open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Molbohistorie

**Molbohistorier** er historier om molboer, det vil si personer fra Mols på Jylland i Danmark. Kjennetegn for molbohistorier er at molboene anses som mindre intelligente. Tilsvarende fiktive historier finnes bl.a. om «the Wise Men of Gotham» i Storbritannia og om *kälkborgare* fra Kälkestad i Sverige.

Tidligere var historier om molboers dumheter meget utbredt under betegnelsen molbohistorier. Allerede på 1800-tallet ga en dansk prest ved navn L. R. Tuxen – Laurits Regner Tuxen (1800–1875) – ut boken *Molbohistorier, samlede og udgivne til Morskab og Underholdning for Unge og Gamle*; ifølge forlaget var boken utstyrt med mange illustrasjoner.

Betegnelsen «molbohistorier» har imidlertid også vært benyttet om fortellinger som *ikke* omhandler personer fra Mols, jfr. f.eks. utgivelsen *Indiske Eventyr og Molbohistorier, efter 10ende Bog av Somadevas Æventyrsamling*, som ble utgitt i 1878 og katalogisert av biblioteket ved Christiania Katedralskole.

Påstandene om at molboer var spesielt dumme har paralleller i andre deler av verden; eksempelvis innen den østjødiske (ashkenaziske) kulturen der det verserer en stor mengde vitser om «De vise menn i Chelm» – byen Chelm ligger i dagens Polen. I England har man tilsvarende «The Wise Men of Gotham».

## Litteratur
* Arthur Christensen (f. 1875): Molboernes vise Gerninger. 1939.
* Arthur Christensen: Dumme Folk – danske Skæmteæventyr i international Belysning. 1941. 
* Iørn Piø: *Skrønen om molboerne*. Artikel i Turistårbogen 1967. – S. 51–60, ill.
* *De gamle molbohistorier* genfortalt af Rasmus Toggerbo, illustreret af Poul Lundsgaard 43 sider, illustreret i farver. 2006. ISBN 87-85036-02-1
* *Molboerne* illustreret af Alfred Schmidt (f. 1858), ISBN 87-00-30811-0

## Referanser
Orkedalen fogderi

**Orkedalen fogderi** *(Ørchedal(en)s Fogderie)* var et fogderi i Søndre Trondhjems amt. Det grenset til Foesen og Nordmørs fogderier i vest, til Nordre Gudbrandsdalen fogderi og Nordre Østerdalen fogderi i sør og til Guldalen fogderi og Strinden og Selbu fogderi i øst. Fogderiets geografiske utbredelse dekket hele Orkladalen i distriktet Uttrøndelag.

Fra 1917 benevnt *Orkdal fogderi*.

## [[Tinglag]] på 1600-tallet
* Orkedalen tinglag
* Meldalen tinglag
* Renneboe tinglag
* Opdal tinglag

## [[Herred]]er mot slutten av 1800-tallet
* Orkedalen
* Meldalen
* Rennebu
* Opdal
Guldalen fogderi

**Guldalen fogderi** *(Gul(e)dal(en)s Fogderie)* var et fogderi i Søndre Trondhjems amt. Det grenset til Orkedalen fogderi i vest, til Strinden og Selbu fogderi i nord og øst og til Nordre Østerdalen fogderi i sør. Fogderiets geografiske utbredelse dekket hele Gauldalen i distriktet Uttrøndelag.

## [[Kirkesogn]] og [[tinglag]] på 1600-tallet
* Melhus sogn
* Hølandet sogn
* Løre og Foss tinglag
* Støren sogn
* Sognedal sogn
* Singsaas sogn
* Aalen tinglag
* Holtålen tinglag

## [[Herred]]er mot slutten av 1800-tallet
* Røros
* Aalen
* Holtaalen
* Singsaas
* Budalen
* Støren
* Soknedalen
* Horg
* Hølandet
* Flaa
* Melhus
Strinda og Selbu fogderi

**Strinda og Selbu fogderi** var et fogderi i Søndre Trondhjems amt. I 1720 ble Selbu og Tydal overført fra Stjør- og Verdal fogderi til Strinda fogderi. Strinda og Selbu fogderi bestod heretter av åtte tinglag: Strinda, Selbu, Tiller, Klæbu, Leinstrand, Byneset, Buvik og Børsa og Skaun. Fogderiene ble avviklet rundt 1900.

## Referanser
Stena Drilling

**Stena Drilling Ltd.** er et oljeserviceselskap med hovedkontor i Aberdeen i Skottland. Stena Drilling er et heleid datterselskap i det svenske Stenakonsernet. Stena Drilling har ca. 650 ansatte og virksomhet i Nordsjøen, Øst-Asia, Karibia, Sør-Amerika, Australia og Vest-Afrika. Hovedtyngden av selskapets virksomhet er innen drift, bygging og ombygging av boreplattformer.

Stenakonsernet leverte sin første boreplattform i 1984, og etablerte samtidig datterselskapet Concordia Maritime. I 1990-årene ble konsernets virksomhet innen oljeservice utvidet. Stena Drilling ble dannet gjennom oppkjøpene av Houlder Marine Drilling og Ben Line Steamers/Atlantic Drilling i henholdsvis 1989 og 1996. Disse forløperne ble etablert i midten av 1970-årene.

Administrerende direktør er Tom Welo.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Stena Drilling
Arthur Evans

**Arthur John Evans** (1851–1941) var en britisk arkeolog som er mest kjent for å ha gravd ut palasset Knossos på den Greske øya Kreta og for å ha utviklet av konseptet om minoisk kultur fra strukturer og funn som er funnet der og andre steder i det østre middelhavet. Evans var den først som definerte de etokretiske skriptene Linear A og Linear B, i tillegg til tidligere piktografiske skrifter.

Evans var sammen med Heinrich Schliemann en pioner innen studiet av den egeisk kulturen i bronsealderen. De to mennene kjente hverandre. Evans besøkte Schliemanns utgravninger. Schliemann hadde planlagt å utføre utgravninger ved Knossos, men døde før han kunne fullføre denne drømmen. Evans kjøpte lokaliteten og steppet inn for å ta kontroll over prosjektet, som fortsatt var i startgropa. Han fortsatte Schliemanns konsept av mykensk kultur, men fant snarlig ut av han trengte å skille ut dette som en egen sivilisasjon, den egeiske.

I tillegg til sine arkeologiske bidrag, oppfylte Evans en rolle i Det britiske imperiet som det ikke er et riktig ord i formell engelsk. Selv om han ikke var en profesjonell statsmann eller soldat, og var trolig aldri en betalt agent for regjeringen, han likevel forhandlet eller spilte en rolle i å forhandle uoffisielt med fremmede makter i Midtøsten. Det osmanske rike, og senere Den tyrkiske republikk, anerkjente denne rollen, ifølge ham, uformelt status som ambassadør. Han var på anmodning fra de revolusjonære folkebevegelsene på Balkan, en betydelig aktør i dannelsen av nasjonen Jugoslavia. Nasjonen sendte representanter til hans begravelsen i 1941. Denne rollen var ett av resultatene av det uformelle nettverk av bekjentskaper som ble opprettet som et resultat av det 19. århundres britiske utdanningssystemet, som Evans var en del av, så å si et grunleggende medlem.

Evans var *[[Fellow of the Royal Society]]*.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  
* 
* 
*  
*
Herman Bagger

**Herman Bagger** (født 20. juli 1800 i Lemvig, Ringkøbing i Jylland, død 24. november 1880 i Porsgrunn) var en dansk-norsk redaktør og politiker som var en ivrig talsmann for bøndenes interesser.

## Biografi
Han var sønn nr. to av distriktskirurg i Lemvig *Eggert Christian Bagger* (1768–1812) og *Claudiana Margaretha Borgen* (1774–1838). Faren druknet på vei til et sykebesøk i 1812. Herman ble jurist ved Københavns Universitet med eksamen fra 1820. I 1829 kom han til Skien, hvor han ble gift med Marthe Elise Winther (1802–1870) fra Follaug i Gjerpen. Med henne fikk han fem barn. Han arbeidet en tid som avismann i *[[Bratsberg Amtstidende]]*, for deretter å starte en ny avis *Skiensposten*. Han returnerte imidlertid snart til *Amtstidende* igjen.

## Skattesaken
Amtmannenn i Bratsberg hadde på dette tidspunkt ustendt en bestemmelse om en ny, stor skatt som skulle innkreves i hele amtet. Bagger var blitt ordfører i Gjerpen, og han oppfordret i avisen alle til å gjøre som de selv syntes hva innbetaling av denne nye skatt angikk – han oppfordret med andre ord til skattesvik. Bratsberg Amtsting vedtok at Bagger skulle for retten, hvor han fikk en mulkt på 50 spesiedaler. Dommen vakte oppstand i Telemark, og saken gikk siden til Høyesterett, hvor han ble frikjent. Saken gikk dog videre igjen til kongen, og han bestemte i 1840 at Bagger skulle betale en ny mulkt.

Ved årsskiftet 1844, grunnla han en ny avis *Bratsberg Amts Correspondent* (senere *[[Correspondenten]]*), som han drev frem til 1874, hvoretter han flyttet til Langesund. Han representerte Skien på Stortinget i årene 1848, 1851, 1854, 1862-1863, 1864, 1868-1869. I Skien var han også ordfører i flere år.

## Ettermæle
Han ble stemplet som radikaler, og som en forkjemper for et bredt folkestyre. Etter hvert ble han dog mere konservativ. *Herman Baggers gate* i Skien er oppkalt etter ham.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
GET-ligaen 2013/14

**[[GET-ligaen]] 2013-14** var den 75. sesongen i det øverste nivået i ishockey i Norge. Alle lagene møtte hverandre fem ganger. Det ble spilt 45 serierunder. Serien startet 14. september 2013 og ble avsluttet den 4. mars 2014.

## Tabellen

## Begivenheter
### Lørenskog fratrukket poeng
Den 30. mai 2013 ble det klart at Lørenskog Ishockeyklubb ville bli fratrukket 20 poeng ved sesongstart samt betale 30 000 kroner i bot. Grunnen til dette var at klubben hadde levert inn sin lisenssøknad den 24. mai 2013, hvilket var nesten tre måneder etter den opprinnelige fristen som var 28. februar 2013. Klubben anket straffen til appellutvalget, men de forkastet anken.

Etter at Norges Ishockeyforbund i desember avviste et forslag fra Lørenskog om voldgift i saken, var denne avsluttet fra idrettens side.

### Poengtrekk for Storhamar
15. november ble det meldt at også Storhamar skulle bli fratrukket 15 poeng for dårlig økonomi og økonomisk utvikling. Beslutningen om poengtrekk kunne påklages, og Storhamar meldte at de ville gjøre dette. Etter ny behandling, ble det 19. november meldt at klubben ville kunne få utsettelse til ut kalenderåret med å tilfredsstille kravene til inntjening, som var et overskudd på 1,5 millioner, mens klubben på dette tidspunktet lå an til et underskudd på 2,5 millioner.

Klubben satset i denne situasjonen blant annet på større innsamlingsaksjoner, herunder aksjeslag i klubben. I møte i forbundsstyret for Norges Ishockeyforbund 27. januar 2014 ble det konstatert at Storhamar ikke hadde greid å snu økonomien  og situasjonen var ytterligere forverret, og vedtaket om trekk av 15 poeng ble opprettholdt.

### Tønsberg i økonomiske problemer
15. november ble det også meldt at Tønsberg måtte løse sin trener Sergej Pusjkov fra kontrakten og samtidig kutte i spillestallen på grunn av  økonomiske problemer. De gjenværende spillerne måtte regne med en halvering av sin godtgjørelse.

### Poengtrekk for Rosenborg og Tønsberg
6. januar 2014 ble det meldt at Rosenborg og Tønsberg ble trukket henholdsvis fire og tre poeng for manglende økonomisk oppgjør med Norges ishockeyforbund. Dette vedtaket ble imidlertid opphevet etter ankebehandling.

## Lagene

## Statistikk

FerdigspiltKilder: League Schedule og Attendance hos pointstreak.com

#### Poengligaen

Statistikk pr. 2. mars 2014Kilde: pointstreak.com

#### Beste målvakter
*De fem beste målvaktene ut fra gjennomsnittlig mål mot.*

Statistikk pr. 2. mars 2014Kilde: pointstreak.com

### Publikumstall

FerdigspiltKilde: pointstreak.com

## Terminliste

 

 

 

Kilde: pointstreak.com

## Sluttspill

### Oppsett

## Kvalifisering
Etter at grunnspillet er ferdigspilt skal de to lavest rangerte lagene i ligaen og de ​​to høyest rangerte lagene i 1. divisjon spille en kvalifiseringsrunde om de to siste plassene i GET-ligaen for 2014/15-sesongen. Turneringen er dobbelt round robin, hvor hvert lag møter hverandre to ganger (hjemmebane og bortebane). I alt vil det spilles seks kamper, og poengsystemet og rangeringsmetoden er den samme som i grunnspillet.

## Referanser

## Eksterne lenker
* 
* GET-ligaen 2013/14 på *Pointstreak.com*
Vitenskapsåret 2013

## Hendelser etter tidslinje

## Hendelser per fagfelt
### [[Astronomi]] og [[romfart]]

### [[Medisin]]

### [[Meteorologi]]

### [[Paleontologi]]

#### Nylig navngitte fugler

#### Nylig navngitte [[placentale pattedyr]]

## Priser og utmerkelser

## Dødsfall

|-
|rowspan=2|Januar 
|6. || Paul Grundy ||  || bygningsingeniør ||align=center|77 ||align=center|1935 ||
|-
|28. || Xu Liangying ||  || fysiker ||align=center|92 ||align=center|1920 || 

|April
|21. || Sigurd Helle ||  || topograf og polarforsker ||align=center|92 ||align=center| || 
|-
|rowspan=2|September
|9. || Riazuddin ||  || teoretisk fysiker og vitenskapsmann som spesialiserteseg på høyenergifysikk og kjernefysikk  ||align=center|82 ||align=center| || 
|-
|28. || Steffen Junge ||  || matematiker og badmintonspiller ||align=center|34 ||align=center|1978 || 

|rowspan=2|November 
| 9. || Grethe Rytter Hasle ||  || planktolog; en av de første kvinnelige professorenei naturvitenskap ved Universitetet i Oslo ||align=center|93 ||align=center| || 

| 19. || Frederick Sanger ||  || biokjemiker og mottaker av to nobelpriser i kjemi ||align=center|95 ||align=center|1918 ||  
|}

## Bildegalleri

Frederick_Sanger2.jpg|Frederick Sanger(1918–2013)
Riazuddin.jpg|Riazuddin(1930–2013)


## Referanser


## Eksterne lenker
*
Édouard Lartet

**Édouard Armand Lartet** (født 15. april 1801 i Castelnau-Barbarens, død 28. januar 1871 i Seissan) var en fransk dommer, geolog og arkeolog.

## Liv og virke
Édouard Lartet stammet fra en sørfransk godseierslekt. Etter å ha studert juss og en kortere tid ha praktisert som advokat vendte han tilbake til godset sitt og ble privat forsker på omtrent samme vilkår som den samtidige Charles Darwin. Lartet er den ledende skikkelsen innen den tidlige paleolitiske forskningen, en dommer som hadde begynt å vie seg til paleontologi og understreket offentlig viktigheten av Boucher de Perthes' oppdagelser. I 1836 gjorde han et sensasjonelt funn av en fossil menneskeape, *Pliopithecus* i departementet Gers i Sør-Frankrike. Med støtte fra den engelske bankmannen Henry Christy begynte han i 1863 å utforske grotter og boplasser i Dordogne, noe som viste ham at de eldste menneskene hadde levd samtidig med mammuter, hulebjørner og ullhåret neshorn. I 1864 fant han i grotten La Madeleine den berømte tegningen av en mammut på et elfenbeinsstykke. Undersøkelsene ble offentliggjort i 1875 i *Reliquiæ aquitanicæ* etter at både Lartet og Christys var døde. I 1869 ble han professor i paleontologi ved Muséum d'histoire naturelle.

Han forstod raskt at paleolitikum ikke var bare en fase i menneskehetens historie, men en hel rekke utviklingsfaser som kunne skilles fra hverandre ved de artefakter og forhistoriske dyr som forekom i dem. Han ville ha en klassifikasjon etter paleontologiske kriterier og skilte på fire tidsaldrer.

* Urokse- eller bisonperioden
* Reinperioden
* Mammut- og ullhåret neshornperioden
* Hulebjørnperioden

Etter hvert innså han at de siste to periodene ikke kunne skilles ad i tid. Funnplassen i Le Moustier ble omtalt som å være typisk for en nykonstruert hulebjørns- og mammutperiode. Til Lartets tre perioder føyet Félix Garrigou en enda eldre flodhestperiode, da menneskene i hovedsak hadde bodd ute i det fri.

Han var far til Louis Lartet.

## Referanser


## Litteratur
* Trigger, Bruce G., *Arkeologins idéhistoria* (1993)
* Uddenberg, Nils, *Idéer om livet, II*. En biologibok (2003)

## Eksterne lenker
*
Valget i Hessen 2009

**Valget i Hessen 2009** til den 18. hessiske landdagen ble avholdt 18. januar 2009. Valget var utlyst som et nyvalg, da det ikke lyktes partiene å danne regjering etter valget 27. januar 2008.
 
## Referanser
Knut Lønø

**Knut Lønø** (født 4. april 1935 i Oslo, død 19. mars 2019 i Drøbak) var en norsk forfatter, tegner og redaktør.

Lønø ble utdannet som reklametegner ved SHKS i årene 1953–57.

Som tegner har han hatt separatutstilling i Kunstnerforbundet i 1971 og har ellers deltatt på flere kollektivutstillinger med sine tegninger. Han er representert med tegninger i Nasjonalgalleriet og Riksgalleriet. Lønø har også i tre år vært medlem av Den Nasjonale Jury til Høstutstillingen og Billedkunstnernes Stipendkomité.

Lønø var redaktør av Norsk hagetidend i årene 1979–2000. Tidsskriftet var i de årene preget av Lønøs store interesse for og kjennskap til planter av alle slag.

Lønø har ellers bidratt til en rekke bøker som redaktør, fotograf, illustratør og formgiver er tildelt «Kråka» – prisen for årets merkantile tegning.

## Bibliografi
* *Den nye hagen – fra plan til planting*, Grøndahl forlag, 1980.
* *Lær å dyrke grønnsaker – Kaare Aamlid viser dyrkingsmåter som du lykkes med* (sammen med Kaare Aamlid), Det norske hageselskap, 1987.
* *Hageselskapets sortsliste*, redaktør, Det norske hageselskap, 1988.
* *Rododendron – dyrking av lave og hardføre sorter* (sammen med Arnulf Ringstad), Det norske hageselskap, 1994 og 2004.
* *Den nyttigste hageboka* (sammen med Laila Eriksen), Det norske hageselskap, 1994, 1998.
* *Hageselskapets sortsliste – 2000 planteslag for nordiske forhold presentert i tabellform*, Det norske hageselskap, 2006.

## Referanser
Peter Wilhelm Forchhammer

**Peter Wilhelm Forchhammer** (født 23. oktober 1801 i Husum i hertugdømmet Slesvig som var regjert av Danmark, død 8. januar 1894 i Kiel) var en tysk arkeolog. Han var bror av Johan Georg Forchhammer.

Forchhammer, som var professor i Kiel og foretok  flere lange reiser. I årene 1829–1834 og 1838–1840 besøkte han Italia, Hellas, Lilleasia og Egypt og skildret sine inntrykk fra disse reisene i bøker av topografisk og mytologisk innehold. Forchhammers oppfattning av mytenes bydning er at gudene og heroer representerer naturmakter og naturlige prosesser, luftens og vannets endringer med mere.

## Referanser


## Kilder
* *[[Svensk uppslagsbok]]*. Malmö 1932.

## Eksterne lenker
*
Étienne Aymonier

**Étienne Aymonier** (født 26. februar 1844 i Le Chatelard i Savoie i Frankrike, død 21. januar 1929 i Paris) var en fransk språkforsker og arkeolog.

Aymonier ble i 1882 stattholder i Kambodsja, i 1888 direktør for den franske kolonialskolen i Paris. Aymonier har blitt kjent som en av de fremste kjennere av det Fransk Indokina, først og fremst Kambodsjas språk og kultur. Aumoniner utga *Dictionarire français-cambodgien* (1874), *Dictionnaire cambodgien-français* (1895), *Epigraphie cambodgienne* (1885), *Voyage dans le Laos* (2 bind, 1895-97), og framfor alt det store sammenfattende verket *Le Cambodge* (3 bind, 1900-04) og sammen med Antoine Cabaton den viktige *Dictionnaire čam-français* (1906).

## Referanser


## Kilder
* Svensk uppslagsbok, Lund 1929
Flavia Solva

**Flavia Solva** var en romersk by sør for dagens by Leibnitz i den østerrikske delstaten Steiermark. I dag er deler av byens fundament utgravd og funnene er utstilte i museumspaviljongen ved siden av utgravningsfeltet.

Flavia Solva ble grunnlagt ved elven Sulm i kongeriket Noricum som Sulpa. I 15 f.Kr. okkuperte romerske styrker Noricum, som så ble romersk provins omkring 45 e.Kr. I 69 ble Solva opphøyd til bystatus av keiser Titus Flavius Vespasianus, og den fikk det nye navnet *municipium Flavia Solva*. Den var da en av ni byer i provinsen Noricum og sentrum for dagens Steiermark. Dens betydning gjenspeiles også i at byen hadde et amfiteater. 

I 170 e.Kr. invaderte markomannere og quadere provinsen Noricum og ødele byen. Den ble så gjenoppbygd. Omkring 400 begynte folkevandringstiden og også Flavia Solva ble rammet. Byen ble plyndet og delvis lagt øde, men befolkningen ble boende fram til slutten av 400-tallet, da provinsen ble oppgitt av romerne, hvorpå Flavia Solva ble forlatt og overlatt til forfallet. 

I 1877–1878 kom de første vitenskapelige utgravninger. Ytterligere utgravninger ble foretatt 1911–1918 og fra og med 1950.

## Litteratur
* P.Pleyel: *Das römische Österreich. Geschichte Österreichs, Band I*. Pichler Verlag, Wien (2002). ISBN 3-85431-293-8
* O.Hesch: *Wanderwege in die Antike. Auf Spurensuche in und um Flavia Solva*. Styria Verlag, Wien (2004). ISBN 3-222-13141-4
* B.Pelzl (red.): *Die Römer 2004. Interessantus est: Bilder einer Ausstellung*. Manumedia Schnider Verlag, Graz (2004). ISBN 3-902020-27-X

## Eksterne lenker
* From Flavia Solva to Wagna
* Noricum, its cities and traffic routes in the 2nd century
* Overlay of Flavia Solva excavations on satellite image and geoprospection results
*  EEGS-ES 2002 Congess abstracton Flavia Solva geoprospection
* The Joanneum - Flavia Solva
Alexandre Bertrand (arkeolog)

**Alexandre Louis Joseph Bertrand** (født 11. juni 1820 i Paris, død 8. desember 1902 i Saint-Germain-en-Laye) var en fransk arkeolog. Han var sønn av fysikeren Alexandre Jacques François Bertrand (1795–1831) og eldre bror av matematikeren Joseph Louis François Bertrand (1822–1900).

Bertrand var direktør for museet i Saint-Germain og skrev blant annet *Études de mythologie et d'archéologie grecques* (1858) og *La religion des Gaulois* (1897). Han var redaktør for *Revue archéologique*.

## Referanser


## Kilder
* Svensk uppslagsbok. Malmö 1939

## Eksterne lenker
*
Théophile Corret de la Tour d’Auvergne

**Théophile-Malo de La Tour d'Auvergne-Corret** (født 23. november 1743 i Carhaix-Plouguer i Frankrike, død 27. juni 1800 i Oberhausen i Bayern) var en fransk militæroffiser. Han var også en antikvar som introduserte ordene «dolmen» (dysse) og «menhir» (bautastein) til alminnelig bruk innen arkeologien.

La Tour tilhørte ved den franske revolusjonens utbrudd den kongelige armeen, men nektet å emigrere og utmerket seg i revolusjonsarmeen ved flere anledninger med sin tapperhet. I 1797 gikk La Tour av, men gikk inn i tjeneste i stedet for den siste sønnen til en venn, som allerede hadde mistet tre sønner i krigen. Napoléon Bonaparte ga ham en æressabel og tittelen: *Den republikanske armeens første grenader*. La Tour falt i slaget ved Oberhausen i spissen for sine grenaderer.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Charles Ernest Beulé

**Charles Ernest Beulé** (født 29. juni 1826 i Saumur i Frankrike, død 4. april 1874 i Paris) var en fransk arkeolog, konsthistoriker og politiker.
## Liv og virke
### Bakgrunn
Beulé begynte ved *[[Collège-lycée Jacques-Decour|Collège Rollin]]* i Paris, fortsatte på École normale supérieure, og ble i 1848 lærer ved *Lycée de Moulins.*

### Arkeolog
Charles Ernest Beulé kom i 1849 til Athen som lærer ved École française d’Athènes, og der foretok han givende utgravninger på Akropolis, og ble i 1854 professor i arkeologi ved Bibliothèque nationale i Paris, etter Desiré-Raoul Rochette som døde i juli 1854.

Mens han var i  Athen, oppdaget han *Porte Beulé* (Beulé-porten) som ledet til Akropolis' *[[propylaea]]*; hans arbeide *L'Acropole d'Athènes*, ble utgitt 1853-1854 på forordning fra *ministre de l'Instruction publique*.

I 1858–1859 bekostet han selv  omfattende utgravninger omkring det gamle Kartago, og ble i 1860 medlem av blant annet av Académie des beaux-arts, som han ble fast sekretær for i 1862. 

Han utga en mengde arkeologiske, kunsthistoriske og historiske arbeider.

Hans andre viktige verker er: *Études sur le Peloponnese* (2. utgave 1875); *Les Monnaies d'Athenes* (utgitt i 1858); *L'Architecture au siècle de Pisistrate* (utgitt i 1860); og *Fouilles à Carthage* (utgitt i 1861).

Beulé var også forfatter av populære verk av høy klasse om kunstneriske og historiske emner: *Histoire de l'art grec avant Pericles*, med den andreutgave utgitt i 1870, og *Le Proces des Cesars* utgitt i fire deler mellom 1867 og 1870.
### Politiker
I 1871 ble han innvalgt i nasjonalforsamlingen, der han sluttet seg til den gruppen som var motstander av Adolphe Thiers' konservative gruppe, og ble i 1873 innenriksminister i Albert de Broglies regjering fra mai til november 1873.
### Død
Året etter begikk Beulé selvmord den 4. april 1874, trolig på grunn av både økonomiske som politiske feilgrep. Hn ble funnet død i sin seng, han hadde påført seg selv to stikk med en stilett.

## Skrifter
* *Les Arts et la poésie à Sparte, sous la législation de Lycurgue* (1853)
* *L’Acropole d’Athènes* (2 Bind, Paris 1853–1854) 
* *Études sur le Péloponèse* (1855)
* *Les Monnaies d’Athènes* (1858)
* *L’Architecture au siècle de Pisistrate* (1860), Artikkelserie 1857–1858 i *Revue générale de l’architecture et des travaux publics: journal des architectes, des ingénieurs, des archéologues, des entrepreneurs, des industriels du bâtiment, etc.; histoire, théorie, pratique, mélanges*, Årgang 15 og 16).
* *Fouilles à Carthage* (1861)
* *Phidias, drame antique* (1863)
* *Auguste, sa famille et ses amis* (1867)
* *Causeries sur l’art* (1867)
* *Histoire de l’art grec avant Périclès* (1868)
* *Tibère et l’héritage d’Auguste* (1868)
* *Le Sang de Germanicus* (1869)
* *Titus et sa dynastie* (1870)
* *Le Drame du Vésuve* (1872)
* *Fouilles et découvertes résumées et discutées en vue de l’histoire de l’art* (2 bind, 1876)

## Referanser


**Attribusjon:**
*

## Kilder
* Svensk uppslagsbok. Malmö 1939
Paul-Émile Botta

**Paul-Émile Botta** (født 6. desember 1802 i Torino i kongedømmet Sardinia, død 29. mars 1870 i Achères ved Poissy) var en fransk-italiensk arkeolog, diplomat og lege. Han var sønn av forfatteren Carlo Botta.

Botta foretok i ungdommen naturvitenskapelige studiereiser og ble senere, da han var fransk konsul i Egypt, interessert i Orientens oldtid. I 1842-45 utførte han utgravninger i Mesopotamia og oppdaget Khorsabad nær det gamle Ninive. Botta ble grunnlegger av den assyriske vitenskapen. Blant hans verk kan en legge merke til det store verket *Monument de NInive, découvert et décrit par P. E. B., mesuré et dessiné par [[Eugène Flandin|E. Flandin]]* (5 bind, 1847-50).

## Referanser


## Kilder
* *[[Svensk uppslagsbok]]*. Malmö 1939.
Adrien Blanchet

**Adrien Blanchet** (født 6. mars 1866 i Paris, død 27. desember 1957 i Paris) var en fransk arkeolog og numismatiker, æresbibliotekar ved *Département des medailles* ved Bibliothèque nationale i Paris.

## Bibliografi
### Arkeologi
* *Recherches sur les aqueducs et cloaques de la Gaule romaine* (1909)
* *Les enceintes romaines de la Gaule* (1907)

## Numismatikk
* *Études de numismatique* (1892 og 1901)
* *Mémoires et notes de numismatique* (1909 og 1920)
* *Manuel de numismatique française* (1 delen, 1912, sammen med A. Dieudonné).

## Referanser


## Kilder
* *Svensk uppslagsbok* 4 (1930)
René Cagnat

**René Louis Victor Cagnat** (født 10. oktober 1852, død 27. mars 1937 i Paris) var en fransk arkeolog.

Cagnat ble professor ved Collège de France i Paris i 1887. Han har utgitt mange verdifulle verk, blant annet: *Timgad* (1905, sammen med Emile Boeswillwald med flere), *L'armée romaine d'Afrique*(1913), *Manuel d'archéologie romaine* (2 bind 1916-20), *Inscriptions latines d'Afrique*(1923) og *Carthage, Timgad, Tébessa* (3. opplaget 1927).

## Referanser


## Kilder
* Svensk uppslagsbok. Lund 1930
Vemmelse

**Vemmelse**, eller **avsky**, beskriver en elementær  følelse eller emosjon som kan gi en negativ reaksjon og medføre sterk motvilje: som søppel, bedervet eller besk smak, vond lukt og syn av ting som tegn på sykdom, innvoller, lik eller avføring. Det kan bli ansett som en instinkt og noe genetisk, for ikke å bli utsatt for infeksjoner, bli forgiftet o.l. Vemmelse kan medføre negative kroppslige reaksjoner som for eksempel kvalme, oppkast og generelt ubehag.
 
Ordet kan brukes om de eller det individet ikke liker, for eksempel mennesker med dårlige egenskaper, urettferdighet, ting som kan bryte med hva en personlig eller alment anser for å være uakseptabel moral, eller dårlige hygiene; som å ikke vaske hender. Forskere antar noen emosjoner som grunnleggende, både avsky og for eksempel sinne, frykt, glede; andre emosjoner antas å være avledet fra disse.

Alle kan kjenne på følelsen, for eksempel ved bedervet mat. Mennesker er i stand til å skape et felles ansiktuttrykk som beskriver følelsen.

## Forskning
Hjerneforskere har oppdaget at det finnes to spesielle hjerneområder som skaper følelsen. De undersøkte en hjerneoperert pasient som opplevde uvanlig bivirkningen av at han ikke var i stand til å føle eller avlese ansiktuttrykk for vemmelse. De andre følelsene hadde pasienten ingen problemer med. Pasienten ble operert i hjerneområdet som er forbundet med smak og lukt. Det er i disse områdene hvor følelsen vemmelse skapes.

## Referanser
Tulku (bok)

***Tulku*** (engelsk: *Tulku*) er en ungdomsbok fra   av den britiske forfatteren Peter Dickinson. Boka ble tildelt både Whitbread Children's Book Prize og Carnegie Medal in Literature da den utkom. Den skildrer hvordan den foreldreløse Theodore (13) flykter fra bokseropprøret i Kina (1899–1901) og havner i et tibetansk buddhistkloster. 

Theodores foreldre var misjonærer, og de ble drept under Taiyuanmassakren 9. juli 1900. Gutten rømmer, og ender opp sammen med botanikeren, eks-skuespillerinnen og eventyrersken Mrs Jones og hennes guide og elsker, den kinesiske poeten Lung. Etter å ha blitt jaget av banditter krysser de grensen til Tibet, og Når de kommer til klosteret blir Theodore først identifisert som en tulku, en reinkarnasjon av lamaen Siddha Asara; men siden endrer tempellederne mening, og utpeker Mrs Jones' og Lungs ufødte barn som tulku.

Boka gir både et tidsbilde, en skildring av Theodores utvikling, og et inntrykk av religion og miljø. Theodore vender «hjem» til England, med en sjelden plante som Mrs Jones oppdaget. Mrs Jones (som Kværne karakteriserer som «bokens egentlige hovedperson») tar derimot spranget over i den nye kulturen, og forblir boende i klosteret.

Boka utkom på norsk i 1991, oversatt av Jon Bing og med etterord av Per Kværne. Kværne peker i sitt etterord på at romanens fremstilling av tibetansk buddhisme er unøyaktig, og trolig preget av vestlige, teosofiske versjoner av buddhismen.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Lambert Pietkin

**Lambert Pietkin** (1613–1696) var en belgisk barokkkomponist og organist.

## Liv
Lambert Pietkin ble utdannet ved katedralen *Saint Lambert* i  Liège. I 1630 fikk han ansvaret for katedralens lille orgel, to år senere ble han organist ved hovedorgelet. I 1633 vikarierte han i blant som kapellmester for læreren Léonard de Hodémont og overtok posten i 1644.

## Verk
Pietkins *Grand livre de Choeur de Saint Lambert*, 11 motetter for 5 til 8 stemmer, er skrevet i forgjengergenerasjonens stil og viser at han hadde et svært godt grep om kontrapunkt. I *Sacri concentus* opus 3 har tatt opp nyere strømninger; de 32 motettene for sangstemme og instrumental ledsagelse viser italiensk innflytelse. I to kirkesonater for fire instrumenter er det en merkbar innflytelse fra Arcangelo Corelli.

I kirkearkiv fra Tongeren, Oudenaarde og Gent nevnes i to samlinger opus 1 og 2, men disse er fram til nå ikke gjenfunnet.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Émile Cartailhac

**Édouard Philippe Émile Cartailhac** (født 15. februar 1845 i Marseille, død 26. november 1921 i Genève) var en fransk oldtidshistoriker.

Etter avlagt juridisk eksamen viet Cartailhac seg til forhistorisk forskning mens han var i Toulouse, og var foreleser ved universitetet (som *professeur libre*) og museuminspektør. Sør i Frankrike og på den pyreneiske halvøyen gjorde han en mengde undersøkelser, spesielt av grotter og steinkammergraver. Cartailhac har blant annet gitt ut *L'âge de pierre dans le souvernir et les superstitions populaires* (1877), *Les âges préhistoriques de l'Espagne et du Portugal* (1887), *La France préstorique* (1889), *Monuments primitives des îles Baléares* (1892) og sammen med Henri Breuil *La caverne d'Altamira* (1908).

## Referanser


## Kilder
* Svensk uppslagsbok. Lund 1930
Yangtze-deltaet

**Yangtze-deltaet** (kinesisk: 长江三角洲, pinyin: *Cháng Jiāng Sānjiǎozhōu*) er betegnelsen på et noe varierende definert område langs den kinesiske elva Yangtze nederste løp og munning. 

Det omfatter i alle tilfeller byprovinsen Shanghai, den sørlige del av provinsen Jiangsu og aller nordligste del av provinsen Zhejiang. Selve elven har ikke lenger noe egentlig elvedelta å snakke om. Men det ligger noen større og mindre øyer i elvemunningen som splitter opp elveløpet i tre, og for mange hundre år siden var det en rekke mindre deltaelver ned til kysten som tiden er blitt borte eller blitt temmet og inkorporert i kanalsystemer. 

Regionen har over 100 millioner innbyggere. Det er verdens største urbaniserte storområde, med mektige millionbyer som blant annet Shanghai, Nanjing, Suzhou, Wuxi, Changzhou og Nantong. I en mer utvidet forstand tilregnes også byer som Hangzhou og til og med Ningbo.

Nanjing var i flere perioder Kinas hovedstad. Jordbruket i området har alltid vært meget rikt. Området har vært meget sentralt i kinesisk historie.

## Eksterne lenker
* 
* Growth cools in Yangtze River region 
* PBS.org, Journey to Planet Earth, Yangtze River Delta, China 
* United Nations Economic and Social Commission for Asia and the Pacific (UNESCAP)
* Economic profile for the Yangtze River Delta
Didaco Philetari

**Didaco Philetari** (fl. 1645) var en italiensk komponist, sannsynligvis aktiv i Tyskland.

Noen verk av  Philetari er bevart i Dübensamlingen i Uppsala universitet. Sopranen Anna Jobrant og ensemblet Düben United spilte inn Philetaris *Salve Rex Christe* i en utgivelse med stykker hentet fra Dübensamlingen, *Düben Delights for Soprano* (august 2010).

## Referanser
Brennsnute

**Brennsnute**, **brennsnut, brendsnut,** eller **brennesnute** er navn på nordiske kjøttsupper som ligner på sodd og betasuppe. Brennsnut er en norsk tradisjonsrett fra Sunnmøre som også konsumeres andre steder i landet. Suppa kan både lages av ferskt kjøtt som trekker sammen med grønnsakene eller med varianter av saltet kjøtt, for eksempel rester av fenalår. Den kan også inneholde byggryn. En lignende rett med potetballer ved navn brennsnut er knyttet til Bornholm i Danmark.

## Referanser


## Litteratur
Rocky – Oljepioneren

***Rocky – Oljepioneren*** er en norsk kortfilmdokumentar fra 2000 som handler om det daglige livet i de tidlige årene av oljeindustrien i Norge. Regi er ved Halvard Haldorsen og Hanne Myren.

## Festivaler
*Tromsø International Film Festival 2000
*Den norske kortfilmfestivalen i Grimstad 2000

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Die Violetten

**Die Violetten** er et tysk småparti som framholder behovet for åndelighet i politiken. Miljøvern og dyrerettigheter står også sentralt, slik som direktedemokrati og borgerlønn.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Alf Knag

**Alf Knag** (født 13. februar 1892 i Bergen, død 20. april 1975) var en norsk møbelsnekker. Han overtok driften av møbelfirmaet Chr. Knag i Bergen, etter sin far Christopher Severin Knag, i 1929.

## Historie
Alf Knag var sønn av snekkermester Christopher Severin Knag og Elvina Sophie Amalie Pettersen. Etter å ha startet i gjørtlerlære tok han teknisk skole og kurs i tegning, og begynte deretter på handelsskole. Han skrev referater fra svømmestevner og andre idrettsarrangement, og derfor fikk han en stilling som journalist i Bergens Tidende, der han arbeidet fra 1910 til 1914.

Det var meningen at broren Johan skulle overta farens møbelfirma, men Johan døde av sykdom i 1914. For å forhindre nedlegging av bedriften, ble Alf bedt om å overta. Han gikk inn i driften ved sin fars side fra 1915.

Det viste seg at Alf hadde et annet syn på måten å drive forretning på en faren. Han ønsket å ekspandere og gjøre større innkjøp av verktøy, maskiner og materialer, noe den svært nøkterne og forsiktige faren motsatte seg. Tross motsetningene drev de bedriften godt sammen.

I likhet med sin far, var Alf Knag en dyktig møbeltegner. Selv om han ikke hadde gått i lære hadde han likevel tilegnet seg mye fagkunnskaper fra barndommen av. Siden firmaet var en familiebedrift, var mange av familiemedlemmene involvert i driften på en eller annen måte. Alf fortsatte sin fars linje ved å lage stilmøbler etter egne tegninger. Både far og sønn hentet impulser og inspirasjon fra reiser i utlandet.

Ved siden av å drive et møbelfirma var Alf Knag ivrig i foreningslivet. I perioder var han medlem av blant annet Bergen Bystyre, Det kommunale badeutvalg, Møbelsnekkermestrenes gruppe i Bergen, Møbelprodusentenes Landsforening, Bergens Rotary Klubb, Bergens Svømme Club og Bergens Særkreds for svømming. Han var en ivrig forkjemper for en ny svømmehall i Bergen, og ble medlem av byggekomiteen for Sentralbadet.

Av ulike årsaker gikk det i etterkrigstiden dårligere med bedriften Chr. Knag. Noen av årsakene var billigere fabrikkmøbler og dyrere lønninger til de ansatte. Det var generelt sett dårlige tider for håndverksproduserte møbler, kundene ønsket billigere møbler. Alf Knag klarte likevel å holde det gående, med stadig færre ansatte. De siste årene arbeidet han så godt som alene, men da hovedsakelig med reparasjoner for gamle kunder. Alf Knag døde 83 år gammel i 1975, og hadde vært yrkesaktiv til sin siste dag. Etter hans død ble bedriften lagt ned.

## Referanser


## Kilder
* Arkivet etter Christopher og Alf Knag. Bergen Byarkiv
* Reigstad, Ingebjørg: Christopher Knag. En bergensk møbelkunstner. Bergen 1997

## Eksterne lenker
* Knag, Christopher og Alf. Snekkermestre - oppslagsverket oVe, artikkel av  Ine Merete Baadsvik, Bergen Byarkiv.Oppslagsverket
* Nettutstilling, Bergen Byarkiv
Fortellinger om oss

***Fortellinger om oss*** er en norsk dokumentarserie i tre deler som ble vist på NRK1 i 2000. Dokumen ble produsert for NRK Kulturavdelingen av Medieoperatørene TV A/S. Prosjektleder var Hanne Hoel.

Programmet ble kåret til Årets TV-program av Natt og Dag i 2001. 

Den ble vist på den norske kortfilmfestivalen i Grimstad i 2003.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Anette Solli

**Anette Marie Solli** (født 1962) er en norsk politiker (H) som har  vært politisk aktiv på fylkesnivå. Fra høsten 2023 er hun fylkesrådsleder i Akershus fylke. Fra 2013 til 2019 var hun fylkesordfører i Akershus.

Hun var medlem av Akershus fylkesting fra 1992 til 2019. I 2013 ble hun ny fylkesordfører etter Nils Aage Jegstad, valgt gjennom et samarbeid mellom Høyre, Fremskrittspartiet, Kristelig Folkeparti og Venstre. Før dette var Solli partiets gruppeleder fra 2007 og leder i hovedutvalget for samferdsel. Hun har også ledet hovedutvalget for plan, miljø og næring. I perioden 2001–2005 var hun 3. vararepresentant til Stortinget fra Akershus, og møtte i 17 dager.

Anette Solli er gift med Høyre-politiker Bjørn Røtnes og bosatt på Rykkinn i Bærum.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Cupfinalen i fotball for menn 1907

**Cupfinalen i fotball for menn 1907** var en fotballkamp som ble spilt 22. september 1907 på Nedre Frednes i Porsgrunn og var den siste kampen i Norgesmesterskapet i fotball for menn 1907. Finalistene var  og . Mercantile vant kampen og ble dermed norgesmester for første gang.

## Kampdetaljer

## Referanser


## Litteratur
*1999 Per Jorsett og  Arne Scheie *Cupen : NM i fotball : 1902-1999*  ISBN	82-7201-275-8
Anita Stenberg

**Anita Yvonne Stenberg** (født 1992 i Drammen) er en norsk banesyklist som konkurrerer for IK Hero og Amager Cyklering (dansk klubb). Hun har deltatt i U23 EM på bane i poengløp og omnium Portugal i 2012 og 2013, hvor hun fikk hhv. 16.- og 11.-plass i 2012, samt 11.- og 9.-plass i 2013.

Hun tok bronse i poengløp under VM i banesykling 2020 og tok dermed Norges første VM-medalje i banesykling siden 1995. 

Stenberg deltok for Norge under Sommer-OL 2020 der hun kom på 5.-plass i omnium.

Stenberg tok gull i Scratch under EM i banesykling 2022 og gull i Poengløp under EM i banesykling 2023.

## Medaljer i norske mesterskap
Hun har tatt i alt 35 NM-gull for senior i banesykling.

## Referanser


## Kilder
* Norges Cykleforbund (12.01.2014): Resultater fra bane NM dag 2 og 3
* procycling.no (13.02.2016): Flere rekordløp under bane-NM
* Norges Cykleforbund (23.02.2016): NM i Banesykling dag 3
* Norges Cykleforbund (11.10.2017): Anita Stenberg med 8 NM-gull i Odense
* Norges Cykleforbund (19.10.2018): Rapport fra NM Bane i Odense

## Eksterne lenker
* 
* Anita Yvonne Stenberg hos Merida RittRanking
Gauri Khan

**Gauri Khan** (født **Gauri Chibber** 8. oktober 1970 i New Delhi i India) er en indisk filmprodusent og interiørarkitekt. Hun grunnla filmselskapetn Red Chillies Entertainment sammen med sin ektemann Bollywood-stjernen Shah Rukh Khan. De har til sammen tre barn, Aryan Khan (1997), Suhana Khan (2000) og AbRam Khan (2013) via surrogatmor. 

Hun var produsent av Farah Khans regidebut, *[[Main Hoon Na]]*.

## Filmografi

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Karl Ludwig Fernow

**Karl Ludwig Fernow** (født 19. november 1763 i Blumenhagen i Tyskland, død 4. desember 1808 i Weimar) var en tysk kunsthistoriker og arkeolog.

Fernow ble professor i Weimar i 1804. Han representert klassisismen og formulerte klart i sine verk sitt kunstsyn som var typisk for samtiden. Blant verkene var: *Über den Bildhauer Canova und dessen Werke* (1806), *Leben des Künstler A. J. Carstens* (1806), og *Römische Studien* (3 bind, 1806-08).

## Referanser


## Kilder
* *[[Svensk uppslagsbok]]*. Malmö 1932.
Farah Khan

**Farah Khan** (født 9. januar 1965) er en indisk regissør, produsent, skuespiller og koreograf. Hun er best kjent for sin koreografi i Bollywood.

## Filmografi

### Produsent

* 2010 *Tees Maar Khan*
* 2012 *Joker*
* 2014 *[[Happy New Year (2014 film)|Happy New Year]]*

### Regissør
* 2004 *Main Hoon Na*
* 2007 *Om Shanti Om*
* 2010 *Tees Maar Khan*
* 2014 *[[Happy New Year (2014 film)|Happy New Year]]*

### Manusforfatter
* 2004 *Main Hoon Na*	
* 2007 *Om Shanti Om*	
* 2014 *[[Happy New Year (2014 film)|Happy New Year]]*

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Glitre stadion

**Glitre stadion** er en idrettsplass i Gol, Buskerud for blant annet fotball, friidrett, skøyter, tidligere også blitt brukt til bandy i noen få sesonger.

## Arrangementer

På stadion er det blitt arrangert flere mesterskap:
;Norske mesterskap i hurtigløp på skøyter
* Allround-NM på skøyter 1991 – 2. dag for herrer ble flyttet til Gol fra Hol stadion. Damene fikk fullført sitt mesterskap på Hol.
* Sprint-NM på skøyter 1996
* Allround-NM på skøyter 2009
* Enkeltdistanse-NM på skøyter 2009 på 5 000 m for damer og 10 000 m for herrer som ble gjennomført i forbindelse med allround-NM samme sesong.
* Sprint-NM på skøyter 2014 for både junior og senior, damer og herrer
* Junior Allround-NM på skøyter 2003
;Mesterskap som ble flyttet til andre baner eller avlyst
* Junior Enkeltdistanse-NM på skøyter 1990 (ble flyttet til Skien isstadion)
* Junior Enkeltdistanse-NM på skøyter 1997 (ble avlyst)

I tillegg har det også vært en skøytelandskamp i hurtigløp på skøyter her, for herrer senior, Norge mot Sverige i desember 1973.

Andre typer stevner som har blitt arrangert her er:
* Flere Norgescupløp på skøyter
* Kretsmesterskap på skøyter

## Referanser




## Litteratur
* 

## Eksterne lenker
* Anleggsenheter på Glitre stadion på kkd-http01.osl.basefarm.net
* 
* 
*  Profil på www.effesport.nl
* Idrett og friluftsliv med Glitre stadion på www.gol.kommune.no
;Bilder og video
* Webkamera med oppdatert stillbilde mot arenaen 300m unna på golinfo.no
* Videoreportasje fra Norgescupløp på skøyter på hallingdolen.no/section/Video/ Publisert 20. februar 2012.
Malaysia Open (badminton)

**Malaysia Open** er en årlig badmintonturnering som vanligvis blir avholdt i Kuala Lumpur i Malaysia. Turneringen  foregår 1937 siden og har unntaksvis funnet sted også i Johor Bahru, Kota Kinabalu, Kuching, Penang, Selangor og Kuantan. 

Turneringen ikke foregår fra 1942 til 1946 og fra 1969 til 1982. Siden 2007 er det i BWF Super Series, og navnes også **Malaysia Super Series**.

## Vinner

## Eksterne lenker
* Offisielle siden av Badminton World Federation
Radioglyserin

***Radioglyserin*** er et musikkalbum med Hans Bollandsås. Albumet ble utgitt den 18. mars 2013.

## Sporliste
# «Ta mæ med»
# «Lete»
# «Lett å låvvå»
# «No e det over»
# «Litt forelska»
# «Mænneskets bæste vænn»
# «Reise rundt»
# «Et glas eller to»
# «Sirkel»

## Eksterne lenker
*
Gravfølge

Et **gravfølge**, også kalt **likfølge**, **sørgetog** og annet, er personer som følger en avdød person til graven, enten til fots ved at man går bak kisten den døde personen er i, eller i kjøretøy.

I de norske trafikkreglene § 10 heter det at trafikant ikke må hindre eller forstyrre begravelsesfølge.


File:Frise ramose TT55 medium.jpg|Følget ved begravelsen til Ramose, oldegyptisk guvernør og visir under Amenhotep III. Veggmaleri fra grav TT55 i nekropolis i Teben.


File:Norske Folkelivsbilleder - no-nb digibok 2013102828011-59 (cropped).jpg|«En Ligfærd» av Hans Gude,  Illustrasjon fra *[[Norske Folkelivsbilleder]]* utgitt 1854
File:Norske Folkelivsbilleder - no-nb digibok 2007101713001-51 (cropped).jpg|«Et Ligfölge» av Knud Bergslien, litografi fra *Norske Folkelivsbilleder efter Malerier og Tegninger* utgitt 1858
Fil:Bjørnsons begravelse DEX W 00197.jpg|Gravfølge ved Bjørnstjerne Bjørnsons begravelse i Kristiania i mai 1910. 75 000 skal ha deltatt i følget.
File:No-nb bldsa 2a135.jpg|Fridtjof Nansens båre og sørgetoget etter sørgehøytidligheten på Universitetsplassen i Oslo 17. mai 1930
File:Kong Haakons gravferd 1. oktober 1957, Robert Charles Wilse, Oslo Museum, OB.A01138.jpg|Gravfølge av kongligheter og andre nedover Karl Johans gate i Oslo under kong Haakons gravferd 1. oktober 1957


## Se også
* Prosesjon
* Opptog
* Gråtekone
* Likvake

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Likklede

**Likklede**, **liklaken**, **liksvøp** eller **dødninglin**, er et tøystykke som blir svøpt rundt en død person eller lagt over en likkiste.

I Norden var det før reformasjonen på 1530-tallet vanlig å vaske likene og svøpe dem inn i laken som små barn før de ble lagt på båren og stedt til hvile. Dette var en katolsk skikk som fulgte jødiske tradisjoner slik de er omtalt i Bibelen. Den protestantiske kirken forandret dette: de gjenlevende skulle isteden hedre de avdøde for det livet de hadde levd og likene fikk derfor isteden festlige og høytidelige likklær. Plaggene kunne være vanlige stasklær eller spesialsydde likskjorter («likbu»), hoser, luer og annet.

Likkledet i Torino (*Sindone di Torino*) var lenge ansett som liksvøpet etter Jesus Kristus. Det skal være kjent fra midten av 1300-tallet. Kledet er av lin, måler 436 × 110&nbsp;cm og blir oppbevart i kapellet ved Johannes Døperens Katedral i Torino i Italia. Tøystykket er påført et svakt, negativt avtrykk av fram- og baksida av en mannskropp med merker etter sår som stemmer med Bibelens fortellinger om skadene som Jesus skal ha fått før og under korsfestelsen. Vitenskapelige og praktiske prøver har imidlertid vist at likkledet er en forfalskning fra seinmiddelalderen. Likevel er lakenet fortsatt en av de viktigste relikviene for katolikker og andre som tror bildet har oppstått på mirakuløst vis.

## Se også
* Likkledet i Torino
* Balsamering

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Friidrett under Sommer-OL 1920 – 200 meter menn

**200 meter for menn** var en av sprintøvelsene i friidrett under Sommer-OL 1920 i Antwerpen. Det var femte gangen distansen var med på det olympiske programmet. Det var 48 deltakere fra tjueto nasjoner som deltok i konkurransen som ble avviklet 19. og 20. august 1920

## Rekorder
Gjeldende rekorder før lekene i 1920:

*(*)* uoffisiell 220 yards (= 201,17 m)

*(**)* rak bane

## Resultat
**Heat 1**

**Heat 2**

**Heat 3**

**Heat 4**

**Heat 5**

**Heat 6**

**Heat 7**

**Heat 8**

**Heat 9**

**Heat 10**

**Heat 11**

**Heat 12**

### Kvartfinaler

**Kvartfinale 1**

**Kvartfinale 2**

**Kvartfinale 3**

**Kvartfinale 4**

**Kvartfinale 5**

### Semifinaler

**Semifinale 1**

**Semifinale 2**

### Finale

## Eksterne lenker
* Resultater og profilside  på sports-reference.com
Ernest Chantre

**Ernest Chantre** (født 13. januar 1843 i Lyon, død 24. november 1924 i Écully) var en fransk arkeolog, antropolog, paleontolog og geolog.

Ernest Chantre ble ansatt i 1871 ved det naturhistoriske museet i Lyon, der han var intendant og professor i antropologi fram til 1908. og utførte på oppdrag for den franske staten arkeologiske undersøkelser i blant andre Hellas, Tyrkia, Kaukasus, Lilleasia og Østerrike og forsket dessuten på Rhônedalen samt Dauphinés og Savoies alpedistrikter. Han var aktiv deltaker i de arkeolog- og orientalistkongressene og ble flere ganger utpekt til være sekretær for disse.

## Bibliografi (utvalg)
* *Études paléoethnologiques* (seks illustrerte bind, 1867-80, om nordre Dauphinés og Lyontraktens forhistoriske tid)
* *Les palafittes ou constructions lacustres du lac de Paladru* (1871; andre opplag 1874)
* *Age du bronze; recherches sur l’origine de la metallurgie en France* (1875-76)
* *Recherches anthropologiques dans le Caucase* (fire bind, 1885-87)
* *Recherches anthropologiques dans l’Asie occidentale. Missions scientifiques en Transcaucasie, Asie mineur et Syrie* (1895)
* *Recherches archéologiques dans l’Asie occidentale. Mission en Cappadoce 1893-1894* (1898) 
* *Recherches anthropologiques dans l’Afrique orientale, Egypte* (1904)

## Referanser


## Kilder