111 løper gjennom området, på sin vei fra Beijing via Chifeng til Jiagedaqi i provinsen Heilongjiang.

## Norsk misjon
I 1933 grunnla misjonæren Arne Anda fra Det norske lutherske Kinamissionsforbund en misjonsstasjon i Zhalantun. Den ble evakuert av de norske misjonærene i 1946 på grunn av at det var umulig å fortsette arbeidet under det kommunistiske styret som ble innført med den sovjetiske invasjon i august 1945. Allerede under den tiden japanerne hadde hersket, ble det gradvis mer og mer vanskelig å drive misjonen. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Woodbridge (Connecticut)

:*For byen med samme navn i England, se [[Woodbridge (Suffolk)]]*

**Woodbridge** er en by i  New Haven County i Connecticut i USA med cirka 8&nbsp;983 innbyggere (2000).

Den ligger nordvest for New Haven og tilhører tildels denne byens tettbygde område som har over 500&nbsp;000 innbyggere.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Japanologi

**Japanologi** og **japanstudier** er uttrykk som benyttes om det historiske og kulturelle studium av Japan; noen steder regnes også det rene språkstudiet som en gren innen japanologien. 

I Europa kan faget tilbakeføres til Nederland, og har sine røtter i nederlendernes virksomhet på Dejima ved Nagasaki i Edoperioden. I 1872 ble  Asiatic Society of Japan grunnlagt i  Yokohama av folk som Ernest Satow og Frederick Victor Dickins, og dette var en viktig milepæl i utviklingen av forskningsdisiplinen internasjonalt. 

## Eksterne lenker
* ''electronic journal of contemporary japanese studies''
* European Association for Japanese Studies
Sigrun Woodhouse

**Sigrun Woodhouse** født **Omestad** (født 1908 i Vestre Moland, død 1997 i Australia) var en kinamisjonær tilknyttet Norsk Luthersk Misjonssamband. Hun var utdannet sykepleier. Hun var  misjonær i Kina (fastlandet) 1934-46 og 1949-51, Hongkong 1951-1952, og på Taiwan 1952-54. Hun kom som NLMs første misjonær til Taiwan for å arbeide i Mackay Hospital i Taipei, og evangelisere utenom sin arbeidstid der. 

Hun reiste til Australia i 1955 og startet pleiehjem, og ble i 1962 gift med Bertie Charles Woodhouse. Hun var Frelsesarmésoldat på Tasmania fra 1994. 

## Bok
* *Sigrun forteller*: En selvbiografi av Sigrun Woodhouse, 1997
Red Wing

**Red Wing** er en by i Goodhue County i Minnesota i USA, ved elven Mississippi. Befolkningen var i 2000 på 16 116. Mange av nybyggerne som etablerte seg her var svensker og nordmenn, og den lutherske amerikanske misjonsorganisasjonen Hauge Synode Kinamissionsforbund etablerte et seminar for utdannelse av misjonærer her.

## Vennskapsbyer
* Kongsberg i Norge.  
* Ikata i Japan 
* Quzhou i Kina

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Sakai

**Sakai** (堺市; *Sakai-shi*) er en by i prefekturet Osaka i Japan. Siden middelalderen har byen vært en av Japans viktigste og største havnebyer. Den er nå (2006) landets 14. mest folkerike by.

## Historie
Den nåværende by ble definert som by i 1889. Men den har fortidsminner fra 400-tallet, og gravhaugen Daisen Kofun, som antas å romme graven til keiser Nintoku, er verdens største i volum. Byen er nå kjent blant annet for sine kjøkkenkniver.  

I Muromachiperioden var Sakai en av Japans rikeste byer. Den ligger ved Osakabukten ved utløpet av Yamato-elven. Sakai ble styrt av sine kjøpmenn. Den berømte Zenbuddhistiske presten Ikkyu bodde her. I Sengoku-perioden ble byen besøkt av katolske prester, blant annet av Frans Xavier (1550). 

Etter europeernes komme ble Sakai et handelssenter for ildvåpen, og daimyoen Oda Nobunaga var en av de større kunder. Han forsøkte senere å ta makten i hele Japan, men blant annet Sakai motsatte seg det. Dermed brente han ned byen. Etter Nobunagas død kom en av hans menn, Toyotomi Hideyoshi, til makt. Sakai ble på nytt en velstående by i hans regjeringstid. 

Sen no Rikyu, kjent som den fremste mester innen den japanske te-seremonien, var opprinnelig kjøpmann i Sakai. Byen ble et av hovedsentrene for te-seremonien i Japan. 

Sakai forble et viktig handelssentrum i Edoperioden, men da var det bare innlandshandel som var tillatt av Tokugawaregjeringen (Bakufu (sakoku)- politikken). Da denne epoken tok slutt kom det igjen vestens folk til Sakai, men på grunn av kulturkollisjonen kom det til sammenstøt mellom borgere og franske sjøfolk fra skipet ''Dupleix''. Noen franskmenn ble drept, og de ansvarlige japanere ble dømt til å begå selvmord ved seppuku. Denne hendelsen er blitt kjent som Sakai-hendelsen, (堺事件; *Sakai-jiken*).

Sakai ble sterkt skadet av bombing under annen verdenskrig. 
## Referanser

## Eksterne lenker
* Sakai offisiell webside
Joe Buff

**Joe Buff** er en amerikansk forfatter som skriver spenningsromaner om den amerikanske marine. Hans romaner har handling som utspiller seg i årene 2011-2012. 

## Bibliografi
* *Deep Sound Channel*, 2000
* *Thunder in the Deep*, 2001
* *Crush Depth*, 2002
* *Tidal Rip*, 2003
* *Straits of Power*, 2004
* *Seas of Crisis*, 2005

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Wang Ming

**Wang Ming** (kinesisk: 王明, pinyin: *Wáng Míng*, opprinnelig ***Chen Shaoyu*** 陈绍禹, født  23. mai 1904 i Jinzhai i Anhui i Kina, død 27. mars 1974 i Moskva i Sovjetunionen), var en ledende kommunistpolitiker i Kina. Han var det kinesiske kommunistpartiets fungerende generalsekretær 1931-1932 og dessuten leder for gruppen av de 28 bolsjeviker.

Wang var i 1930-årene en av kommunistpartiets viktigste motstandere av Mao Zedong, fordi Mao hadde avveket fra direktivene fra  Komintern og ortodoks  marxisme-leninisme. Konkurransen mellom Wang og Mao reflektertere maktkampen mellom Sovjetunionen og Komintern på den ene side, og det kinesiske kommunistparti på den annen, om hvilken retning den kinesiske revolusjon skulle ta.

Wang studerte ved Sun Yatsen-universitetet i Moskva og ledet fra 1931 det kinesiske kommunistpartis delegasjon ved Komintern, der han ble valgt til eksekutivkommissar, presidiumsmedlem og stedfortredende direktør. I 1937 fikk Wang gjennomdrevet, mot Maos vilje (som betraktet Chiang Kai-shek som kommunistenes hovedfiende), den annen enhetsfront med   Kuomintang i kampen mot den japanske okkupasjon av Mandsjuria. I 1941 nektet han å foreta noen selvkritikk mot dette, og avlegge Mao lojalitetserklæring. I stedet fortsatte han å kritisere Maos politikk overfor Chiang Kai-shek og Japan. 

Kort etter ble han alvorlig svekket av sykdom. I en senere bok hevdet Wang at Mao hadde forsøkt å  forgifte ham. 

I 1956 dro Wang for medisinsk behandling i Sovjetunion, og vendte aldri tilbake til Kina. Han døde i 1974. 

## Referanser


## Litteratur
* Wang Ming: *Maos Betrayal,* Moskva 1979 (engelsk versjon)

## Eksterne lenker
* 
*
Hani

**Hani** (eller *Akha*; egenbetegnelse: *Haqniq*; kinesisk: 哈尼族 pinyin: *Hānízú*) er ett av de 55 offentlig anerkjente minoritetsfolkene i Folkerepublikken Kina. Ifølge folketellingen i 2000 er det 1&nbsp;439&nbsp;673 av dem i Kina, for det meste i provinsene Yunnan og Guizhou. Det er også noen hanier i Vietnam (kalt *Hà Nhì*, ca. 17&nbsp;500) og i Laos.

Deres språk tilhører de tibetoburmanske språk. 

## Eksterne lenker
* The Hani ethnic minority (kinesisk regjeringsside)
Dongping

:*Må ikke forveksles med [[Dongping-demningen]] i [[Hubei]].*
**Dongping** (kinesisk: 东平; pinyin: *Dōngpíng*) er et fylke i byprefekturet Tai'an i provinsen Shandong i Folkerepublikken Kina.

## Oldtidsfunn, kulturminner
Dongping er mest kjent for den oppdagelse som ble gjort i 2007 i et gravmæle fra Han-dynastiets tid, en serie av svært godt bevarte fresker. Oppdagelsen ble gjort under forberedelsen av bygging av et kjøpesenter. Freskene har blant annet noen av de aller eldste avbildninger av Konfucius som man kjenner til. 

Regionen har mange buddhistiske templer og noen svært bemerkelsesverdige buddhistiske inskripsjoner, tekster som opprinnelig ble innrisset under nordlige Qi men som senere ble tilføyet eller overrisset billedlige fremstillinger av Buddha på 1000-tallet.

Steinskulpturen i Baifoshan-klippegrottene (*Baifoshan shiku zaoxiang*, 白佛山石窟造像) og Hongdingshan-klippeinnskriftene (*Hongdingshan moya*, 洪顶山摩崖) ble i 2001 og 2006 oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.

## Samferdsel
Kinas riksvei 105 løper gjennom fylket. Denne viktige trafikkåren begynner i Beijing, løper sørover og ender ved kysten i Zhuhai i provinsen Guangdong. Den går innom større byer som Tianjin, Dezhou, Jining, Shangqiu, Jiujiang, Nanchang og Guangzhou.

## Kjente personer
De kjente kommunistiske politikerne Wan Li og Zhang Qingli kommer fra Dongping.

## Referanser


## Litteratur
* Ha, Jungmin. (2016) *Shaping Religious and Cultural Aspiration: Engraved Sutras in Southwestern Shandong Province from the Northern Qi Dynasty (550-577 CE), China.* Phd Dissertation. Department of Art, Art History & Visual Studies, Duke University. https://dukespace.lib.duke.edu/dspace/bitstream/handle/10161/12216/Ha_duke_0066D_13425.pdf  
* Wang, Yongbo and Ledderose, Lothar. (2014) *Buddhist Stone Sutras in China. (Vol.1) Shandong Sheng  = Shandong Province.* edited by Wang Yongbo and Lothar Ledderose.Wiesbaden : Harrassowitz ; Hangzhou : China Academy of Art Press, 2014.  

## Eksterne lenker
* Offisielle nettsider
* The valley of inscriptions at Mount Hongding, Dongping county
* Felsinschriften für die Ewigkeit
* Meditation vor großen Schriftzeichen. Heidelberger Ostasien-Wissenschaftler erforschen buddhistische Felseninschriften in China
* Baifoshan shiku zaoxiang
* Baifoshan shiku zaoxiang
* Artikkel om oppdagelsen av Dongpingfreskene
* Artikkel med billeddetaljer av freskene
Eielsen Synod

**Eielsen Synod** (opprinnelig formelt navn var **Evangelical Lutheran Church in America**) var et norsk (norsk-amerikansk) luthersk trossamfunn grunnlagt i 1846 i Jefferson Prairie i Wisconsin av en gruppe ledet av Elling Eielsen. Synoden ble oppløst i 1997. 

Synoden vektla bot, omvendelse og lekforkynnelse. Den var motstander av ritualisme, formell gudstjeneste, prestelige klær og prestelig myndighet.

Det var mindre kirkesplittelser i 1848 og 1856, og en stor splittelse i 1876. I 1876 omfattet Eielsens trossamfunn 24 pastorer, 59 menigheter og 7.500 medlemmer. Det året brøt mange av pastorene og menighetene ut og dannet Hauge Synod. Elling Eielsen og hans tilhengere fortsatte synoden under konstitusjonene av 1846 i Jackson i Minnesota. 

Eielsen Synod hadde 1500 medlemmer i ti kirker i 1953. I 1971 hadde den 75 medlemmer spredt rundt i menigheter i French Lake i Minnesota, Jackson i Minnesota, Centerville i Sør-Dakota, Taylor  i Wisconsin og Lodi i Wisconsin. I 1985 var de rundt 50 medlemmer i to kirker (Stall Norwegian Church  i Jackson og Immanuel i French Lake).http://www.adherents.com/Na/Na_281.html . Kirken i Jackson ble oppløst i 1997. 

Per 2007 gjenstår bare Immanuel som aktiv, men den er nå en selvstendig luthersk kirke.   

## Referanser


## Eksterne lenker
*History of Immanuel Lutheran Church and Eielsen Synod (2007) Updated version of below article
*History of Immanuel Lutheran Church and Eielsen Synod (1998) 
*LCMS Christian Cyclopedia Eielsen Synod
*Preus Jr., J. A. O. "Protesting Norwegians" America's Lutherans. Ed. Omar Bonderud and  Charles Lutz Columbus OH: Wartburg Press 1958. 51.
*Membership numbers
*WELS article about numbers in 1985
*A Little Lecture on Little Little-Known Lutheran Synods by Edward C. Fredrich (PDF)
Noli de Castro jr.

**Manuel «Noli» Leuterio De Castro jr.** (født 6. juli 1949 i Pola i Oriental Mindoro på Filippinene) er en filippinsk politiker og tidligere radiojournalist. Han ble valgt til senator i 2001 og til visepresident i 2004.
## Referanser
Jay Leno

**James Douglas Muir Leno** (født 1950) er en amerikansk talkshowvert. Han er også komiker, skuespiller, forfatter og produsent.

## Liv og virke
Han vokste opp i  Andover i Massachusetts. Han ble i 1992 programleder for *[[The Tonight Show]]* på NBC, etter Johnny Carson. Det ble i juli 2008 bekjentgjort at han skulle lede programmet for siste gang, 29. mai 2009. 14. september 2009 startet han et nytt show på NBC – *[[Jay Leno Show]]*, men 1. mars 2010 var han tilbake som vert for *[[The Tonight Show]]* til han sluttet i 2014. Samme år ble han inkludert i Television Hall of Fame. Han har en stjerne på Hollywood Walk of Fame.

I 2015 var han vert for Nobels fredspriskonsert.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* Jay Leno's Garage
* Jay Leno Show