Inger Christensen

**Inger Christensen** (1935–2009) var en dansk poet, romanforfatter og essayist. Christensen blir betraktet som en fremstående representant for poetisk eksperimentalisme.

Etter å ha avlagt eksamen ved Vejle gymnasium, flyttet hun til København og senere til Århus, hvor hun studerte ved lærerskolen. I denne tiden begynte hun å publisere dikt i tidsskriftet *Hvedekorn*, og ble veiledet av den danske poeten og kritikeren Poul Borum (1934&ndash;1995), som hun giftet seg med i 1959 og ble skilt fra i 1976.

Etter å ha undervist ved kunsthøyskolen i Holbæk 1963&ndash;1964 begynte hun å skrive på heltid og utgav to de to samlingene *Lys* (1962) og *Græs* (1964), som begge undersøkte grensene for selvinnsikt og språkets rolle i persepsjon.

Hennes mest betydelige verk i 1960-årene var diktsamlingen *Det*, utgitt i 1969).

I disse årene utga Christensen også to romaner, *Evighedsmaskinen* (1964) og Azomo (1967) samt  *Det malede værelse* (1976. Sistnevnte er en kortere fiksjon om den italienske renessansemaleren Mantegna, presentert fra synspunktet til ulike fortellere (Mantegnas sekretær, Marsilio, den tyrkiske prinsessen Farfalla og Mantegnas unge sønn).

Flere av Christiansens verker er organisert på «systemiske» strukturer i samsvar med hennes oppfatning av at poesi ikke er sannhet og ikke en gang en «drøm» om sannheten, men «et spill, kanskje et tragisk spill – vi spiller spillet med en verden som spiller sitt eget spill med oss».

I 1981 utga hun diktsamlingen *Alfabet*. Den har en struktur som baserer seg på en tallrekke av den italienske matematikeren Leonardo Fibonacci (1170&ndash;1250). Fibonaccis tallrekke er en formel hvor hvert nye tall utgjør summen av de to foregående: 1&ndash;2&ndash;3&ndash;5&ndash;8&ndash;13&ndash;21&ndash;34 og så videre. Christensen anvendte denne formelen på alfabetet, og skrev et dikt til hver bokstav – med én linje i diktet om a, to linjer i diktet om b, tre på c, fem på d, åtte på e, osv. Hun stopper ved bokstaven n, som er midtveis i alfabetet, og som er et bokstav som kan ses som et uttrykk for det matematiske begrepet "n'te gang" – det uendelige.

*Alfabet* er i Norge innlemmet i kåringen Århundrets Bibliotek som omfatter de hundre beste bøker fra 1900-tallet.

*[[Sommerfugledalen]]* fra 1991 utforsket gjennom sonettestrukturen livet og dødelighetens skrøpelighet, og endte med en form for omdannelse.

Christensen har også skrevet verker for barn, skuespill, hørespill og en lang rekke essays. De vesentligste ble samlet i hennes bok *Hemmelighedstilstanden* i 2000.

Christensens verker har blitt oversatt til en rekke språk.

## Bibliografi
* *Lys* (dikt), 1962
* *Græs* (dikt), 1963
* *Evighedsmaskinen* (roman), 1964
* *Spejltigeren* (radiospill), radiopremiere 1966
* *Azorno* (roman), 1967
* *Klædt på til at overleve* (radiospill), radiopremiere 1967
* *[[Det]]* (dikt), 1969
* *Et uhørt spil* (radiospill), radiopremiere 1969
* *Intriganterne* (skuespill), 1972
* *Masser af sne til de trængende får* (radiospill), radiopremiere 1973
* *En aften på Kgs. Nytorv* (radiospill), radiopremiere 1975
* *Det malede værelse* (roman), 1976
* *Brev i april* (dikt), 1979
* *Alfabet* (dikt), 1981
* *Den store ukendte rejse* (barnebok), 1981
* *Del af labyrinten* (essays), 1982
* *En vinteraften i Ufa* (skuespill), 1987
* *Digt om døden* (dikt), 1989
* *Mikkel og hele menageriet* (barnebok), 1990
* *[[Sommerfugledalen]]* (dikt), 1991
* *Hemmelighedstilstanden* (essays), 2000
* *Som var mit sind lidt græs der blev fortalt,* 2017
* *Verden ønsker at se sig selv* (diktprosautkast), 2018

## Priser og utmerkelser (utvalg)

Christensen har mottatt andre utmerkelser, som medlemskap i Det Danske Akademi, i l’Académie Européenne de Poésie og i det tyske Akademie der Künste i Berlin.

*Sommerfugledalen* er tatt opp i den danske kulturkanonen.

## Referanser

## Eksterne lenker
* «Inger Christensen er død», Aftenposten 5. januar 2009
* 
*