open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Engelsk (skolefag)

**Engelsk** er et obligatorisk og gjennomgående fag i norsk grunnskole og videregående skole. Faget skal gi kunnskaper i engelsk språk muntlig og skriftlig, samt kunnskap om kultur og samfunn i engelsktalende land. 

Fagets formål tar utgangspunkt i at engelsk er et verdensspråk; at man i møte med andre ofte har bruk for engelsk, at engelsk benyttes ofte i kultur og vitenskap; at leting etter informasjon ofte finner sted på engelsk; og at engelsk i økende grad brukes i utdanning og som arbeidsspråk. Dette betyr at man må «utvikle ordforråd og ferdigheter i å bruke språkets lydsystem, rettskriving, grammatikk og prinsipper for setnings- og tekstbygging, og kunne tilpasse språket til ulike emner og kommunikasjonssituasjoner», og «å kunne skille mellom muntlig og skriftlig språkføring og formell og uformell språkbruk», samt «å kunne ta hensyn til kulturelle omgangsformer og høflighetskonvensjoner når vi bruker språket.» I tillegg anses engelsklæring som bidrag til flerspråklighet og at det kan bli en viktig del av ens «personlige utvikling».

Faget skal også bidra til kunnskap om engelskspråklige kulturer, og «gi innsikt i hvordan engelsk brukes som et internasjonalt kommunikasjonsmiddel» for å gi «godt grunnlag for å forstå verden omkring oss og utviklingen av engelsk som et verdensspråk.» I tillegg anses engelskspråklig litteratur som potensielt inspirerende for kreativitet og menneskelære. Samtidig anses utvikling av kommunikasjonsferdigheter og kulturell innsikt som samhandlingsfremmende, og forståelses- og respektskapende blant mennesker med ulik kulturell bakgrunn. Dette skal bringe språk- og kulturkompetanse til «allmenndannelsen og bidrar til å styrke demokratisk engasjement og medborgerskap.»

Det gis generelt som avsluttende karakterer i grunnskolen standpunktkarakter i både skriftlig og muntlig, samt at elever kan trekkes ut til å avlegge skriftlig og/eller muntlig eksamen i faget. Elever som avlegger grunnskoleavgangsprøve før tiende skoleår, basert på fritak fra videre undervisning i grunnskolens pensum i faget, får kun eksamenskarakter i faget.

## Kunnskapsløftet
I Kunnskapsløftet angis de grunnleggende ferdigheter som:
* Å kunne lytte, tale og samhandle ved å bruke det engelske språket (muntlige ferdigheter)
* Å kunne uttrykke ideer og meninger på en forståelig og hensiktsmessig måte ved å bruke det engelske skriftspråket (å kunne skrive)
* Å kunne skape mening ut fra ulike typer tekster (å kunne lese)
* Å kunne bruke relevante matematiske begreper på engelsk i ulike situasjoner (å kunne regne)
* Å kunne bruke et variert utvalg digitale verktøy, medier og ressurser for å styrke språklæringen, kommunisere på engelsk og tilegne seg relevant kunnskap i engelskfaget (digitale ferdigheter)

## Referanser


## Eksterne lenker
*Læreplan i engelsk (ENG1-03) hos Utdanningsdirektoratet
Ålesund Kammerensemble

**Ålesund Kammerensemble** var et prosjektokester som ble etablert i Ålesund i 1982 av kulturskolelærer **Arne Sæther** (født 1942) som et ledd i arbeidet med å utvikle en forestilling basert på Hartvig Kirans visesyklus om *Ola Skutvik & Mariann*. Sæther engasjerte Henning Sommerro til å arrangere visene, som hadde både tekst og melodi fra Kirans hånd. Orkesteret ble deretter etablert *ad hoc*, med en besetning av erfarne musikere fra Ålesund og området rundt. 

Sammen med Lars Klevstrand og Hege Tunaal mottok de Spellemannprisen 1983 i klassen visesang for dobbelalbumet *Hartvig Kirans viser – Historia om Ola Skutvik & Mariann*.

Orkesteret turnerte lenge med forestillingen, og en versjon av den ble vist på NRK Fjernsyn 26. desember 1985. Den gang med Per Oddvar Hildre i rollen som Ola Skutvik. 

Sæther var kulturskolelærer i Ålesund 1972-2004, og brukte orkesteret i flere ulike prosjekter og oppsetninger. Orkesteret har også opptrådt under andre navn, som *Lillesand Kammeremsemble*.
Helén Eriksen

:*For billedkunstneren, se [[Helen Eriksen]]*

**Helén Eriksen** (født 1971) er en norsk saksofonist, vokalist, låtskriver og arrangør innen jazz. 

## Solokarriere
I 1996 ga hun ut sitt første soloalbum, *Standards*. Albumet, som ble produsert av hiphop-produsenten Tommy Tee, ga henne prisen som årets nykommer under Spellemannprisen 1996. Også oppfølgerplata, *Lovevirgin* (1998), ble produsert av Tommy Tee. Musikkstilen, med miks av jazz, rap, hip-hop-rytmer og sang, ble beskrevet som urban cooljazz eller acidjazz.  Med disse to platene ble Eriksen den første—og så langt eneste—norske artist utgitt på Blue Note Records.

I 2000 ga hun ut albumet *City Dust* på Curling Legs. *City Dust* ble produsert av Jørgen Træen og var et renere jazzalbum enn hennes to første. Med tredjealbumet skapte Eriksen en særegen stil der Lester Young-tradisjonen kombineres med komposisjoner i en lavmælt pop/jazz-setting.

Hennes fjerde album, *Small Hall Classic*, ble gitt ut på New Records (Bergen) i 2006. Albumet er produsert i Gjøa Studio av Kato Ådland og Hans Petter Gundersen – også kjent som *The Sensible Twins*. Stilmessig vendte Eriksen med dette albumet tilbake til lydbildet fra de to første platene, men mer organisk med bruk av ekte trommer heller enn sampling.

## Samarbeid med andre musikere
I perioden 1993–1995 var hun medlem av den Bergensbaserte popgruppen Animal Farm. 

Hun har deltatt på en rekke utgivelser som gjesteartist, for blant andre DumDum Boys, Pogo Pops, Sondre Lerche, Tommy Tee, Son of Light, BLee. I 1999 samarbeidet hun med jazzlegenden og saxofonisten Alf Kjellman.

Ved siden av solokarrieren har hun spilt jevnlig i Bergen med sin *Love quartet*, bestående av Frank Jacobsen (trommer), Yngve Moe (bass) og Helge Lilletvedt (keyboards), blant annet gjennom jazzklubbkonseptet Jazz:potet.

## Diskografi
* *Standards* (Blue Note, 1996)
* *Lovevirgin* (Blue Note, 1998)
* *City Dust* (Curling Legs, 2000) 
* *Small Hall Classic* (New Records, 2006)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*  Biografi fra Norsk pop- og rockleksikon
*  discogs
Helen Eriksen

:*For den norske saksofonisten, se [[Helén Eriksen]]*

**Helen Eriksen** (født 1964) er en norsk billedkunstner bosatt i Oslo. Hun jobber med skulptur, installasjon, stedsspesifikk kunst og foto.

## Utstillinger og prosjekter
* 2013: Norwegian Sculpture Today, New York
* 2012: I want to tell you of great things - Skulpturarena Öst, Norsk Billehoggerforeningen
* Planka, Mondo : Tromsø
* 2011: Dissent - Tenthaus Oslo
* 2010:
* 2009: Bypass Bypass - Kunstnerisk intervensjon i Alna bydel 
* 2007: 33 Basement, Oslo
* 2005: InSpiritus, Oslo domkirke og Leeds Cathedral
* 2003: Norsk Skulptur Biennal

## Eksterne lenker
* Artist Website
* Re-loved prosjektsider
* Tenthaus prosjektsider
.py

**.py** er Paraguays nasjonale toppnivådomene (ccTLD) for Internett.

## Registrering
Registreringer foretas på tredje nivå under følgende kategoriserte subdomener på andre nivå:
* **org.py**
* **edu.py**
* **mil.py**
* **gov.py**
* **net.py**
* **com.py**

## Se også
* Domenenavn
* Landskoder (internett)
* Toppnivådomene

## Eksterne lenker
* IANA .py whois informasjon
AHL (andre betydninger)

**AHL** kan bety:
* American Hockey League, en ishockeyliga
* Australian Hockey League, en landhockeyliga
.kh

**.kh** er Kambodsjas nasjonale toppnivådomene (ccTLD) for Internett. Det administreres av Departementet for post og telekommunikasjoner i Kambodsja.

## Kategorier på andre nivå
* **per.kh** for personlige navn
* **com.kh** for kommersielle selskaper
* **edu.kh** for utdanningsinstitusjoner
* **gov.kh** for regjeringen
* **mil.kh** for militære enheter
* **net.kh** for nettverksinfrastruktur
* **org.kh** for ikke-kommersielle organisasjoner

## Se også
* Domenenavn
* Landskoder (internett)
* Toppnivådomene

## Eksterne lenker
* IANA .kh whois informasjon 
* Registreringsnettsted for .kh domenet
.mc

**.mc** er Monacos nasjonale toppnivådomene (ccTLD) for internett.

## Registrering
Registrering gjøres direkte på andre nivå, eller på tredje nivå under disse kategoriene:

* **.tm.mc**: registrerte varemerker (registrert i Monaco eller internasjonalt med WIPO
* **.asso.mc**: organisasjoner (må være registrert i Monaco)

Registrering på andre nivå krever at selskapet er registrert i Monaco.

## Se også
* Domenenavn
* Landskoder (internett)
* Toppnivådomene

## Eksterne lenker
* IANA .mc whois informasjon 
* Registreringsnettsted for .mc domenet
Petter Toppe

**Petter Kristian Toppe** (født 8. april 1982) er en norsk fotballdommer. Han representerer FK Bergen Nord og ble av Norges Fotballforbund satt opp til å dømme 1. divisjon fotball for herrer i 2006, og har dømt kamper der siden. Debutkampen i 1. divisjon var den 17. april 2006 i kampen mellom Sogndal og Tromsdalen. Han har siden dømt 71 seriekamper, samt to kamper under NM cupen 2007. 

I juli 2010 i oppgjøret mellom Alta og Nybergsund IL-Trysil gjorde Toppe det en feil som resulterte i at kampen måtte spilles på nytt. Etter Alta hadde tatt ledelsen 3-2 like før slutt, blåste han kampen i gang før samtlige Alta-spillere var ferdige med å feire scoringen og før de hadde kommet seg tilbake til egen banehalvdel. Nybergsund-Trysil utlignet dermed og kampen endte 3-3. Doms- og sanksjonsutvalget i NFF fant at det var «overveiende sannsynlig» at feilen hadde påvirket kampresultatet og kampen måtte derfor spilles på nytt.

I august 2010 konkluderte NFFs domsutvalg med at avgjørelsen til Toppe var en grov dommerfeil og kom med kraftig kritikk av kamplederen. Det ble dømt at kampen skulle spilles på nytt i Alta. 
## Dommerstatistikk

## Referanser


## Eksterne lenker
* Norsk internasjonals fotballstatistikk om Petter Toppe.
Hørkelgaddan

**Hørkelgaddan** er en folkemusikkgruppe fra Tingvoll på Nordmøre, stiftet i 1974. Gruppen har gitt ut fem album med folkemusikk fra Nordmøte og deltatt på mer enn 25 radio- og TV-program. I tillegg til konserter og dansetilstellinger i Norge, har gruppen spilt en rekke konserter for Rikskonsertene og dessuten opptrådt i Polen, Sverige og USA. Gruppen vant Spellemannprisen 1981 i klassen folkemusikk/gammeldans for albumet *Tøffelmusikk*.

## Medlemmer
* Arild Hoksnes: fele, torader og sang
* Rolf Kristian Holte: gitar og mandolin
* Helge Husby: fele, hardingfele og sang
* Tor Erik Jenstad: trekkspill og torader
* Baard Aarnes: kontrabass, bassgitar og keyboard
* Gro Kjelleberg Solli: sang, fløyter og tangenter

## Diskografi
* *[[Slåttonn (album)|Slåttonn]]* (Oppsong A/S 1977)
* *[[Tøffelmusikk]]* (Oppsong A/S 1981)
* *[[Øyaslåttar]]* (eget selskap 1981)
* *[[Alle lopper som mor har, barneplate]]* (Norsk plateselskap 1986)
* *[[Ørsalmusikken]]* (Heilo 1992)

## Eksterne lenker
* 
* Biografi
John Langdon

**John Langdon** er navnet til flere personer:

* John Langdon (biskop), biskop av Rochester i det 15. århundre
* John Langdon (kunstner), kunstner med ambigram som spesialitet
* John Langdon (politiker), amerikansk politiker
.co

**.co** er Colombias nasjonale toppnivådomene (ccTLD) for Internett. Det administreres av Los Andes Universitet.

## Andrenivådomenet .co
«co» brukes også ofte som et andrenivå domene innen andre landskodedomener, i hvilke registranter (vanligvis kommersielle selskaper) kan registrere andrenivå domener på formatet .co.xx, hvor xx er landskoden. Israel (.co.il), Storbritannia (.co.uk), New Zealand (.co.nz), Japan (.co.jp), Sør-Korea (.co.kr) og Cookøyene (.co.ck) er alle eksempler. Visse andre landskoder bruker "com" i stedet, slik som Australia (.com.au) og Mexico (.com.mx), og også .co selv, som bruker .com.co.

## Remarkedsføring av .co
Rundt år 2000, da mange landskodedomener ble remarkedsført som verdensomspennende generiske domener, var det en del snakk om å tillate andrenivå registrering i **.co** for registranter fra hele verden for å kunne dra fordel av likheten mellom dette navnet og **.com** og til den ovennevnte bruken av **.co** som et andrenivå domene i andre landskoder. Imidlertid, en rettsavgjørelse hindret Andes Universitet fra å gjøre dette, og registrering forble begrenset til tredjenivå domener og til colombiske registranter.

## Se også
* Domenenavn
* Landskoder (internett)
* Toppnivådomene

## Eksterne lenker
* 
*  Dominio .CO - NIC colombia: registreringsenheten for .co
* IANA .co whois informasjon 
* NameAction (website ) Lokal tilstedeværelse for utlendinger som ønsker å bli registranter av ".com.co" domener.
Ivar Eidem

**Ivar Christian Eidem** (født 23. september 1964) er en norsk vokalist og keyboardist. På 80-tallet var han vokalist og frontfigur i det Spellemannprisvinnende Matchstick Sun og keyboardist i andre Oslo-band som The Cut, Norske Gutter og Kid D. & The Nightshades. I 1996 ga han ut soloalbumet *Missions of a Clown* på plateselskapet Oh Yeah!. For albumet vant han klassen mannlige artist under Spellemannprisen 1996. 

Eidem er også en anerkjent kokk.

## Eksterne lenker
*
Edward Lee (biskop)

**Edward Lee** (født ca. 1482, død 13. september 1544 var erkebiskop av York i England fra 1531 til sin død. 

Han var kjent for sitt angrep på Erasmus, som svarte Lee i sin *Epistolae Aliquot Eruditorum Virorum*. I forbindelse med Henrik VIIIs arbeid for å få skilsmisse fra Katarina av Aragón ble han sent som kongens ambassadør til Karl V av det tysk-romerske rike og pave Klemens VII. 

I 1531 ble han erkebiskop av York. Selv om han fikk utnevnelsen, var Henrik VIII skeptisk til ham, idet Lee mislikte at kongen regnet seg som overhode for kirken i England. 

Under *[[Pilgrimage of Grace]]*, et katolsk opprør i 1536, ble Lee tvunget til å slutte seg til opprørerne ved Pontefract. Han var negativ til opprøret, og unnslapp dermed straff. I 1539 forsvarte han reformen *[[Six Articles]]* i Det engelske parlamentet. 

Lee var den siste erkebiskopen av York som slo egen mynt. 

## Referanser
Kvitkrull

**Kvitkrull** (*Cladonia stellaris*) er en lav i slekten begerlav (cladonia) som tilhører gruppen reinlav. Den vokser på bakken med 5-15 cm høye podetier, og mangler horisontal thallus. Fargen er gulhvit til lys gul og den er rikt grenet. Grenspissene peker i alle retninger og danner tette og avrundede topper. Kvitkrull er vanlig over hele landet med unntak av de ytterste kyststrøk. Relativt mer vanlig enn lys reinlav og grå reinlav i Sør-Norge.

Kvitkrull har stor betydning som næring for rein. Spesielt vinterstid i Sør-Norge utgjør den en vesentlig del av fôret. Rein har en spesielt tilpasset flora av mikroorganismer i fordøyelsen som gjør at den kan fordøye opptil 80-90 % av karbohydratene i laven. Betegnelsen ”kumose” på kvitkrull indikerer at den også har vært benyttet som tilleggsfor til storfe. Drøvtyggere utenom rein kan utnytte opptil 40-50 % av karbohydratene. 

Kvitkrull sankes også i store mengder til dekorasjonsformål og eksporthttp://www.mose.no/om_oss.asp , spesielt i indre deler av østlandet (Hedmark)

## Litteratur
Krog, Hildur/Østhagen, Haavard/Tønsberg, Tor: *Lavflora. Norske busk- og bladlav*, Oslo 1994, ISBN 82-00-41445-0

## Eksterne lenker
* 
* http://www.mose.no/om_oss.asp
Bologna-prosessen

**Bologna-prosessen** er en prosess for standardisering av høyere utdanning i Europa. Den er et samarbeid mellom europeiske utdannings&shy;ministre fra 49 land og Europakommisjonen. Prosessen søker å skape større bevegelse for studenter og lærere mellom de ulike landenes universiteter og høyskoler gjennom å lage sammenlignbare akademisk grader og sikre kvaliteten og nivået for disse. 

Fra 2010 er Bologna-prosessen også kalt Det europeiske område for høyere utdanning, eller *European Higher Education Area* (EHEA). Prosessen bygger på landenes frivillige deltagelse og har hittil vært kjennetegnet av stor dynamikk.

Prosessen har navn etter Universitetet i Bologna, som er regnet som et av verdens eldste, fortsatt operative universitet, fra det ble åpnet i 1088. Her startet prosessen da Bologna-deklarasjonen ble undertegnet i 1999, og denne ble utgangspunktet for den videre prosessen. Denne ble undertegnet av 29 europeiske undervisningsministere, og det ble åpnet for at også andre land som hadde sluttet seg til Europarådets kulturkonvensjon fra 1954 også kunne slutte seg til Bologna-deklarasjonen.

I tillegg ble det gjennomført oppfølgingsmøter hvert annet år, i Praha i 2001, Berlin i 2003, Bergen i 2005, London i 2007 og Leuven i 2009.

En av de aller viktigste delene av Bologna-prosessen er enigheten om å dele opp høyere utdanning i tre såkalte sykluser. Syklusene kalles ofte bachelorgrad, mastergrad og doktorgrad. Disse er definert gjennom European Credit Transfer and Accumulation System.

Ministrene har også blitt enige om å anvende studiepoengsystemet ECTS som en del av Bologna-prosessen.

## Deltakende land

* fra 1999: Belgia, Bulgaria, Danmark, Estland, Finland, Frankrike, Hellas, Island, Irland, Italia, Latvia, Litauen, Luxembourg, Malta, Nederland, Norge, Polen, Portugal, Romania, Slovakia, Slovenia, Spania, Sverige, Sveits, Storbritannia, Tsjekkia, Tyskland, Ungarn, Østerrike
* fra 2001: Kroatia, Kypros, Liechtenstein, Tyrkia
* fra 2003: Albania, Andorra, Bosnia-Hercegovina, Den hellige stol, Republikken Makedonia, Russland, Serbia
* fra 2005: Armenia, Aserbajdsjan, Georgia, Moldova og Ukraina
* fra mai 2007: Montenegro
* fra 2010: Kasakhstan
* fra mai 2015: Belarus
* fra 2020: San Marino

Så langt er det bare Monaco av Europarådets medlemmer som ikke deltar i samarbeidet. 

Belarus’ søknad ble først avvist i 2012, da det ble sådd tvil om landets vilje til å støtte opp om akademisk frihet. Landet ble imidlertid inkludert fra og med mai 2015.

Kirgisistan, Nord-Kypros, Israel og Kosovo er av ulike, og hovedsakelig formelle årsaker blitt avvist som deltakere i samarbeidet.

## Referanser

## Eksterne lenker
*
Thomas Savage

**Thomas Savage** (født 1463 i Clifton Hall i Cheshire, død 3. september 1507 i Cawoods Castle i Yorkshire) var erkebiskop av York i England. 

I 1493 ble han biskop av Rochester, og i 1497 ble han overført til London. I 1501 ble han opphøyet til erkebiskop av York, et embete han satt i til 1507. I denne perioden viet han Arthur, prins av Wales og Katarina av Aragón. 

Han fikk mens hans var erkebiskop bygget Savage Chapel i St. Michaels Church i Macclesfield. Kapellet er dekorert med våpenskjoldene til bispedømmene Rochester, London og York. Det er nå et privatkapell for markien av Cholmondeley. 

Savage ble stedt til hvile i York Minster, hvor hans gravmonument er bevart. Hans hjerte er gravlagt i Macclesfield, hvor familien hans kom fra. 

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
* Kardinal Henry Beaufort (1374-1447)
* Kardinal Thomas Bourchier (1404-1486) * bispeviet 1435 
* Erkebiskop John Morton (1420-1500) * bispeviet 1479 
* Erkebiskop *Thomas Savage* (1463-1507) *1493

## Referanser
Z70

**Z70** er et svensk dieselhydraulisk skiftelokomotiv (skiftetraktor), som også har blitt tatt i bruk av norske Ofotbanen AS og Cargolink under benevnelsen **Z71**. Lokomotivserien ble levert utover begynnelsen av 1990-tallet etter at 50 maskiner ble modernisert fra forgjengeren Z65 og fikk ny litera.

Disse maskinene ble utstyrt med radiostyring og kraftigere motorer fra Scania til fordel for den tidligere utgaven fra Rolls-Royce. Også kraftoverføringen ble byttet ut, noe som også resulterte i et par desimeters høyere skrog på grunn av plassen denne tok opp i motorrommet. Dette er for øvrig den største forskjellen i utseende mellom Z65 og Z70. Z70 fikk i forbindelse med moderniseringen også ny nummerering.

Omtrent samtlige Z70–lokomotiver ble overført til godsfraktselskapet Green Cargo etter oppdelingen av Statens Järnvägar i 2001. Enkelte lokomotiver har siden blitt hugget opp, mens andre igjen har blitt solgt til private aktører som industrilokomotiver. Z70 blir brukt til veksling samt lettere godstrafikk og kan multippelkjøres med to lokomotiver ved behov. Banverket benevner for øvrig sine eksemplarer med DAL, som er en forkortelse for *dieselarbetslok*. 

## Z71 i Norge

**Z71** er benevnelsen på lokomotivet etter at det har blitt modifisert med ATC-utstyr ombord, slik at det kan kjøre for egen maskin på det nasjonale jernbanenettet. I Norge eksisterer det seks slike maskiner som ble kjøpt av Ofotbanen AS fra Green Cargo i 2007. 

Fem av disse seks maskinene ble høsten overført til Autolink for skiftetjeneste i biltransporttogene etter at Ofotbanen AS og Autolink hadde en disputt seg imellom angående bruken av Z71. Denne gikk på tilbakeholdelse av togradioer av typen GSM-R (for å kunne få sikkerhetsmessig kjøretillatelse) og ett lokomotiv, noe som gjorde at den rettmessige eieren Autolink dro saken inn i rettsvesenet. 

Etter først å ha tapt saken i Ofoten tingrett fikk selskapet medhold i Hålogaland lagmannsrett, noe som førte til at Ofotbanen AS ble tvunget til å levere tilbake togradioene, slik at det nyopprettede jernbaneselskapet Cargolink kunne gjenoppta driften på vegne av Autolink.

## Referanser


## Litteratur
* 

## Eksterne lenker
* Z70  – NJK Materielldatabasen
* Z70 (Sverige) / Z70/Z71 (Norge) – Jernbane.net
*  Järnväg.net > Lokguide > 921/Z70/Z71
* Railfaneurope.net – Green Cargo diesel locomotives and shunters  – Informasjon og bilder av lokomotivtypen
Kalenda Maya

**Kalenda Maya** er en norsk musikkgruppe etablert i 1975. Gruppen spiller middelaldermusikk med opprinnelse i land som Spania, Italia, Frankrike og Tyskland. Sentrale medlemmer i gruppen er ekteparet Tone Hulbækmo (sang, harpe) og Hans Fredrik Jacobsen (fløyte, lutt) og Sverre Jensen (mandora, lutt, psalter) som også spilte i middelaldermusikkgruppen Aurora Borealis. Sidsel Brevig (strykeinstrument) og Gilles Obermayer (perkusjon) medvirket også. Gruppens medlemmer spiller på en rekke ulike middelalderinstrument som lutt, harpe, lyre, kantele, dreielire, psalter, mandora, fele og fløyte i ulike varianter. Flere av instrumentene er autentiske og bygd av Sverre Jensen. Gruppen har gitt ut tre album og vant Spellemannprisen 1985 i åpen klasse for sitt første, *Kalenda Maya – Medieval and Renaissance Music*. Gruppen har turnert og holdt konserter i en rekke land i Europa samt i Brasil. 

«Kalenda maya» var en populær sangdans i Frankrike på 1200-tallet.

## Diskografi
* *[[Kalenda Maya - Medieval and Renaissance Music]]* (Simax Classics, 1985)
* *[[Norske Middelalderballader]]* (Kirkelig Kulturverksted, 1989)
* *[[Pilegrimsreiser]]* (Kirkelig Kulturverksted, 1997)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Jungelboken

:*For Disneys film, se [[Jungelboken (1967)]]. For den norske musikalen, se [[Jungelboka (norsk musikal)]].*

***Jungelboken*** (engelsk originaltittel *The Jungle Book*) er en samling fortellinger for barn av den engelske forfatteren Rudyard Kipling fra 1894. Før fortellingene ble utgitt i bokform ble de publisert i populære magasiner i tiden 1893–1894. Disse inneholdt illustrasjoner, en del utført av forfatterens far, John Lockwood Kipling.

Rudyard Kipling ble født i India og tilbrakte seks år av sin barndom der. Etter rundt ti år i England reiste han tilbake til India og arbeidet i landet i seks og et halvt år. Disse fortellingene ble skrevet mens Kipling bodde i Vermont i USA. De  ble skrevet for hans datter Josephine, som døde i 1899 kun seks år gammel. Dette er dokumentert i i sjelden førsteutgave av boken med en gripende håndskrevet meddelelse av forfatteren til sin unge datter som ble oppdaget ved britiske National Trusts eiendom Wimpole Hall i Cambridgeshire i 2010.

Fortellingene er fabler som benytter ville dyr på et antropomorfisk (menneskelignende) vis for å kunne presentere moralske lærdommer. Eksempelvis beskrivelsen av «Jungelens lov» i boken som fremmet trygghet for den enkelte, for familier og for samfunnet. Kipling la i disse lovene bortimot alt som han kjente eller hadde «hørt eller drømt om den indiske jungelen». En del lesere har tolket verket som allegorier om datidens politikk og samfunn. De mest kjente av disse fortellingene er de tre som dreier om opplevelsene til et forlatt barn ved navn Mowgli og som ble oppfostret av ulver i den indiske jungelen. I tillegg til disse er også *Rikki-Tikki-Tavi*, fortellingen om en heroisk mungo, og *Toomai of the Elephants*, fortellingen om en ung elefanthandler, kjente historier. Som med mange av Kiplings verker hadde hver av disse fortellingene et lyrisk vers innledningsvis og avslutningsvis.

På grunn av *Jungelbokens* moralske tone, kom den til å bli benyttet som en motivasjonsbok for speiderbevegelsens junioravdelinger, ulvungene. Denne bruken av boken ble akseptert av Kipling etter direkte henvendelse fra Robert Baden-Powell, speiderbevegelsen grunnlegger. Navn og begreper fra boken, som Akela, lederulven, har også blitt lederfigurer i bevegelsen.

I 1895 utgav Kipling oppfølgeren *[[Den andre jungelboken]]* (*The Second Jungle Book*). *Jungelboken* regnes som et av de klassiske verk i moderne barnelitteratur, og har blitt filmet og dramatisert flere ganger. Mest kjent er kanskje Walt Disneys tegnefilm med samme tittel fra 1967.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* ''The Jungle Book'' Collection : et nettsted som viser fram mangfoldet av ulike varer og leketøy knyttet til boken og filmversjonene av den
* 
* Boom Kat Dance: et nettsted som beskriver en kunstnerisk tilpasning til dans av *Jungelboken* ved Boom Kat Dance Company.
.mq

**.mq** er Martiniques nasjonale toppnivådomene (ccTLD) for Internett.

Toppnivådomenet .mq ble administrert av SYSTEL, men det selskapet opphørte, og landskodens tekniske kontakt er ikke å finne. SYSTEL ble etterpå kjøpt av Mediaserv, men registreringstjenestene er ikke blitt gjenåpnet til nå.

## Se også
* Domenenavn
* Landskoder (internett)
* Toppnivådomene

## Eksterne lenker
* IANA .mq whois informasjon 
* Mediaserv's nettsted
Grizzly Man

***Grizzly Man*** er en amerikansk dokumentarfilm fra 2005, regissert av den tyske filmskaperen Werner Herzog.

## Handling
Filmen tar for seg historien om aktivisten Timothy Treadwell, som ble drept av en grizzlybjørn i 2003. Treadwell ser seg selv som en soldat i kampen mot bjørnejakt, og er villig gjøre alt for å beskytte Alaskas bjørnebestand mot jegere og krypskyttere. Dette arbeidet utfører han på en særs kontroversiell og oppsiktsvekkende måte, om gir ham status som halvkjendis. Han tilbringer hver sommer i en nasjonalpark i Alaskas villmark uten våpen til forsvar mot grizzlybjørner, og overnatter i telt innenfor de potensielt livsfarlige bjørnenes territorium. Etter tretten somre tar det hele brått slutt. En grizzlybjørn spiser både ham og kjæresten, samtidig som de gjør filmopptak av bjørnene.

Filmen viser både filmsnuttene Treadwell spilte inn og nyere opptak gjort av Herzog.

En underliggende historie i filmen er Treadwells rusmismisbruk og dårlige psykiske helse. Ved å hengi seg til aktivisme til fordel for grizzlybjørnene klarer han å komme seg ut av rusmisbruket. Han får imidlertid ikke medisinsk hjelp for sin bipolare lidelse. Som tilskuer er det smertefullt å se hvordan vurderingsevnen hans gradvis blir dårligere etter hvert som han blir mer og mer manisk og paranoid. Til slutt gjør han noe han i utgangspunktet vet er livsfarlig: Han drar tilbake til nasjonalparken sent på høsten, når fremmede, sultne bjørner er på jakt etter energirik mat før vinterdvalen, og fører dermed seg selv og kjæresten rett inn i døden.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Bergen Kino

**Bergen Kino AS** er et aksjeselskap som driver kinovirksomhet i Bergen. Selskapet driver de to kinokompleksene Konsertpaleet og Magnus Barfot. 

Historisk har det vært kinofremvisninger flere steder i byen, blant annet Eldorado (åpnet 1905, nedlagt 1981) i krysset mellom Håkonsgaten/Nygårdsgaten og Olav Kyrres gate. Den var kjent for å vise *[[western]]-, [[gangster]]* og *[[action]]*-filmer, og gikk populært under navnet «Revolverhuset». Virksomheten ble nedlagt i forbindelse med at Grieghallen ble åpnet (1978), og Koncert-Palæet som tidligere huset Bergen filharmoniske orkester, ble tilgjengelig for fast kinodrift. 

I juni 1952 vedtok kinematografenes råd i Bergen å sette opp nytt neonskilt på Konsertpaleet i samsvar med anbud fra Helios Elektron A/S, stort kr 16.950. Samtidig ble lokalets navn endret fra Koncert-Palæet til Konsertpaleet.

Konsertpaleet og Engen kino (åpnet i 1961) er med tiden bygd ut og slått sammen til en moderne storkino med flere saler, under navnet Konsertpaleet i 1989. Magnus Barfot som åpnet i 2004, noen meter unna i gaten, er på tilsvarende vis en flersalskino. Den største kinosalen i Bergen er KP1 i Konsertpaleet og har 485 sitteplasser. Salen ble pusset opp i 2009 og 2018, og flere andre kinosaler har også gjennomgått større endringer.

Forum kino på Danmarksplass var den største kinoen i Bergen frem til den ble lagt ned påsken 2005.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* Bergen byleksikon på nett, om Bergen Kino AS
* Forum kino – besøkt 1. september 2008
Sveits rundt 2007

**Sveits rundt 2007** var den 71. utgaven av sykkelrittet Sveits rundt, og ble arrangert 16.-24. juni 2007 i Sveits. Rittet var i løpet av de 10 etappene også innom nabolandene Liechtenstein og Østerrike.
Rittet startet med prolog i Olten, og første etappe gikk til Luzern.

21 lag deltok i rittet; alle ProTour-lagene, samt kontinentallaget Team Volksbank. Ingen nordmenn deltok i årets tour.

Vladimir Karpets tok sesongens andre sammenlagtseier foran Kim Kirchen og Stijn Devolder.

## Etapper
### Prolog: Olten, 3.8 km ([[temporitt|tempo]])
16-06-2007

### 2. etappe: Olten - Luzern, 157.2 km
17-06-2007

### 3. etappe: Brunnen – Nauders, 228.7 km
18-06-2007

### 4. etappe: Nauders - Triesenberg-Malbun, 167.2 km
19-06-2007

### 5. etappe: Vaduz - Giubiasco, 194.1 km
20-06-2007

### 6. etappe: Giubiasco - Crans-Montana, 190.5 km
21-06-2007

### 7. etappe: Ulrichen - Grimselpass, 125.7 km
22-06-2007

### 8. etappe: Innertkirchen - Schwarzsee, 152.5 km
23-06-2007

### 9. etappe: Bern, 34.2 km ([[temporitt|tempo]])
24-06-2007

## Sammenlagt

## Poengkonkurransen

## Klatrekonkurransen

## Spurtkonkurransen

## Lagkonkurransen

## Eksterne lenker
* 
* Hjemmesiden til rittet (tysk og fransk)
St. Sunniva kirke (Molde)

**St. Sunniva kirke** er en katolsk kirke i Molde. Menigheten daterer tilbake til 1923, mens selve kirkebygningen ble innviet i 1957. Inntil da hadde den holdt til i to forskjellige kapeller, de siste 24 årene i St. Carolus sykehus, forøvrig fødested til Kjell Magne Bondevik.

## Eksterne lenker
* http://www.katolsk.no/mn/Molde/broenserie.htm
.sb

**.sb** er Salomonøyenes nasjonale toppnivådomene (ccTLD) for Internett. Registreringstjenester administreres av Solomon Islands Network Information Centre, som har utpekt TPP Internet for internasjonale registranter.

## Andrenivå domener
Ubegrenset global registrering:
* **com.sb**
* **net.sb**

Begrenset registrering:
* **edu.sb**
* **org.sb**
* **gov.sb**

## Se også
* Domenenavn
* Landskoder (internett)
* Toppnivådomene

## Eksterne lenker
* IANA .sb whois informasjon 
* Registreringsnettsted for .sb domenet for lokale registranter 
* Registreringsnettsted for .sb domenet for internasjonale registranter
Robert Holgate

**Robert Holgate** (født 1481 eller 1482, død 1555) var erkebiskop av York. Han regnes som den første anglikanske erkebiskopen, idet han ikke ble anerkjent av Den hellige stol fordi han selv anerkjente Henrik VIII som overhode for kirken i England. 

Holgate var først biskop av Llandaff fra 1537 til 1545, og så erkebiskop av York frem til 1554. 

## Referanser
Bantryfjorden

**Bantryfjorden** (engelsk **Bantry Bay** eller irsk **Cuan Baoi**) er en fjord på sørvestkysten av øya Irland. Den ligger i grevskapet Cork i Irland. Fjorden går fra fjordbunnen fra nordøst mot sørvest, og munner ut i Atlanterhavet. Den er 33 kilometer lang, mellom tre og fire kilometer bred innerst og om lag ti kilometer bred ytterst.

Fjorden danner en stor og dyp naturhavn, og er en av de lengste fjordene på øya Irland. Den grenser i nord mot Bearahalvøya, som skiller Bantryfjorden fra Kenmarefjorden. I sør ligger halvøya Sheep's Head som skiller Bantryfjorden fra Dunmanusfjorden. De største øyene i fjorden er Bere Island og Whiddy Island. Bere Island ligger nær fjordåpningen på nordsiden, ovenfor landsbyene Curryglass og Castletown Bearhaven. Rerrin er det største tettstedet på øya, og landsbyen Ballynakilla ligger også på Bere.  Whiddy Island ligger innerst i fjorden nær sørkysten. Den er den viktigste oljeterminalen i Irland, med en havn som passer prefekt for store havgående tankskip. 

Blant tettsteder og landsbyer rundt fjorden finner vi Adrigole, Bantry, Ballylickey, Cahermore, Cappanolsha, Castletown Bearhaven (Castletownbere), Curryglass, Foilakill, Gerahies og Glengarriff. Veiene R572 og N71 går delvis langs fjorden. 

Byen Bantry innerst i fjorden er forbundet med Det irske opprøret i 1798 ved at Bantry var stedet for det første forsøket på å starte et opprør i 1796. En fransk flåtestyrke på 43 skip med 15&nbsp;000 mann ombord (deriblant Wolfe Tone) hadde satt seil for Irland for å gjøre landgang. Flåten hadde delt seg i  mindre grupper underveis for å unngå å bli avskåret av Royal Navy, og hadde ordrer om å samles i Bantryfjorden. Mesteparten av flåten ankom etter planen, men flere skip, blant dem flaggskipet  *Fraternité* med general Hoche ombord, var forsinket. Mens de ventet på å bli fulltallige gjorde dårlig vær og mangel på lederskap, sammen men frykt for å bli fanget i fjorden, at flåten returnerte til Frankrike med uforrettet sak. Selv om det ikke kan sies å ha vært et spesielt vellykket invasjonsforsøk er torget midt i byen Bantry oppkalt etter Wolfe Tone. 

8. januar 1979 ble 50 mennesker drept da den franske oljetankeren «Betelgeuse» tok fyr mens den losset ved Whiddy Island. Brannen utviklet seg til en eksplosjon, og skipet brakk i tre deler.

Det har vært mange forlis i fjorden i årenes løp. I 1981, under sonar-undersøkelser i forbindelse med opprydding etter Betelgeuseulykken fant man vraket av den franske fregatten *La Surveillante*. Fregatten hadde sunket under en storm nord for Whiddy Island 2. januar 1797.
## Referanser


## Eksterne lenker
* detaljert kart over Bantry Bay
Peter A. Munch

**Peter Andreas Munch**  (født 19. desember 1908 i Nes herred i Hedmark, død 10. januar 1984 i Pleasant Hill, Tennessee) var en norsk/amerikansk sosiolog.
Han var blant annet med på Tristan da Cunha-ekspedisjonen i 1937.
## Verker
* *Sociology of Tristan da Cunha. Results of the [[Tristan da Cunha-ekspedisjonen|Norwegian Scientific Expedition to Tristan da Cunha]], 1937-1938*, [Oslo 1945], ²1977, ISBN 9780685873564
* *The Strange American Way*, S. Illinois University, 1970, ISBN 9780809304400
* *The Song Tradition of Tristan da Cunha *, Indiana University Research 1970, ISBN 9780391020764
* *Crisis in Utopia. The Ordeal of Tristan da Cunha*, New York 1971, ISBN 0690220758

## Referanser


## Eksterne lenker
* Peter A. Munch / Tristan da Cunha Collection (engelsk)
St. Sunniva kirke

**St. Sunniva kirke** er:

* en katolsk kirke i Molde: St. Sunniva kirke (Molde)
* en katolsk kirke i Harstad: St. Sunniva kirke (Harstad)
.mx

**.mx** er Mexicos nasjonale toppnivådomene (ccTLD) for Internett.

## Registrering
Domeneregistreringer i .mx består av tredjenivå navn under kategorier på andre nivå som er paralleller til enkelte toppnivådomener:

* **.com.mx** – Kommersielle selskaper (i praksis uten restriksjoner, som .com)
* **.net.mx** – Nettverksselskaper (registrering begrenset til kvalifiserte selskaper)
* **.org.mx** – Non-profit organisasjoner (registrering begrenset til kvalifiserte organisasjoner)
* **.edu.mx** – Utdanningsinstitusjoner (registrering begrenset til kvalifiserte institusjoner)
* **.gob.mx** – Regjeringen (Mexicansk føderal, delstatlig eller lokalt)

## Se også
* Domenenavn
* Landskoder (internett)
* Toppnivådomene

## Eksterne lenker
* IANA .mx whois informasjon 
* Offisielt registreringsnettsted for .mx domenet
Hook Head

**Hook Head** (irsk: *Rinn Duáin*), historisk kalt **Rindowan**, er et nes på sørkysten av øya Irland. Det ligger i Irland, ved østsiden av munningen av Waterford Harbour, og på østsiden av elvemunningen til «De tre søstre», det vil si elvene Barrow, Nore og Suir. Neset ligger derfor i grevskapet Wexford, selv om det ligger nært byen Waterford og 50&nbsp;km fra Wexford. Neset er en del av Hook-halvøya og ligger ved siden av det historiske bydistriktet Loftus Hall. Det ligger på regionsveien R734, 50 kilometer fra Wexford by.

## Navn
På irsk var navnet opprinnelig *Rinn Dubháin*, «Dubháns nes», oppkalt etter en britonisk helgen fra 400-tallet med dette navnet (som bokstavelig talt «liten svart [håret]»). Det engelske navnet er muligens et oversettelseslån  av navnet hans, feilaktig lest som å være *dubán*, «fiskekrok».

## Fyrtårn

Området er kjent for å ha et av verdens eldste fyr i fortsatt drift, (*Teach Solais Rinn Duáin*). Ifølge tradisjonen etablerte sankt Dubhán et fyrtårn på Hook Point som antagelig har vært en fyrfat på toppen av en haug eller steinrøys som brenner enten tømmer eller annet lokalt brennbart brensel. Det var et verdifullt navigasjonslys for skip som kom inn i den trygge havnen i Waterford. 

Den normanniske hærføreren Raymond LeGros skal ha bygd det første reelle fyrtårnet, ca. 1172, for å erstatte det tidligere brannvarden og som også fungerte som et borg for å vokte inngangen til havnen. Nyere forskning har derimot tilskrevet fyrtårnet til William Marshal, 1. jarl av Pembroke, i 1245. Tårnet, og fyrtårnet på toppen, var deretter i varetekt av munkene som var tilknyttet klosteret i New Ross.

Tilgang til det dagens fyrtårn er kun med guidede turer som er tilgjengelig hele året. Ved foten av fyret er det en kafé, gavebutikk og en maritim utstilling. Fyret er et reisemål på Irlands Ancient East turistrute.

## Referanser


## Litteratur
* Colfer, Billy (2004): *The Hook Peninsula, County Wexford*. Cork University Press. ISBN 978-1-85918-378-6.

## Eksterne lenker
* 
* Official Hook Lighthouse and visitor center website
* Hook Tourism
Ny York (Oslo)

«**Ny York**» var opprinnelig en humoristisk betegnelse på den sydvestlige og eldste delen av Grünerløkka, avgrenset av Nordre gate, Markveien, Akerselva ved Søndre gate og Akerselva ved Nedre gate. Området ble oppført svært raskt i 1858 før byutvidelsen og er regulert til spesialområde bevaring. Mange av bygningene ble oppført i laftet tømmer, og en av grunnene til farten var at en ville komme murtvangen som var innenfor byen, i forkjøpet – en byutvidelse var på trappene og ble satt i verk 1. januar 1859.

## Bygninger

**[[Øvre gate (Oslo)|Øvre gate]] 2B* er en særpreget trebygning, med tilnavnet «Borgergården» som ble oppført 1858 for fengselsoppsynsmann *Peder Thoresen*. En del av huset fungerte i sin tid som bydelens første skole. Betydelige ytre og indre bygningsmessige endringer ble foretatt mot slutten av 1980-årene. *Øvre gate 2A* ble revet 1984.
*Øvre gate 7 - Det Gule Huset, oppført 1857 og representerer overgangen fra tre til murhusbebyggelse i perioden rundt byutvidelsen.  Det Gule Huset ble satt opp før murtvangen tredde i kraft i 1859, og er «Ny York»s eldste gjenværende murhus.
**[[Nordre gate (Oslo)|Nordre gate]] 5* ble ødelagt av brann, og en formmessig kopi er reist i Stolmakergata borettslag.
**[[Stolmakergata (Oslo)|Stolmakergata]] 8* er en leiegård i to etasjer opprinnelig oppført i 1858 for *Ferdinand Christiansen*. Den ble renovert i 1987 og er nå firemannsbolig.
**[[Korsgata (Oslo)|Korsgata]] 16* er et lite våningshus oppført i 1858 og renovert i  1985. Det fungerer som grendehus for Søndre Grünerløkka

Betegnelsen «Ny York» er fortsatt i bruk. *Ny York Times*, kvartalsavis for Stolmakergata borettslag, har fungert som bydelens lokalorgan en periode, men ligger p.t. i dvale.

## Se også
* Grünerløkka

## Referanser

## Litteratur
*Bruun, Ole Daniel; *Arkitektur i Oslo, en veiviser til byens bygningsmiljø*, Oslo 1999, ISBN 82-573-0948-6
*Tvedt, Knut Are (red.);  *Oslo byleksikon* Oslo. 2000 ISBN 82-573-0815-3.

## Eksterne lenker
*Kart over New York og del av Hausmannsområdet 1860, viser de enkelte tomtene og bygningene . Kartverkets hjemmeside. Besøkt 25. august 2017.
Localhost

**localhost** er innen databehandling, og innenfor rammene av et TCP/IP-nettverk som internett, et reservert navn som betyr *denne datamaskinen*. Det benyttes der hvor man ellers ville spesifisere navnet eller adressen til en datamaskin i nettverket. Eksempelvis, hvis du bruker en nettleser til å besøke https://web.archive.org/web/20140908174929/https://localhost/ vil den vise hovedsiden til nettstedet som betjenes av datamaskinen som kjører nettleseren. En vanlig, grunnleggende test av TCP/IP protocol stack på en maskin er å skrive inn denne kommandoen i et kommandovindu:
`ping localhost`

**localhost** henviser alltid til loopback IP-adressen **127.0.0.1** i IPv4, eller **::1** i IPv6. Se nedenfor.

Å kunne kommunisere med sin lokale maskin som om det var en fjern maskin er nyttig i forbindelse med testing, og også for å kontakte tjenester som vanligvis ligger på fjerne maskiner (som for eksempel spillservere) som tilfeldigvis befinner seg på den lokale maskinen.

## Relatert spesifikasjon av IETF
IETF-dokumentet «Special-Use IPv4 Addresses» (RFC 3330) beskriver «127.0.0.0/8» som en reservert IPv4-adresseblokk for loopback.

Denne adresseblokken vil ikke bli allokert eller tildelt noen organisasjon eller ISP. Enhver pakke med en adresse innen adresseblokken '127.0.0.0/8' kan ikke vises utenfor vertsystemet. Innenfor vertsystem er loopback-grensesnittet vanligvis tildelt adressen '127.0.0.1' med *sub-network mask* '255.0.0.0'. Dette gjør at rutertabellen til det lokale systemet settes til ruteroppføringen '127.0.0.0/8', slik at pakker beregnet til en adresse innenfor '127.0.0.0/8' vil bli rutet internt innen det lokale systemet. 

På den annen side, bare én IPv6 adresse ‹› *::1/128*' (det vil si, adressen med 1 på dens minst signifikant bit og null ellers) er spesifisert som *loopback-adresse* innen IPv6' adresserings-arkitekturspesifikasjon i RFC 3513.

Spesifikasjonen i RFC 3513 sier: «Loopback-adressen må ikke bli brukt som kildeadresse i IPv6 pakker som blir sendt utenfor en enkelt node. En IPv6 pakke med en loopback destinasjonsadresse må aldri bli sendt utenfor en enkelt node og må aldri forwardes av en IPv6-ruter. En pakke som mottas på et grensesnitt med loopback-destinasjonsadresse må slettes».

## Humor
*En vandrehistorie som involverer 127.0.0.1 sirkulerer ofte på de mere tekniske data-forumene på internett. Historien omhandler ofte en hovedperson som refereres til som «Verdens verste datahacker», og handler vanligvis om hackeren som hacket seg selv, etter å ha blitt lurt til å hacke seg inn på IP-adressen 127.0.0.1.

* 127.0.0.1 blir også ofte brukt som en IP adresse som gis til uerfarne databrukere som en practical joke.

* En annen historie involverer en bruker som, etter å ha funnet ut at han ved å pinge 127.0.0.1 pinger sin egen datamaskin, forteller alle sine venner at hans IP-adresse er 127.0.0.1.

## Referanser


## Eksterne lenker
* RFC 3330 : «Special-Use IPv4 Addresses»
* RFC 3513 : «Internet Protocol Version 6 (IPv6) Addressing Architecture»
* Your Loopback (Port 80)
Meitnerium

**Meitnerium** er et kunstig fremstilt radioaktivt grunnstoff med kjemisk symbol **Mt** og atomnummer 109. 

## Historie
Meitnerium ble første gang framstilt 29. august 1982 av en tysk forskergruppe under ledelse av Peter Armbruster og Gottfried Münzenberg ved GSI – Gesellschaft für Schwerionenforschung (Instituttet for forskning på tunge ioner) i Darmstadt, Tyskland. Forskerne bombarderte 209'''Bi''' med akselererte kjerner av 58'''Fe''':

:\, ^{209}_{83}\mathrm{Bi} + \, ^{58}_{26}\mathrm{Fe} \, \to\ \, ^{266}_{109}\mathrm{Mt} + \, ^{1}_{0}\mathrm{n} 

Framstillingen av dette grunnstoffet viste at fusjonsteknikker kunne brukes i framstillingen av nye, tunge atomkjerner.

Meitnerium er oppkalt etter den østerrikske fysikeren og matematikeren Lise Meitner (1878 – 1968), og var en del av en kontrovers som omhandlet navnsettingen av grunnstoffene 101-109. The International Union of Pure and Applied Chemistry (IUPAC) brukte navnet *unnilennium* (etter de latinske ordene for 1, 0 og 9) og kjemisk symbol **Une**, som en midlertidig løsning fram til 1997, da navnekontroversen ble løst. Grunnstoffet fikk da navnet det har i dag.

Meitnerium har også vært kalt *eka-iridium*.

## Egenskaper
Meitnerium er et radioaktivt transisjonsmetall. Siden mindre enn 10 atomer har vært fremstilt, vites svært lite om de kjemiske og fysiske egenskapene. Det antas å være et sølvgrått fast stoff ved romtemperatur.

### Isotoper
Hittil er 7 isotoper kjent eller beregnet, og alle er svært ustabile (og dermed radioaktive). De mest stabile er beregnet til å være: 279**Mt** med halveringstid 6 minutter, 265**Mt** med halveringstid 2 minutter, 273**Mt** med halveringstid 20 sekunder, 272**Mt** med halveringstid 10 sekunder, og 271**Mt** med halveringstid 5 sekunder. De resterende isotopene har halveringstider kortere enn 1 sekund.

CAS-nummer: 54038-01-6

## Forekomst
Meitnerium forekommer ikke naturlig, men fremstilles kunstig i laboratorier.

## Anvendelse
Meitnerium har ingen anvendelse, bortsett fra i forskningssammenheng.

## Referanser


## Eksterne lenker
* WebElements.com – Meitnerium
* Apsidium – Meitnerium
Marius Renberg

**Marius Renberg** (født 29. november 1965) er en norsk grafisk designer og illustratør. 

Renberg gikk på Rudolf Steinerskolen i Oslo og er utdannet ved Statens Håndverks- og Kunstindustriskole samme sted og ved Kingston School of Polytechnics i London. Han er en av de mest brukte og billedlig siterte omslagsillustratører og grafiske designere i Norge i dag, både i eksklusive sammenhenger, blant annet for Gert Nygårdshaugs og alle Erik Fosnes Hansens bøker, og i den større ikonografi, som NRKs og Donald Ducks nye logoer og designprogram. 

Marius Renberg er to ganger innehaver av «Merket for god design», samt en rekke andre utmerkelser. 

I 2007 illustrerte han barneboka *Tre vise dyr*, skrevet av samboeren Angela Amoroso. Han har ellers illustrert blant annet Tom Egelands *Den store spøkelsesboka* (2015).

## Eksterne lenker
* Marius Renbergs nettpresentasjon
* Presentasjon som «Månedens illustratør» hos Norsk barnebokinstitutt i mai 2016
Orientalisme

**Orientalisme**, også kjent som **orientalistikk**, refererer ofte til det vitenskapelige studiet av orientalske eller østlige kulturer. Studiet, som omfatter samfunn, kultur, språk og folk, hadde sin storhetstid i kolonitiden.

Mer generelt kan orientalisme referere til et vestlig, og gjerne stereotypt, syn på østlig kultur. Motsatsen til orientalisme er oksidentalisme.

## Orientalismen i henhold til Said
Ordet «orientalisme» brukes idag ofte for å beskrive en eurosentrisk virkelighetsbeskrivelse, der «den andre» ikke selv får forklare hva som skjer, men beskrives gjennom et vestlig/europeisk filter og virkelighetsforståelse. 

Denne bruken av ordet «orientalisme», stammer fra Edward Saids bok *Orientalismen* fra 1978, der han karakteriserer «orientalisme» som studiet av «det andre», og han kritiserer vestlige eksperter på Midtøsten for å legge eurosentriske kategorier til grunn for sin forståelse av området. Gjennom slike tolkninger av Midtøsten, og resten av Verden, som «den andre», som noe som stod i et motsetningsforhold til Vesten, mente Said, at slike forfattere rettferdiggjorde Vestens kolonisering og innblanding i resten av verden. Orientalisme, som studiet av Østen, behøver ikke å være eurosentrisk eller å være en pådriver for kolonisme og imperialisme. Etter at Said sin bok ble publisert, har ordet «orientalisme» blitt mindre brukt for å beskrive slike studier og ord som «område-studier» brukes i stedet.

Sentralt i orientalismen som tenkemåte står et hierarkisk forhold mellom den som ser og den som blir både sett og definert ut fra forestillingene til den som ser. Et hovedprinsipp sies å være det hierarkiske forholdet, basert på en serie dikotomier, mellom imperialister og kolonier, myndigheter og undersåtter, menn og kvinner, hvite og fargede, økonomisk akkumulasjon i vesten og utbytting i koloniene. 

## Referanser