open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Gloppen Friidrettslag

**Gloppen Friidrettslag** (**GFIL**) er en overbygningsklubb for friidrett i Gloppen kommune. Laget ble stiftet i 1990 og organiserer friidrett på junior- og seniornivå for moderlagene i kommunen. Disse er Breimsbygda IL, Fjellhug/Vereide IL, Sandane Turn og Idrettslag, Hyen IL og Brodd IL.

Byrkjelo stadion er klubbens hjemmearena.

«Gloptimisten» er lagets klubbavis. Avisen utkommer med 3-4 utgaver i året, gjerne lagt til høytider som jul og påske.

## Historie
Utøvere fra de ulike klubben kom sammen i trening for å utnytte hverandre og trenerressurser. Samtidig minket aktiviteten i moderklubbene og det ble vanskeligere å stille konkurransedyktige stafettlag. Idretten i Breim hadde på slutten av 1980-tallet hatt en vellykket sammenslåing av *[[Breim Idrettslag|Breim IL]]* og *[[Indre Breim Idrettslag|Indre Breim IL]]* først til *Breimsbygda Friidrettslag*, og siden til Breimsbygda IL i 1989. I 1990 ble det bestemt å samle kommunens friiidrettstradisjoner i en overbygningsklubb. 

Av kommunens eldre friidrettstradisjoner kan nevnes: 
* Fridthjof Bergheim, friidrettsutøver og turner som i 1931 mottok Egebergs Ærespris. 
* Ottar Fjellestad, NM-bronse i spyd i 1954 bak vinner Egil Danielsen
* Rune Gjengedal, 2,03 meter i høyde og  sølv i NM 1971
* Greta Sårheim Veien, 2 NM-gull, 3 sølv og 2 bronse i spyd fra 1973 til 1980, samt bronse i diskos.
* Svein Førde, NM-bronse på 1500 meter fra 1978.
* Harald Gjengedal, 4 NM-gull på rad på 400 meter hekk fra 1976 til 1979.
* Benedikte Indrebø, som 16 år gammel, i 1981, løp på 11,76 på 100 meter og knep sølv i senior-NM.

Etter sammenslåingen har nye navn tatt over tradisjonene:
Kjell Ove Hauge (kule og diskos), Arne Indrebø (spyd), Cecilie Rise Ortner (lengde og tresteg), Kristin Roset (800 meter), Bodil Hjelmeset (spyd), Elin Isane (diskos), Merete Helgheim (motbakkeløp og kappgang), og klubbens nye kasttalenter, Thomas Mardal, Trude Raad og Marte Rygg Årdal (slegge). Odd-Bjørn Hjelmeset har også NM-medalje i 3000 meter hinder for klubben.

GFIL har om lag 200 medlemmer, der nærmere 20 av disse er aktive junior- og seniorutøvere. Laget har en aktiv veteranargruppe med flere medaljer fra nasjonale og internasjonale veteranmesterskap.

## «''Gloptimisten''»
Tittelen til klubbavisa, «Gloptimisten», er bestemt form av et lokalt begrep, *gloptimist*. Begrepet beskriver den optimistiske og positive personen fra Gloppen kommune. Begrepet er sentralt i verdiene til klubben.

Avisa utkommer med 3 til 4 nummer i året  

## Referanser


## Eksterne lenker
* Gloppen Friidrettslag sin hjemmeside
St. Fransiscus hospital i Stavanger

**St. Fransiscus Hospital i Stavanger** ble opprettet av St. Franciskus Xavierussøstrene som kom til Stavanger samme år som den nye kirken ble innviet i 1898. Dette katolske sykehuset var et spesialsykehus for øre-, nese- og halslsykdommer. I 1940 stod det nåværende bygget klart, tegnet av arkitekten Gustav Helland. Det katolske hospitalet ble kjøpt opp av kommunen og i 1996 reiste den siste nonnen fra Stavanger. Adressen til det tidligere hospitalet er St. Svithuns gate 5. I dag er det Stavanger kommune som eier bygget, og Oppfølgingsordningen for enslige forsørgere holder til i bygget.

## Referanser
Gambia (elv)

**Gambia** (engelsk: *Gambia River*) er ei &nbsp;km lang meanderelv i Vest-Afrika som løper fra Fouta Djallon-platået nord i Guinea til Atlanterhavet ved Banjul. Halve elva er seilbar.

Fra Fouta Djallon renner elva nordvest inn i den senegalesiske provinsen Tambacounda, gjennom Niokolo-Koba nasjonalpark, flyter sammen med Niéri Ko og Koulountou før den går inn i Gambia ved Fatoto. Her renner elva for det meste vestover, men med et meandrerende løp. Ca 100 km fra munningen utvider den seg gradvis til en bredde på 10 km. 

James Island, som ligger ytterst i elva nær Juffure, ble brukt under slavehandelen fra Afrika til USA. Øya står nå på UNESCOs verdensarvliste.

## Elevøyer
Flere steder deler elva seg og samler seg igjen. Dette skaper såkalte elveøyer. Det største eleveøyene i Gambiaelva er fra øst mot vest; Janjanbureh, som også er navnet på byen på øya, Kajakat Island, Baboon Island, Deer Island, Pasri Island, Poppa Island, Elephant Island, og den mindre øya Kunta Kinteh Island med St. James Fort. Ved elvemunningen ligger hovedstaden, Banjul på et avskåret elvedelta, Banjul Island.

## Fergesamband over elva
Elva har rundt 8 fergekrysninger:
* Ferjesambandet Bamba Tenda–Yeli Tenda, ble erstattet av brua Senegambia Bridge i 2019.
* Ferjesambandet Banjul–Barra
* Ferjesambandet Janjanbureh–Lamin Koto
* Ferjesambandet Bansang-Dobo

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Anisozygoptera

* [ukjent navn]
* Epiophlebioptera 

**Anisozygoptera** er en delgruppe av øyenstikkere, (Odonata).  Anisozygoptera regnes blant de mest primitive delgruppene blant insektene.  Det er finnes en rekke fossile arter, og to nålevende arter i verden, begge i plassert samme slekt. *[[Epiophlebia laidlawi]]* og *[[Epiophlebia superstes]]*. 

## Systematisk inndeling
Nyere forskning viser at de «moderne» artene (Anisoptera) er en søstergruppe til de «antikke» (Anisozygoptera) og at begge disse er nå plassert i en ny felles delgruppe eller underorden, Epiprocta, som igjen er søstergruppe til vannymfene (Zygenoptera). Skrevet på hierarkisk skrivemåte blir slektskapet mellom delgruppene slik: (Du kan lese mer om dette her : System (biologi) og Gruppe (biologi).)

* «vannymfene» **[[Zygoptera]]** – Vannymfer
* «alle øyenstikkere og libeller» **[[Epiprocta]]** 
** «moderne øyenstikkere» **[[Anisoptera]]** – Øyenstikkere og libeller 
** «antikke øyenstikkere» **Anisozygoptera** 
*** [ukjent navn] – fossile, utdødde arter
*** Epiophlebioptera – de to nålevende artene

### Tradisjonell inndeling
I den tradisjonelle måten å systematisere delgruppene, var de «moderne øyenstikkerne» (Anisoptera), plassert som en søstergruppe til både de «antikke øyenstikkerne» (Anisozygoptera) og vannymfene (Zygenoptera). Nomenklaturen følger Askew (1988), gjengir bare aktuelle delgrupper for Norge.

* ordenen **[[øyenstikkere]]**, (Odonata)  
** delgruppe **Anisozygoptera**  
*** Epiophlebioptera
**** overfamilie  **[[Epiophlebioidea]] 
***** familie **Epiophlebiidae – to nålevende arter.
****** slekt Epiophlebia
******* *[[ Epiophlebia laidlawi]]* – finnes i  Himalaya
******* *[[Epiophlebia superstes]]*  – finnes i Japan

## Referanser


## Litteratur
* Askew, R. 1988. *The Dragonflies of Europa.* Harley Books, Colchester, 291 sider.
* Lohmann, H. 1996. *Das phylogenetische System der Anisoptera (Odonata).* Deutsche Entomologische Zeitschrift 106(9): side 209-266. 
* Anisozygoptera - http://www.taxonomy.nl

## Eksterne lenker
* 
* 
*  www.nhm.uio.no/norodo/  – Et norskspråklig nettsted om norske øyenstikkere.
Paul Thalheimer

**Paul Thalheimer** (født 1884 i Heilbronn, død 1948) var en tysk maler og grafiker som fremstilte hovedsakelig kristelige motiver.

Han studerte kunst ved akademiene i Stuttgart og München, og slo seg ned i München (1908) for det meste av livet. Deltok i Münchener Sezession og ble en ledende skikkelse foruten å delta i utstillinger.

Etter første verdenskrig fikk han mange oppdrag med kirkeutsmykninger, foruten at han laget fargesterke tresnitt med gammeltestamentlige emner. Han ble oppnevnt til professor i 1928 – og erklært entartet i 1937. To av hans verk ble beslaglagt.

Hans kanskje største oppdrag var å dekorere veggene rundt høyalteret i *St. Karls kirke* i Nürnberg. Der brukte han tynn maling løst opp i kasein for å beholde steinstrukturen i veggene og samtidig få fram figurene han fremstilte.

## Referanser
Kommunar (Leningrad oblast)

**Kommunar** (russisk: Коммуна́р) er en by i Leningrad oblast i Russland. Den ligger 35&nbsp;km sør for St. Petersburg og hadde .

Bosetningen ble grunnlagt på 1840-tallet av landeiergrevinnen Julija Samojlova som *Grafskaja Slavjanka* (russisk: Гра́фская Славя́нка). I 1846 ble den kjøpt av regjeringen og omdøpt til *Tsarskaja Slavjanka* (russisk: Ца́рская Славя́нка). Den fikk status som bymessig bosetning i 1953 og bystatus i 1993. 

Byens hovedvirksomhet er papirfabrikken Kommunar.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Eivind Erichsen

**Eivind Erichsen** (født 28. januar 1917, død 21. januar 2005) var en norsk sosialøkonom og embetsmann.

Han var en av Norges mektigste  embetsmenn i etterkrigstiden, som departementsråd i Finansdepartementet (finansråd) i 28 år, fra 1958 til han i 1986 overlot denne mektige stillingen til Tormod Hermansen.

## Liv og virke
Erichsen tok økonomisk embetseksamen ved Universitetet i Oslo i 1943, og var ut krigen funksjonær i Statistisk sentralbyrå. Det første etterkrigsåret jobbet han ved Nortraship i New York, og fikk så Rockefeller-stipend fram til han i 1947 ble konsulent i det mektige Finansdepartementet hjemme i Norge.

Allerede 1948 etterfulgte han den senere nobelprisvinner Trygve Haavelmo som byråsjef, i Handelsdepartementet, og flyttet deretter tilbake til Finansdepartementet som ekspedisjonssjef i Økonomiavdelingen 1952–1956. Fra 1956 til 1957 var han direktør for OECD i Paris. Han ble utnevnt til finansråd i Finansdepartementet i 1958, og satt i denne stillingen helt til 1986. Han var imidlertid utviklingsrådgiver i Pakistan i perioden 1967–1968. 

Som finansråd var Erichsen i 28 år øverste leder for Finansdepartementets embetsverk, i hele den vekstperioden som fulgte etter nedgangskonjunkturen 1957-58. Han tjente hele fjorten finansministre fra ulike partier, også gjennom den vanskelige EF-striden i 1972 som engasjerte mange embetsmenn i departementet. Erichsen mente at Erik Brofoss, Trygve Bratteli, Per Kleppe og Rolf Presthus var de beste finansministrene.

## Utgivelser
* Eivind Erichsen: *Økonomiske problemer i dag og i tiden fremover.* Oslo, 1945.
* Diverse artikler i *Statsøkonomisk Tidsskrift* 1948-1964.
*
*

## Referanser
El Chichón

**El Chichón** er en vulkan nordvest i den meksikanske delstaten Chiapas. Vulkanen hadde et større utbrudd som varte fra den 28. mars til den 4. april 1982.
Santa Catarina (San Luis Potosí)

**Santa Catarina** er et tettsted og en kommune i den meksikanske delstaten San Luis Potosí. Kommunen grenser til kommunene Rayón og Tamasopo mot nord, og til Lagunillas mot vest. Den grenser mot delstaten Querétaro i syd og øst.

Tettstedet hadde 195 innbyggere i 2000, mens det totale innbyggertallet for kommunen var 10 910 i 2005.
Karl Trasti

**Karl Trasti** (født 19. februar 1917, død 4. oktober 1976) var en norsk jurist og politiker for Arbeiderpartiet. Han var statsråd i Einar Gerhardsens tredje regjering og Einar Gerhardsens fjerde regjering etter stortingsvalget i 1961.

Trasti tok juridisk embetseksamen i 1942 og ble sekretær i Finansdepartementet året etter, i 1943. I 1953 ble han ansatt som sekretær i Arbeiderpartiets stortingsgruppe, og ble utnevnt til statssekretær i Finansdepartementet i 1955.

Han gikk tilbake til embetsverket som tolldirektør i 1957, en stilling han hadde med avbrudd helt til sin tidlige død i 1976.

Karl Trasti hadde følgende statsrådposter i to av Einar Gerhardsens regjeringer:
* 1962–1963: Lønns- og prisminister
* 1963–1964: Lønns- og prisminister
* 1964–1965: Industriminister

## Kilder
* Einar Lie: *Ambisjon og tradisjon – Finansdepartementet 1945-1965.* Universitetsforlaget 1995.

## Eksterne lenker
*
Hans Jürgen Kallmann

**Hans Jürgen Kallmann** (født 20. mai 1908 i Wollstein, Provinsen Posen, død 6. mars 1991 i Pullach im Isartal) var en tysk maler.

Kallmann vokste opp i Halle an der Saale, men bodde som kunstner i Berlin fra 1930 til 1944. Han ble erklært som entartet av naziregimet med maleforbud i 1937. To av hans bilder er listet opp som beslaglagt.
I 1949 fikk han tilbud om ansettelse ved universitetet i Caracas, Venezuela som professor i akt- og portrettmaleri. Han ble der i 3 år.

I 1952 kom han tilbake til Tyskland, og slo seg ned i Pullach nær München hvor han ble livet ut.

I midten av 1950-tallet slo han gjennom som portrettmaler, med flere kjente personligheter innen vitenskap, kultur og politikk på kundelisten. (Eksempelvis: Konrad Adenauer og Bertolt Brecht).

Hans foretrukne malemetoder var oljemaleri – og en spesiell blanding av tempera og pastell. Oppskriften var og forble hans hemmelighet. I tegning brukte han tegnekull, pastellkritt og fra 1950-årene en spesiell lysekte filtpenn.

Hans inspirasjonskilder var de tyske impresjonistene Max Slevogt og Max Liebermann, men med trekk også fra ekspresjonismen. Etterhvert utviklet han sin egen stil, som var nær til naturens former, men med ekspresjonistiske trekk. (Man kan si at han malte det han så, etter at det var bearbeidet kunstnerisk.

I 1992 åpnet en stiftelse Kallmann-Museum i  Ismaning nær München, der hans livsverk nå befinner seg.
Han ble også tildelt den bayerske fortjenestemedalje.
## Referanser


## Eksterne lenker
*
Slantsy

**Slantsy** (russisk: Сла́нцы) er en by i Leningrad oblast i Russland. Den ligger langs elva Pljussa, nær grensa til Estland, 192&nbsp;km vest for St. Petersburg. Byen hadde .

Byens navn viser til de store forekomstene av oljeskifer i området. Byen ble bygd opp på grunnlag av skifergruvene. Det hra også vært sement- og verkstedindustri. Gruvene er nå stort sett stengt. Dette har medført lokal arbeidsløshet og fraflytting. I tillegg utgjør gruvene et miljøforurensningsproblem.

Byens grunnlegger var Sergej Kirov og han lot byggingen begynne 9. april 1930. Den ble offisielt grunnlagt i 1934. Bystatus ble innvilget i 1949.

Under andre verdenskrig var Slantsy okkupert av det tyske Wehrmacht fra juli 1941 til februar 1944, som ledd i beleiringen av Leningrad. Produksjonsanleggene for skifer ble da ødelagt, og det tok tid å kommer i gang igjen etterpå. Etter krigen ble det holdt tyske krigsfanger her (krigsfangeleir *322*).

## Referanser


## Eksterne lenker
*
University of Pennsylvania

**University of Pennsylvania** er et privat universitet i Philadelphia i delstaten Pennsylvania i USA. Det ble grunnlagt i 1740 av Benjamin Franklin og inngår i sammenslutningen av fremragende amerikanske universiteter – Ivy League.

Wharton School er handelshøyskolen ved universitetet, og det er også egne fakulteter for medisin, veterinærmedisin, jus og kommunikasjon. Alle fakultetene er lokalisert på samme campus.

## Rangering
*[[U.S. News & World Report]]* rangerer University of Pennsylvania som det 6. beste amerikanske universitetet (delt med California Institute of Technology, med score 93 av 100. Handelshøyskolen Wharton innehar førsteplassen på nevnte magasins rangering av undergraduate businessutdannelser.

Universitetet inntok i 2008 ellevteplass globalt på *Times*’ liste over verdens beste universiteter, og nr. 7 blant amerikanske universiteter.

## Referanser

## Eksterne lenker
*
Ljuban

**Ljuban** (russisk: Любань) er en by i Leningrad oblast i Russland. Den ligger ved elva Tigoda, 85&nbsp;km sørøst for St. Petersburg. Den hadde .

Bosetningen har vært kjent siden 1400-tallet. Bystatus ble innvilget i 1912. Jernbanen Moskva&ndash;St. Petersburg (åpnet som Nikolajbanen i 1851) går gjennom byen. Den viktigste industrivirksomheten i byen er et sagbruk.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Dartmouth College

**Dartmouth College** er en privat læreinstitusjon i Hanover i delstaten New Hampshire i USA. Den ble grunnlagt i 1769 av presten Eleazar Wheelock, og er med i prestisje&shy;sammenslutningen Ivy League. Skolepengene (2006) utgjør 33&nbsp;297 dollar, og det tildeles grader helt opp til doktorgrad.

Fra starten var lærestedet et av de få i USA som tilbød utdanning til indianere. Blant medgrunnleggerne var moheganindianeren Samsom Occom, og William Legge – den andre jarlen av Dartmouth.

Tuck School of Business er handelshøyskolen ved Dartmouth, grunnlagt i 1900. Det er ellers fakulteter innen allmenne fag, medisin (1797) og ingeniørvitenskap (1867).

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Nikolskoje

:*For landsbyen med samme navn i Amur oblast, se [[Nikolskoje (Amur oblast)]].*
**Nikolskoje** (russisk: Нико́льское) er en by i Leningrad oblast i Russland. Den ligger ved elva Tosna, 40&nbsp;km sørøst for St. Petersburg. Byen hadde .

## Historie
Nikolskoje ble bygd etter anvisning fra tsar Peter I i 1710 sammenheng med grunnleggelsen av St. Petersburg. Det ble bosatt mange steinhuggere her, som kom fra det sentrale Russland. Byen fikk sitt navn etter et ikon av Nikolaus av Myra, som nybyggerne bygde et trekapell til i 1712-1718.

I 1877 fikk byen våpenindustri i form av en kruttfabrikk.

Under andre verdenskrig var Nikolskoje okkupert av tyskerne under beleiringen av Leningrad.

Bystatus ble innvilget i 1990.

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Dieter Neuendorf

**Dieter Neuendorf** (1940–2021) var en tysk skihopper, som representerte DDR.

Under VM 1966 i Oslo tok han sølvmedalje i normalbakkerennet. I tillegg har han en andreplass og to tredjeplasser sammenlagt i hoppuka.

Han la opp som aktiv hopper i 1971 og ble trener.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Lasermannen

**Lasermannen** er en betegnelse som har flere betydninger:

*Lasermannen, kallenavnet på den svenske drapsmannen John Ausonius som på 1990-tallet utførte flere rasistiske motiverte drap og drapsforsøk.
**[[Lasermannen – En berättelse om Sverige]]*, ei bok utgitt i 2002 som omhandler den svenske drapsmannen John Ausonius.
**[[Lasermannen (TV-serie)|Lasermannen]]*, en svensk TV-serie fra 2005 som omhandler den svenske drapsmannen John Ausonius.
**[[Lasermannen (film)|Lasermannen]]* (orig: *Laserblast*), en amerikansk science fiction-film fra 1978.
Feist

**Feist** er et etternavn, og kan referere til:

* Leslie Feist &ndash; kanadisk musiker
* Margot Honecker (født Margot Feist) &ndash; minister i DDR fra 1963 til 1989
* Raymond E. Feist &ndash; amerikansk forfatter
Benny Kohlberg

**Benny Tord Kohlberg** (født 17. april 1954 i Arvika) er en svensk tidligere langrennsløper som konkurrerte på 1980-tallet. Han var med på det svenske laget som vant gull på 4&nbsp;x&nbsp;10&nbsp;km stafett under OL 1984 i Sarajevo.

Kohlbergs beste individuelle resultat var en tredjeplass i et verdenscuprenn i 1982 i Sveits.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Polydor Records

**Polydor** (etablert 1924) er et internasjonalt, opprinnelig tysk plateselskap med hovedkvarter i London. Selskapet ble etablert av Deutsche Grammophon i 1924, og rettet seg inn mot pop-musikk etter den andre verdenskrig (1946).  Den britiske avdelingen ble etablert senere i 1956 og distribuerte The Beatles' tyske innspillinger med Bert Kaempfert som produsent.  I USA ble PolyGram et resultat av Polydors fusjon med Phonogram Records (i 1972), og tok senere  over Decca og andre merker.

Selskapet hadde også det samtidige merket Mercury Records for visse typer musikk. PolyGram inngikk under selskapet Universal Music Group fra 1998, og forsvant fra det amerikanske markedet. Merket benyttes fremdeles i England for britiske artister som Klaxons, Sophie Ellis-Bextor, Take That og Kaiser Chiefs, samt distribusjon av amerikanske Eminem og Gwen Stefani.

I Norge hadde Telefunken ansvaret for Polydor 1938-1941 (med blant annet Ivar Ruste som artist). Senere fulgte Proton. Polydor overtok varemerkene *Nor-Disc* og *Karusell* fra Arne Bendiksens plateselskap i 1964. En rekke norske artister har blitt utgitt på Polydor, blant annet; Wenche Myhre, Lille Eris, Sølvi Wang, Åse Kleveland, Per Asplin, The Pussycats, Terje Rypdal, Finn Kalvik, Lillebjørn Nilsen, Jon Arne Corell, Ole Paus, Benny Borg, Åge Aleksandersen, Ketil Bjørnstad, Birgitte Grimstad, Frode Alnæs, Oslo Harmonikvartett og Jan Werner Danielsen.

## Eksterne lenker
* 
*
Cebuano Wikipedia

**Cebuano Wikipedia** (*Ang Gawasnong Ensiklopdya*) er cebuanos versjon av Wikipedia.

## Historie
Juni i 2007 hadde cebuano Wikipedia mer enn 33&nbsp;000 artikler.

## Eksterne lenker

*
Påfuglkrondue

**Påfuglkrondue** (*Goura victoria*) er ei due som lever i nordlige deler av Ny-Guinea og omkringliggende øyer.

Fuglen er ei stor due, ca. 70 cm stor, noe som gjør den til en av de største duene. Påfuglkrondua har en blågrå fjærdrakt, rødbrunt bryst og en rød iris. Den har også en hodefjær som ligner påfuglens, noe som også har gitt arten dette navnet. Fuglen har lyse blå markinger på stjerten og vingen. Begge kjønn er like i utseende. 

Den lever hovedsakelig av nedfallsfrukt, men også frø og virvelløse dyr. Hunnen legger som regel ett hvitt egg.

## Eksterne lenker
*
Luga (by)

**Luga** (russisk: Лу́га, finsk: *Laukaa*, votisk: *Laugaz*) er en by i Leningrad oblast i Russland. Den ligger ved elva Luga, 140&nbsp;km sør for St. Petersburg. Byen hadde .

Luga ble grunnlagt ved bredden av elva med samme navn etter ordre fra Katarina den store 3. august 1777. Byen spilte en avgjørende rolle under andre verdenskrig ved å forsinke tyskernes fremmarsj mot Leningrad med over en måned.

Byen er hovedsenteret for transport, industri, jordbruk og handel sør for St.&nbsp;Petersburg. Den har et universitet (KGU Kirilla og Mefodia) og tre institutter for teknisk utdanning.

Den revolusjobære Aleksandr Solovjov (1846-1879), som forsøkte å myrde tsar Aleksander II rett ved Vinterpalasset i 1879, kom fra Luga.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Sjiraffer

* Okapini
* Giraffini

**Sjiraffer**, **sjiraffdyr** eller **sjiraff-familien** (Giraffidae) er store til enormt store drøvtyggere som har felles opphav med hjortedyr og okser. Sjiraffamilien består av to underfamilier med en slekt og en art i hver. Sjiraffdyra regnes som søstergruppa til prærieantilopene (Antilocapridae), der prærieantilope (*Antilocapra americana*) er eneste art. Denne arten er endemisk for vestre Nord-Amerika. Sjiraffdyra er endemiske for Afrika.

## Beskrivelse

Sjiraffdyr har hornvekster på hodet og karakteristiske lange tunger, som er velegnet til å plukke føde med. Det er store dyr som utelukkende lever i Afrika sør for Sahara, men mens okapien er stor og har en forlenget nakke, er sjiraffen enorm og har en nakkelengde som savner sitt sidestykke blant pattedyrene. Sistnevnte kan veie over 1&nbsp;500&nbsp;kg og bli mer en 5 meter høy, mens okapien sjelden veier mer enn 200-300 kg. Begge har 32 tenner (0/3, 0/1, 3/3, 3/3 = 32) og en magesekk med fire kammer. Begge har dessuten en svært lang og fleksibel gripetunge som er nærmest sort i fargen.

Okapi og sjiraff skiller seg også fra hverandre gjennom både levesett og habitat. Okapien trives i regnskogen og lever ofte i en solitær tilværelse, mens sjiraffen trives på den åpne savannen og gjerne lever i flokker på opp mot 25 individer.

## Taksonomi
Sjiraffdyras opprinnelse er uklar, men moderne forskning antyder at deres forfedre trolig oppsto i det sørlige Sentral-Europa for omkring 8 millioner år siden. Disse forfedrene ser igjen ut til å ha oppstått fra store antilope-lignende dyr som levde for omkring 20 til 25 millioner år siden, fra familien Palaeomerycidae.

* **Giraffidae** (sjiraffdyr)
** Giraffinae (Giraffini)
*** *Giraffa*
**** *Giraffa camelopardalis* (sjiraff)
** Palaeotraginae (Okapini)
*** *Okapia*
**** *Okapia johnstoni* (okapi)

### Klassifisering

Arkeologiske bevis for sjiraffdyr starter med fossile funn i Afrika som stammer fra miocen og inkluderer arter av blant annet hjortelignende palaeomerycider og climacocerider. Omkring 5 millioner år senere levde fortsatt mange av deres nærmeste slektninger. Noen av slektene er kjent, og dyra lignet mer på massive hjortedyr enn sjiraffer. Alle, unntatt to, er utdødd.

* **Orden [[Klovdyr|Artiodactyla]]**
** Suborden Ruminantia
*** Infraorden Pecora
**** Superfamilie Giraffoidea
***** Familie Climacoceratidae
****** †*[[Climacoceras]]*
****** †*[[Prolibytherium]]*
***** Familie Giraffidae
****** †*[[Birgerbohlinia]]*
****** †*[[Bohlinia]]*
****** †*[[Bramatherium]]*
****** †*[[Decennatherium]]*
****** *[[Sjiraff|Giraffa]]*
****** †*[[Giraffokeryx]]*
****** †*[[Helladotherium]]*
****** †*[[Honanotherium]]*
****** †*[[Macedonitherium]]*
****** †*[[Mitilanotherium]]*
****** *[[Okapi|Okapia]]*
****** †*[[Palaeogiraffa]]*
****** †*[[Paleotragus]]*
****** †*[[Progiraffa]]*
****** †*[[Propalaeomeryx]]*
****** †*[[Samotherium]]*
****** †*[[Shansitherium]]*
****** †*[[Sivatherium]]*

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Strinden Teglverk

**A/S Strinden Teglverk** ble etablert på gården Søndre Reitgjerdet i tidligere Strinda kommune, nå del av Trondheim, i året 1900. Produksjon av teglstein, teglrør og takstein samt stubbloftsleire pågikk helt til påsketider 1975. 

På siste generalforsamling i 1997 ble vedtak fattet om å legge ned teglverket, og våren 1998 opphørte selskapet. Mer enn 550 arbeidere hadde da vært ansatt i bedriften. 

Anton A. Furuseth var bedriftens leder fra 1929 til 1972.
 
Strinden Teglverk eide også Bekken gård fra 1929-1939, Søndre Berg 1940-1976, Søndre Reitgjerdet (Buckhaugen). 

En kabelbane som førte råmaterialet leire i vagger til bedriften, var 2500 meter lang.

## Eksterne lenker
* 
* Strinden Teglverk
Karinelund

**Karinelund** (gnr 53, bnr 1) var et gårdsbruk på Moholt Østre i tidligere Strinda kommune, nå del av Trondheim. 

Gården lå på Moholt vest for Omkjøringsvegen. Moholt Storsenter ligger nå der.

## Eksterne lenker
* Strinda historielag
Moholt Storsenter

**Moholt Storsenter** er et butikksenter som ligger i bydelen Moholt i tidligere Strinda kommune, nå del av Trondheim. Tidligere lå gården Karinelund her. Byggingen av senteret startet i 1992. 

Sentret inneholder, etter at oppussingen ble ferdig i 2013, butikker som Norges største Bohus, Rema 1000 og frisørsalong.  

## Eksterne lenker
* Strinda historielag
Lugabukta

**Lugabukta** er en grunn bukt ved den russiske sørkysten av Finskebukta. Elva Luga munner ut i bukta nær havnebyen Ust-Luga. Bukta er rundt 15&nbsp;km lang og 13&nbsp;km bred, isfri det meste av året, og godt beskyttet mot uvær.

## Referanser
Vysotsk

**Vysotsk** (russisk: Высоцк, svensk: *Trångsund*, finsk: *Uuras*) er en by og havn i Leningrad oblast i Russland. Den ligger på det Karelske neset, på østbredden av Viborgbukta, 12&nbsp;km sørvest for Vyborg og 159&nbsp;km nordvest for St. Petersburg. Den er hjemsted for en base til den russiske Østersjøflåten. Byen hadde .

Vysotsk fikk bystatus i 1940, og er fortsatt en av de minste byene i landet. Navnet *Vysotsk* ble tildelt i 1948. Før den tid benyttet man på russisk transkripsjoner av det svenske eller finske navnet, henholdsvis Тронгзунд og Уурас.

## Historie
Festningen Trångsund ble bygget etter ordre fra Peter den store på begynnelsen av 1700-tallet, etter at Russland hadde erobret området fra Sverige under den store nordiske krig. I 1812 ble Viborgs län med Trångsund innlemmet i det nyopprettede Storfyrstedømmet Finland.

Mellom 1918 og 1940 vokste Trångsund (Uuras) som en viktig uthavn for Viborg, Finlands nest største by. Som følge av vinterkrigen i 1940 og freden i Moskva ble den annektert av Sovjetunionen og ble en del av den Karelsk-finske SSR. I 1941 ble Trångsund gjenerobret av finske tropper og igjen forent med Finland i fortsettelseskrigen. I juni 1944 falt byen igjen til Den røde armé og ble avstått til Sovjetunionen av Finland i henhold til våpenhvilen i Moskva og Paristraktatene. 

Vysotsk kan ses på som et av radioens fødesteder, ettersom det var der Alexander Stepanovitsj Popov gjennomførte sine banebrytende eksperimenter i 1897 og 1902.

## Referanser


## Eksterne lenker
*  Artikkel om Trångsund i Nordisk familjebok, bind 30, spalte 118, 1920
*  Kart over Viborg med Trångsund
Luga

**Luga** kan vise til:

*Luga (by) – en by i Leningrad oblast i Russland
*Luga (elv) – ei elv i Novgorod oblast og Leningrad oblast i Russland
Liste over vanlige fornavn i Norge i 1801

I denne **listen over vanlige fornavn i Norge i 1801** vises alle fornavn som ble brukt av 200 eller fler personer i Norge ifølge folketellingen 1. februar 1801. Dataene er hentet fra Digitalarkivet.

## Referanser
Luga (elv)

**Luga** (russisk: Луга, finsk: *Laukaanjoki*, votisk: *Laugaz*) er ei elv i Novgorod oblast og Leningrad oblast i Russland. 

Kildeområdet ligger cirka 20 kilometer nord for Novgorod, i myrområdene ved Tesovskij. Den munner ut i Lugabukta i Finskebukta. Elva fryser over tidlig i desember og er isdekt til tidlig i april. Den største bielva er Oredezj. Ved høy vannføring flyter vann fra Luga over i bifurkasjonen Rosson og over til elva Narva.

Enkelte deler av Luga er farbare for båter. Byene Luga og Kingisepp ligger langs elva. Ved munningen av Luga ligger containerterminalen Ust-Luga.

I nærheten av elvemunningen bor den siste rest av mennesker som fremdeles kan snakke votisk.

## Referanser
Bifurkasjon

En **bifurkasjon** (todeling) er i geografisk sammenheng det fenomen at en elv forgrener seg og den ene grenen forlater hovedelveløpet. Eksempler på dette er: 
* Göta älv i Sverige. Elven var frem til København-freden i 1660 grenseelv mellom Norge og Sverige. 
*Tärendöälven i Sverige, som forgrener seg ut fra Torneälven og ender i Kalixälven nær Junosuando.
*Casiquiare i Venezuela, som forgrener seg fra Orinoco og ender i Amazonas' sideelv Rio Negro.
*Grøna på Dovrefjell, som forgrener seg fra Svone ved Maribu i Svånådalen og ender i Gudbrandsdalslågen ved Dombås, mens Svone ender i Driva og Tingvollfjorden. 
* Ved høy vannføring forgrener Glomma seg ved Kongsvinger. Noe av vannmassene renner da gjennom Vingersnoret til Vingersjøen og deretter ut i Vrangselva som igjen renner over til Sverige.
* Glomma deler seg også i to ved Rolvsøysund bro, som forbinder Fredrikstad og Sarpsborg. Den ene delen renner videre ut mot havet, mens den andre delen utgjør Visterflo.
Et lignende fenomen, også kalt *pseudo-bifurkasjon*, er når en innsjø eller et myrområde har mer enn ett utløp. Et eksempel på dette er Rostojávri på grensen mellom Troms og svensk Lappland. Vannet har to utløp, ett mot vest gjennom Rostaelva i Målselvvassdraget, og ett mot øst gjennom Rostoeatnu i Torneälvvassdraget. Samme egenskap har Lesjaskogsvatnet, men dette vannets doble utløp er kunstig frembrakt gjennom en oppdemming i 1660-årene.

Innen medisinen brukes bifurkasjon om todeling av for eksempel blodårer eller luftveier. 

## Referanser
Avalanche (musikkgruppe)

**Avalanche** er en norsk popgruppe.

Gruppen, som består av paret Kirsti Johansen (født 22. september 1963 i Kristiansand) og Kjetil Røsnes (født 30. mars 1960 i Lørenskog), slo igjennom med sitt debutalbum *Avalanche* i 1989. Singelen *Johnny Johnny come home* ble en internasjonal hit, og solgte ca. 700&nbsp;000 eksemplarer.

Ekteparet bak gruppen bodde på 1990-tallet i Frankrike, og spilte inn flere album. I 2004 flyttet de tilbake til Norge og bosatte seg i Aurskog, hvor de bygde et nytt musikkstudio.

I 1991 ble Avalance forespurt av NRK om å delta i en Melodi Grand Prix-finale. I 2008 deltok gruppen i delfinalen i Melodi Grand Prix i Bodø med melodien «Two Monkeys (on the Roof)», men de gikk ikke videre til den nasjonale finalen.

## Diskografi
**[[Avalanche (album)|Avalanche]]* (1989)
**[[Westbound]]* (1992)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Slaget ved Niså

**Slaget ved Niså** var et sjøslag mellom danske styrker under ledelse av Svein Estridsson og en norsk flåte under ledelse av Harald Hardråde i 1062. Slaget fant sted ved elvenNissan i dagens Sverige, men var den gangen under Danmark. Den norske styrken vant slaget. Ifølge tradisjonen skal den danske flåten ha bestått av 300 skip og den norske bare av 150 skip.

Harald hadde herjet i Danmark og ble på vei hjem omringet av Sveins leidangsflåte. Slaget skal ha begynt i løpet av aftenen og pågått frem til neste dag. Noen av danskene skal ha flyktet under slaget, og Saxo Grammaticus legger skylden på leidangen fra Skåne:

«Mens danskene nå ikke kunne vente noen tilgang av stridsklare forsterkninger, kom en norsk høvding uventet sine landsmenn til unnsetning. Da Skånene så det, løste de nedslagne og modfaldne, for at lyden ikke skulle røpe dem, forsiktig deres skip ut fra flåten, hugget over tauene, brøt formasjonen og listet seg i nattens mulm og mørke bort fra den øvrige flåte og flyktet med dempede åreslag hemmelig opp elven, tilbake den veien, de var kommet, forlot så deres skip og flyktet gjennom enger til spott og skjemsel, så lenge Danmark består, derfor har denne skammelige flukt, som de hadde all grunn til at gremmes over, har satt et uutslettelig brennmerke på dem og deres etterkommere.  
 
Det fortelles at Skjalm Hvide som hadde stor makt på Sjælland, og som anses for å være stamfar til den mektige Hvide-slekten ble tatt til fange av nordmennene. Han klarte senere å flykte fra fangenskapet. Skjalm skal også hatt en svært dyktig berserk blant sine menn, med navnet **Aslak**. Han hadde en stor eikestokk som han skulle lage ror av, men denne brukte han under slaget da han gikk berserkergang på et av de norske skipene med sin digre trekølle. Han slo ned mange menn med sine slag.

Slaget nevnes av i hvert fall tre samtidige skalder, Hallar-Sten, Arnor Tordsson og Tjodolv Arnsson, alle på oppdrag fra Harald Hardråde. Slaget er også nevnt i kongesagaene Fagrskinna og Morkinskinna. Senere beskriver også Snorre Sturlason og Saxo Grammaticus slaget. Adam av Bremen nevner ikke slaget, men han fikk mye av sin informasjon fra folk som stod nær Svein Estridsson. Det finnes ingen arkeologiske spor etter slaget, men det er heller ikke vanlig for slag fra denne tiden.

## Eksterne lenker
* Saxo Grammaticus fremstilling av slaget på Dansk
Kirovsk (Leningrad oblast)

**Kirovsk** (russisk: Ки́ровск) er en by i Leningrad oblast i Russland. Den ligger på sørbredden av elva Neva, 33&nbsp;km øst for St. Petersburg. Byen hadde .

Byen ble grunnlagt i 1929 som bosetningen *Nevdubstroj* av Sergej Kirov. Den fikk bystatus i 1953, og ble samtidig oppkalt etter Kirov.

Byen består av den gamle byen, bygget på 1950-tallet, og Ladoga, delen som ble bygget under den sovjetiske byggeboomen på 1980-tallet. De viktigste industriene i byen ble sterkt rammet av omveltningene under Jeltsin-tiden på 1990-tallet.

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Rudolf Schlichter

**Rudolf Schlichter** (1890–1955) var en tysk kunstner, regnet for en av de viktigste representantene for *Neue Sachlichkeit-bevegelsen*

Schlichter ble født i Calw. Etter en læretid som emaljør i Pforzheim, kom han inn på kunsthåndverkskole i Stuttgart. Deretter dro han til kunstakademiet i Karlsruhe og studerte under Hans Thoma og Wilhelm Trübner.

Han ble utkalt til militærtjeneste under den første verdenskrig, men saboterte ved å sultestreike. I 1919 dro han til Berlin og meldte seg inn i det tyske kommunistpartiet og «Novembergruppen». Han deltok i et Dadaarrangement i 1920, og livnærte seg stort sett som illustratør for flere magasiner og ukeblader.

Et hovedarbeide fra denne perioden er hans *Dada Dachstudio* (Dada takstudio), en akvarell, som viser en samling figurer på et hustak i en by. Rundt et bord sitter en kvinne og to mannspersoner med flosshatter. En av mennene har en kunstig hånd, og den andre, som også mangler en hånd, ser ved nærmere ettersyn ut til å være en utstillingsdukke. To andre figurer med gassmasker på, kan også være dukker. Et barn er med og holder fram en mugge, og en kvinne som har høye knappestøvler, (Schlichter viste ofte Skofetisjisme) står på en pidestall, der hun gestikulerer på en uforståelig måte.

Han deltok i utstillingen som Neue Sachlichkeit arrangerte i Mannheim Kunsthalle. Arbeidene hans som ble vist, var realistiske, noe som viser eksempelvis i hans *Porträt von Margot* (Portrett av Margot), en prostituert som ofte sto modell for ham. På bildet står hun i en tom gate og røker en sigarett.

Da Hitler tok makten i Tyskland og gjorde slutt på Weimarrepublikken, ble hans kunstnerkarriere begrenset. Han dro til Stuttgart igjen i 1935, og til München fire år deretter. Arbeidene hans ble erklært entartet og 7 av dem beslaglagt i 1937, og han ble sperret ute fra all offentlig visning i 1939. Atelieret hans ble ødelagt av allierte bomber i 1942.

Etter annen krigen tok han opp igjen kunsten og stilte ut hovedsakelig surrealistiske arbeider. Han døde i München i 1955.

## Referanser


## Kilder
* Michalski, Sergiusz (1994). *New Objectivity*. Köln: Benedikt Taschen. ISBN 3-8228-9650-0
* Schmied, Wieland (1978). *Neue Sachlichkeit and German Realism of the Twenties*. London: Arts Council of Great Britain. ISBN 0-7287-0184-7
Acetyl

**Acetyl** eller *acetylgruppen* er en funksjonell gruppe som kan innå i organiske forbindelser. Den består av en karbonylgruppe som binder en metylgruppe. Den andre frie bindningen hos karbonylgruppen kan anvendes for å binde til et annet stoff, om dette er et hydrogenatom fås acetaldehyd (etanal), om det er en metylgruppe fås keton.

Acetylgruppen inngår eksempelvis i acetylsalisylsyre.

 |
 C=O
 |
 CH3

## Litteratur

* 
* 
* 
* 
*
Steinsskogen gravlund

**Steinsskogen gravlund** er hovedkirkegården for Østre Bærum og ligger mellom Gamle Ringeriksvei og Ankerveien. Den ble innviet i 2002.

## Eksterne lenker
* 
* Gravplassforvaltningen i Bærum kommune
* [Kart over gravlunden](https://darkiv.no/Allslekt/Feltkart/(Baerum)-Steinsskogen.jpg) (Allslekt)
Grasløk

**Grasløk** eller **gressløk** (*Allium schoenoprasum*, dansk: *purløg*, svensk: *gräslök*) er en urt som brukes til matlaging. Den har en frisk løkaktig smak som minner om en mild løk. Den brukes ofte i egg- og osteretter, fisk, gratenger og salater eller ved servering som pynt og smaksfremhever. Hele planten kan brukes, også blomsten.

## Galleri

Fil:Allium schoenoprasum(01).jpg|Tue med grasløk
Fil:Chives flower.jpg|Nærbilde av en grasløkblomst
Fil:Chives small three-valved capsule with seeds.jpg|Kapsler med frø
Allium schoenoprasum - Bombus lapidarius - Tootsi.jpg|


## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Valon Behrami

**Valon Behrami** (født 19. april 1985) er en sveitsisk tidligere fotballspiller.

Han er av kosovoalbansk opphav.

Behrami spilte tre sesonger for West Ham United FC før han dro til ACF Fiorentina.

Han kom til londonklubben 23. juli 2008 fra det italienske laget Lazio.

## Landslaget
Han ble tatt ut i  EM-tropp til EM i Frankrike 2016.

Han ble tatt ut i ' tropp til VM i fotball 2018 i Russland.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Heftalittene

**Heftalittene** (arabisk: Hayāṭela), også kalt *hvite hunere*, var et sentralasiatisk folk, som på midten av 400-tallet migrerte sørover og invaderte store deler av såvel nåværende Afghanistan, Pakistan og India.

I 427 invaderte de det østlige Perserriket, men ble slått tilbake av kong Bahram V av Persia. Etter det dro de sørover og beseiret de persiske sassanider i området i 454. I 455 nådde de India, der de la under seg norddelen av landet – Punjab, Gujarat og Malwa ble tatt i 510 – og holdt seg der til 527. Heftalittenes velde ble beseiret først i 562.

## Referanser
Cocytius

* amerikansk kjempesvermer *([[Cocytius antaeus]])*
* *[[Cocytius beelzebuth]]*
* *[[Cocytius duponchel]]*
* *[[Cocytius lucifer]]*
* *[[Cocytius mephisto]]*
* *[[Cocytius mortuorum]]*
* *[[Cocytius vitrinus]]*

***Cocytius*** er en slekt av sommerfugler som tilhører familien svermere (Sphingidae). Disse svermerne finnes bare i Amerika, og slekten omfatter noen av de største svermerartene, med vingespenn på oppitl 18&nbsp;cm. Det er beskrevet sju arter, i tillegg ble arten *[[Neococytius cluentius]]* inntil nylig regnet til denne slekten.

## Utseende
Stor til meget store (vingespenn 110 – 180&nbsp;mm) svermere med forholdsvis store vinger. Hodet, brystet og forvingene er brunlige. Hodet er stort og bredt med en velutviklet, lang sugesnabel. Bakkroppen har gule flekker på sidene av leddene 2-4. Forvingen er mer eller mindre brunspraglete, bakvingen er mørk med en gul flekk ved roten og et trekantet, lyst felt ved fremkanten. Larven er mer eller mindre blekgrønn, uten lyse skråstriper på sidene. Puppen har en kølleformet, fri sugesnabel-slire.

## Levevis
Larvene lever på busker og trær i den tropiske familien Annonaceae. De voksne svermerne besøker gjerne blomster. De kan vandre en del, *[[Cocytius antaeus]]* er for eksempel påtruffet fra tid til annen over det meste av USA.

## Systematisk inndeling

* Insekter, Insecta
** Ordenen sommerfugler, Lepidoptera
*** Underordenen Ditrysia
**** Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
***** Overfamilien Bombycoidea
****** Familien svermere, Sphingidae
******* Underfamilien Sphinginae
******** Slekten *Cocytius* Hübner, 1819
********* amerikansk kjempesvermer *([[Cocytius antaeus]])* (Drury, 1773)
********* *[[Cocytius beelzebuth]]* Boisduval, 1875
********* *[[Cocytius duponchel]]* (Poey, 1832)
********* *[[Cocytius lucifer]]* Rothschild & Jordan, 1903
********* *[[Cocytius mephisto]]* Haxaire & Vaglia, 2002
********* *[[Cocytius mortuorum]]* Rothschild & Jordan, 1903
********* *[[Cocytius vitrinus]]* Rothschild & Jordan, 1903

Cocytius antaeus medor MHNT CUT 2010 0 411 Itatiaia, Bresil, femelle.jpg
Cocytius duponchel MHNT CUT 2010 0 466 - San Joaquín de Navay Tachira Venezuela - Male.jpg


## Kilder
* Oehlke, W. Sphingidae of the Americas – Sphingini. http://www.silkmoths.bizland.com/trsphingini.htm
* Liste over artene

## Eksterne lenker
*
Château de Chenonceau

**Château de Chenonceau** ligger 30 km fra Tours i Frankrike.

Slottet er bygget mellom 1515-1521.

## Eksterne lenker
*
Neococytius cluentius

***Neococytius cluentius*** er en sommerfugl som tilhører familien svermere (Sphingidae). Denne store, slanke arten ble inntil nylig regnet til slekten *[[Cocytius]].*

## Utseende
En meget stor (vingespenn 140 – 160&nbsp;mm), slank, brungrå svermer. Hodet og brystet er mørkt brungrå. Bakkroppen har en bred, grå midtstripe, på sidene er den svart med fem par små, runde, gule flekker. Forvingen er mørkt brungrå med to brede, oransjebrune lengdestriper. Bakvingen er mørkbrun med et gult tverrbånd, to store, gule flekker ved roten og en liten, gul flekk utenfor disse.

## Levevis
Larven lever på de tropiske plantefamiliene Annonaceae og Piperaceae. De skal også være funnet på søtpotet (*Ipomoea batatas*).
## Utbredelse
*N. cluentius* er vidt utbredt fra det aller sørligste USA (streifere kan forkomme lengre nord) sørover til Argentina. Den lever i tropiske og subtropiske områder i lavlandet.
## Kilder

* Oehlke, W. Sphingidae of the Americas – *Neococytius cluentus*. http://www.silkmoths.bizland.com/ncluenti.htm 

## Eksterne lenker
*
Risotto

**Risotto** er en italiensk risrett. Opprinnelsen til retten er fra den flate Posletta i Nord-Italia, hvor risdyrking er vanlig, altså den østre delen av Piemonte, Lombardia og Veneto. 

Grunnlaget for risotto er rundkornede ristyper som *arborio*, *carnaroli* og *vialone nano*. Denne risen skiller ut store mengder stivelse under koking, omtrent som den norske grøtrisen. 

## Risotto i måltidet
Risotto er en *primo*, en forrett, og et alternativ til pasta, suppe (*minestre*), gnocchi (pastasort) eller polenta (dampet mais). Etter *primo* kommer så *secondo*, hovedretten. Risotto er dermed ikke et fullverdig måltid, men skal sørge for karbohydrater. Dette er forklaringen på at risotto ofte ikke er tilsatt kjøtt eller fisk, og oftest serveres i begrensede mengder.

## Tillaging av risotto
Risotto lages gjerne med løk eller sjalottløk i en panne med olivenolje. Risottorisen stekes til risen er blank, men ikke brunet. Så tilsettes en mindre mengde kraft som så kokes inn under stadig omrøring. Dette gjentas flere ganger til risen er myk, og stadig omrøring gjør at stivelsen frigjøres fra risen og skaper en kremaktig konsistens. Risen skal gjerne være litt *[[al dente]]*, dvs. at den skal gi tyggemotstand, og inneholde nokså mye fuktighet, italienerne sier *all'onda*, med bølger. I en enkel risotto rører man så inn klumper av kaldt smør og revet parmesan. 

## Tilsetninger og varianter
Risotto serveres gjerne i den enkle, klassiske formen uten mange tilsetninger. *Risotto alla milanese* er tilsatt safran, mens *risotto al barolo* er smakssatt med rødvin. 

Imidlertid er det også svært vanlig å tilsette sopp og grønnsaker, slik som artisjokker, squash eller asparges. En klassisk rett fra Venezia er risi e bisi, som er risotto tilsatt erter. 

Kjøtt, fisk og skalldyr kan også inngå i en risotto. Imidlertid kutter man gjerne parmesanosten i en risotto med fisk. *Risotto al nero di seppia* er blekksprutrisotto farget svart med blekket fra blekkspruten. 

Utenfor Italia har risottonavnet vært mye brukt og misbrukt på risretter av alle slag. Toro markedsførte i mange år en poserisotto som egentlig ikke var annet enn en alminnelig gryterett med grønnsaker, som skulle tilsettes kjøttdeig.
Wesley Ngo Baheng

**Wesley Ngo Baheng** (født 23. september 1989 i Paris) er en fransk-kamerunsk fotballspiller som spiller for øyeblikket er klubbløs etter å ha forlatt Hereford United. Han har tidligere spilt for Newcastle United og Aldershot Town.

Baheng kom til Newcastle fra Le Havre i januar 2008, og er den andre unge franskmannen som har kommet til Newcastle fra Le Havre, Charles N'Zogbia var den første i 2004.

Wesley gjorde sin første opptreden i Newcastle-drakten i en reservekamp mot rivalene Sunderland 8. januar 2008.

Sommeren 2010 gikk Bahengs kontrakt med Newcastle ut, og den ble ikke fornyet. Han ble hentet av Aldershot Town på en korttidskontrakt, og ble frigitt da den gikk ut i januar 2011. Baheng forble ikke klubbløs lenge, og signerte for Hereford United senere i januar på en uke til uke-kontrakt. Han forlot Hereford i mars 2011.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Amphimoea walkeri

***Amphimoea walkeri*** er en sommerfugl som tilhører familien svermere (Sphingidae). Denne meget store, søramerikanske arten har den lengste sugesnabelen som er målt på noe insekt, over 25&nbsp;cm lang. Den beslektede, afrikanske arten *[[Xanthopan morgani]]* har en lengre snabel sammenlignet med kroppen, men er noe mindre enn *A. walkeri*.

## Utseende
En meget stor (vingespenn 147 – 164&nbsp;mm), slank, brunlig svermer med uvanlig lang sugesnabel. Hodet og brystet er brungule med svarte sider. Bakkroppen er brun med flere lyse (gylne) lengdestriper, og en smal, svart stripe langs ryggen. Forvingen er spraglete i grønnlig grått og brunrødt. Bakvingen er mørkebrun, mørkest ytterst. Larven er grønn og piggete, med utydelige, lyse skråstriper på sidene. Hodekapselen er tilspisset på toppen, og hornet bpå bakkroppen er piggete.

Amphimoea walkeri MHNT CUT 2010 0 70 Guapimirim caneca fina male dorsal.jpg| *Amphimoea walkeri* ♂  	
Amphimoea walkeri MHNT CUT 2010 0 70 Guapimirim caneca fina male ventral.jpg| *Amphimoea walkeri* ♂  △
Amphimoea walkeri MHNT CUT 2010 0 160 Alto Palmar Chapare Bolivia female dorsal.jpg|*Amphimoea walkeri* ♀ 	 	
Amphimoea walkeri MHNT CUT 2010 0 160 Alto Palmar Chapare Bolivia female ventral.jpg|*Amphimoea walkeri* ♀ △	


## Levevis
Larven lever på *Anaxagorea crassipetala* og trolig også på andre arter i Annonaceae.
## Utbredelse
Arten finnes fra Mexico i nord til det nordlige Argentina i sør.
## Kilder
* Oehlke, W. Sphingidae of the Americas – *Amphimoea walkeri*. http://www.silkmoths.bizland.com/awalkeri.htm
## Eksterne lenker
*
Lasar Segall

**Lasar Segall** (født 21. juli 1891 i Vilnius, død 2. august 1957 i São Paulo) var en litauisk/brasiliansk kunstner av jødisk herkomst.

Segall ble født i Vilnius, men studerte kunst ved det kongelige prøyssiske akademiet i Berlin fra han var 15 år gammel. Han ble frustrert over retningslinjene for undervisningen der, som han fant for stivbeint og akademisk, så han dro til Dresden og utviklet en egen stil som besto av en blanding av sin jødiske åndsarv med kubistisk anstrøk.

Han dro til São Paulo, Brasil i 1912. Tre av hans søsken var der allerede. Selv om han var bare på kort besøk, hadde både stil og temaer i kunsten tatt farge av oppholdet. Han begynte å male «jungel», og skildret et par der en av partene hadde annen hudfarge. Dette var ikke sjelden i Brasil, men ble opplevd som sosialt komplisert i mange kretser.

Han flyttet til São Paulo i 1923 sammen med sin første ektefelle, Margarete. Året etter arrangerte han en separatutstilling. De følgende årene pendlet han mellom Brasil og Tyskland, men fikk statsborgerskap til Brasil fra 1927. Ett av maleoppdragene han fikk, var å portrettere modernistpoeten Mário de Andrade. Gjennom ham fikk han også innpass i den brasilianske modernistbevegelsen.

Han bodde i Paris mellom 1928 og 1932. Han tok da opp skulptur som uttrykk – med tydelig preg fra sitt nye hjemland. Etter 1928 og livet ut bodde han i en kombinert enebolig og atelier, tegnet av arkitekten Gregori Warchavchik. Huset er nå museum for hans liv og virke. Bygningen regnes som et av São Paulos ikoniske bygg i modernistisk stil.

Verker av ham som befant seg i Tyskland ble erklært entartet i 1937. 38 verk ble beslaglagt.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Museu Lasar Segall, São Paulo