open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
William Fox

**William Fox** er navnet til flere personer:

## Politikere
* William Johnson Fox (1786–1864), britisk politiker
* William Fox (politiker) (1812–1893), statsminister i New Zealand
* William H. Fox (1837–1913), advokat, jurist og politiker fra Massachusetts
* William Foxe, MP for Ludlow

## Sport
* William Fox (fotballspiller), irsk internasjonal fotballspiller aktiv i 1880-årene
* William Victor Fox (1898–1949), engelsk fotballspiller og cricketspiller
* William Fox (bryter) (1912–1999), engelsk fristil-bryter

## Andre
* William F. Fox (1840–1909), skogvokter, medlem av 28. Regiment United States Colored Troops og forfatter av *Regimental Losses in the American Civil War*
* William Darwin Fox (1805–1880), engelsk geistlig og amatørforsker
* William Fox (paleontolog) (1813–1881), engelsk geistlig og paleontolog
* William Fox (produsent) (1879–1952), stifter av filmselskapet Fox Film Corporation
* William Fox (skuespiller) (1911–2008), engelsk komiskuespiller
* William Price Fox (født 1926), amerikansk forfatter
* William R. Fox (1837–?), amerikansk soldat og mottaker av Medal of Honor
* William Fox (gullgraver) (1827–1890), newzealandsk gullprospektør og gullgraver
* William Tilbury Fox (1836–1879), engelsk dermatolog
* William T. R. Fox (1912–1988), amerikansk utenrikspolitisk professor og internasjonal relasjonsteoretiker ved Columbia University
* fødenavnet og det tidlige profesjonelle navnet på den engelske skuespilleren James Fox (født 1939)
Avskjæringsfly

Et **avskjæringsfly** er et militært jagerfly utviklet med hovedformål å identifisere, avskjære og eventuelt bekjempe fiendtlige luftfartøyer, særlig bombefly og rekognoseringsfly, før de kan nå sine mål. I motsetning til allsidige jagerfly er avskjærere ofte spesialisert for hurtig klatring, høy hastighet og evne til å operere effektivt på stor høyde eller over lengre avstander.  

Avskjæringsfly ble brukt i forsvar fra første verdenskrig, men er særlig kjent fra slaget om Storbritannia i andre verdenskrig, der Supermarine Spitfire og Hawker Hurricane fikk et godt omdømme. Noen modeller ble konstruert som dedikerte avskjæringsfly, for eksempel Messerschmitt Me 163B og MiG-15.  

Nattjagere og tunge jagerfly ble i praksis brukt som avskjæringsfly selv om de sjelden ble kalt det. Under den kalde krigen økte behovet da jetdrevne bombefly og kjernefysiske våpen utgjorde en trussel. Klassiske avskjæringsfly fra denne perioden er Convair F-106 Delta Dart, Sukhoj Su-15 og English Electric Lightning.  

Gjennom 1960- og 1970-tallet gjorde teknologiske forbedringer at mange moderne jagerfly og flerrollefly fikk avskjæringskapasitet, for eksempel F-14 Tomcat og F-15 Eagle. Samtidig ble den største trusselen flyttet fra bombefly til interkontinentale ballistiske missiler (ICBM). Blant dedikerte avskjæringsfly etter 1960-tallet var Tornado F3, MiG-25 «Foxbat», MiG-31 «Foxhound» og Shenyang J-8 «Finback».  

## Historie
Den første dedikerte avskjæringsskvadronen ble opprettet under første verdenskrig for å forsvare London mot angrep fra luftskip og senere langtrekkende bombefly. Fly som Sopwith Pup og senere Sopwith Camel ble brukt.  

På 1930-tallet hadde bombeflyenes hastighet økt så mye at oppdraget ble vanskelig uten teknologiske hjelpemidler. Innføringen av radar revolusjonerte luftforsvaret, særlig i Storbritannia med Dowdingsystemet, som ga jagerflyene tid til å nå fienden før bombene falt.  

Etter krigen førte jetmotorens introduksjon til dramatisk høyere hastigheter og høyder. Dette gjorde manuell bakkekontrollert avskjæring utilstrekkelig i store angrep. På 1950-tallet kom de første effektive luftvernmissilene, noe som understreket behovet for raske og fleksible avskjæringsfly.

## Referanser
Stanislav Varga

**Stanslav Varga** (født 8. oktober 1972 i Lipany, Tsjekkoslovakia) er en tidligere slovakisk fotballspiller som blant annet spilte for Sunderland og Celtic.

Som spiller vant han serien i Skottland med Celtic i 2003/04 og i 2005/06, mens han var med på å rykke opp til Premier League både med West Bromwich og Sunderland. Som trener tok han moderklubben Tatran Prešov opp til landets øverste divisjon i 2016.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
CAF Oaris

**CAF Oaris** er en type høyhastighets togmotorvognsett utviklet av det spanske selskapet Construcciones y Auxiliar de Ferrocarriles (CAF) siden 2010. 

## Ulike varianter

### CAF Oaris type 105
Det er så langt kun bygget én prototyp for Red Nacional de los Ferrocarriles Españoles (RENFE), der det er kjent som type 105.

### CAF Oaris type 78
Den 20. mars 2015 bestilte Flytoget AS åtte fire-vogners sett av denne typen. Statens jernbanetilsyn har gitt disse togsettene typebetegnelsen type 78. Med en toppfart på 245 km/t vil dette være det raskeste toget i Norge. Etter 19 dager måtte togsettene tas ut av drift etter at det ble oppdaget en sprekk i rammen på én av vognene i juni 2021, mindre enn én måned etter at de ble satt i drift.

## Referanser




## Eksterne lenker
* 2015/866 - Flytoget - Nye togsett type 78 – eInnsyn
* Produktside  – CAF
Skarlageneik

**Skarlageneik** (*Quercus coccinea*) er et løvfellende tre som vokser i østlige deler av USA.

Den blir opptil 30 m høy. Nedre del av stammen har ikke merker etter døde greiner. Barken er sølvgrå og glatt med store korkporer på unge trær, mens barken hos eldre trær er mørkegrå, fint furet og vortete. Bladene er avlange til elliptiske, 7–16 cm lange og 8–13 cm brede. Bladstilken er 2,5–6 cm lang. Bladet har tre fliker på hver side; basalfliken er vinkelrett eller tilbakebøyd, midtfliken utoverstående og tredje flik rettet framover. Tredje flikpar har ofte ulik lengde på hver side. Bladene er glinsende grønne på oversiden og glinsende lyse under. Høstfargen er dypt karmosinrød. Nøttene bruker 1,5 år på å bli modne. Nøtteskåla dekker mellom en tredjedel og halvparten av nøtta. 

Skarlageneik vokser best på ganske tørr sand- eller grusjord i litt høyereliggende områder. Den forekommer som regel sammen med andre eikearter og furu, men på Ozarkplatået i Missouri vokser den i nesten rene bestander. I undervegetasjonen er blomsterkornell, bredbladkalmia, syretre og bærlyng vanlig.

Nordgrensen går fra sørvestre Maine vestover til New York, Ohio, sørlige Michigan og Indiana. Vestgrensen går gjennom sørlige Illinois, sørøstlige Missouri og sentrale Mississippi. Sørgrensen går gjennom sørlige Alabama og sørvestlige Georgia, og østgrensen går i overgangen mellom kystsletta og Appalachene nordover til Virginia.

Dette treslaget er mye plantet både i USA og Europa på grunn av de praktfulle høstfargene. Kultivaren 'Splendens' har ekstra store, glinsende blad.


Quercus coccinea bark.jpg|Bark
Quercus coccinea0.jpg|Rakler med hannblomster
Quercus Coccinea 'Splendens' - JPG.jpg|'Splendens'
Scharlakanseklov.jpg|Høstfarge


## Kilder
* 
* 
* 

## Eksterne lenker
*
Listeforbund

Et **listeforbund** (eller **listesamband**) var et samarbeid mellom to eller flere partier i valg i Norge. Listeforbund hjalp mindre partier med å unngå «bortkastede stemmer» ved at stemmene deres kunne telles sammen dersom dette gjorde at partiene fikk flere mandater enn hvis stemmene ble talt hver for seg.

Ved opptelling av stemmene i en valgkrets ble først alle listene telt opp for seg, og mandatene regnet ut. Deretter ble det foretatt en ny beregning, der partiene som hadde listeforbund sammen ble regnet under ett. Hvis sistnevnte beregning gav flere mandater enn førstnevnte ble denne lagt til grunn for den endelige mandatfordelingen.

Partier som hadde inngått listeforbund måtte indikere dette på stemmesedlene sine. Enkeltvelgere kunne reservere seg mot at deres stemme ble talt med til fordel for samarbeidspartnerne i listeforbundet ved å stryke denne erklæringen fra stemmeseddelen sin. Dette skjedde ikke ofte, men fungerte som en slags «sikkerhetsventil» for velgerne.

## 1930&ndash;1945

Listeforbund ble innført før stortingsvalget 1930. Ordningen kom på grunn av Arbeiderpartiets fremgang, da valgordningen med bruk av d'Hondts metode favoriserte de største partiene. Derfor sørget de ikke-sosialistiske partiene for å tillate listeforbund, for å prøve å hindre Arbeiderpartiet i å få flertall. Arbeiderpartiet protesterte på den nye ordningen, uten å nå frem.

Ordningen med listeforbund varte til og med stortingsvalget 1945, men ble avviklet før 1949-valget.

## 1980-tallet

Et forsøk på å få gjeninnført listeforbund ble gjort i 1969, uten hell. Et nytt forsøk ble gjort i 1984, på initiativ fra Kristelig Folkeparti og Senterpartiet. Denne gangen støttet Høyre og Fremskrittspartiet forslaget, som dermed fikk flertall i Stortinget. Det var derfor tillatt med listeforbund ved stortingsvalget 1985, og ordningen ble benyttet av de tre sentrumspartiene Kristelig Folkeparti, Senterpartiet og Det Liberale Folkepartiet i flere fylker.

Partiene som fikk gjeninnført listeforbundet før valget i 1985 ønsket egentlig å få innført utjevningsmandater. Dette krevde imidlertid grunnlovsendring og to tredels flertall, noe Arbeiderpartiet blokkerte. Innføring av listeforbund kunne derimot gjøres via å endre valgloven, noe som kun krevde simpelt flertall. Arbeiderpartiet var egentlig imot både utjevningsmandater og listeforbund, siden de oppfattet disse tingene som verktøy ikke-sosialistisk side brukte til å opprettholde stortingsflertallet sitt. Etter harde debatter i Stortinget snudde Arbeiderpartiet, og endte med å godta utjevningsmandater da man reviderte valgordningen i 1988. Fra og med stortingsvalget 1989 ble derfor ordningen med listeforbund avviklet igjen.

## Referanser
Markus Solbakken

**Markus Solbakken** (født 25. juli 2000) er en norsk fotballspiller som spiller for den danske klubben .

Mangel på spilletid for Sparta Praha ansporet en utlånsavtale i januar 2025 med den italienske Serie A-klubben Pisa for resten av sesongen. Avtalen inneholder opsjon om å gjøre overgangen varig.

Han er sønn av Ståle Solbakken, merittert fotballspiller og fast på landslaget på slutten av 1990-tallet, senere fotballtrener.

## Landslag
Den 20. november 2018 fikk han sin første U21-landskamp for Norge mot Tyrkia.

Han ble tatt ut i Norges tropp til U19-EM 2019 i Armenia.

Han ble tatt ut i  tropp til U21-EM 2023 i Georgia og Romania.

Den 29. august 2023 ble han tatt ut i sin første landslagstropp for  i kampene mot  (7. september) og  (12. september).

Den 7. september 2023 fikk han sin første landskamp for  mot .

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Zinaida Greceanîi

**Zinaide Greceanîi** (uttales IPA: [gre'tʃe̯anɨj]; født 7. februar 1956; russisk  *Zinaida Petrovna Gretsjanaja*) er en moldovsk politiker som var statsminister i Moldova fra 31. mars 2008 til 14. september 2009. Hun er lederen for Republikken Moldovas sosialistiske parti (PSRM), og var tidligere medlem i Republikken Moldovas kommunistiske parti (PCRM). Hun var Moldovas første kvinnelige statsminister, og den andre kvinnelige regjeringslederen for en kommunistisk stat i Europa, etter Milka Planinc i Den sosialistiske føderale republikken Jugoslavia.

Hun ble i 2019 valgt som president av Republikken Moldovas parlament.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Holmebåen

**Holmebåen** er et skvalpeskjær som er det vestligste punktet i Fastlands-Norge. Det inngår i Nordholmane, beliggende nord for Utvær fyr i Solund kommune i Sogn og Fjordane.

## Referanser
Orshöjden

**Orshöjden** (275 moh), er en åsrygg i Dals-Ed kommune i Västra Götalands län i Sverige.

Fjellet ligger i *Tresticklans nasjonalpark*, mellom Boksjön og Stora Le, nær grensen mot Norge. Toppen av Orshøjden er det høyeste punktet i nasjonalparken.

## Referanser
USA-mesterskapet i friidrett innendørs 2017

**USA-mesterskapet i friidrett innendørs 2017** ble arrangert i Albuquerque Convention Center i Albuquerque i New Mexico, fra 3. til 5. mars 2017. Arrangør var USA Track and Field (USATF).

## Menn

## Kvinner

## Referanser


## Kilder
*Resultater 

## Eksterne lenker
*Offisiell hjemmeside - USATF
Piero di Lorenzo de’ Medici

**Piero di Lorenzo de' Medici** (født 15. januar 1472 i Firenze, død 28. desember 1503 ved Gaeta) var hersker over Firenze fra 1492 til 1494. 

## Liv og virke
### Bakgrunn
Han var eldste sønn av Lorenzo de' Medici og Clarissa Orsini, og storebror til pave Leo X.

Han ble utdannet av store personligheter som Angelo Poliziano til å kunne etterfølge sin far som hersker av Firenze. Hans tøylesløse, arrogante og udisiplinerte personlighet skulle imidlertid vise seg å gjøre det vanskelig for Piero at bekle embedet som hersker i Firenze. 

Han ble gift i 1488 med Alfonsina Orsini.  

### Gran maestro i Firenze
Piero fikk overdratt myndigheten som leder i Firenze i 1492.
 
Piero de' Medici befattet seg med diktning, samlet på verdifulle håndskrifter og tok seg på vellykket måte av Medici-banken som det hadde gått nedover med, men som nå ble mektig og sterk. Politisk sakforstand var imidlertid ikke blant hans sterke sider.

To år etter at Piero kom til makten (1494) gjorde Karl VIII av Frankrike inntog i Italia med en stor militærstyrke og gjorde krav på den napolitanske trone. Karl VII var blitt fristet av Ludovico Sforza, il Moro, forhenværende regent i Milano, som kunne avsette sin nevø Gian Galeazzo Sforza og i stedet innsette kongen som hertug.

Etter å ha avgjort noen saker i Milano beveget Karl VIII seg mot Napoli. Han drog gjennom Toscana og lot noen soldater bli stående der for å sikre kommunikasjonen med Milano under felttoget. Piero forsøkte å være nøytral, men det var i Karls øyne uakseptabelt, og han planla å invadere Toscana. Pieros evne til å fremstå som upartisk var uansett ikke den helt store. Han var (gjennom mor og hustru) dynastisk innbundet med Orsinislekten. Via denne adelsfamilien var han da videre knyttet til Napoli, og der med i en konstellasjon som var i motsetning til franskmennene og dermed også mot dem hardt trengte milanesiske regent Ludovico Sforza som hadde latt dem få innpass i Nord-Italia.

Piero forsøkte etterhvert å yte motstand mot de franske planer, men kunne ikke hente mye hjelp i Firenze. Firenze led under Girolamo Savonarolas innflytelse, så selv hans fettere flyktet fra byen og Karl VIIIs tropper.

Piero oppgav hurtig og betingelsesløst kampen da Karl VIIIs tropper nærmet seg byen. Utilfredshet blant byens borgere førte til at Medici-familien måtte flykte. Palazzo-familien ble utplyndret, Republikken Firenze ble gjeninnført, og familien ble offisielt dømt til eksil. Den bosatte seg i de andre italienske stater og i resten av Europa.

Mens Spania og Frankrike i 1503 fortsatte kampen i Italia om herredømmet i Napoli, druknet Piero i Gariglianos munning nær Gaeta da han flyktet etter slaget som hans allierte franskmennene tapte.

## Referanser


## Litteratur
* 
* 
* 
* 

## Eksterne lenker
*
Friedrich Grünanger

**Friedrich Grünanger** (født 24. januar 1856 i Sighișoara i kongedømmet Ungarn, død 14. desember 1929 i Salzburg, Østerrike) var en bulgarsk-østerriksk arkitekt fra Transilvania.

## Liv
Friedrich Grünanger var en Siebenbürgen-sakser hvis far var vever i Sighișoara. Etter å ha besøkt (gått på?) Bergskolen i Sighișoara, studerte han mellom 1887 og 1879 arkitektur ved Akademie der bildenden Künste Wien, og hadde Friedrich von Schmidt som en av sine lærere. 1879 ble hans navn nevnt for første gang i Bulgaria, i forbindelse med byggingen av Palasset for prins Alexander I. i Ruse. Fra 1883 var han byarkitekt i Razgrad.

Mellom 1884 og 1908 var han sjefsarkitekt i *Direktoratet for offentlige bygninger*, byggeleder for parlamentsbygningen i den bulgarske hovedstad Sofia, arkitekt for bygging og bevaring av de fyrstelige bygninger. I denne perioden ble han utnevnt av fyrst Ferdinand til hoffarkitekt. Fra 1889 var han medlem av Bulgarias Ingeniør- og arkitektforbund.

Mellom 1915 og 1929 arbeidet han både i Bulgaria og i Østerrike. I dette sistnevnte land bygde han i 1909/1910 Villa Hedvig (i dag «Grünanger-Villa am Kai») i Salzburg. Deretter arbeidet han igjen i Bulgaria, der han var ledende arkitekt av stiftelsen «Ewlogi og Christo Georgievi». Da han døde den 14. desember 1929 i Salzburg var han fortsatt bulgarsk statsborger.

## Verk (utvalg)
* Gymnaset (1882–1885) i Razgrad
* Slottet til fyrst Alexander I. (1882) i Russe
* Justispalasset (1896) i Sofia
* Den pedagiske skole (1889–1894, i dag Rådhuset) i Kjustendil
* Huset til generalmajor Nikolaev (1892) i Sofia
* Nordostfløy til fyrsteslottet i Sofia (1894-1895, i dag Etnografimuseet)
* Bulgarsk-ortodoks presteseminar (1902–1914) i Sofia
* Kirken Sveti Ivan Rilski (1902–1914) i Sofia
* Forsikringsselskapet Balkan (1904, ødelagt av bombingen av Sofia) i Sofia
* Militærklubben i Sofia
*Hovedtorgbygningen i Sofia
* Huset Samardsjev (1903, i dag Tyrkias Ambassade) i Sofia
* Det teologiske akademi (1904–1908, sentralkuppel ødelagt i bombingen av Sofia) i Sofia
* Sentralsynagogen (1904–1910, åpnet den 23. september 1923) i Sofia
* Villa Hedvig (1909–1910, i dag Grünanger-Villa am Kai) i Salzburg


Fil:Royal Palace Sofia.jpg|Det tidligere fyrsteslottet, senere det kongelige slottet, i Sofia
Fil:Rousse-architecture3.jpg|Fyrsteslottet i Russe
Fil:Yablanski-house.JPG|Huset Jablanski i Sofia
Fil:Sofia-synagogue-from-Halite.jpg|Sentralsynagogen  i Sofia


## Referanser

## Litteratur
* Grigor Doytchinov und Christo Gantchev: *[http://books.google.de/books?id=XEg8NAfcbSwC&pg=PA119&lpg=PA59 Österreichische Architekten in Bulgarien 1878-1918]*. Böhlau Verlag, Wien 2001, ISBN 3-205-99343-8, S.&nbsp;119&nbsp;ff.
Pseudoparmena

* Se Systematisk inndeling

***Pseudoparmena*** er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.

## Levevis
Disse billene har larver som lever i død ved.

## Utbredelse
Arten lever i Fujian-provinsen, Kina.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
******* Stammen Pteropliini Thomson, 1860 
******** Slekten *Pseudoparmena* Breuning, 1956
********* *[[Pseudoparmena borchmanni]]* Breuning, 1956

## Kilder
* Liste over slektene
* Katalog over gruppen

## Eksterne lenker
* 
*
Gotha G.IV

**Gotha G. IV** var et tungt bombefly brukt av *[[Luftstreitkräfte]]* (Den keiserlige tyske flyvåpen) under første verdenskrig.

## Utvikling
Erfaringer med tidligere Gotha G.III viste at bakre skytter ikke effektivt kunne betjene både rygg- og sideposisjoner. Hans Burkhards løsning var »Gothatunnelen», en stor trekantet U-åpning i øvre dekk som strakk seg fra vingens bakkant, bakover på bunnen av skroget. Gothatunnelen tillot en toppskytter å skyte gjennom skroget på mål under og bak bombeflyet. Et eget 7,92 mm maskingevær kunne fortsatt monteres, og det var enda et fjerde maskingevær på plass mellom pilot-og bombeskytterens førerkabin, selv om dette sjelden ble brukt på grunn av den økede vekten 

G. IV hadde også andre forbedringer. Skroget var helt kledd med kryssfiner, til erstatning for stoff som delvis dekket G. III. Selv om det ikke var årsaken til denne endringen var det kjent på den tiden at kryssfinérkledning fikk skroget til å flyte noen tid i tilfelle av nødlanding på havet. Videre var det klager på dårlig balansekontroll, særlig ved landing, noe som førte til ekstra balanseror på nederste vinge.

## Produksjon
I november 1916 fikk *Gothaer Waggonfabrik* en ordre  på 35 fly, og dette ble senere øket til 50 i februar 1917. Ytterligere 80 fly ble bestilt fra *Siemens-Schuckert Werke* (SV) og 100 fra *Luft-Verkehrs-Gesellschaft* (LVG). Sammenlignet med andre *Gotha*-modeller var disse lisens-bygde flyene litt tyngre og tregere, da *[[Idflieg]]* krevde et forsterket skrog. For å motvirke dette, bygde SSV en rekke svært modifisert eksemplarer, blant annet drevet med traktor- i stedet for pushermotorer Ingen av disse endringene hadde blitt fullt ut evaluert på slutten av krigen. De sist produserte fikk vanligvis også ekstra nesehjul og ekstra trimror utviklet for G. V. Et annet problem med ytelsen overvant LVG ved å gi vingene større tilbakestrøkenhet. De siste bygde ble foreldet og mange fly ble bygget ferdig som skolefly med svakere motorer.

### Etterkrigstiden
Alle de gjenværende Gotha-flyene ble ødelagt i samsvar med vilkårene i Versaillestraktaten. Det eneste kjente unntaket var en Gotha G. IV i polsk besittelse.

## Operatører

* **[[Tyskland]]**
** *[[Luftstreitkräfte]]*
* ** [[Østerrike-Ungarn]]**
** KuKLFT
* **[[Nederland]]**
** Kongelige Nederlandske Luftforsvar
* **[[Polen]]**
** Polske Luftforsvaret
.

## Referanser


## Litteratur
* 
* 
* 
* 

## Eksterne lenker
* Gotha G.IV
Tallumpaviljongen

**Tallumpaviljongen** (eller *Tallum Paviljongen* som den opprinnelig het) i Stockholm ble tegnet i 1922 av Gunnar Asplund og ble innviet i 1923. Bygningen ligger i den sørlige delen av Skogskirkegården som siden 1994 er en del av Unescos verdensarv.

Navnet stammer fra Gunnar Asplunds og Sigurd Lewerentz konkurransebidrag til arkitektkonkurransen om Skogskirkegården i 1915. Deres bidrag hadde mottoet "Tallum".  Bygningen var fra begynnelsen av formodentlig ment å være midlertidig, men ble stående og fungerte fram til 1981 som kirkegårdsforvaltningens driftsbygning.

De pyramideformede takene ble sannsynligvis inspirert av tidens interesse for klassiske former slik som 1700-talls arkitekter som Claude Nicolas Ledoux eller  Étienne-Louis Boullée brukte dem. De spisse formene og farvesetningen med grønt tak og grønne fasader kan også være et arkitektonisk grep for å få bygningen til å smelte inn i furuskogen. 

Tallumpaviljongen er en trebygning som består av to parallelle bygningskropper som er sammenkoblet av en kort korridor på nordsiden, her ligger også hovedinngangen. Mellom bygningsdelene finnes en stenlagt innergård som åpner seg mot sør.  Innergårdens fasader er holdt i gul farge. Tallumpaviljongen ble renovert og ombygd i 1998, og fungerer nå som **Visitors Center.** Den vestlige bygningsdelen inneholder en kafé og den østlige brukes av kirkegårdsforvaltningen som et lite museum og informasjonssenter for Skogskirkegårdens arkitektur og kunstneriske utforming. Her finnes blant annet Lewerentz' lenestol for *officiantrummet* i Uppståndelsekapellet, Asplunds enkle trestol for venterommene i Skogskrematoriet og Carl Milles lille Dødsengelen.

## Referanser


## Litteratur
*Caldenby, Claes; Hultin, Olof; Acking, Carl-Axel, red (1985). *Asplund.* Stockholm: Arkitektur förlag i samarbete med Arkitekturmuseet. Libris 7754397. ISBN 91-86050-11-7
Øyvind Anker

**Øyvind Anker** (1904–89) var en norsk bibliotekar og teaterhistoriker som skrev flere bøker.

## Familie
:''Se Anker (slekt) for mer om farsslekta
Han var født i Frankfurt, sønn av kunstner og pianist Gudrun Nilssen (1875–1958) og Nils Botvid Anker (1878–1943). Faren var strømansvarlig for Oppland fylke og familien bodde på Lillehammer.  Øyvind og lillesøsteren Synnøve Anker Aurdal (1908–2000) var gitt navn etter  En glad gut fra 1860 og Synnøve Solbakken fra 1857 av Bjørnstjerne Bjørnson, og utga i 1982 ei bok om Bjørnsons kone, "Boken om Karoline. Karolines Bjørnson og Bjørnstjernes Karoline".

Efter examen artium 1923 og Krigsskolen var han huslærer i Østerdalen før han ved Universitetet i Oslo mottok cand.philol.-graden i 1931 med norsk som hovedfag.  Fra 1929 til pensjonering i 1974 arbeidet han ved Universitetsbiblioteket i Oslo.  Fra 1933 var han gift med pianist Eva Høst (1908–68), niese av franskfilolog Sigurd Høst.

Anker ledet det nye Bjørnson-arkivet fra 1934.  Han etterfulgte Fartein Valen som leder for Norsk Musikksamling i 1936 og bestyrtet det til 20. august 1943 da han ble arrestert av tyskerne for motstandsarbeid. I 1956 etablerte han Teaterhistorisk samling, og han foreleste i teaterhistorie 1958–64.  Efter å ha tilhørt Informasjonsavdelingen 1967–70 var han ved spesialenheten frem til 1974.   I 1965 ble han medlem av Det Norske Videnskaps-Akademi.

Anker var sentral redaktør og skribent for Norsk biografisk leksikon.   I 1935 satt han som redaktor av Nycoleksikonet, i 1939 Cappelens leksikon, sammen med Olav Gurvin (1893–1974) utgav han "Musikkleksikon" i 1949.
## Utgivelser
__NOTOC__
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*
*

## Referanser


## Litteratur
*

## Eksterne lenker
*
Idflieg

**Idflieg** (*Inspektion der Fliegertruppen* - «Inspektoratet for Flyvåpenet») var et kontor i det tyske riket som førte kontroll med tysk militær luftfart før og under første verdenskrig.

Idflieg ble grunnlagt i 1911 og var en del av Luftstreitkräfte.
Ottave rime

**Ottave rime** eller (tallordet i éntall *ottava rima*) er en italiensk strofeform.

*Ottave rime* spiller en stor rolle i kunstdiktningen, og stammer visstnok fra den italienske folkediktnings *rispetti*; den består av åtte jambiske versrlinjer, hver opprinnelig på elleve stavelser. Rimstillingen er mest korrekt *abababcc* og alle rimene kvinnelige. Men de ikke-romanske diktere lar hyppig kvinnelige og mannlige rim veksle og benytter friere rimstillinger for de tre første rimpars vedkommende. Ofte går *ottave rime* bare under navnet «stanzer» (fra *stanza*), ubeaktet et dette ord egentlig betyr strofer i all alminnelighet.

Den italienske renessanses epikere — Angelo Poliziano, Luigi Pulci, Matteo Maria Boiardo, Ludovico Ariosto, Torquato Tasso — og deres senere etterfølgere (Giambattista Marino, Alessandro Tassoni, Niccolò Forteguerri) har bestandig benyttet de rolig fremskridende og likevel avvekslingsrike *ottave rime*; også i rldre og nyere tid spanierne (José de Espronceda) og portugiserne (Luís de Camões). Romantikken ved år 1800 bragte strofeformen høylig i mote rundt om i landene, — her kan særlig minnes om Byrons *Childe Harold* og *Don Juan*. I den dansk-norske diktekunst har dikterne ofte anvendt den: Oehlenschläger, J.L. Heiberg, Carsten Hauch, Ibsen, Chr. K.F. Molbech, Ernst von der Recke, men især Frederik Paludan-Müller (*Danserinden*, *Luftskipperen og Atheisten*, *Adam Homo*).

: *Canto l’arme pietose, e ’l Capitano*
: *Che ’l gran sepolcro liberò di Cristo.*
: *Molto egli oprò col senno e con la mano;*
: *Molto soffrì nel glorioso acquisto:*
: *E invan l’Inferno a lui s’oppose; e invano*
: *s’armò d’Asia e di Libia il popol misto:*
: *Chè ’l Ciel gli diè favore, e sotto ai santi*
: *Segni ridusse i suoi compagni erranti.*
:: *(Torquato Tasso, Gerusalemme liberata)*

## Referanser


## Litteratur
*
Albatros C.VII

**Albatros C. VII** var et tysk militært rekognoseringsfly som ble brukt under første verdenskrig. Det var en revidert utvikling av Albatros C.V som hadde vist seg skuffende, og ble utstyrt med en bedre motor.

## Konstruksjon og utvikling
C.VII fikk i motsetning til den tidligere C.V en annen motor enn den upålitelig Mercedes D.IV og også andre endringer som bedre rorkontroll. Resultatet ble et fly med gode flyegenskaper. C.VII utgjorde mesteparten av den tyske flystyrke med rundt 350 i bruk samtidig.

Én enkelt C.VII ble konvertert til sivilt bruk etter krigen.

## Operatører
; . Det tyske keiserrike
* *[[Luftstreitkräfte]]*

## Spesifikasjoner

## Referanser


## Eksterne lenker
* Albatros C.VII
Clarissa Orsini

**Clarissa Orsini**, også **Clarice** (født 1453 i Roma, død 30. juli 1487 i Firenze) var en italiensk adelsdame, gift i 1469 med regenten i Firenze, Lorenzo de' Medici, og mor til Piero di Lorenzo de' Medici og pave Leo X. 

## Liv og virke
### Bakgrunn
Hun var datter til Jacopo (Giacomo) Orsini og Maddalena av Bracciano og søster til kardinal Latino Orsini.

### Dynastibyggende ekteskap
Hennes ektenskap ble arrangert av hennes blivende svigermor, Lucrezia Tornabuoni, som forut for sin sønns giftermål besøkte Roma for å treffa ugifte kvinnelige medlemmer av Romas adelsfamilier og velge ut en av dem til ekteskapet. Hensikten var å alliere familien Medici med en romersk adelsfamilie og få inn «adelig blod» i familien i bytte mot penger. Tornabuoni anbefalte Clarissa Orsini som kandidat og ifølge anbefalelsesbrevet skal hun ha haut vakker figur og grasiøs holdning samt være religiøst sinnet. Hun førte også med seg en medgift på 6000 floriner. 

Ektevielsen fant sted per ombud i Roma 27. desember 1468 og i person den 4. juni 1469 i Firenze.

Clarissa Orsini var for religiøs til å bli populær i Firenze, og selv om ektemaken avlet barn bare med henne, hadde han privat bare et forhold med sin elskerinne Lucrezia Donati, til hvem han dediserte sine dikter. Orsini avla et besøk i Roms i 1472. Under Pazzikonspirasjonen i 1478 ble hun evakuert med sine barn til Pistoia. Hun foretok også flere offisielle reiser til Volterra, Colle Val d'Elsa, Badia a Passignano og andre steder i 1485. 

Hun døde av tuberkulose - på vei til Roma for å besøke sine slektninger, ble hun syk og vendte tilbake til Firenze og døde der.

## Referanser


## Litteratur

* 
* 
* 
*
*
Rumpler C.VII

**Rumpler C.VII** var et militært rekognoseringsfly bygget i Tyskland under første verdenskrig. Det ble utviklet fra C.IV og optimalisert for oppdrag i større høyder som ville gjøre den immun mot avskjæring fra fiendtlige jagerfly. Arbeid på C.VII fant sted etter et lignende forsøk på å utvikle C.III for oppdrag i større høyder da C.V mislyktes.

## Design og utvikling
Den vesentligste forskjellen mellom C.IV og C.VII var valget av Maybach Mb IVa-motoren for å erstatte Mercedes D.IV. Selv om Maybach-motoren var rundt 8 % større, kunne den mindre kraftige Mercedes fortsette å utføre sine oppdrag, mens i større høyder, hvor kraften fra Mercedes-motoren ble redusert med den økte høyden. Andre endringer omfattet en vinge med litt større vingeflate og en propell med større diameter..Bsetningen var utstyrt med sustoffmadke og elektrisk oppvarmede drakter .

Rumpler produserte C.VII i to versjoner: en standard og et radio-utstyrt rekognoseringsfly, og en versjon for fotooppdrag: Rubild (eller *Rubilt*) (*Bild* betyr *bilde* på tysk).

## Operativ historie
De to versjonene av Rumpler C.VII var i drift samtidig. "Standard" C.VII ble brukt for "bevæpnede" oppdrag og rekognosering over lange avstander. Bevæpningen var et fast, synkronisert LMG 08/15 ''Spandau'' maskingevær som kunne skyte fremover gjennom propellen, og et manuelt betjent 7,92 mm Parabellum MG14 maskingevær på observatørens/ skytterens bakre posisjon (observatøren hadde også radio). "Rubild" var en «nedstrippet» versjon uten maskingevær for å utføre fotografering.

Rubild var i stand til å operere så høyt som 7&nbsp;300 meter og kunne fly 160 km/t i 6&nbsp;100 m høyde  Den høytflyvende versjonen viste seg praktisk og nesten usårbar for avskjæring over 5&nbsp;500 m 

## Operatører

;  Tyskland
* *[[Luftstreitkräfte]]*
;  Sveits
* Schweizer Luftwaffe
; USA
* United States Air Force
; Jugoslavia
* Royal Yugoslav Air Force

## Spesifikasjoner

## Referanser


## Eksterne lenker
* Rumpler C.VII
Pepperoni

**Pepperoni** er en krydret, salamilignende pølse som blir mye brukt til pizza. Denne pølsen blir som oftest laget av en blanding av svinekjøtt og oksekjøtt. Pølsen blir skåret i tynne skiver.

## Referanser
St. Olavs gate (Harstad)

**St. Olavs gate** er ei gate i Harstad som strekker seg fra krysset sør for Harstad kirke, forbi Harstadgården, Heggen med Harstad Sykehus og Heggen videregående skole, øvre del av Seljestad og frem til et kryss innerst i Harstadbotn.
Trichocnaeia

* Se Systematisk inndeling

***Trichocnaeia*** er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.

## Utbredelse
Slekten er utbredt på New Zealand.

## Systematisk inndeling
Artene blir ofte plassert i slekten *[[Stenellipsis]]*.

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
******* Stammen Acanthocinini
******** Slekten *Trichocnaeia* Breuning, 1959
********* *[[Trichocnaeia hilarula]]* (Broun, 1880)

## Kilder
* Katalog med utbredelsesdata 
* Referanseside for arten
* Cermabycidae.org - Apodasyini

## Eksterne lenker
* Bildegalleri 
*
Roland D.I

**LFG Roland D.I** var et jagerfly bygget i Tyskland under første verdenskrig. Det var et en-seters fly basert opprinnelig på Roland C.II toseters rekognoseringsfly. Lik forgjengeren hadde det en uvanlig design, et dypt skrog som helt fylte gapet mellom de to vingepar, men flykroppen var mye mer elegant. Mens C.IIs utseende fikk den uhøytidelige betegnelsen *Walfisch* (*hval*), ble D.I  kjent som *Haifisch* (*hai*). I-stagene som hadde blitt benyttet for å avstive vingene på C.II var erstattet av mer konvensjonelle stag. Andre endringer til vingen inkludert fjerning av staggerkonstruksjonen med svakt bakoverstrøkne vinger.

Prototypen fløy i juli 1916, og ble akseptert av Idflieg for militær tjeneste. Produksjonen ble avbrutt etter en brann på fabrikken og bare rundt tjue fly ble bygget. Da produksjonen til slutt ble gjenopptatt, var det en bedre Roland D.II som ble bygget.

## Operatører
; &nbsp;Bulgaria
* Det bulgarske flyvåpen
;  Det tyske keiserriket
*Luftstreitkräfte

## Referanser


## Eksterne lenker
* LFG Roland D.I
U18-VM i friidrett 2017

**U18-VM i friidrett 2017** var den tiende og siste utgaven av U18-VM i friidrett, og ble arrangert fra 12. til 16. juli 2017 i Moi International Sports Centre i Nairobi i Kenya. Ettersom mesterskapet er til for utøvere som er 16 eller 17 år i løpet av inneværende år, var dette mesterskapet for utøvere født i 2000 eller 2001.

## Medaljevinnere
### Gutter
#### Løps- og landeveisøvelser

#### Tekniske øvelser

#### Mangekamp

### Jenter
#### Løps- og landeveisøvelser

#### Tekniske øvelser

#### Mangekamp

## Medaljeoversikt

## Eksterne lenker
* 
* IAAF - World U18 Championships
Pucallpa (bille)

* Se Systematisk inndeling

***Pucallpa*** er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
Middelsstore, brunspraglete trebukker. Antennene er noe lengre enn kroppen. Pronotum er bredere enn langt, med rundede sider uten tenner, litt innsnevret ved roten. Dekkvingene er nesten jevnbrede, hver dekkvinge har en kort, men høy lengdekjøl nær roten.

## Levevis
Larvene lever i død ved.

## Utbredelse
Slekten er kjent fra Brasil, Fransk Guyana og Peru.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
******* Stammen Acanthocinini Thomson, 1860 eller Desmiphorini 
******** Slekten  *Pucallpa* Lane, 1959
********* *[[Pucallpa cristata]]* Lane, 1959
********* *[[Pucallpa robusta]]* Monné, 1978

## Kilder
* Liste over slektene
* Liste over artene 
* Bildegalleri

## Eksterne lenker
* 
*
Finsk mesterskap i friidrett 2016

**Finsk mesterskap i friidrett 2016** (finsk: *Kalevan kisat*) ble arrangert fra 21. til 24. juli 2016 i Uleåborg. 

## Resultater

## Referanser
Tour of Norway 2017

**Tour of Norway 2017** var den sjuende utgaven av det internasjonale sykkelrittet Tour of Norway. Rittet var klassifisert som 2.HC og ble arrangert fra 17. til 21. mai 2017. Rittet foregikk denne gangen både nord og sør for Oslo, med den store finalen på Dronning Eufemias gate i Bjørvika. Første etappe startet i Buskerud og endte i Akershus. De to neste etappene gikk for det meste i Hedmark og Oppland, mens man på de to siste også var innom Østfold.

## Lagene

## Etappene

## Trøyene

## Resultater

## Eksterne lenker
* 
* 
* Offisielle tidtakerresultater og målvideo – VotreCourse
Roland C.II

**LFG Roland C.II**, vanligvis kjent som «Walfisch» (hval), var et avansert tysk rekognoseringsfly fra første verdenskrig. Det ble bygget  av Luft-Fahrzeug-Gesellschaft G.m.b.H.

## Kjennetegn

C.II hadde mye lavere drag enn sammenlignbare fly i sin tid. Det hadde  monocoque skrog bygget med to lag av tynne
kryssfinerstrimler på skrå i forhold til hverandre (kjent som en *Wickelrumpf*, eller «innpakket kropp»). Dette ga både lavere drag og bedre styrke per vektenhet enn vanlig på den tiden, men de var relativt sene og dyre å bygge (denne konstruksjonen ble videreutviklet i de Havilland DH 98 Mosquito i andre verdenskrig). Det dype skroget fylte helt den vertikale avstanden mellom vingenes senterseksjon, eliminerte eventuelle behov for stag som vanligvis ble brukt i biplan, og ga flyet sitt kallenavn «Hvalen». Stag og wire ble redusert og flyets cantilever-vinger fikk lavere vekt, slik som de som ble brukt på den banebrytende hel-metal Junkers J 1 på slutten av 1915.

C.II hadde en enkelt 160 hk Mercedes D III motor og hadde en toppfart på 165 km/t, en marsjhøyde på 4&nbsp;000 meter og kunne holde seg oppe i fire timer.

## Operativ historie
C.II kom i tjeneste i løpet av våren 1916. Operasjonelt håndtering ble rapportert som vanskelig, men resultatet var relativt god. På grunn av mannskapets
stillinger med synsvidde over den øvre vinger var sikten oppover god, men sikten nedover var dårlig. Det ble også brukt i jagereskorte rolle og hadde et mannskap på to: pilot og observatør/skytter.
Albert Ball som ble den første som omkom i en C.II, sa i siste halvdel av 1916 at det var «den beste tyske maskinen til nå».

## Operatører
Tyskland
; Det tyske keiserrike
* *[[Luftstreitkräfte]]*

## Referanser


## Eksterne lenker
* LFG Roland C.II (Whale)
Lepturginus

* Se Systematisk inndeling

***Lepturginus*** er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
Nokså små, brune trebukker. Antennene er ganske lange, særlig hos hannene. Pronotum er nærmest tønneformet uten pigger på sidene, men bakhjørnet står ut som en liten pigg. Dekkvingene er litt rundete.

## Levevis
Larvene lever i død ved.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Mellom-Amerika, fra Mexico i nord til Costa Rica i sør.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
******* Stammen Acanthocinini Thomson, 1860
******** Slekten  *Lepturginus* Gilmour, 1959 
********* *[[Lepturginus obscurellus]]* Gilmour, 1959 
********* *[[Lepturginus tigrellus]]* (Bates, 1874)

## Kilder
* A Photographic Guide to the Cerambycidae of the New World - Acanthocinini https://apps2.cdfa.ca.gov/publicApps/plant/bycidDB/wbycidview.asp?tribe=Acanthocinini&w=n 

## Eksterne lenker
* 
* Bildegalleri
Tour des Fjords 2017

**Tour des Fjords 2017** var den femte utgaven av sykkelrittet Tour des Fjords. Rittet gikk over fem etapper, fra 24. til 28. mai.

## Lagene

## Etappene

## Trøyene

## Resultater

## Eksterne lenker
* 
* Offisielle tidtakerresultater og målvideo – VotreCourse
Porøse medier-laboratoriet

**Porøse medier-laboratoriet** (også: **PoreLab – Porous Media Laboratory**) er et senter for fremragende forskning ved Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet (NTNU). Senterets mål er å finne metoder for å kunne beregne kompliserte væskestrømmer i porøse medier mer presist. Dette kan gjøres ved å kombinere eksperimenter, modellering og utvikling av ny teori. Senteret kombinerer metoder fra fysikk, kjemi, geologi og geofysikk. Denne kunnskapen er blant annet nyttig for effektiv utvinning av olje eller av rent vann i tørkeområder.

Senteret ble etablert i 2017 og ledes av Alex Hansen. Det har to likeverdige knutepunkt, ett ved UiO og ett ved NTNU.

I august 2019 arrangerte PoreLab den internasjonale konferansen «International Workshop on Non-Equilibrium Thermodynamics in Porous Media» i anledning professor Signe Kjelstrups 70-årsdag. 

## Referanser


## Kilder
* NFRs informasjon om nye SFF-er                        
*  NTNUs pressemelding om SFF-tildelingen 
*PoreLab nettside
Brevoxathres

* Se Systematisk inndeling

***Brevoxathres*** er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
Middelsstore, kraftige, mørkt brunspraglete trebukker. Antennene er betydelig lengre enn kroppen. Pronotum er rundet uten tenner på sidene, dekkvingene har markerte "skuldre" og er litt tilsmalnende bakover. På beina er lårene markert klubbeformede.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Sør-Amerika - Brasil, Peru og Bolivia.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
******* Stammen Acanthocinini
******** Slekten *Brevoxathres* Gilmour, 1959 
********* *[[Brevoxathres albobrunneus]]* (Gilmour, 1962) - Peru, Bolivia 
********* *[[Brevoxathres fasciata]]* Gilmour, 1959 - Brasil  
********* *[[Brevoxathres irrorata]]* Monné, 2007 - Brasil 
********* *[[Brevoxathres seabrai]]* Monné, 2007 - Brasil 
********* *[[Brevoxathres x-littera]]* (Melzer, 1932)  - Brasil, Bolivia

## Kilder
* Liste over slektene
* Katalog med utbredelsesdata 

## Eksterne lenker
* Bilde av arten
*
Xenocona

* Se Systematisk inndeling

***Xenocona*** er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae). Slekten omfatter bare én kjent art.

## Utseende
En middelsstor, matt, brunspraglete trebukk. Antennene er noe lengre enn kroppen. Pronotum er mye bredere enn langt og mye smalere enn dekkvingene, med en butt pigg midt på hver sidekant og hvite flekker på sidene. Dekkvingene er avsmalnende bakover.

## Utbredelse
Arten er kjent fra Honduras og Costa Rica.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
******* Stammen Acanthocinini 
******** Slekten *Xenocona* Gilmour, 1960
********* *[[Xenocona plagiata]]* Nascimento, Botero, Avila-Jiménez & Goycolea, 2025
********* *[[Xenocona pulchra]]* Gilmour, 1960
********* *[[Xenocona queros]]* Nascimento, Botero, Avila-Jiménez & Goycolea, 2025
********* *[[Xenocona x-littera]]* Vlasak & Santos-Silva, 2025

## Referanser


## Kilder
* Katalog med utbredelsesdata 
* Liste over slektene (Desmiphorini)
* Cermabycidae.org - Apodasyini

## Eksterne lenker
*
Datatilsynet (andre betydninger)

**Datatilsynet** kan vise til:

* Datatilsynet (Danmark) – et dansk uavhengig statlig tilsyn som organisatorisk hører under Justisministeriet, som dog ikke har instruksjonsmyndighet over tilsynet.
* Datatilsynet (Norge) – et norsk uavhengig forvaltningsorgan administrativt underordnet Kommunal- og moderniseringsdepartementet, opprettet 1. januar 1980.
Arctic Race of Norway 2017

**Arctic Race of Norway 2017** var den femte utgaven av Arctic Race of Norway. Rittet var klassifisert som kategori 2.HC og gikk over fire etapper i Nordland og Troms. Rittet startet i Engenes 10. august og ble avsluttet i Tromsø 13. august.

Dylan Teuns tok to etappeseier og vant sammenlagt.

## Lagene

## Etappene

## Trøyene

## Resultater

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Sukhoj Su-9

**Sukhoj Su-9** (NATO-kallenavn ***Fishpot***) var et jagerfly som ble utviklet av Sukhoj på 1950-tallet for Sovjets luftforsvar.

## Utvikling
Su-9 ble utviklet parallelt med Su-7 og flyene har flere fellestrekk. Den største forskjellen var at Su-9 ble levert med deltavinge i motsetning til Su-7 med pilvinge. Su-9 fikk også konvensjonelle ror. Deltavingen gjorde at Su-9 fikk samme vingeflate som Su-7 med 80 cm kortere vingespenn. Det ga lavere vekt og høyere hastighet.

Ettersom Su-9 ble utviklet for Sovjets luftforsvar fikk den ingen maskingevær. Hovedvåpenet var missiler. Missilet Kaliningrad K-5 var en primitiv strålestyrt  robot som viste seg ha dårlig treffsikkerhet. Man utviklet derfor den forbedrede varianten K-55 som var samme robot, men levert med infrarød eller semiaktiv radarsøker fra roboten Vympel K-13.

Radaren SjD-30 var også et primitivt apparat som stort sett bare var brukbar som avstandsmåler og strålesender. Derfor startet Sukhoj på slutten av 1950-tallet med å utvikle Su-11 med radaren *Orjol* og roboten Kaliningrad R-8. Kombinasjonen radar-robot var tilfredsstillende, men Su-11 hadde fortsatt dårlig rekkevidde, noe som gjorde at produksjonen ble avbrutt etter drøyt hundre bygde fly.

På slutten av 1960-tallet ble det gjennomført våpenprøve med formål å gjøre Su-9 mer fleksibel. Blant annet prøvde man kanonkapselen UPK-23-250 og bomben FAB-250, men bruken av disse fikk ingen større tilslutning.

På begynnelsen av 1970-tallet ble Su-9 tatt ut og erstattet med Sukhoj Su-15 og Mikojan-Gurevitsj MiG-23. De fleste av flyene ble bygget om til fjernstyrtev målroboter.

## Bruk
1. mai 1960 forsøkte en Su-9 å avvise en amerikansk Lockheed U-2 som krenkt sovjetisk luftrom ved Sverdlovsk. For å nå tilstrekkelig høyde starttet piloten uten robotbevæpning og var forberedt på å skyte ned det fremmede flyet om det ble nødvendig. Flyet ble i stedet skutt ned av en S-75 Dvina luftvernrobot og piloten Gary Powers ble tatt til fange.

## Varianter
* **Su-9** – Jagerfly. 1 100 bygget.
* **Su-9U** - Skolefly (NATO-kallenavn Maiden). Rundt 50 bygget.
* **Su-11** – Videreutvikling med mer moderne radar og bevæpning. 108 bygget.

## Brukeer
* Russland
*Sovjets luftforsvar

## Spesifikasjoner

## Referanser

## Litteratur
* Yefim Gordon & Dmitriy Komissarov; *Sukhoi interceptors - the Su-9, Su-11, and Su-15 unsung soviet cold war heroes* Schiffer Publishing 2019 ISBN 978-0-7643-5868-5

## Eksterne lenker
* Wings Palette-fargelegging
Sovjets luftforsvar

**Sovjets luftforsvar** (russisk: Войска противовоздушной обороны страны; *Vojska protivovozdusjnoj oborony strany*) også kalt **Vojska PVO**, **PVO strany** eller bare **PVO** var en forsvarsgren innen Sovjetunionens væpnede styrker med oppdrag til å forsvare luftrommet over Sovjetunionen.

Det var en egen forsvarsgren fra 1954 til det ble slått sammen med det russiske flyvåpenet i 1998.
Hemiloapis

* Se Systematisk inndeling

***Hemiloapis*** er en slekt av biller som tilhører den artsrike underfamilien Lamiinae i familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
Middelsstore, brokete fargede trebukker. Kroppsformen er forholdsvis kort og bred. De er brune til brunsvarte med hvite til gule tegninger. Antennene har vanligvis en påfallende brem av lange hår på innersiden.

## Utbredelse
Artene er kjent fra Ecuador, Brasil og Bolivia.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien vedbukker, Lamiinae Latreille, 1825  
******* Stammen Hemilophini J. Thomson, 1868
******** Slekten *Hemiloapis* Martins & Galileo, 2004
********* *[[Hemiloapis endyba]]* Galileo & Martins, 2004 - Ecuador 
********* *[[Hemiloapis mena]]* Martins & Galileo, 2006 - Brasil 
********* *[[Hemiloapis yandaira]]* Galileo & Martins, 2004 - Bolivia  
********* *[[Hemiloapis ybyra]]* Galileo & Martins, 2004 - Bolivia

## Kilder
* Liste over slektene
* Katalog med utbredelsesdata 

## Eksterne lenker
* Bildegalleri 
* 
*