Otto Klemperer

**Otto Klemperer** (født 14. mai 1885 i Breslau, død 6. juli 1973 i Zürich) var en tysk dirigent. Med hjelp fra Gustav Mahler fikk han i 1907 ansettelse på et teater i Praha, og etablerte seg i 1920-årene som en av de førende dirigenter i Tyskland. I 1933 dro han til USA, men kom tilbake til Europa etter krigen. Klemperer ble i 1967 tildelt den tyske ordenen Pour le Mérite für Wissenschaften und Künste.

## Liv og virke
### Bakgrunn, tidlig karriere

Klemperer ble født i Breslau. Han begynte sine studier på Dr. Hoch’s Konservatorium i Frankfurt am Main og fortsatte det i Berlin ved Stern’sches Konservatorium under James Kwast (klaver) og Hans Pfitzner (komposiajon og orkesterledelseg). Da han i 1905 fikk dirigere fjernorkesteret for Gustav Mahlers 2. symfoni under Oskar Fried, traff han komponisten personlig. De to ble venner, og Klemperer fikk i 1907 på Mahlers anbefaling stillin som korleder og senere kapellmester ved Deutsches Landestheater i Praha. I 1910 assisterte han Mahler ved uroppførelsen av hans 8. symfoni.

### Teaterkarriere i Det tyske rike
Han kom deretter til Stadt-Theater Hamburg (1910–1912) og Stadttheater Barmen (1912–1913). Fra 1914 til 1917 var han Pfitzners stedfortreder ved Stadttheater i Straßburg og sjefsdirigent for Straßburger Philharmoniker. Deretter fulgte en tid som kapellmester, så som generalmusikkdirektør ved Operaen i Köln (1917–1924).

Ved den katolske geistlige Franz Xaver Münch, som han ble venn med, fant han i 1918 kontakt til Abtei Maria Laach og konverterte i 1919 til katolisismen. I Köln giftet han seg i 1919 med sangerinnen Johanna Geisler.

Fra 1924 til 1927 virket Klemperer som *Generalmusikdirektor* i Wiesbaden. Dette var etter eget utsang hans beste år. Deretter ledet han til 1931 Krolloper i Berlin. Klemperer ble berømt for sine oppsetninger av samtidsverker som for eksempel Arnold Schönbergs *Die glückliche Hand*, Leoš Janáčeks opera *Aus einem Totenhaus*, Igor Stravinskys *Oedipus Rex* og Paul Hindemiths *Cardillac*.

Klemperer opparbeidet seg ved sine oppsiktsvekkende oppføringer i tidssrommet mellom første verdenskrig og Hitlers *[[Machtergreifung]]* i 1933 ry på seg som en av Tysklands helt ledende dirigenter.

### Emigrasjon 1933
I 1933 ble Klemperer brennemerket som «Kulturbolschewist» og ilagt yrkesforbud som dirigent. Samme år emigrerte han til USA, der han ble dirigent for Los Angeles Philharmonic Orchestra. I sin tid i Amerika konsentrerte han seg om verkene til tyske klassikere og romantikere som Ludwig van Beethoven, Johannes Brahms og Gustav Mahler.

### Retur til Europa 1947

Ryyrt annen verdenskrig vendte han tilbake til Europa og ble musikalsk leder ved Statsoperaen i Budapest (1947–1950). Etter at han i tre år så var ved blant annet Montreal Symphony Orchestra, slo han seg ned i Sveits i 1954 og arbeidet for det meste med Philharmonia Orchestra i London, der han i 1959 fikk posten som sjefsdirigent på livstid.

### Komponisten Klemperer
Selv om Klemperer ikke er så kjent som komponist, skrev han faktisk en rekke egne verker, blant annet seks symfonier, en messe, ni strykekvartetter, om lag hundre *lieder* og en opera ved navn *Das Ziel*.

### Siste leveår
Mot slutten led Klemperer av en delvis lammelse som antagelig hadde bakgrunn i en hodeoperasjon i 1939. Dessuten fikk han en bipolar lidelse (manisk-depressiv sykdom) som han tidvis trengte klinisk behandling for. Ikke desto mindre var han yrkesaktiv til 1971. Mot slutten av livet gikk han tilbake til sin opprinnelige jødiske tro.

## Referanser


## Litteratur
* Peter Heyworth (utg.): *Gespräche mit Klemperer*. S. Fischer Verlag, Frankfurt am Main 1974, ISBN 3-10-033501-5.
* Peter Heyworth: *Otto Klemperer. Dirigent der Republik 1885–1933*. Siedler, Berlin 1988, ISBN 3-88680-166-7.
* Peter Heyworth: *Otto Klemperer. His Life and Times: 1933–1973*. Cambridge University Press, Cambridge 1996, ISBN 0-521-24488-9.
* Charles Osborne: *Otto Klemperer – Sagen Sie doch einfach Otto*. Piper, München 1981, ISBN 3-492-02430-0.
* Gesine Schröder: «Bruckners Achte – Klemperer – Leichtentritt. Zum Verhältnis von Dirigieren und Analyse». i: *Musiktheorie*. Heft 1 2003, S. 65–72, München 2003, ISSN 0177-4182.
* Eva Weissweiler: *Otto Klemperer: ein deutsch-jüdisches Künstlerleben*. Kiepenheuer & Witsch, Köln 2010, ISBN 978-3-462-04179-8.
* 

## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*