open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Ture Rangström

**Anders Johan Ture Rangström** (1884–1947) var en svensk komponist, dirigent, sanglærer og musikkritiker.

## Liv
Ture Rangström var sønn av lærhandleren Johan Rangström og Charlotta Andersson. Han hadde to søstre, Herta og Ingrid, hvorav sistnevnte ble mor til forfatteren Lars Gyllensten.

I 1903 og 1904 var Rangström en kort tid elev av Johan Lindegren i Stockholm, i 1905 og 1906 av Hans Pfitzner i Berlin, og tok fra 1905 til 1907 sangundervisning hos Julius Hey. Likevel var Rangström i stor grad en musikalsk autodidakt.

I årene 1910, 1911, 1913 og 1915 fikk han et statlig komponiststipend. Han var sanglærer og musikkritiker i ulike stockholmske tidsskrift og fra 1922 også dirigent, først i Göteborg. Fra 1930 til 1936 var han presseattaché ved den Stockholmsoperaen. Han døde av strupekreft i 1947.

Rangström huskes først og fremst for sine romanser, han skrev rundt 300 og regnes som en av Sveriges mest betydelige romansekomponister. En av hans favorittpoeter var Bo Bergman, og Rangström skrev selv dikt, blant annet teksten til Wilhelm Stenhammars kantate *Sången* (1920–21).

Rangström skrev fire symfonier og to store operaverk, *Kronbruden* (1915, tekst av August Strindberg)  og *Gilgames* (skrevet i 1943-44 og med sluttført orkestrering av John Fernström etter Rangströms død). 

Sammen med Kurt Atterberg, Natanael Berg og Oskar Lindberg utgjorde Rangström en komponistgruppe som ble kalt *Spillran*.

## Verk i utvalg
### Operaer
* *Kronbruden* etter Strindberg, 1915, uroppført 1919 i Stuttgart
* *Medeltida*, 1918 (uroppført i Stockholm 1921)
* *Gilgamesj*, 1943/44 (Orkestrering fullført av John Fernström)

### Orkesterverk
* *Dithyramb*, 1909
* *Divertimento elegiaco* for strykeorkester, 1918
* Symfoni nr. 1, *August Strindberg in memoriam*, i ciss-moll, 1914
* Symfoni nr. 2, *Mitt land* i d-moll, 1919
* Symfoni nr. 3, *Sång under stjärnorna* i  Dess-dur, 1929
* Symfoni nr. 4, *Invocatio*, i d-moll, 1936

### Vokalmusikk
* ca. 300 Lieder og  romanser for sangstemme og klaver, hvorav ca. 60 også er orkestrert. 24 av sangene med egen tekst.

### Kammermusikk
* Strykekvartett, *Ein Nachtstück in E.Th.A. Hoffmanns Manier*, 1909

## Referanser


## Litteratur
* Helmer, Axel: *Ture Rangström*, 1999
* *Sohlmans Musiklexikon* Bind 5. Sohlmans förlag AB, 1979

## Eksterne lenker
* 
* 
*
Den liguriske republikk

**Den liguriske republikk** var en kortvarig fransk søsterrepublikk. Republikken ble opprettet av Napoleon den 14. juni 1797, og bestod av den gamle adelsrepublikken Genova, som dekket mesteparten av området Liguria i Nordvest-Italia, samt de små keiserlige lenene eid av Huset Savoy inne i området. Grunnloven ble nedskrevet den 22. desember i 1797, og innførte en *direktorial* republikk.
Republikken var i en kort periode okkupert av østerrikske styrker i 1800, men Napoleon gjenopprettet fort kontroll da han returnerte til området med sin hær. En ny grunnlov ble nedtegnet i 1801 og etablerte institusjoner mer lignende den foregående republikken Genova, med en hertug som president for senatet.

I juni 1805 ble området annektert av Frankrike som departementene Apennins, Gênes, og Montenotte. Etter Napoleons fall i 1814 ble republikken i en kort periode mellom 28. april og 28. juli gjenopprettet. Etter Wien-kongressen ble området gitt til Kongeriket Sardinia, og ble annektert den 3. januar 1815. Den liguriske republikken brukte det tradisjonelle Genovesiske flagget, et rødt kors med hvit bakgrunn.

## Se også
* Liste over Den liguriske republikks statsoverhoder
* Napoleonskrigene
* Genova

## Referanser
Latvia i Junior Eurovision Song Contest

**[[Latvia]]** debuterte i **[[Junior Eurovision Song Contest]]** i 2003 i København i Danmark med sangen «Tu esi vasarā», framført på latvisk av Dzintars Čīča. Bidragene ble valgt gjennom den nasjonale finalen Bērnu Eirovīzija i 2003 til 2005, og Balss Pavēlnieks i 2010 og 2011. Begge konkurransene ble arrangert av den latviske kringkasteren LTV.

## Deltagere

## Stemmehistorikk

## Se også
* Latvia i Eurovision Song Contest
* Latvia i Eurovision Choir of the Year
* Latvia i Tyrkvisjonens sangkonkurranse

## Eksterne lenker
* Offisiell nettside for Junior Eurovision Song Contest
* Latvia i Junior Eurovision Song Contest
Det suverene fyrstedømmet Nederland

Det suverene fyrstedømmet Nederland (nederlandsk: *Souvereine Vorstendom der Verëenigde Nederlanden*) var et kortvarig fyrstedømme, og forgjengeren til det forente kongeriket Nederlandene, som det sammen med Sør-Nederland ble forent til i 1815. Fyrstedømmet ble kunngjort i 1813 da seierherrene i Napoleonskrigene omorganiserte Europa politisk, noe som senere ble fullført av Wien-kongressen.

## Se også
* Nederlands historie
Hellas i Junior Eurovision Song Contest

**[[Hellas]]** debuterte i **[[Junior Eurovision Song Contest]]** i 2003 i København i Danmark med sangen «Fíli gia pánta», framført på gresk av Nikólas Ganópoulos. Han er den yngste sangeren som har deltatt i Junior Eurovision Song Contest, med alder på åtte år. Bidragene ble valgt gjennom en nasjonal finale, arrangert av den greske kringkasteren ERT.

## Deltagere

## Stemmehistorikk

## Se også
* Hellas i Eurovision Song Contest

## Eksterne lenker
* Offisiell nettside for Junior Eurovision Song Contest
* Hellas i Junior Eurovision Song Contest
Une Saison en enfer

***En Årstid i Helvete*** (originaltittel *Une Saison en enfer*) er et dikt skrevet i 1873 av den franske forfatter Arthur Rimbaud.

Verket, som er den eneste bok utgitt av Rimbaud selv, ble skapt under et opphold på en bondegård i Roché i Ardennene i perioden april-august 1873. Senere fikk boken en betydelig innflytelse på senere kunstnere og poeter, for eksempel på surrealistene.

Boken ble utgitt på norsk av Bokvennen forlag i 2002, i Haakon Dahlens oversettelse.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Atle Kittang: *Ord, bilete, tenking: artiklar om fiksjonar* : *[https://www.nb.no/items/b634f3546418a3483fe40d5b9388c88e?page=213&searchText=&#x22;saison&#x20;en&#x20;enfer&#x22;&#x20;Rimbaud Kapittel 7. Ettertankens aporiar. Om Arthur Rimbauds «Une saison en enfer»]*, Gyldendal, 1998. Digital utgave på Nasjonalbibliotekets nettsider - besøkt 19. juli 2018.
Café de Flore

**Café de Flore** er en kafé ved Saint-Germain-des-Prés i 6. arrondissement i Paris. Den ligger på hjørnet av boulevard Saint-Germain og rue Saint-Benoît.

Kafeen åpnet i 1887, og er oppkalt etter en skulptur av gudinnen Flora på den andre side av gaten. På slutten av 1800-tallet bodde Charles Maurras i andre etasje der han skrev boken *[[Au signe de Flore]]*.

Interiøret er i klassisk art deco-stil med røde stoler, mahogni og speil. Det har nesten ikke vært endret siden andre verdenskrig. I likhet med konkurrenten og naboen, Les Deux Magots, har dette vært en møteplass for intellektuelle etter krigen, blant annet Jean-Paul Sartre og Simone de Beauvoir som møttes her for å diskutere sin eksistensialismefilosofi.

Café de Flore har vært møteplass for kunstnere og forfattere som dannet surrealist-bevegelsen, eksistensialister som Albert Camus og senere filmskaperne som skapte den franske nye bølge.

## Litteratur
* Christophe Durand-Boubal, Café de Flore : Mémoire d'un siècle, Indigo & Côté femmes, coll. « Prémices », Paris, 1993, 174 p. ISBN 2-907883-66-6
* Christophe Boubal, Café de Flore : L'esprit d'un siècle, Fernand Lanore, coll. « Littératures », 2004, 204 p. ISBN 2-85157-251-2

## Eksterne lenker
*
Hårknute

**Hårknute** er en frisyre der langt hodehår blir samlet i en knute, gjerne bolleformet og plassert i nakken eller som en hårtopp. Håret kan danderes og snurres på ulike måter, også flettes før det rulles sammen, eventuelt i kringleform på hver side av hodet. En kan også lage en «ballerinafrisyre» med overdreven stor hårknute lagt omkring en smultringformet skumgummi. Hårknuter kan være stramme og løse, kunstferdige og enkle. Frisyrer med ulike varianter av hårknuter blir i Vesten nesten bare båret av kvinner.

## Historikk
Ulike varianter av hårknuter har vært vanlig mote i mange samfunn og historiske perioder.

Etter perserkrigene forlot oldtidas grekere orientalske moter med blant annet langt, kunstferdig krøllet hår. Kvinnefrisyrene ble da forholdsvis enkle, med rett nedhengende, halvlange krøller eller fletter, i klassisk tid og seinere med enkelt oppsatt hår, midtskill, knute i nakken, hårbånd og spinkle diademer. Svebere var kjent for sin hårknute for menn, «sveberknuten», som ifølge Tacitus skilte dem fra andre germanske stammer, og skilte frie menn fra treller.

Fra 1860-tallet kom *chignon* på moten, en lav hårknute i nakken, der håret (iblant løshår) samles i et hårnett. I 1880-årene ble håret i stedet satt opp med knute i nakken, og pannehår ble moderne. Etter hvert ble knuten flyttet helt opp på hodet med stramt oppstrøket nakkehår, og håret vridd til en vertikal rull fra nakken til issen.

### Varianter
*Chignon* (uttales omtrent «sjin'jång, fransk ord for «nakke») er en hårpung eller oppsatt hårknute som er holdt fast av et hårnett eller en kam.

#### I gammel og ikke-vestlig mote

Fil:Nymph shell Louvre Ma18 n05.jpg|Romersk kopi av hellenistisk skulptur, fra 100-tallet.
Fil:Buste de Faustine la jeune, chignon.JPG|Romersk byste fra ca. år 148 som viser kesierinne Faustina den yngre.,
Fil:Met, afghanistan (maybe bhadda), head of bodhisattva, 5-5th century.JPG|Buddha, afghansk leirefigur fra 400-500-tallet.
Fil:Shiva Kosa from Champa.jpg|Den indiske guddommen Shiva med knuteformet hårtopp og et tredje øye, skulptur fra 800-tallet. 
Fil:Edward S. Curtis Collection People 021.jpg|Jente fra tewa-stammen, en hopi-indianer, med tradisjonell frisyre.
Fil:Traditional Japanese wedding hairstyle.jpg|Brud med tradisjonell japansk frisyre.

#### I nyere, vestlig mote

Fil:Evita 2.JPG|Evita Peron (1919–52). 
Fil:Hair in bun.JPG|Flettet hårknute holdt fast med hårnåler. 
Fil:Loose bun.jpg|Løs hårknute. 
Fil:Chignon.JPG|Rask hårknute holdt på plass med spisepinner.
Fil:Chignon-jennadrudi.JPG|
Fil:2013 Toronto Film Festival August 13 (9734561841).jpg|Jennifer Morrison under filmfestivalen i Toronto i 2013.


## Se også
* Flette
* Hårtopp
* Hårnett

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Metro (TV-program)

***Metro*** var et norsk direktesendt musikkprogram som gikk på TV 2 i 1996. Programmet ble ledet av Gunilla Holm og Thorbjørn Harr og var rettet mot ungdom. *Metro* besto i hovedsak av aktuell popmusikk, men inneholdt også noe debatt samt besøk av aktuelle gjester. Totalt 26 episoder ble sendt på tirsdager og torsdager etter skoletid, fra TV 2s lokaler i Karl Johans gate i Oslo.

Programmet ble i 1997 etterfulgt av *[[Hit40.no]]* med Gunilla Holm som programleder.

## Mottakelse og seertall
Premieren fikk lunken mottakelse av *[[Aftenposten]]*s TV-anmelder. 

Basert på sendetidspunkt var programmet en publikumssuksess. Høsten 1996 lå det gjennomsnittlige seertallet på , noe som utgjorde 34 % av de som så på TV etter skoletid. Til sammenligning så 22 % på NRKs NRQ-programmer.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Shoalwater Bay

**Shoalwater Bay** er en større bukt langs Capricorn Coast i Queensland i Australia 100 kilometer nord for kystbyen Yeppoon og 628 nord for delstadshovedstaden Brisbane. Det australske forsvaret har brukt området som øvingsområde siden 1966. Bukta er også et viktig dugonghabitat og del av Great Barrier Reef Marine Park.

Navnet Shoalwater Bay ble gitt av James Cook 28. mai 1770. Fra 1853 begynte den første europeiske bosettingen i området og fra 1860 ble aboriginene gradvis fjernet fra området.

Under Vietnamkrigen var Shoalwater Bay øvingsområde for australske soldater før de ble sendt til Vietnam, og stedet er blant annet nevnt i sangen I Was Only Nineteen av gruppa Redgum.

## Referanser
Jomfrudalselva

**Jomfrudalselva** er ei elv i Loppa kommune i Finnmark. Den har utspring i vest for Skatviktinden og renner derfra mot nordvest gjennom en rekke små vatn i Jomfrudalen. Etter Jomfruvatnet faller elva bratt ned mot den mindre men lavereliggende Skavdalen, før den munner ut i Nuvsfjorden like øst for Nuvsvåg. Elva er  lang, og har et nedbørfelt på . Middelvannføringen ved munningen er 

## Referanser
Tormods vei (Oslo)

**Tormods vei** (1A–19B, 2A–24) er en vei på Bekkelagshøgda i bydel Nordstrand i Oslo. Den går fra Sandstuveien til Granstuveien.

Veien fikk navn i 1926 etter den islandske skalden Tormod Kolbrunarskald.

## Kilder
* 

## Eksterne lenker
*
Misogyni

**Misogyni** er hat eller sterke fordommer mot kvinner eller jenter. Ordet kommer fra det greske ordet μῖσος (misos, «hat») og γυνή (gynē, «kvinne»). I feministisk teori anses misogyni for å være en politisk ideologi, på samme måte som rasisme eller antisemitisme, som rettferdiggjør og opprettholder undertrykkelse av kvinner.

Den amerikanske filosofen Kate Manne hevder at misogyni bør defineres bredere som uvilje mot kvinner som bryter reglene for et patriarkalsk samfunn, for eksempel mot kvinner som ikke velger tradisjonelle omsorgsroller.

Hat eller sterke fordommer mot menn kalles misandri.

## Misogyni i filosofi og historie
Innen en del filosofi og religiøs litteratur kan man finne elementer av misogyni.

På 1500-tallet skrev den skotske protestantiske reformisten John Knox en bok ved navn *The First Blast of the Trumpet Against the Monstrous Regiment of Women*, hvor han argumenterte mot kvinners evne til å styre.

Arthur Schopenhauer er kjent for sitt essay «Om kvinner» (Über die Weiber), hvor han uttrykker sin opposisjon til det han kaller «germansk-kristen dumhet» om kvinnelige anliggender. Han hevdet at «kvinner er av natur ment til å adlyde.» Essayet har imidlertid to komplimenter: at «kvinner definitivt har en sunnere beslutningsprosess enn menn» og at de har mer sympati for andres lidelser.

Nietzsche er kjent for å ha argumentert at enhver form for høyere sivilisasjon har hatt streng kontroll over kvinner [Hinsides godt og ondt, 7:238]; han skrev ofte nedsettende om kvinner, og er i den sammenheng kjent for frasene «Kvinner anses som dype. Hvorfor? Fordi vi ikke aner deres dybde. Men kvinner er ikke engang grunne.» , «Kvinnen var Guds andre feiltagelse», og «Skal du til kvinnen? Ikke glem pisken!».

Filosofen Otto Weininger karakteriserte i sin bok *Geschlecht und Charakter* («Kjønn og karakter») fra 1903 den «kvinnelige» delen av hvert individ som egentlig «ingenting», uten noen egentlig eksistens, uten noen reell samvittighet eller rasjonalitetssans. Weininger sier «Ingen mann som tenker dypt om kvinner har høy anseelse for dem; menn enten forakter kvinner eller så har de aldri tenkt seriøst på dem.» August Strindberg hyllet Weininger for sannsynligvis å ha løst det vanskeligste av alle problemer, «kvinneproblemet».

## Eksempler på kvinnehat i samfunnet
Misogyny kan ligge til grunn for kjønnsdiskriminering, vold i nære relasjoner, æresdrap, voldtektskulturer, voldtekt i krig og annet. I mildere grad kan kvinneforakt være årsaken til holdninger og handlinger som forsterker eller normaliserer objektiviseringen og nedvurderingen av kvinner ved å påføre dem skam eller utelukke dem fra muligheter, aktiviteter og fellesskap.

## Se også
* Antifeminisme
* Vold i nære relasjoner
* Misandri, hat mot (eller forakt for) menn og gutter.
* Misantropi, hat eller mistro overfor menneskeheten eller andre mennesker.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Café de la Paix

**Café de la Paix** er en kjent kafé i Paris ved Place de l'Opéra. Kaféen er tegnet av Charles Garnier som også tegnet den nærliggende Opéra Garnier. Caféen kalles også for «Verdens navle» ettersom det der ble samlet mennesker fra hele verden.

## Historie

Café de la Paix ble åpnet 30. juni 1862 som en del av hotellet Grand-Hôtel de la Paix som har fått sitt navn etter den nærliggende gaten Rue de la Paix. Nærheten til Opéra Garnier lokket mange kjente gjester som Jules Massenet, Émile Zola og Guy de Maupassant. Kaféen er beskrevet i diktet «The Absinthe Drinker» av den kanadiske dikteren Robert W. Service.

I *[[belle époque]]* ble kafeen besøkt av Sergej Djagilev og den kommende kong Edvard VII av Storbritannia.

Den 22. august 1975 utså den franske regjeringen kaféen til et historisk minnesmerke.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Trasoppveien (Oslo)

**Trasoppveien** (1A–49, 2A–18) er en vei på Trasop i bydel Østensjø i Oslo. Den går fra Stordamveien til Hellerudveien og utgjør en del av Ytre Ringvei.

Veien fikk navn i 1933 etter husmannsplassen Trasop.

## Kilder
* 

## Eksterne lenker
*
Torsborgveien (Oslo)

**Torsborgveien** (1–13, 2–8) er en vei på Holtet i bydel Nordstrand i Oslo. Den går fra Holtveien til Solveien.

Veien fikk navn i 1929 etter villaen Thorsborg i Holtveien 19.

## Kilder
* 

## Eksterne lenker
*
Trestegveien (Oslo)

**Trestegveien** (1–3B, 2–10) er en vei på Høybråten i bydel Stovner i Oslo. Det er en blindvei som går nordovergår fra Bekkevollveien til Høybråten idrettsplass.

Navnet ble vedtatt i 1952.

## Referanser


## Kilder
* 

## Eksterne lenker
*
Treskeveien (Oslo)

**Treskeveien** (1–103, 2–96) er en vei på Manglerud i bydel Østensjø i Oslo. Den går fra Rugveien til Plogveien.

Navnet ble vedtatt i 1955, og i området finnes også en rekke andre veier med landbruksrelaterte navn.

Veien har blokker og rekkehus i OBOS-borettslagene Abellund, Treskeveien og Manglerudsletta.

## Kilder
* 

## Eksterne lenker
*
Trettebakken (Oslo)

**Trettebakken** (1–13, 2–26) er en vei på Røa i bydel Vestre Aker i Oslo. Den går fra Ekraveien til Sørkedalsveien.

Veien fikk navn i 1955 etter Trettejordet.

## Kilder
* 

## Eksterne lenker
*
Trasoppterrassen (Oslo)

**Trasoppterrassen** (1A–81, 2–20B) er en vei på Trasop i bydel Østensjø i Oslo. Den går sørover fra Trolldalsveien og ender i en snuplass sør for Trollåsveien.

Veien fikk navn i 1944 etter husmannsplassen Trasop.

Veien har for det meste villabebyggelse.

## Kilder
* 

## Eksterne lenker
*
Trimveien (Oslo)

**Trimveien** (4–8; ingen oddetallsadresser) er en vei på Blindern i bydel Nordre Aker i Oslo. Den går sørover fra Torgny Segerstedts vei ved Universitetskrysset og mot Vestgrensa.

Navnet ble vedtatt i 1996 og henspiller på at Domus Athletica (idrettsbygget) er i nr. 4. Nr. 6–8 er Vestgrensa studenby. Nr. 6 (Sverre Steens hus) ble oppført i 1999 og nr. 8 i 2011.

## Kilder
* 

## Eksterne lenker
* 
* Universitetet i Oslo om Domus Athletica
* Studensamskipnaden i Oslo om Vestgrensa studentby
Trolldalsveien (Oslo)

**Trolldalsveien** (12–44; ingen oddetallsadresser) er en vei på Hellerud i bydel Alna i Oslo. Den går sørøstover fra Stordamveien og dreier så øst, krysser Hellerudveien og dreier sørøst igjen. Den ender som blindvei ut mot skogen.

Navnet er et gammelt lokalnavn som ble offisielt vedtatt i 1933.

Veien har villabebyggelse.

## Kilder
* 

## Eksterne lenker
*
Tverrveiene (Oslo)

**Tverrveiene** (*Tverrvei 1*, *Tverrvei 2*, *Tverrvei 3* og *Tverrvei 4*) er fire veier på Grefsen (Lillo terrasse) i bydel Nordre Aker i Oslo. De går som blindveier vestover fra Skolebakken (Betzy Kjelsbergs vei for nr. 4).

Tverrvei 1–3 fikk navn i 1915 og Tverrvei 4 i 1935. Tverrvei 1 er siden faset ut som navn og er for bortregulert å betrakte. Veiløpet ligger der imidlertid fortsatt, og husene i veien har adresse Skolebakken. 

I tillegg til de offisielle tverrveibetegnelsene har veiene folkelige navn. Tverrvei 1 ble kalt «Skolegata», siden gamle Nydalen bruksskole lå der. Tverrvei 2 kalles også «Blommegata», Tverrvei 3 kalles «Haugerudgata», og Tverrvei 4 kalles «Jonasgata». 

I veiene ble det oppført arbeiderboliger i tre for ansatte ved industribedriftene i Nydalen på slutten av 1800-tallet. Enkelte ble oppført og eid av Nydalens Compagnie.

## Referanser


## Kilder
* 

## Eksterne lenker
*
Toppåsveien (Oslo)

**Toppåsveien** (17A–83B, 8–64) er en vei i Prinsdal i bydel Søndre Nordstrand i Oslo. Den går fra en snuplass et stykke nord for Høgåsveien og sørover til kommunegrensen. I Nordre Follo kommune fortsetter den som Fjellveien.

Navnet ble vedtatt i 1952.

## Kilder
* 

## Eksterne lenker
*
Torbjørns vei (Oslo)

**Torbjørns vei** (1–19, 2A–6) er en vei på Høybråten i bydel Stovner i Oslo. Den går fra Bikuben til Granliveien.

Navnet ble vedtatt i 1932 og skyldes en feil, ettersom man antok at Granliveien var oppkalt etter Torbjørn Granlien i Bjørnstjerne Bjørnsons bondefortelling Synnøve Solbakken.

## Kilder
* 

## Eksterne lenker
*
Tores vei (Oslo)

**Tores vei** (1–13, 2–10B) er en vei på Ulsrud i bydel Østensjø i Oslo. Den går som blindvei nordøstover fra Ulsrudveien. Før den ender, krysser den Motbakkene.

Navnet ble vedtatt i 1933.

## Kilder
* 

## Eksterne lenker
*
P.A. Holms vei (Oslo)

**P.A. Holms vei** (17–37, 18–30) er en vei på Munkerud i bydel Nordstrand i Oslo. Den går nordover som en forlengelse av Brattvollveien og ender i en snuplass sør for Nordstrandveien. Det er gangveiforbindelse til sistnevnte.

Veien utgjorde tidligere østre del av Breiens vei, men fikk i 1968 navn etter advokaten og kommunepolitikeren Peder Adolf Holm (1871–1956).

## Referanser


## Kilder
*
P.A. Munchs vei (Oslo)

**P.A. Munchs vei** (1A–11, 2A–14) er en vei på Tåsen i bydel Nordre Aker i Oslo. Den går fra Tåsenveien til Pastor Fangens vei. Det siste stykket er imidlertid gangvei.

Veien fikk navn i 1926 etter historikeren P.A. Munch, som en periode bodde på Søndre Tåsen gård.

## Kilder
* 

## Eksterne lenker
*
Pans vei (Oslo)

**Pans vei** (1A–13, 2–12) er en vei på Ulvøya i bydel Nordstrand i Oslo. Den går som blindvei sørvestover fra Vargveien parallelt med Måkeveien.

Navnet ble vedtatt i 1934.

I nr. 6 er en villa tegnet av Knut Knutsen og oppført i 1967, der Haakon Lie bodde frem til sin død.

## Referanser


## Kilder
*
Pareliusveien (Oslo)

**Pareliusveien** (1A–45, 2–44B) er en vei på Bekkelagshøgda i Oslo. Den går fra Kongsveien til Midttunveien.

Veien fikk navn i 1917 etter fabrikkeier Annæus Benedictus Leth Parelius (1833–90), som i 1872 grunnla A. Parelius Mineralvannfabrikk.

Villa Trikkestien i nr. 3G ble nominert til Oslo kommunes arkitekturpris i 2016.

## Referanser


## Kilder
*
Vanja Terentieff

**Vanja Terentieff** (født 1968) er en norsk politiker (H). Hun var fra januar 2020 politisk rådgiver for fiskeri- og sjømatminister Odd Emil Ingebrigtsen i Solberg-regjeringen.

Terentieff har flere perioder bak seg som medlem av kommunestyret og formannskapet i hjembyen Vardø. Fra 2007 til 2012 var hun fylkessekretær for Nordland Høyre. Hun ble så daglig leder for Høyres Nord-Norge-kontor i Tromsø. I januar 2014 fikk hun permisjon fra denne stillinga for å tiltre som politisk rådgiver for Tromsøs byrådsleder Øyvind Hilmarsen. I 2015 fikk hun så plass i byrådet.

Fra 18. februar 2015 var hun medlem av byrådet i Tromsø med ansvar for næring, kultur og idrett. I perioden september 2015–2019 ble hun valgt inn som fast medlem i kommunestyret og komitéleder for kultur og idrett. I perioden september 2019–2023 var Terentieff medlem i kommunestyret og formannskapet i Tromsø.

Terentieff har årsstudium i prosjektledelse og bachelorgrad i økonomi og ledelse.

## Referanser


## Kilder
* «Tromsøs nye byråd», i *Nordlys* 19. februar 2015.
* Presentasjon på Tromsø kommunes nettsted; besøkt 21. februar 2015.
*
Parkdammen (Oslo)

**Parkdammen** (2–6) er en vei på Holmen i bydel Vestre Aker i Oslo. Den går som blindvei på østsiden av Holmendammen terrasse.

Navnet ble vedtatt i 1939.

Veien har villabebyggelse.

## Kilder
* 

## Eksterne lenker
*
Tormod Knutsons vei (Oslo)

**Tormod Knutsons vei** (4–10; ingen oddetallsadreser) er en vei Grorud (bydel Grorud) i Oslo. Den går fra Grorudveien til Rasmusbakken, et stykke vest for Grorud kirkegård.

Veien fikk navn i 1955 etter Tormod Knutson (1863–1955), som var overlærer ved Grorud skole i 1913–34.

## Referanser


## Kilder
* 

## Eksterne lenker
*
Torjusbakken (Oslo)

**Torjusbakken** (1–19J, 2A–20J) er en vei på Huseby i bydel Ullern i Oslo. Den går fra Husebybakken til Hemmestveitbakken.

Veien fikk navn i 1951 etter skiløperen Torjus Hemmestveit.

## Kilder
* 

## Eksterne lenker
*
Parkenga (Oslo)

**Parkenga** (1–19, 2A–20) er en vei på Ammerud i bydel Grorud i Oslo. Den går fra Alunsjøveien til Alundamveien.

Navnet ble vedtatt i 1935

## Referanser


## Kilder
*
Pasoplia (Oslo)

**Pasoplia** (1–11, 2–36) er en vei på Brenna i bydel Søndre Nordstrand i Oslo. Den går som blindvei sørvestover fra Brennaveien, nær enden av denne.

Veien fikk navn i 1987 etter Bratli gård, som opprinnelig het Pasop.

## Referanser


## Kilder
*
Pearl Engens vei (Oslo)

**Pearl Engens vei** (1, 2A–8D) er en gangvei på Nordseter i bydel Nordstrand i Oslo. Den går som blindvei sørover fra Lambertseterveien.

Veien fikk navn i 1984 etter kommunepolitikeren Pearl Ebro Engen (1895–1982).

## Referanser


## Kilder
*
Peter Aas’ vei (Oslo)

**Peter Aas’ vei** (1–35, 2–42) er en vei på Nordre Skøyen i bydel Østensjø i Oslo. Den begynner som blindvei like før Hellerud T-banestasjon og går sørover øst for Nordre Skøyen hovedgård og vest for villabebyggelsen, før den ender som blindvei litt sør for Promenaden, på nordsiden av tennisbanene.

Veien fikk navn i 1917 etter Peter Nikolai Aas (1836–91), som eide Nordre Skøyen hovedgård fra 1884.					

## Referanser


## Kilder
*
Pionerstien (Oslo)

**Pionerstien** (1, 8–12) er en gangvei i Ellingsrudåsen i bydel Alna i Oslo. Den går fra Dragonstien til Skansestien.

Navnet ble vedtatt i 1979 og har sammenheng med kampene mellom norske styrker og Karl XIIs styrker ved Bakås skanse i 1716.

Veien har blokk- og småhusbebyggelse i Frydenlund borettslag (OBOS).

## Referanser


## Kilder
*
Planetveien (Oslo)

**Planetveien** (1–9, 2–16E) er en vei i Vettakollen i bydel Vestre Aker i Oslo. Den går som blindvei nordvestover fra Stjerneveien.

Navnet ble vedtatt i 1952.

Veien har villabebyggelse, og det er funkis (og nyfunkis) som dominerer. Nummer 1 er en enebolig oppført i 1953 for Ingeborg og Otto Fodstad, arkitekt Birger Lambertz-Nilssen. I nr. 8 er fire fireetasjers eneboliger tegnet av Christopher Adams og Henriette Salvesen og oppført i 1999 rundt et gårdsrom. I nr. 10A–14 er en flermannsbolig fra 1954 tegnet av Arne Korsmo og Christian Norberg-Schultz. Korsmo bodde selv i nr. 12.

## Referanser


## Kilder
*
Peder Grøns vei (Oslo)

**Peder Grøns vei** (1–9, 2–16) er en vei på Korsvoll i bydel Nordre Aker i Oslo. Den går som blindvei nordøstover fra Skjoldveien.

Veien het tidligere Brekkesvingen, men fikk dagens navn i 1969 etter kjøpmann Peder Eriksen Grøn (1682–1737), som eide store deler av Nordmarka, som da gjerne ble kalt «Grøns skog».

## Referanser


## Kilder
* 

## Eksterne lenker
* Oslo kommunes bydelsoversikt
Per Gynts vei (Oslo)

**Per Gynts vei** (1–5, 2–6) er en vei i Ullevål hageby i bydel Nordre Aker i Oslo. Den går fra Eventyrveien til Tyrihansveien.

Navnet ble vedtatt i 1918. Også mange andre veier i området har navn etter sagn og eventyr.

## Kilder
* 

## Eksterne lenker
* Oslo kommunes bydelsoversikt
Peder Holters vei (Oslo)

**Peder Holters vei** (1B–47, 4–28) er en vei på Ljan i bydel Nordstrand i Oslo. Den går fra Gladvollveien til Herregårdsveien.

Veien fikk navn i 1952 etter Peder Holter, som eide Stubljan gård fra 1765.

## Kilder
* 

## Eksterne lenker
*
Per Krohgs vei (Oslo)

**Per Krohgs vei** er en vei på Karihaugen i bydel Alna i Oslo. Den går fra Karihaugveien til Henrik Sørensens vei.

Veien fikk navn i 1969 etter maleren Per Krohg. I området finnes også andre veier med navn etter norske malere.

## Kilder
* 

## Eksterne lenker
* Oslo kommunes bydelsoversikt
Pernilles vei (Oslo)

**Pernilles vei** (1–7; ingen partallsadresser) er en vei på Hovseter i bydel Vestre Aker i Oslo. Det er en blindvei på vestsiden av Gamle Hovsetervei med gangveiforbindelse videre til Jeppes vei.

Veien fikk navn i 1951 etter rollefiguren Pernille i Ludvig Holbergs skuespill

## Referanser


## Kilder
*
Persbråtan (Oslo)

**Persbråtan** (1–21, 2–8) er en vei på Huseby i bydel Vestre Aker i Oslo. Det er en hesteskoformet vei på nordsiden av Sørkedalsveien.

Veien fikk navn i 1958 etter husmannsplassen Persbråten.

## Kilder
* 

## Eksterne lenker
*
Persveien (Oslo)

**Persveien** (25, 2–36) er en vei på Alnabru/Ulven i bydel Bjerke i Oslo. Den går fra Ulvenveien til Brobekkveien.

Navnet ble vedtatt i 1954.

Veien har overveiende næringsbebyggelse.

## Kilder
* 

## Eksterne lenker
*
Poppelstien (Oslo)

**Poppelstien** (1, 2–6) er en vei på Nordstrandshøgda i bydel Nordstrand i Oslo. Den går sørover fra Nordstrandveien og fungerer som adkomstvei frem til nr. 6 (Nordstrand seniorsenter). Det er gangveiforbindelse videre til Ekebergveien.

Navnet ble vedtatt i 1917.

## Referanser


## Kilder
* 

## Eksterne lenker
*  (Slutter ved nr. 4C og er som sådan ikke helt korrekt.)
Porfyrveien (Oslo)

**Porfyrveien** (1–7B, 2–10) er en vei på Røa i bydel Vestre Aker i Oslo. Den går fra Ostadalsvein til Aslakveien.

Navnet ble vedtatt i 1958.

## Referanser


## Kilder
*
Postdamveien (Oslo)

**Postdamveien** (1A–17, 2A–18) er en vei på Munkerud i bydel Nordstrand i Oslo. Den går fra Nordstrandveien til Munkelia.

Veien fikk navn i 1926 etter en dam som ligger øst for veien. Selve Postdammen er skjult bak villabebyggelsen, og ikke synlig fra veien. Dammen er per 2014 nokså tilgrodd og utilgjengelig.

## Referanser


## Kilder
*
Pottemakerveien (Oslo)

**Pottemakerveien** (2–12; ingen oddetallsadresser) er en vei på Rødtvet i bydel Grorud i Oslo. Den går som blindvei vestover fra Rødtvetveien.

Navnet ble vedtatt i 1959 og viser til et pottemakerverksted som i sin tid lå under Rødtvet gård.

Må ikke forveksles med Pottemakerveien i Moss.

## Referanser


## Kilder
*
Prestlia (Oslo)

**Prestlia** (1–21, 2–10) er en vei på Bjørndal i bydel Søndre Nordstrand i Oslo. Den går som blindvei sørover fra Snipemyrveien. Det er gangveiforbindelse videre til Meklenborglia.

Navnet ble vedtatt i 1987 og er et gammelt lokalnavn på området veier ligger i.

## Referanser


## Kilder
*
Prinsdalsfaret (Oslo)

**Prinsdalsfaret** (1A–25, 2–22F) er en vei i Prinsdal i bydel Søndre Nordstrand i Oslo. Den begynner og slutten i Toppåsveien og går parallelt med denne ppå østsiden.

Navnet ble vedtatt i 1932.

## Referanser


## Kilder
*
Prinsdalskleiva (Oslo)

**Prinsdalskleiva** (4A–4B) er en vei i Prinsdal i bydel Søndre Nordstrand i Oslo. Det er en tverrvei til Toppåsveien som i øst ender i Prinsdalsfaret.

Navnet ble vedtatt i 1932.

## Referanser


## Kilder
*
Bognelva

**Bognelva** (nordsamisk: *Bávnnjajohka*) er ei elv i Alta kommune i Finnmark. Den munner ut i Langfjorden ved Bognelv. Elva er  lang og har et nedbørfelt på . Middelvannføringen ved munningen er .

Vassdraget ble vernet mot kraftutbygging i Verneplan II for vassdrag i 1980.

## Referanser
Bello Horizonte

**Bello Horizonte** er en by i kommunen La Floresta i Canelones-departementet i det sørlige Uruguay. Byen har 416 innbyggere. 

## Geografi
Byen ligger sør i Canelones i Costa de Oro, ved bredden av Río de la Plata.

## Befolkning
Bello Horizonte har 416 innbyggere *(beregning 2011)*.

Kilde:

## Referanser


## Eksterne lenker
* Canelones, offisielle sider (spansk)
* Kart over Bello Horizonte
Sigrid Undsets vei (Oslo)

**Sigrid Undsets vei** (1–7; ingen partallsadresser) er en vei på Tveita i bydel Alna i Oslo. Den går fra Tvetenveien til Ytre Ringvei, rundt store deler av Tveitaområdet.

Veien fikk navn i 1962 etter forfatteren Sigrid Undset. I området er også en rekke andre veier med navn knyttet til hennes forfatterskap.

I nr. 1–5 er tre høyblokker på elleve etasjer i Lønnealleen borettslag (OBOS). Borettslaget har 204 leiligheter, og arkitekt var John Engh.

Blokken i nr. 7 ble innflyttet i 2010 og er tilknyttet Lønnebakken borettslag.. For øvrig har de andre husene langs veien adresser knyttet til sideveiene.

## Referanser




## Kilder
* 

## Eksterne lenker
*
Simon Darres vei (Oslo)

**Simon Darres vei** (1–76, mer eller mindre fortløpende) er en vei på Tveita i bydel Alna i Oslo. Den går som blindvei på sørøstsiden av Sigrid Undsets vei.

Veien fikk navn i 1965 etter Simon Darre i Sigrid Undsets bøker om Kristin Lavransdatter.

Det meste av bebyggelsen i veien er rekkehus i OBOS-borettslaget Sørenga, innflyttet i 1964–65. I nr. 49B er Sørhellinga barnehage.

## Referanser


## Kilder
* 

## Eksterne lenker
*
Sidsel Sidsærks vei (Oslo)

**Sidsel Sidsærks vei** (1–51, 2–46) er en vei i strøket Sandås på Rødtvet i bydel Grorud i Oslo. Den går fra Hans Aanruds vei til Sandåsveien.

Veien fikk navn i 1959 etter skikkelsen Sidsel Sidsærk i en fortelling av Hans Aanrud.

## Kilder
* 

## Eksterne lenker
*
Ragnfrids vei (Oslo)

**Ragnfrids vei** (2–94; ingen oddetallsadresser) er en vei på Tveita i bydel Alna i Oslo. Den går som blindvei nordøstover fra Sigrid Undsets vei.

Veien har navn etter skikkelsen Ragnfrid i Sigrid Undsets bøker om Kristin Lavransdatter. Også flere andre veier på Tveita har veinavn knyttet til Sigriud Undset.

I veien er ti rekkehus (ark. Alex Christiansen og Nils Rosland) innflyttet i 1968 og tilknyttet OBOS-borettslaget Luren.

## Referanser


## Kilder
* 

## Eksterne lenker
*
Monitor (etat)

**Monitor** var et britisk forvaltningsorgan under Helsedepartementet, opprettet i 2004 med ansvar for å føre tilsyn med helseforetak, fastsette prisnivåer i det offentlige helsevesenet, sikre fritt sykehusvalg og forebygge konkurransehemmende virksomhet i den engelske helsesektoren. Monitor ble innlemmet i NHS Improvement i april 2016.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Sarabråtveien (Oslo)

**Sarabråtveien** (7–15, 2A–12) er en vei på Ulsrud i bydel Østensjø i Oslo samt en skogsvei innover i Østmarka. Den går fra Hellerudveien til Østmarkseteren. Den har felles trasé med Østmarkveien et stykke opp til parkeringsplassen ved Ulsrudvannet. Derfra går den videre som turvei til Sarabråten på østsiden av Nøklevann. I bakkene ned mot Nøklevann fra Østmarkseteren inngår en korketrekkersving. I de senere år er imidlertid turveien lagt utenom denne.

Veien ble anlagt på Thomas Heftyes initiativ i 1854, og navnet har vært i bruk lenge.

## Kilder
* 


Fil:Korketrekkeren - 2012-08-12 at 13-20-51.jpg|Korketrekkersving på Sarabråtveien nær Nøklevann
Fil:Sarabråtveien over Lutvannsbekken.jpg|Bro over Lutvannsbekken nord for Nøklevann
Fil:Sarabråtveien ved Nøklevann.jpg|Øst for Nøklevann
Fil:Ø.Aker. Sarabråten. Th. Th. Heftyes villa 1897 - NB MS G4 0534.jpg|På slutten av 1800-tallet tok Thomas Heftye imot mang en samfunnstopp og kulturpersonlighet på Sarabråten. Denne villaen ble bygget av sønnen i 1897.
Sigurd Johannesens vei (Oslo)

**Sigurd Johannesens vei** (1–9, 2–12) er en vei på Nordstrandshøgda i bydel Nordstrand i Oslo. Den går fra Lindbäckveien til Oberst Rodes vei.

Veien fikk navn i 1947 etter telegrafist Sigurd Johannesen (1904–41), som ble skutt av tyskerne i 1941.

## Referanser


## Kilder
*
Singasteinveien (Oslo)

**Singasteinveien** (1A–21, 2–14) er en vei på Ormøya i bydel Nordstrand i Oslo. Den går som blindvei sørvestover fra Arkitekt Steckmests vei.

Veien fikk navn i 1926 etter villaen Singastein i nr. 21.

I veien ble det på siste halvdel av 1800-tallet oppført en rekke sommerhus, ofte i sveitserstil, som siden er gjort om til helårsboliger. Blant disse kan nevnes nr. 15 (fredet), 19 og 20 (*Ormøykollen*, tegnet av Bernhard Steckmest).

## Referanser


## Kilder
*
Araminda

**Araminda** er en by i kommunen La Floresta i Canelones-departementet i det sørlige Uruguay. Byen har 152 innbyggere. 

## Geografi
Byen ligger sør i Canelones i Costa de Oro, ved bredden av Río de la Plata.

## Befolkning
Araminda har 152 innbyggere *(beregning 2011)*.

Kilde:

## Referanser


## Eksterne lenker
* Canelones, offisielle sider (spansk)
* Kart over Araminda
Kjemisk miljøintoleranse

**Kjemisk miljøintoleranse (MCS)**, multippel kjemisk sensitivitet (forkortet MCS fra engelsk multiple chemical sensitivity) er en ikke anerkjent diagnose som benyttes om personer som opplever seg sterkt overfølsomme mot ulike kjemikalier som finnes i parfyme, sigarettrøyk og løsemidler. Det er imidlertid ikke mulig å påvise overfølsomheten gjennom blindede studier. Diagnosen kan sammenlignes med el-overfølsomhet der man også ser at pasienter med somatiske symptomer setter dette i sammenheng med en ytre påvirkning, men hvor vitenskapelige tester utelukker sammenheng.

## Referanser
Sjølystveien (Oslo)

**Sjølystveien** er en del av E18 gjennom Oslo. Navnet betegner stykket fra rundkjøringen ved avkjørselen til Bygdøy og Karenslyst allé vestover til Drammensveien ved vestenden av Karenslyst allé. Østover mot sentrum fortsetter E18 som Frognerstranda.

Veien åpnet i 1959 med fire  kjørefelt og toplanskryss.

## Kilder
*
Sisikveien (Oslo)

**Sisikveien** (1–47, 2–46) er en vei på Bjørndal i bydel Søndre Nordstrand i Oslo. Den går som blindvei nordover fra Slimeveien.

Navnet ble vedtatt i 1989.

Bebyggelsen er rekkehus og tomannsboliger i Bjørntun borettslag (OBOS).

## Referanser


## Kilder
*
Mikjelsbakken (Oslo)

**Mikjelsbakken** (1A–9, 2A–6) er en vei på Huseby i bydel Ullern i Oslo. Den går som blindvei vestover fra Torjusbakken.

Veien har navn etter skiløperen Mikkjel Hemmestveit. Det finnes også mange andre veier med navn knyttet til skisport i området.

## Kilder
* 

## Eksterne lenker
*
Spikermatte

**Spikermatte** er en innretning som kan brukes av politiet, militæret eller andre for å stoppe biler, for eksempel i en jakt på forbrytere som ikke stanser frivillig.

Spikermatten består ofte av en metallramme, vanligvis sammenleggbar, med skarpe pigger som peker opp. Den legges på tvers av veibanen og fører til at fluktbilenes dekk punkterer. 

## Se også
*Spikerseng
*Spansk rytter

## Eksterne lenker
* 
*
Magda Nachman Acharya

**Magda Nachman Acharya** (født **Magda Nachman** 20. juli 1889 i Pavlovsk ved St. Petersburg i Russland, død 12. februar 1951 i Bombay i India) var en russiskfødt malerinne, tegner og bokillustratør.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Magda Nachmans far, Maximilian Nachman, var jøde fra Riga;hennes mor, Klara Emilia Maria von Roeder, var tysk og luthersk. Familien var borgerlig og velstående. Hun fikk sin kunstneriske utdannelse fra hun var 17 år ved Zvantseva-skolen for tegning og maling i St. Petersburg, og studerte med Léon Bakst, Mstislav Dobuzjinskij og Kuzma Petrov-Vodkin. Hun begynte å stille ut sine verker i 1910.

### Kunstner
Etter å ha flyttet til Moskva i 1965, opplevde hun etterhvert den russiske revolusjonen og begynnelsen av borgerkrigen som fulgte, og ble tvunget til en omflakkende tilværelse. Kulde og sult tvang henne til å gorlate Moskva og ta ut i landsbygden, der hun tilbragte de neste to år. Først var hun i Likino i Vladimir gubernia og arbeidet i skogbruket som kontordame samme sted hvor hennes svoger arbeidet. Fra høsten 1919 til høsten 1920 var hun i Ust-Dolyssy i Vitebsk gubernia, på invitasjon fra Elizaveta «Lilija Efron» (søsteren til Sergej Efron) og var teaterdesigner av scene og drakter for et «foolketeater» som Lilija var vlitt ansatt til å lede. Magda kom tilbake til Moskva høsten 1920.

I denne perioden laget hun også portretter som betaling for kost og losji.

Hun giftet seg med den indiske nasjonalisten M.P.T. Acharya i 1921 og flyttet med ham til Berlin året etter.

### Til India
Nazismens fremvekst og Adolf Hitlers maktovertakelse i 1933 førte med seg at det raseblandede ekteparet raskt følte at livet i Tyskland ble for vanskelig. De fikk britiske pass i 1935 og reiste til Bombay.

Hun utviklet der en stil som var påvirket av hennes nye indiske omgivelser. Der etablerte hun seg etterhvert som en anerkjent kunstner som utførte portretter og illustrerte bøker.

Hun har illustrert en bok av Vladimir Nabokov.

Hun døde i Bombay (munbai) i februar 1951.

## Referanser
Charlotte Damm

**Charlotte Brysting Damm** (født 19. februar 1960 i Lyngby i Danmark) er en arkeolog som er professor ved Institutt for arkeologi, historie, religionsvitenskap og teologi ved Universitetet i Tromsø – Norges arktiske universitet.

Damm tok i 1985 hovedfag i arkeologi ved Universitetet i Århus. I 1991 ble hun ph.d ved University of Cambridge med avhandlingen «Continuity and Change: an analysis of social and material patterns in the Danish Neolithic».  Hun var i 1990-91 arkeolog i Finnmark fylkeskommune, og fra 1991 til 1993 var hun en av lederne for Tromsø Museums arkeologiske undersøkelser ved Slettnes på Sørøya. Fra 1993 har hun vært ansatt ved Universitetet i Tromsø, først midlertidig som ansvarlig for distanseundervisning og fra 1995 som fast vitenskapelig ansatt. Fra 2002 har hun vært professor ved Institutt for arkeologi. Damm har også vært professor ved National University of Ireland i Galway i perioden 2011–13. 

Hun har drevet med forskjellig arkeologisk feltarbeid i de nordiske land, samt på Grønland, i England, New Zealand og Botswana. Damm har rettet sin forskning først og fremst mot steinalderen, med spesiell vinkling på jeger-sankerkulturene i Nord-Skandinavia.

Hun har vært redaktør for *[[Norwegian Archaeological Review]]* (2014-2019). 

I 2008-2009 ledet Damm forskningsgruppen «Early Networking in Northern Fennoscandia» ved CAS Centre for Advanced Study.

Hun er leder for forskningsgruppen SARG Sub-Arctic Stone Age Research Group ved UiT Norges arktiske universitet, som ble dannet høsten 2014.  

Charlotte Damm leder prosjektet Stone Age Demographics (2017-2021), finansiert av Norges forskningsråd under FRIPRO.

## Referanser
A Technicolor Dream

**A Technicolor Dream** var et rockeband fra Oslo som ble dannet i 1982.

I 1983 gikk bandet sammen med musikerkollegene i Burnt Sienna om å gi ut en felles LP. A Technicolor Dream var blant de første rockebandene i Oslo på tidlig 1980-tall som spilte 60-tallsrock og psykedelisk musikk. De ga ut singelen «Beauty Is Truth» i 1986, samt kassetten *Through the Rhythm*.

## Plateselskapet Voices of Wonder
De tre bandmedlemmene Ketil Sveen, Dag Krogsvold og Per Thomas Lund  var med på å starte og drive plateselskapet Voices of Wonder på 1980-- og 90-tallet. Voices of Wonder utga band som Sister Rain, Dog Age, The Popcorn Explosion, Spacelings og Lost At Sea, og senere signerte blant annet Motorpsycho, Run Dog Run, Red Harvest, Hedge Hog og The 3rd And The Mortal. Helt fra begynnelsen var Voices of Wonder også sin egen distributør, og begynte gradvis å utvide repertoaret med utenlandske og andre norske plateselskaper. Selskapet skiftet i 2000 navn til Voices of Music & Entertainment (VME). Elektronika-selskapene Smalltown Supersound og Beatservice er i dag tilknyttet VME.

## Bandmedlemmer
Medlemmene i A Technicolor Dream var Ketil Sveen (keyboards, trompet), Dag Krogsvold (gitar, vokal), Per Thomas Lund (bass) og trommeslagerne Pål «Krisa» Kristensen (senere Backstreet Girls) og Steinar Buholm (Sister Rain, The Tables).

## Referanser
Ski-VM 2015 – 30 kilometer skiathlon menn

**[[Ski-VM 2015]] – 15 kilometer skiathlon menn** ble holdt den 21. februar 2015.

Forrige gang øvelsen ble avholdt i ski-VM var i Val di Fiemme

Neste gang øvelsen ble avholdt i ski-VM var i Lahti

## Resultat
Langrennet startet kl. 14:30.

## Referanser
Lagomar

**Lagomar** er en by i kommunen Ciudad de la Costa i Canelones-departementet i det sørlige Uruguay. Byen har 8 068 innbyggere. 

## Geografi
Byen ligger i det sørlige Canelones i Ciudad de la Costa, ved Río de la Plata.

## Befolkning
Lagomar har 8 068 innbyggere *(beregning 2011)*.

Kilde:

## Referanser


## Eksterne lenker
* Canelones, offisielle sider (spansk)
* Kart over Lagomar
Ski-VM 2015 – Hopp normalbakke menn

**[[Ski-VM 2015]] – Hopp normalbakke menn** ble avholdt den 21. februar 2015. Dagen før ble det avholdt kvalifisering til hopprennet.

Tittelforsvarer var Anders Bardal, som endte på sjetteplass.

## Resultat
1. omgang startet kl. 16:30 og finaleomgangen startet kl. 17:40.

} || **101,5**
|-
| 32 || 9 ||align=left| Lukáš Hlava ||align=left|  || 87,0 || 101,2 || 32 || || ||  || **101,2**
|-
| 33 || 34 ||align=left| Piotr Żyła ||align=left|  || 89,5 || 101,1 || 33 || || ||  || **101,1**
|-
| 34 || 24 ||align=left| Jarkko Määttä ||align=left|  || 86,0 || 101,0 || 34 || || ||  || **101,0**
|-
| 35 || 44 ||align=left| Noriaki Kasai ||align=left|  || 86,5 || 100,9 || 35 || || ||  || **100,9**
|-
| 36 || 4 ||align=left| Choi Seou ||align=left|  || 87,0 || 99,4 || 36 || || ||  || **99,4**
|-
| 37 || 17 ||align=left| Davide Bresadola ||align=left|  || 85,0 || 99,1 || 37 || || ||  || **99,1**
|-
| 38 || 23 ||align=left| Jan Matura ||align=left|  || 86,5 || 98,7 || 38 || || ||  || **98,7**
|-
| 39 || 28 ||align=left| Lauri Asikainen ||align=left|  || 87,0 || 98,4 || 39 || || ||  || **98,4**
|-
| 40 || 27 ||align=left| Dmitrij Vasiljev ||align=left|  || 84,5 || 94,4 || 40 || || ||  || **94,4**
|-
| 41 || 33 ||align=left| Jurij Tepeš ||align=left|  || 83,5 || 93,9 || 41 || || ||  || **93,9 **
|-
| 42 || 13 ||align=left| Ilmir Khaziotdinov ||align=left|  || 83,5 || 92,1 || 42 || || ||  || **92,1**
|-
| 42 || 2 ||align=left| Luca Egloff ||align=left|  || 83,5 || 92,1 || 43 || || ||  || **92,1**
|-
| 44 || 6 ||align=left| Sebastian Colloredo ||align=left|  || 82,0 || 91,2 || 44 || || ||  || **91,2**
|-
| 45 || 21 ||align=left| Vladislav Boyarintsev ||align=left|  || 81,0 || 87,8 || 45 || || ||  || **87,8**
|-
| 46 || 1 ||align=left| Daniele Varesco ||align=left|  || 81,5 || 87,4 || 46 || || ||  || **87,4**
|-
| 47 || 16 ||align=left| Ville Larinto ||align=left|  || 80,0 || 84,8 || 47 || || ||  || **84,8**
|-
| 48 || 3 ||align=left| Federico Cecon ||align=left|  || 79,5 || 84,1 || 48 || || ||  || **84,1**
|-
|  || 5 ||align=left| William Rhoads ||align=left|  ||  || ||  || || ||  || 
|-
|  || 30 ||align=left| Johann André Forfang ||align=left|  ||  || ||  || || ||  ||  
|}

## Referanser
Romania i Junior Eurovision Song Contest

**[[Romania]]** debuterte i **[[Junior Eurovision Song Contest]]** i 2003 i København i Danmark, med sangen «Tobele sunt viața mea», framført på rumensk av gruppen Bubu. Bidragene ble valgt gjennom den nasjonale finalen Golden Art, arrangert av den rumenske kringkasteren TVR.

I 2006, arrangerte Romania Junior Eurovision Song Contest i Sala Polivalentă i București. 

## Deltagere

## Stemmehistorikk

## Galleri

File:Alina Eremia at the Junior Eurovision Song Contest 2005.jpg|Alina Eremia i Hasselt 2005

## Arrangerte år

## Se også
* Romania i Eurovision Song Contest
* Romania i Tyrkvisjonens sangkonkurranse

## Eksterne lenker
* Offisiell nettside for Junior Eurovision Song Contest
* Romania i Junior Eurovision Song Contest
Heggestien (Oslo)

**Heggestien** er en gangvei på Lindeberg i bydel Alna i Oslo. Den går fra Hockeyveien i undergang under Lindebergveien og til Pilestien ved Lindeberg senter.

Navnet ble vedtatt i 1978.

## Kilder
*
Standardveien (Oslo)

**Standardveien** er en vei på Økern i bydel Bjerke i Oslo. Den går fra en rundkjøring ved Ulvenveien til en rundkjøring ved Selma Ellefsens vei og Dronning Margretes vei. Veien utgjør en del av riksvei 163. Standard Telefon og Kabelfabrik er opphavet til veiens navn. Fabrikken lå like ved i Kabelgata.

Navnet ble vedtatt i 2008.

## Referanser
Marta Steinsviks vei (Oslo)

**Marta Steinsviks vei** (1–77J, 2A–16D) er en vei på Mortensrud i bydel Søndre Nordstrand i Oslo. Den går som blindvei sørover fra Stenbråtveien og ender i en snuplass.

Veien i Oslo har bebyggelse knyttet til Stenbråten borettslag (oppført 2009), Mikkelsgrenda borettslag (oppført 2007)  og Rudshagen borettslag (oppført 2010–11).

## Forslag om navneendring
Veien fikk navn i 2005 etter Marta Steinsvik, som eide Steinbråten gård til 1940. I etterkant har navnevalget fått sterk kritikk på grunn av Steinsviks uttalte antisemittisme og antikatolisisme, og i 2019 ble det første forslaget om å endre veinavnet fremmet. Navneendringssaken har vært behandlet i ulike kommunale instanser. Det har blitt fremmet ulike forslag til nye navn på veien. Per 2023 var navneendring fortsatt ikke vedtatt, og i 2025 meldte NRK at regelverket gjorde det vanskelig å endre navnet. I Mandal ble det vedtatt et tilsvarende gatenavn, som senere ble vedtatt endret.

## Referanser


## Kilder
* Oslo byleksikon
Skiferveien (Oslo)

**Skiferveien** (21–27, 2–18) er en vei på Lambertseter i bydel Nordstrand i Oslo. Den går fra Langbølgen til Hellinga.

Navnet ble vedtatt i 1951. I området er også en rekke andre veier med navn hentet fra geologiens verden.

Veien har blokkbebyggelse fra 1955–56 knyttet til Gamlehagen borettslag.

## Referanser


## Kilder
*
Skogroveien (Oslo)

**Skogroveien** (1A–7, 2A–10B) er en vei på Bekkelagshøgda i bydel Nordstrand i Oslo. Den går fra Ekebergveien til Kirkeåsveien.

Veien fikk navn i 1922 etter villaeiendommen Skovro i nr. 2–4.

## Referanser


## Kilder
*