Tauern

**Tauern** er et stort fjellmassiv i Sentral-Alpene som omfatter flere av Østerrikes høyeste fjell, bl.a. Großglockner (3798&nbsp;moh.) og Großvenediger (3662&nbsp;moh.). Den 240&nbsp;km lange fjellkjeden består av en rekke mindre grupper som i større eller mindre grad er adskilt gjennom daler.

Hovedinndelingen er i *Hohe Tauern* i vest og *Niedere Tauern* i øst. Grensen mellom disse går ved Murtörlpasset mellom Großarldalen i nord og Murdalen i syd.

## Navnet
*Tauern* var opprinnelig betegnelsen for fjellpassene i dette område. Fremdeles heter ikke bar massivets delgrupper, men også dets viktigste fjelloverganger *Tauern*. Omtrent fra middelalderen ble begrepet utvidet til å betegne fjellene som kunne krysses på Tauern-passene.

Etymologien til passbetegnelsen *Tauern* er uviss. Den ble allerede brukt av områdets slaviske befolkning, men har sannsynligvis førslaviske (indoeuropeiske) røtter.

## Avgrensning
Elven Salzach begrenser frem til St. Johann Tauern i nord. Fra Radstadt overtar elven Enns som nordlige grense. I&nbsp;øst skiller Palten- og Liesingdalen med Schoberpasset Tauern fra Ennstal-Alpene.

Den sydlige grensen utgjøres av elven Mur frem til Katschbergpasset, hvor elven Lieser overtar. Mellom Spittal og Toblach danner Drau sydgrensen, så Rienz. Tauferer Ahrntal, passet Krimmler Tauern (2650&nbsp;moh.) og elven Krimmler Ache skiller Tauern fra Zillertal-Alpene i vest.

## Topper og isbreer
De høyeste toppene i Tauern er:
* Großglockner (3798&nbsp;moh.)
* Kleinglockner (3770&nbsp;moh.)
* Glocknerwand (3721&nbsp;moh.)
* Teufelshorn (3680&nbsp;moh.)
* Großvenediger (3662&nbsp;moh.)
* Großes Wiesbachhorn (3564&nbsp;moh.)
* Rainerhorn (3559&nbsp;moh.)
* Romariswandköpfe (3511&nbsp;moh.)
* Teufelskamp (3511&nbsp;moh.)
* Hohes Aderl (3506&nbsp;moh.)
* Schwarze Wand (3503&nbsp;moh.)
* Schneewinkelkopf (3476&nbsp;moh.)
* Dreiherrnspitze (3499&nbsp;moh.)
* Rötspitze (3495&nbsp;moh.)
* Schneewinkelkopf (3476&nbsp;moh.)
* Kitzsteinhorn (3203&nbsp;moh.)

Tauerns største isbre heter *Pasterze*. Den er 9&nbsp;km lang og ligger på Großglockners nordøstside, øverst i Mölltal.

## Daler, pass og videre inndeling
### Hohe Tauern
Hohe Tauerns hovedkam deles i fem delkjeder. Dalene og passene som deler disse, er angitt med innrykk mellom kjedene (i rekkefølgen «nordlig dal / *pass* / sydlig dal»):

* Venedigergruppe (Großvenediger, 3662&nbsp;moh.)
** Felbertal / *Felber Tauern* (2481&nbsp;moh.) / Tauerntal
* Granatspitzgruppe (Großer Muntanitz, 3232&nbsp;moh.; oppkalt etter Granatspitze, 3086&nbsp;moh.)
** Stubachtal / *Kalser Tauern* (2518&nbsp;moh.) / Kalser Tal
* Glocknergruppe (Großglockner, 3798&nbsp;moh.)
** Rauriser Tal / *[[Hochtor]]* (eller *Heiligenbluter Tauern* eller *Rauriser Tauern*, veipass, 2576&nbsp;moh.) / &ndash;
* Goldberggruppe (Hocharn, 3254&nbsp;moh.; oppkalt etter Goldbergspitze, 3073&nbsp;moh.)
** Gasteiner Tal / *Mallnitzer Tauern* (eller *Niederer Tauern* eller *Nassfelder Tauern*, 2448&nbsp;moh.) og *Korntauern* (eller *Hoher Tauern*, 2459&nbsp;moh.) / Mallnitztal
* Ankogelgruppe (Hochalmspitze, 3360&nbsp;moh.; oppkalt etter Großer Ankogel, 3252&nbsp;moh.)

Ytterligere bebodde daler i hovedkammen er Fuschertal fra nord i Glocknergruppa og Maltadalen fra syd i Ankogelgruppa.

Hochtor er det eneste veipasset. De resterende passene kan bare passeres på fotstier. Under Felber Tauern går imidlertid Felbertauern-tunnelen. En ytterligere stipass ved navn *Fragranter Tauern* eller *Goldbergtauern* (2754&nbsp;moh.) forbinder Rauristal i nord med Fragranttal i syd.

Syd for Hohe Tauerns hovedkam ligger fem fjellmassiv som også hører til Hohe Tauern. De er adskilt fra hovedkammen gjennom Reintal, Virgental, Peischlachtörlpasset og Mölltal. Delkjedene er:

* Rieserfernergruppe (Hochgall, 3436&nbsp;moh.)
** Antholzertal / Stallerpasset (veipass, 2052&nbsp;moh.)
* Lasörlinggruppe (Keesegg, 3173&nbsp;moh.; oppkalt etter Lasörling, 3098&nbsp;moh.)
** Defereggental
* Defereggengebirge eller Villgratner Berge (Weiße Spitze, 2962&nbsp;moh.)
** Iseltal
* Schobergruppe (Petzeck, 3283&nbsp;moh.)
** Iselsbergpasset (veipass, 1209&nbsp;moh.)
* Kreuzeckgruppe (Polinik, 2784&nbsp;moh.)

Det største av disse sidemassivene er Defereggengebirge. Dette omfatter også to sidedaler (fra syd): Gsieser Tal og Villgratental.

### Niedere Tauern
Niedere Tauerns hovedkam deles i fire delkjeder. Dalene og passene som deler disse, er angitt med innrykk mellom kjedene (i rekkefølgen «nordlig dal / *pass* / sydlig dal»):

* Radstädter Tauern (Weißeck, 2711&nbsp;moh.)
** Pongauer Taurachtal / *[[Radstädter Tauern]]* (veipass, 1738&nbsp;moh.) / Lungauer Taurachtal
* Schladminger Tauern (Hochgolling, 2862&nbsp;moh.)
** Großsölktal / *Sölkpass* (eller *Sölker Tauern*, veipass, 1788&nbsp;moh.) / Katschbachtal
* Rottenmanner und Wölzer Tauern (Rettelkirchspitze, 2475&nbsp;moh.)
** Paltental / *Triebener Tauern* (eller *Rottenmanner Tauern*, veipass, 1278&nbsp;moh.) / Pölstal
* Seckauer Tauern (Geierhaupt, 2417&nbsp;moh.)

Ytterligere bebodde daler er Kleinarltal fra nord i Radstädter Tauern, Lessachtal fra syd i Schladminger Tauern samt Donnersbachtal fra nord og Wölzer Tal fra syd i Rottenmanner/Wölzer Tauern. Großarltal og Murtal, som danner grensen til Hohe Tauern, er også bebodd.

## Geologi
En karakteristisk geologisk formasjon i Tauern er det såkalte *Tauernvinduet*: et geologisk vindu, der erosjonen har blottlagt dype lag, som ellers i Øst-Alpene er dekket av yngre lag. Tauernvinduet består av en «karm» av skifer, mens de sentrale delene består av gneis. Den sistnevnte er svært erosjonsbestandig, noe som er med på å forklare høyden på Hohe Tauern. Tauernvinduet er ca. 160&nbsp;km langt i vest&ndash;øst-retning og 30&nbsp;km bredt i nord&ndash;syd-retning.

## Natur, kultur og historie
Store deler av Hohe Tauern er vernet som nasjonalpark. Mange høyfjellsplanter og -dyr treffes her jevnlig. Den mest spesielle arten er kanskje lammegribben, som ble (gjen)utsatt i nasjonalparken siden slutten av 1980-tallet, og har klart å etablere seg.

Seterdrift og i økende grad turisme er viktige næringsgrener i Tauern. Den spesielle geologien sørger for et variert landskap som tiltrekker både sommer- og vinterturister.

Hohe Tauern er sydgrensen for Salzburg mot de andre delstatene/provinsene Syd-Tirol, Øst-Tirol og Kärnten. I Radstädter og deler av Schladminger Tauern danner hovedkammen grensen mellom de salzburgske distriktene Pongau i nord og Lungau i syd. Resten av Niedere Tauern ligger i sin helhet i Steiermark. Historisk har Salzburg, som den gang var et mektig fyrsterkebispedømme, prøvd å få kontroll over de viktige Tauern-passene. Dette lyktes med Radstädter Tauern og delvis med Felber Tauern (siden den nå østtirolske byen Matrei var salzburgsk). Salzburg klarte imidlertid aldri å få kontroll over passfotstedene og ble derfor ingen passtat.