open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
IZH

**IZH** ((&#1048;&#1046;, **Izjevskij Mekhanitsjeskij Zavod** eller «Izjevsk Mekaniske Fabrikk») er en russisk produsent av biler og våpen.

## Historie
Navnet kommer fra elven Izj (med engelsk transkripsjon *Izh*) som renner gjennom byen Izjevsk, en by som oppsto rundt et jernverk som ble grunnlagt ved elven i 1760. Fabrikken ble startet etter ordre ifra Tsar Aleksander I av Russland i 1807

## Produktlinje idag (2008)
* militære skytevåpen
* sport og jaktvåpen
* automatvåpen for fly
* artillerivåpen
* testkjøretøy for vedlikehold og reparasjon av panservogner
* motorsykler
* biler

## Biler
Bilmerket IZH er Russlands tredje største. Fabrikken produserer bla. en Kia og to Lada modeller.

## Våpen

Våpenprodusenten IZH er Russlands største og mest kjent for AK-47-familien, men har produsert en rekke våpen: 
* AK-47, AK-74, AN-94, AK-101, AK-107, AK-103 automatgevær
* Saiga-12 halvautomatisk haglegevær
* Saiga halvautomatisk rifle
* SVD skarpskyttergevær
* Bizon-2 maskinpistol
* Mosin-Nagant M1891, M1891/30, M1907, M38 Carbine, M44 Carbine – repetergevær og karabiner
* Makarov PM halvautomatisk pistol
* GSh-30-1 kanon
* Krasnopol laserstyrt missil

Fabrikken produserte 1,5 millioner geværer under den første verdenskrig, og 11,3 millioner geværer under den andre verdenskrig, noe som er mer enn alle tyske våpenfabrikker tilsammen (11,2 mill).

## Referanser


## Eksterne lenker
*  (russisk, engelsk)
* Bilnorge.no sin historie om bilmerket
Jaguar (bil)

**Jaguar** (1935–) er et bilmerke for luksuriøse personbiler. Det lages i Storbritannia. Morselskap er TATA motors.

Merket ble lansert av *S.S. Cars Ltd.* i Coventry, et firma startet i 1922 av William Lyons for å lage sidevogner. På starten av 1930-tallet laget de  toseterne SS1, SS2 og SS90.

Første Jaguarer var SS Jaguar 1½-litre, 2½-litre og 3½-litre sports saloon, samt toseteren SS Jaguar 100 2½-litre og 3½-litre; disse ble laget 1935–41.  De ble importert i noen få eksemplarer til Norge av Lindviks Auto i Oslo og Brødrene Wigand i Bergen.

1935 SS MK II-side.JPG | SS 2
Mr_Wyatt%27s_New_Jaguar_(3408151811).jpg | SS Jaguar 2½-litre sports saloon
SS_Jaguar_100_-_2½_Litre_1938.jpg | SS Jaguar 100 2½-litre 

Etter den andre verdenskrig byttet de navn til *Jaguar Cars Ltd.* og laget helt nye bilmodeller.
*Av sportsbiler kom Jaguar XK120, Jaguar XK140 og Jaguar XK150 (1948–61), alle som to-dørs  coupe og cabriolet. Så ble det Jaguar E-type (1961–74), Jaguar XJ-S (1976–96), Jaguar XK (1996–2013) og Jaguar F-Type som kom i 2013.
*Av sedanbiler kom Jaguar Mark 1 (1955–59) og Mark 2 (1959–67). Deres største sedanserie var Jaguar Mark IV (1945–49), Mark V (1949–51), Mark VII (1951–56), Mark VIII (1956–58), Mark IX (1959–61), Mark X (1961–70). I 1968 kom helt ny sedan Jaguar XJ med varianter som XJ6, XJ12, XJ-C, XJ40 og XJ-R.  
*På SUV-fronten utviklet Jaguar F-Pace i 2016 og Jaguar E-Pace i 2017, samt den helelektriske Jaguar I-Pace i 2018. Disse ble avviklet i 2024.
*De laget også løpsbiler som Jaguar XK120C, Jaguar C-type (1951–53) og Jaguar D-type (1954–57).

På 1960-tallet ble de en del av British Leyland Motor Corporation. Etter de i 1960 kjøpte  Daimler Motor Company var Daimlermodeller  frem til 2007 varianter av Jaguarmodeller. 

Import til Norge skjedde via Skøyen Bilservice AS fra 1955, etterhvert Winterbil A/S, Autosenteret (Skotvedt) 1970–73, og selveste British Leyland Norge i noen år. Amerikanske Ford eide firmaet fra 1990 og  Oslo Jaguar Service status ble norsk importør.   

I 1999 kjøpte Ford det som ble Jaguar Racing og var aktiv til 2004-sesongen. Startet igjen i 2016.

Indiske Tata Motors kjøpte Jaguar og Land Rover i 2008 og startet Jaguar Land Rover.  BC Norway er fra 2013 ny importør for Norge. Det ble i 2013 laget  omkring 76 000 jaguarer.

I 2024 la de ned produksjonen av alle sine bilmodeller:  Jaguar I-Pace Jaguar E-Pace, Jaguar F-Pace, Jaguar F-Type, samt Jaguar XE og Jaguar XF.

### Nye Jaguar: 2025

Jaguar erstatter sin Jaguarlogo i 2025 og lanserer nye modeller for salg i 2026, de fleste elektriske.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Jaguar Norges hjemmeside
* Norsk Jaguar Klubb (sic)
* Jaguar XJ Klubb
VPS

**VPS** kan være en forkortelse for:
* Verdipapirsentralen
* Vaasan Palloseura (finsk fotballag)
* Viys'kovo-Povitriani Syly Ukrayiny, det ukrainske luftforsvaret.
* Virtuell Privat Server (eng: Virtual Private Server)
Åsatrufellesskapet Bifrost

**Åsatrufellesskapet Bifrost** er et trossamfunn for moderne åsatru, i hovedsak bygget på de førkristne religiøse tradisjoner i Norden. Samfunnet er en paraplyorganisasjon for åsatrulag og blotslag på forskjellige steder i Norge, og forvalter medlemsregistre, rettigheter og kommunikasjon med myndigheter for disse. Organisasjonen fungerer også som kommunikasjonsnettverk mellom de enkelte gruppene. 

## Fellesskapet

Trossamfunnet hadde 457 tilskuddstellende medlemmer i 2022. Den religiøse aktiviteten foregår i blotslag, og de fleste av medlemmene er knyttet til et slikt lag. En del medlemmer tilhører ikke noe lag, men har medlemskapet knyttet direkte til Bifrost. Fellesskapet styres av et årlig tingmøte, men de fleste avgjørelser tas på lokalt nivå i lagene. 

Fellesskapet gir ut medlemsbladet *Bifrost Tidende*, ISSN1892-2805. 

Som et registrert trossamfunn mottar Åsatrufellesskapet Bifrost statlige og kommunale tilskudd, og har vigselsrett.

## Forholdet til nazisme og rasisme

På grunn av mange norske nazistiske og rasistiske gruppers fascinasjon ved den norrøne mytologi og symbolbruken tilknyttet denne, blir Bifrost ofte antatt å ha lignende standpunkter. Fellesskapet har imidlertid offentlig tatt klart avstand fra nazisme og rasisme og erklært at slike holdninger er uforenlig med medlemskap i Bifrost.

## Seremonier

Det er med unntak av vigsler ingen felles standard for seremonier, utover at fire elementer skal være med:

*Lesing av kvad
*Lysing i ve 
*Bloting 
*Skålerunde
### Kvadlesing

Tekstene er hovedsakelig hentet fra Eddakvadene, spesielt fra Håvamål, Voluspå og Sigerdrivermål. Andre kilder, også mer moderne dikt og skjønnlitterære tekster, kan også brukes.

### Lysing i ve

Å lyse et sted i ve vil si å fredhellige det, tilsvarende en velsignelse. Marken renses rituelt, og man ber vettene om lov til å bruke stedet. Selve gjennomføringen varierer i de forskjellige lag, men typiske elementer er bruk av ild eller vann. 

### Bloting

Bloting er et rituelt offer til guden(e) seremonien henvender seg til. Hva som helst kan ofres, så lenge det har betydning og verdi (affeksjonsverdi teller for det samme som materiell verdi). Oftest ofres tingene på et bål, men det kan også senkes i vann eller graves ned. 

### Skålerunde

En bolle med drikke sendes rundt til alle som er med på seremonien, og hver drikker en skål til gudenes ære eller for en man ønsker å minnes ved anledningen.

### Vigsel

Bifrost har utarbeidet en fast, offentlig godkjent vielsesseremoni. Andre elementer kan gjerne legges til seremonien etter parets ønske, men elementer kan ikke utelates.

Etter ekteskapsloven av 1/1 2009 kan Bifrost også utføre vigsler for par av samme kjønn.

### Begravelse

Fellesskapet utfører også begravelser for avdøde medlemmer som har underskrevet viljeserklæring om dette. Gravferdsetaten i Oslo har godkjent at Bifrost får et eget gravfelt på Voksen kirkegård i Oslo. Etter norsk lov må begravelsen normalt skje på en kirkegård, noe som setter visse begrensninger for folk ellers i landet.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Bifrosts hjemmeside
* Bifrosts erklæring om nazisme og rasisme
* Bifrosts vigselsrituale
Selevkos VI Epifanes

**Selevkos VI Epifanes** (født ca. 120 f.Kr. - død 95 f.Kr.) var kortvarig en konge av deler av hellenistiske Selevkideriket fra 96 f.Kr. til 95 f.Kr. Han var den eldste sønnen til Antiokos VIII Grypos og av hans ptolemeiske hustru Tryfaena. 

I 96 f.Kr. beseiret Selevkos VI sin onkel Antiokos IX Kyzikenos som hevn for sin fars død. Imidlertid jevnet kampen seg ut året etterpå da Antiokos XI Epifanes, sønn av Kyzikenos, beseiret Selevkos VI.Han ble nødt til å flykte fra Syria og til Mopsuestia i Kilikia. Der holdt han hoff og etter signende i overdådig stil.

Innbyggerne i Kilikia, som allerede hadde vanskeligheter med pirater, kunne ikke betale for disse utgiftene. Selevkos VIs anstrengelser for å samle sammen en ny hær la ytterligheter byrder på folket. Det brøt ut et opprør mot ham og Selevkos VI ble beseiret i hippodromen som synes å ha brent ned sammen med kongen og en del av hans folk.

Fire av hans brødre, inkludert Antiokos XI Epifanes, Filip I Filadelfos, og Demetrios III Eukairos, fortsatte den ødeleggende borgerkrigen mot andre grener av familien og mot hverandre.

## Eksterne lenker
* «Seleucus VI Epiphanes» , *Livius.org*
* «Seleucus VI Epiphanes», oppslag i historisk kildebok av Mahlon H. Smith
Naurus parlament

**[[Nauru]]s parlament**, lokalt kjent som *Huset* (*the House*), består av 19&nbsp;medlemmer, og møtes flere ganger i uka. Siste valg var 27. august 2019.

Parlamentet ble oppløst 2. oktober 2004 av president Ludwig Scotty, og parlamentet var inaktivt i tre uker. Til da hadde parlamentsformann vært Russell Kun, og parlamentssekretær Helen Bogdan. Fra det følgende valget 23. oktober 2004 har parlamentet vært fungerende, og parlamentsformann er nå Marcus Stephen. Bogdan forble parlamentssekretær.

## Medlemmer av Naurus parlament

## Eksterne lenker
*
Antiokos X Eusebes

**Antiokos X Eusebes** (død ca. 83 f.Kr.) var en konge av det hellenistiske Selevkideriket. Han var sønn av Antiokos IX Kyzikenos og muligens av hans ptolemeiske hustru Kleopatra IV av Egypt. Et av hans andre epiteter var *Filopator*, «elsker sin far».

Han begynte sitt styre i 95 f.Kr. og året etter han klarte han hevne sin fars død ved beseire sin fetter Selevkos VI Epifanes i Kilikia da Selevkos VI ble brent levende. I 93 f.Kr. okkuperte Antiokos XI Epifanes Antiokia, men ble slått tilbake, beseiret og drept av Antiokos X Eusebes. Han tok kontrollen over den nordlige delen av Syria, men hadde ingen innflytelse over de sørlige hvor Demetrios III Eukairos og Filip I Filadelfos styrte. En gang rundt 89 f.Kr. brøt det ut krig med Partia igjen, og borgerkrigen med Demetrios og Filip fortsatte.

Datoen for hans undergang er uklar. Den jødiske historikeren Josefus mener at han ble drept en gang rundt 90 f.Kr. i kamp med partiere, og hans besittelser i Antiokia gikk ganske sikkert tapt til Filip I Filadelfos på omtrent samme tid. Appian nevner derimot at han ble beseiret da den armenske konge Tigranes den store invaderte Syria i 83 f.Kr., men i dette tilfellet er hans handlinger uansett ikke dokumentert. En påstått sønn av Antiokos X og hans dronning Kleopatra Selene I, Antiokos XIII Asiatikos, ble gjort til klientkonge av Syria etter at den romerske generalen Pompeius hadde beseiret Tigranes.

## Referanser


## Eksterne lenker
* «Antiochus X Eusebes», oppslag i historisk kildebok av Mahlon H. Smith
Volvo

**Volvo** kan vise til:

* AB Volvo, svensk industrikonsern
** Volvo Bussar, produsent av busser
** Volvo Lastvagnar, produsent av lastebiler
** Volvo Penta, produsent av båtmotorer
* Volvo Personvagnar, produsent av personbiler, tidligere en del av Volvo-konsernet
* Volvo Ocean Race, verdensomseilende regatta
Euronext Securities Oslo

**Euronext Securities Oslo** (offisielt **Verdipapirsentralen ASA**) er et norsk selskap med konsesjon til å registrere rettigheter til finansielle instrumenter med rettsvirkninger etter verdipapirregisterloven. Selskapet tilbyr registrering av alle de viktigste typer av finansielle instrumenter som omsettes i Norge — aksjer, obligasjoner, egenkapitalbevis, sertifikater og fondsandeler. Selskapet leverer effektiv infrastruktur og tjenester for oppgjør og registrering av verdipapirer til investorer og utstedere gjennom et nettverk av meglere, banker og forvaltningsselskaper.

## Historie
Selskapet ble etablert av staten i 1985 som et selveiende særlovselskap men ble i 2003 omgjort til et allmennaksjeselskap.

I 2004 kjøpte de selskapet Manamind (nå Oslo Market Solutions) og i 2013 kjøpte de alle aksjene i det svenske programvareselskapet Evolution (nå Centevo, etter at selskapets fondsavdeling ble integrert).

Euronext Securities Oslo er organisert i en holdingstruktur der morselskapet Euronext Nordics Holding eier 100% av selskapet etter en fusjon som fant sted 26. november 2007, under navnet *Oslo Børs VPS Holding*.

## Se også
* Euronext Securities København
* Euronext Securities Milano
* Euronext Securities Porto
* Euroclear Sweden

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Verdipapirregisterloven
Sovetsk (Kaliningrad oblast)

**Sovetsk** (russisk: Сове́тск; tysk: *Tilsit*; litauisk: *Tilžė*; polsk: *Tylża*) er en by i Kaliningrad-enklaven i Russland. Byen ligger ved elva Neman (Nemunas). 

Byen var tidligere en del av Øst-Preussen og var da kjent som **Tilsit**. Ved slutten av annen verdenskrig ble den okkupert av Den røde armé og sivilbefolkningen ble fordrevet.

## Historie

Tilsits historie begynte med Den tyske orden, som oppførte festningen Burg Tilsit 1406–1409. Det oppstod snart en bosetning her som fra slutten av 1400-tallet utviklet seg til et økonomisk sentrum i regionen. I 1552 fikk Tilsit bystatus av hertug Albrecht av Preussen. Under syvårskrigen 1758–1762 ble byen okkupert av russiske styrker, men kom stort sett uskadet fra det. Det samme var tilfellet da Napoleons tropper var innom byen under den fjerde koalisjonskrig i 1807. Samme året undertegnet Napoleon og tsar Aleksander I av Russland en ikkeangrepspakt i Tilsit (Tilsit-avtalen). 

På 1800- og 1900-tallet fantes det et stort antall litauiske forbund i byen ettersom regionen hadde en betydelig litauisk minoritet. Frem til 1914 vokste Tilsit som resultat av sin omfattende trelastindustri og viden kjente produksjon av ost. Tilsiter-osten ble oppfunnet og produsert av innvandrede nederlandske bønder.

I 1832 fikk byen direkte veiforbindelse til Königsberg, og i 1865 ble den tilknyttet det prøyssiske jernbanenettet. Under første verdenskrig var byen okkupert i to måneder av russiske styrker. I 1939 hadde byen et innbyggertall på drøyt 56 000.

Annen verdenskrig betydde slutten for Tilsit som tysk by. I 1943 ble den rammet av de første allierte bombeangrepene. I oktober 1944 var østfronten rykket så nær at befolkningen ble evakuert, men etter en midlertidig tysk militær offensiv valgte en del av innbyggerne å vende tilbake. Ved den røde hærs invasjon av Øst-Preussen i januar 1945 havnet Tilsit i sentrum for angrepet. Den ble erobret 20. januar 1945 etter at et intenst sovjetisk artilleribombardement hadde ødelagt 80% av bebyggelsen. Ved freden ble byen som en del av de alliertes avtaler fra Potsdamkonferansen en del av ekslaven Kaliningrad oblast. Den gjenværende tyske befolkningen ble deportert eller utvist. Byen ble russifisert med tilflyttede russere og belarusere under sitt nye navn Sovetsk. Under den kalde krigen var Sovetsk underlagt strenge militære restriksjoner og var stort sett stengt for utlendinger. 

Ved Sovjetunionens kollaps ble Sovetsk en russisk grenseby til Litauen. Det har siden blitt lettere for tilreisende å besøke byen.

## Demografi
Befolkningsutvikling:
:

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Samlingspartiet Ny Fremtid

**Samlingspartiet Ny Fremtid** var et politisk parti i Norge, som tilhørte «det kristne høyre». Partiet beskrev sin egen politikk som «kristent liberalistisk».

Partiet ble etablert våren 1993 av Finn Thoresen, stortingsrepresentant for Akershus, som hadde brutt med Fremskrittspartiet som følge av partnerskapsloven. Thoresen var kritisk til det han anså som oppløsningstendenser i samfunnet og en langvarig marxistisk innflytelse i norsk åndsliv. Han appellerte til misfornøyde velgere fra Fremskrittspartiet og Kristelig Folkeparti. Thoresen fant en del støttespillere som var sentrale i trosbevegelsen.

Samlingspartiet Ny Fremtid samlet inn det nødvendige antallet underskrifter for å bli ført opp i partiregisteret og stille lister i alle fylker ved stortingsvalget i 1993. Partiet fikk 7&nbsp;404 stemmer på landsbasis, noe som var langt unna noe mandat. Ved stortingsvalget i 1997 stilte partiet bare lister i Østfold og Sør-Trøndelag. Førstekandidater var Ivar Kristianslund og Morten Selven.

Kristent Samlingsparti i Vest-Agder gikk opp i Samlingspartiet Ny Fremtid i februar 1995.

Magre utsikter til gjennomslag i valg gjorde at mange medlemmer falt fra. I 1998 frasa Finn Thoresen seg gjenvalg som partileder og ble etterfulgt av Ivar Kristianslund. Samme år slo Samlingspartiet Ny Fremtid seg sammen med Kristent Konservativt Parti, som hadde sitt tyngdepunkt i Hordaland, og dannet Kristent Samlingsparti.

## Referanser
Kristent Konservativt Parti

**Kristent Konservativt Parti** var et norsk kristenkonservativt politisk parti som eksisterte fra 1965 til 1998. Det ble grunnlagt under navnet **Norges Demokratiske Parti** og stilte sporadisk til valg inntil de i 1998 slo seg sammen med Samlingspartiet Ny Fremtid, under navnet Kristent Samlingsparti (KS). Handelsskolebestyrer Sverre Skien fra Kopervik var partiets første formann. Det kristne verdigrunnlaget var i de første årene mindre markant.

De stilte liste i Rogaland under Stortingsvalget 1965. 

Partiet hadde svært liten oppslutning, men gjorde flere forsøk på å verve politikere fra andre partier. Blant annet forsøkte man å få stortingsrepresentant Anita Apelthun Sæle (KrF) til å stille som toppkandidat i Hordaland.
Den tid partiet het Norges Demokratiske Parti, kunne det sammenlignes med dagens Kystparti.
Etter en indre maktkamp, overtok den kristenkonservative Paul Granberg som leder av partiet i 1980, og partiet skiftet da navn, først til «Kristendemokratene» (1980) og «Fredspartiet» (ca 1984) og senere til «Kristent Konservativt Parti (1990). 

De hadde et listesamarbeid med utbrytere fra ALP på midten av 1970-tallet. På slutten av 1970-tallet ble partiets Oslo-liste forsøkt kuppet av nynazister med Erik Blücher og Norsk Folkeparti i spissen. I 1980 dreide partiets politikk i mer kristenkonservativ retning etter at Paul Garberg tok over. Fra da av ble hovedsakene kamp mot abortlov, samboerforhold, «tukling med skaperverket» og etterhvert partnerskapslov.

Prest og abortmotstander Per Kørner var aktiv i tidlig i 1990-årene. Han tilhørte den fraksjonen som brøt ut og dannet Kristent Samlingsparti i 1992, som ikke var identisk med det senere partiet med samme navn.

## Ledere
*Sverre Skien (født 1919, død 1997): 1965–1973
*Lars Fagerland: 1973–1980
*Leif Karlung (født 1927, død 1999): 1980
*Paul Granberg (født 1922, død 1995) : 1980–1995

## Referanser


## Eksterne lenker
*  Nytt kristent konservativt parti på Vestlandet. Studio-debatt. Dagsnytt 1830
AB Volvo

**AB Volvo** er en av Sveriges største bedrifter, og produserer lastebiler, busser, anleggsmaskiner og båtmotorer. Volvo ble grunnlagt i Göteborg i 1927. Konsernet har i dag omtrent  ansatte, og hadde i 2004 en omsetning på 210 milliarder svenske kroner.

## Historie

Frem til 1980-tallet produserte Volvo også traktorer og skurtreskere under navnet Volvo BM, men den delen av selskapet ble etter noen års samarbeid solgt til finske Valmet.

Inntil 1999 produserte Volvo også personbiler, men personbildivisjonen Volvo Personvagnar ble i 1998 solgt til Ford Motor Company.

## Forretningsområder
*Volvo Bussar (Volvo Buses) - produsent av busser
*Volvo Construction Equipment - produsent av anleggsmaskiner
*Volvo Lastvagnar (Volvo Trucks) - produsent av lastebiler
*Volvo Penta - produsent av båtmotorer
*Volvo Powertrain - utvikler og produsent av motorer og girkasser for de andre delene av Volvo-konsernet
*Volvo Financial Services
*Mack Trucks - amerikansk produsent av lastebiler
*Renault Trucks - produsent av lastebiler og varebiler/minibusser under Renault-navnet



## Volvo & trafikksikkerhet
Volvo har som mål at ingen, fra og med årstall 2020, skal omkomme eller bli livstruende skadet i en Volvo produsert i 2020 eller nyere. Ett av Volvos fokus er altså tryggheten i en Volvo i trafikken. Volvo arbeider for at deres kjøretøy og biler skal være trygge i drift, uansett fører eller passasjerers høyde og alder. 

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Antonio Correr

**Antonio Correr** eller **Corraro** eller ** Carrario** (1369–1445) var en av den katolske kirkes kardinaler, biskop av Bologna og latinsk patriark av Konstantinopel.

Han ble kreert til kardinal i mai 1408 av sin onkel, pave Gregor XII, som var pave av den romerske obediens under det vestlige skisma.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Antonio Correr var sønn av Filippo Correr og Cassandra Venier. Han var nevø av Gregor XII, som var den eldste storebroren til Filippo Correr. Han var dessuten nevø av pave Eugenius IV, sønn av hans far Filippos søster Bariola og Angelo Condulmer.

Correr ble en av grunnleggerne av regularkannikene av San Giorgio in Alga.

### Biskop
I 1405 ble han utnevnt til biskop av Modon. To år etter ble han flyttet av sin onkel pave Gregor XII til erkebispesetet Bologna. Han kunne imidlertid ikke ta bispestolen der i besittelse på grunn av den motstand han ble utsatt for fra kardinal Baldassare Cossa (den senere motpave Johannes XXIII), som ikke ville anerkjenne utnevnelsen ettersom han var av den mening at Gregor XII ikke var retmessig pave.

### Kardinal
Den 9. mai 1408 ble Antonio kreert til kardinalprest for San Pietro in Vincoli av sin onkel. Noen få måneder etter bøe han promobert til kardinalvoiskop av Porto. Han var også administrator av bispedømmet Fiesole (1408–10) og latinsk patriark av Konstantinopel (1408–09).

Kardinal Correr var camerlengo av Den hellige romerske Kirke fra 1407 til juli 1415. Han deltok under Konsilet i Konstanz som representant for den romerske obediens i kardinalkollegiet, og deltok ved pavevalget i 1417 og likeledes ved pavevalget i 1431.

Han var erkeprest for den patriarkale Peterskirken 1420–1434, og gjorde tjeneste som pavelig legat i Perugia (1425) og i Toscana (1431) - i Toscana meglet han fred mellom Firenze og Siena. Antonio var administrator av bispedømmene Cittanova (1420–21), Rimini (1435) og Cervia (1435–40).

Den nye pave Eugenius IV (hans fetter) flyttet ham til suburbikarbispedømmet Ostia e Velletri den 14. mars 1431. Han ble dekanus for kardinalskollegiet ved kardinal Giordano Orsinis død 29. mai 1438.

Han forfatter et historisk verk om sin samtid, men rakk ikke å utgi det.

Han døde i Padova, men hans levninger ble overflrt til Venezia der de ble lagt til hvile i kirken San Giorgio in Alga.

## Referanser


## Eksterne lenker
*   Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Pilsens Samlingsparti

**Pilsens Samlingsparti** (**PsP**) var et politisk parti med et tipunktsprogram som kretset rundt øl og bryggerier. Blant hovedsakene var lavere alkoholavgifter og økte tollkvoter, enklere å få skjenkebevilling og utvidede skjenketider, kulturstøtte til bryggeriene og hindring av ølmonopol. Partiet stilte liste i Vest-Agder ved stortingsvalget 2005 og fikk 65 stemmer, eller 0,07 % av stemmene i fylket (0,0025% på landsbasis).

## Referanser
Abort-motstanderne

**Abort-motstanderne** (tidligere *Abort-motstandernes Liste*) er en politisk gruppering som stilte til valg i sju fylker ved stortingsvalget 2005 og i et fylke (Østfold) i 2009. Gruppen hadde opprinnelig ikke noe program ut over abortsaken og ønsket ikke å bli oppfattet som et politisk parti. 17. august 2008 ble imidlertid partiet Abort-motstanderne stiftet.

## Program

I Abort-motstandernes vedtekter § 1 er kjernepunktene i partiets politikk formulert slik: «Abort-motstandernes primære formål er å drive folkeopplysning og annen tjenlig virksomhet for å få fjernet "abortloven" og for å oppnå lik rett til liv for alle mennesker fra unnfangelse til en naturlig død. Vi vil arbeide for at ingen norsk lov skal være i strid med Bibelens 10 bud.»

Partiet er for totalt forbud mot framprovosert abort og mener at alle befruktede menneskeegg og -fostre bør ha full beskyttelse av loven. I denne sammenheng regnes et vanlig prevensjonsmiddel som spiral som abortframkallende.

Når det gjelder andre spørsmål, skal representanter for Abort-motstanderne følge Bibelen og de ti bud samt Grunnloven av 1814 med «senere lovlige forandringer». Den 21 mai 2012 ble paragraf 2 i Grunnloven endret. Dette førte til store protester blant abortmotstanderne. Partiet fikk blant annet stor dekning i media etter at Ludvig Nessa hadde sendt en rekke e-poster til stortingsrepresentanter hvor han skrev at det i fremtiden kommer til å skje katastrofer med Norge som følge av grunnlovsendringen.

## Stortingsvalget 2005

Samtlige av partiets sju valglister ble toppet av de kjente abortmotstanderprestene Børre Knudsen og Ludvig Nessa.

Abort-motstandernes Liste kjørte en svært medierettet valgkamp og ble utsatt for mye kritikk både på innhold og virkemidler. De leverte fosterdukker og bilder av blodige fostre i postkassene til tusenvis av tilfeldelige utvalgte rundt om i landet. En valgkampbil ble utstyrt med store bilder av aborterte fostre, og inne i bilen ble det vist en elleve minutter lang film av en autentisk abort. DVD-er med den samme filmen ble delt ut til elever i en skolegård. På listens hjemmeside ble det blant annet lagt ut bilder og lenker til videoer tatt av senaborter utført i USA, såkalte «partial-birth abortions».

Ingen kvinner var representert på noen av listene, begrunnet med ønsket om å spare kvinnene for mulig spott og hets fra medier og for fysiske angrep under valgkampen.

Abort-motstandernes Liste fikk 1&nbsp;934 stemmer ved valget i 2005, noe som utgjorde 0,07 % av alle avgitte stemmer. Dette gav ingen mandater. Resultatene i de enkelte fylkene var:
*Aust-Agder: 0,22 % (130 stemmer)
*Rogaland: 0,21 % (468 stemmer)
*Vest-Agder: 0,19 % (175 stemmer)
*Hordaland: 0,17 % (439 stemmer)
*Østfold: 0,16 % (242 stemmer)
*Akershus: 0,09 % (265 stemmer)
*Oslo: 0,08 % (215 stemmer)

## Stortingsvalget 2009

Ved valget i 2009 stilte partiet liste bare i Østfold – med Ludvig Nessa på førsteplass og en rekke andre personer fra Strandebarm Prosti. Denne lista fikk 178 stemmer totalt.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Helge Fjeld

**Helge Fjeld** (født 2. februar 1964, død 5. juli 2017) var en fotballkeeper for blant annet Ørn-Horten og Stabæk. Han er den spilleren som har spilt nest flest kamper for Ørn-Horten, 367 ganger har han spilt i den brune drakten.

Han ble kåret til æresborger av Horten etter at han i 2001 scoret seiersmålet mot Vålerenga på overtid. Ørn-Horten måtte slå Vålerenga, og Mandalskameratene (MK) måtte tape i Mandal. Vålerenga ledet 2-1, men rett før tilleggstid reduserte Ørn til 2-2, og fire minutter på overtid headet Fjeld inn 3-2 målet som sørget for at Ørn holdt plassen. 

Fjeld døde sommeren 2017 etter en lang kamp mot kreften. Han var Ørn-Hortens keepertrener frem til kun et par uker før sin død, og forblir en klubblegende i Ørn-Horten. Det deles årlig ut en minnepris til en ung Ørn-keeper som har imponert og vist gode holdninger og ferdigheter.

## Kampen
Ørn lå under 2-1 rett før slutt, og det meste av håp var ute. Så kom 2-2-utlikningen på overtid, og håpet om en seier ble igjen vekket til live. Alle «de brune» presset på, og skapte mulighet etter mulighet i Lystlunden før endelig det avgjørende innkastet kom. Lasse Jørn Fredriksen tok et langt innkast, nærmere 5 minutter på overtid, som keeperkjempen Fjeld headet inn i mål.

Så kom meldingen fra Mandal om at «MK» hadde tapt, og Ørn-Horten beholdt plassen i 1. divisjon.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Direktedemokratene

**Direktedemokratene** (DD) var en bevegelse for direktedemokrati i Norge. Bevegelsen ønsket å tvinge gjennom en slik utvikling ved å stille kandidater til valg. Direktedemokratene ville legge ethvert spørsmål i alle saker representantene skulle stemme over ut til en frivillig folkeavstemning på Internett, og så skulle DDs representanter være bundet av resultatet. Direktedemokratene hadde ingen politisk agenda utover dette.

Leder av Direktedemokratene var Roy Magnus Løken, nestleder var Lars Kilevold.

## Valgresultat 2003
Ved kommunestyrevalget i 2003 stilte Direktedemokratene liste i tre kommuner: Oslo, Moss og Rygge.

## Se også
* Demoex – Svensk variant av direktedemokratene
Sentraleuropeisk tid

**Sentraleuropeisk tid** eller **Central European Time** (**CET**) er tidssonen som ligger en time før GMT/UTC, og skrives dermed gjerne **GMT+1** eller **UTC+1**. CET var før også kjent som *Middeleuropeisk tid* (Middle European Time – MET).

## Bruk
Ett land bruker CET hele året:
*Algerie

Følgende land og territorier bruker CET kun i vinterhalvåret:
*Albania
*Andorra
*Belgia
*Bosnia-Hercegovina
*Danmark (utenom Færøyene og Grønland)
*Frankrike
*Gibraltar
*Italia
*Kroatia
*Liechtenstein
*Luxembourg
*Nord-Makedonia
*Malta
*Monaco
*Nederland
*Norge
*Polen
*San Marino
*Serbia og Montenegro
*Slovakia
*Slovenia
*Spania (utenom Kanariøyene)
*Sverige
*Sveits
*Tsjekkia
*Tunisia
*Tyskland
*Ungarn
*Vatikanstaten
*Østerrike

## Eksterne lenker
*
Niccolò Albergati

** Niccolò Albergati** (Ca. 1375–1443) var en av den katolske kirkes kardinaler, og var biskop av Bologna. Han tilhørte Karteuserordenen.
## Biografi
### Biskop
Albergati ble mot sin vilje utnevnt til biskop av Bologna i 1417. Pave Martin V og hans etterfølger pave Eugenius IV benyttet ham til en rekke viktige oppdrag. I 1435 deltok han som pavens legat ved fredsforhandlingene mellom England, Frankrike og Bourgogne i Arras. Sekretæren hans var Æneas Piccolomini, den senere pave Pius II. Under fredsforhandlingene i 1435 laget Jan van Eyck en tegning av Albergati. Det malte portrettet ble laget kort tid etter.

### Kardinal
Han ble utnevnt til kardinal i mai 1426 av pave Martin V, med *[[Santa Croce in Gerusalemme]]* som tittelkirke. Han meglet mellom den tyske keiser og pave Martin, og franskekongen og pave Eugenius IV. 

Han tok del i konferansene med den gresk-ortodokse kirke forut for forsoningen mellom den katolske og den greske kirke som ble erklært i Firenze. Paven utnevnte ham til storpønitentiar kort tid før han døde. Albergatis statue er blant de som pryder fasaden på *[[Santa Maria Maggiore]]* i Roma.

Han forfattet en rekke teologiske og andre traktater, som *«Recollecta multae electionis»*, *«Apologia pro Eugenio IV»*, prekener, bønner og brev.

Albergati ble saligkåret 25. september 1744 av pave Benedikt XIV og er gravlagt ved karteuserklosteret i Firenze. 

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
* Biskop Pietro Boiardi (?-1430 eller senere) 
* Erkebiskop Tommaso Perenduli ( -1445) *bispeviet i 1411
* Kardinal *Niccolò Albergati* (1404-1443) *1417

## Referanser


## Eksterne lenker
* The Cardinals of the Holy Roman Church
Latinerkvarteret

**Latinerkvarteret** (fransk: **Quartier latin**) er en bydel i Paris, på venstre bredd av Seinen, i 5. og 6. arrondissement. Området har ingen administrativ status, og kan løst defineres som området mellom Saint-Germain-des-Prés og Luxembourghagen. Tidvis innlemmes også området østover mot Jardin des Plantes.

Latinerkvarteret har fått navnet sitt etter universitetet Sorbonne og de andre av middelalderens lærde skoler, og aktivitetene knyttet til dem. Området var dominert av lærde og studenter fra hele Europa, med deres fellesspråk latin, derav navnet.

## Severdigheter
* Collège de France
* Panthéon-kirken
* Sorbonne
* Middelaldermuseet Musée de Cluny
* Luxembourghagen
* Luxembourgpalasset
* Odéon-teatret
* Arènes de Lutèce


Palais du Luxembourg.jpg|Palais du Luxembourg.
Panthéon Paris.JPG|Panthéon.
College de France 20100803.jpg|Collège de France.
Fontaine Saint-Michel (Paris).jpg|Fontaine Saint-Michel de Paris.
Musee national moyen-age paris.jpg|Musée de Cluny.


## Litteratur
* Arnold-Peltier, André; Karist, Vassili (2007): *Le Quartier Latin et ses entours* , Éditions PIPPA, collection Itinérances, ISBN 978-2-916506-02-9
* Mellot, Philippe (2009): *La Vie secrète du Quartier latin*, illustrée d’environ 350 photos et dessins, Omnibus

## Eksterne lenker
* Le Quartier Latin - gjennomgående utforskning av den litterære kulturen, vinstuene og  Oscar Wilde (fransk)
* Le Quartier Latin - Paris  5e et 6e - fotografier fra idag og fra 1900 (fransk)
* Paris CVB-Latin Quarter (engelsk turistinformasjon)
Reformpartiet

**Reformpartiet** (2004–2009) var et norsk registrert politisk parti. 

## Bakgrunn
De ønsket å forhindre bomringer rundt Tønsberg, og ble stiftet den 12. oktober 2004 på Nøtterøy Menighetshus med trettien fremmøtte, ordstyrer var Kristen Ringvold, leder for Tønsberglisten.

Partiet  samlet de  støtteunderskrifter innen årsskiftet som var fristen for Stortingsvalget 2005 og stilte i seks fylker: Vestfold, Rogaland, Møre og Romsdal, Oppland, Østfold og Akershus.

Representanter valgt inn i kommunestyrer og fylkesting for Tønsberglisten, Nøtterøylisten og Vestfoldlisten mot bomringer i 2003 meldte ikke formelt overgang til Reformpartiet, men fortsatte å representere sine respektive lister.

## Slagord og partiprogram
Slagordet var «Norge uten bommer! Reformpartiet – mot velgerforakt og maktmisbruk!». 

Partiprogrammet sa videre at folkeavstemning skal utløses hvis mer enn fem prosent av velgerne ønsker det, ønsket å legge ned fylkeskommunen, bygge firefelts E18 og dobbeltsporet jernbane gjennom Vestfold, mer begrenset innvandring og invasjonsbasert forsvar.

## Resultat og nedleggelse

De fikk 729 stemmer i Stortingsvalget 2005, som ga en 16. plass, såvidt foran Sámeálbmot Bellodat.

Bomringen rundt Tønsberg var i drift fra 2004 til 20. november 2016, og brakte inn rundt 1,8 milliarder kroner, som finansierte blant andre Frodeåstunnelen som ble bygget 2004–08 til en pris på rundt 1 milliard kroner.

Reformpartiet ble etter dette oppløst 13. juli 2009.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Reformpartiets rikspolitiske program 2005-09  fra nsd.uib.no, sist lest den 13. juli 2018
* Reformpartiet, hjemmeside
Jan Aleksander Lipski

** Jan Aleksander Lipski ** (født 1690 i Hudzkow ved Gniezno i Polen, død 20. februar 1746 i Kielce) var en av Den katolske kirkes kardinaler. Han var biskop av Luzk noen måneder i 1732, og deretter erkebiskop av Kraków 1732&ndash;1746.

Han ble kreert til kardinal i desember 1732. Han deltok *ikke* ved konklavet 1740.

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:

* Kardinal Juan Pardo de Tavera (1472–1545)
* Kardinal Antoine Perrenot de Granvellardi (1517–1586) *bispeviet 1542
* Biskop François Sonnius (Van de Velde) (1506–1676) *1562
* Erkebiskop Louis de Berlaymont (1542–1596) *1571
* Biskop Maximilien Morillon (1517–1586) *1583
* Biskop Pierre Simons (1538–1605) *1585
* Erkebiskop Matthias Van den Hove (Hovius) (1542–1620) *1596
* Erkebiskop Jacques Boonen (1573–1655) *1617
* Erkebiskop Gaspard Dubois (Van Den Bosch, Nemius) (1577–1567) *1635
* Biskop Marius Ambroise Capello (1597–1676) *1654
* Erkebiskop Alphonse de Berghes (1624–1689) *1671
* Erkebiskop Petrus Codde (1648-1710) *1689
* Erkebiskop Humbertus Guilielmus de Precipiano (1627-1711) *1683
* Erkebiskop Gianantonio Davia (1660-1740) *1690
* Erkebiskop Teodor Andrzej Potocki (1664 -1738) *1699
* Biskop *Jan Aleksander Lipski* (1690-1746) *1632

## Referanser


## Eksterne lenker
* Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Bernard Maciejowski

** Bernard Maciejowski ** (født 1548 i Lillepolen i Polen, død 19. januar 1608 i Kraków) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var biskop av Luzk 1587&ndash;1600, og deretter erkebiskop av Kraków fra 1600, og erkebiskop av Gniezno fra 1606.

Han ble kreert til kardinal i desember 1604, med *[[San Giovanni a Porta Latina]]* som tittelkirke.
## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:

* Erkebiskop Jakub Uchański (1502-1581) 
* Erkebiskop Stanisław Karnkowski (1520-1603) * bispeviet 1568
* Kardinal *Bernard Maciejowski* (1548-1608) *1588

## Referanser


## Eksterne lenker
* Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Jurgis Radvila

** Jerzy Radziwiłł ** eller **Jurgis Radvila** (født 31. mai 1556 i Vilna i Litauen, død 21. januar 1600 i Roma) var en av Den katolske kirkes kardinaler.

Han mistet sine foreldre da han var 12 år, og konverterte da fra lutherdommen (han var døpt luthersk) til katolisismen. Han trådte deretter inn i den katolske geistlighet.  Biskop Valerijonas Protasevičius av Vilnius ønsket ham som koadjutor-biskop. Både Stefan Bathóry, konge av Polen, og pave Gregor XIII samtykket, men krevde at han først måtte til Roma for videre studier og befestes i den katolske tro. Han reiste da til Roma sammen med en yngre bror som også hadde avsverget Martin Luthers lære. De ble satt under jesuittpateren Achille Gagliardis overoppsyn og bodde i pave Julius IIIs villa.

I desember 1574 ble han så koadjutor-biskop av Vilnius, og etterfulgte som ordinær biskop der i 1581, med pavelig dispens fra minimumsalderen for et slikt embede. Han arbeidet utrettelig for å fri sitt bispedømme fra lutherdommen.

Han ble kreert til kardinal den 12. desember 1583, og den 26. desember 1983 ble han bispeviet av kardinal Alberto Bolognetti av Massa Marittima; medkonsekrerende var biskop Melchior Giedroyć av Žemaičiai, og biskop Cyprian Wiliński (Wiliski), O.P. 

Han var så erkebiskop av Kraków 1591&ndash;1600. Han døde under en pilegrimsreise til Roma i forbindelse med jubelåret 1600.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Stoffmengde

I kjemi er **stoffmengden** **n** i en gitt prøve av stoff definert som mengden eller antallet diskrete partikler i atomskala i den delt på Avogadro-konstanten NA. Partiklene eller enhetene kan være molekyler, atomer, ioner, elektroner eller annet, avhengig av konteksten, og bør spesifiseres (f.eks. mengde natriumklorid nNaCl). Verdien av Avogadro-konstanten NA er definert som 6,02214076×1023 mol−1. Mol (symbol: mol) er en enhet for mengde stoff i SI-systemet, definert (siden 2019) ved å fikse Avogadro-konstanten til den gitte verdien. Noen ganger blir mengden stoff referert til som **den kjemiske mengden**.

## Rollen til stoffmengden og dets enhet mol i kjemi
Historisk sett ble mol definert som mengden stoff i 12 gram av karbon-12 isotopen. Som en konsekvens er massen av én mol av en kjemisk forbindelse, i gram, numerisk lik (for alle praktiske formål) massen til ett molekyl av forbindelsen, i dalton, og molarmassen til en isotop i gram per mol er lik massetallet. For eksempel har et vannmolekyl en masse på omtrent 18.015 dalton i gjennomsnitt, mens et mol vann (som inneholder 6.02214076 × 1023 vannmolekyler) har en total masse på omtrent 18.015 gram.

I kjemi, på grunn av loven om flere proporsjoner, er det ofte mye mer praktisk å arbeide med mengder stoffer (det vil si antall mol eller molekyler) enn med masser (gram) eller volumer (liter). For eksempel, det kjemiske faktum "1 molekyl oksygen (O2) vil reagere med 2 molekyler hydrogen (H2) å lage 2 molekyler vann (H2O)" kan også angis som "1 mol O2 vil reagere med 2 mol H2 for å danne 2 mol vann". Det samme kjemiske faktum, uttrykt i form av masser, vil være "32 g (1 mol) oksygen vil reagere med omtrent 4,0304 g (2 mol H2) hydrogen for å lage omtrent 36,0304 g (2 mol) vann" (og tallene vil avhenge av isotopsammensetningen til reagensene). Når det gjelder volum, vil tallene avhenge av trykket og temperaturen til reagensene og produktene. Av samme grunner er konsentrasjonene av reagenser og produkter i løsning ofte spesifisert i mol per liter, i stedet for gram per liter.

Stoffmengden er også et praktisk konsept innen termodynamikk. For eksempel er trykket til en viss mengde av en edelgass i en mottaker av et gitt volum, ved en gitt temperatur, direkte relatert til antall molekyler i gassen (gjennom den ideelle gassloven), ikke til dens masse.

Denne tekniske betydningen av begrepet "stoffmengde" må ikke forveksles med den generelle betydningen av "mengde". Sistnevnte kan referere til andre målinger som masse eller volum, i stedet for antall partikler. Det er forslag om å erstatte "mengde stoff" med termer som er lettere å skille fra hverandre, slik som enplethi og støkiometrisk mengde.

IUPAC anbefaler at "stoffmengde" bør brukes i stedet for "antall mol", akkurat som mengden for masse ikke bør kalles "antall kilogram".

## Referanser
Hegemoni

**Hegemoni** betyr overherredømme eller lederstilling. Begrepet brukes om en stat eller gruppe av stater som har dominans over andre stater eller gruppe av stater. Denne dominansen kan gruppen eller staten oppnå med eller uten trusler om maktbruk. Hegemoni har den uansett hvis den i stor grad kan diktere eksempelvis handelsbetingelser til sin egen fordel, eller mer generelt hvis den kan påvirke kulturelle perspektiver og oppfatninger i samfunnet eller i verden slik at de seirer den dominante gruppen eller staten. Når det snakkes om «stat» er det vanligvis bare stormakter som kan ha en slik innflytelse.

Den politiske filosofen Antonio Gramsci (1932/1975) definerte hegemoni som «det kulturelle lederskap som utøves av en herskende klasse». En herskende klasse eller stat kan ikke bruke voldsmakt i tide og utide. Gjør den det vil den gradvis få flere og flere mot seg. Derfor tyr gruppen eller staten til andre og mer finurlige former for å få andre stater og mennesker til å slutte opp om den dominante statens verdier, politikk og handlinger.

Demokratiforskeren Robert A. Dahl opererer med to typer hegemoni, styreformene konkurransepreget oligarki og inkluderende hegemoni.

## Opprinnelse
Hegemoni viste opprinnelig til den makt og innflytelse som en militært sterkere bystat i antikkens Hellas hadde over andre bystater. Allerede i antikken ble imidlertid begrepet *hegemoni* utvidet til å omfatte også en bystats evne til å dominere andre bystater på andre måter enn å ta i bruk militær makt. Begrepet *hegemoni* kan derfor langt på vei sies å være identisk med begrepet *stormaktsdominans*.

Gjennom historien har kulturell og politisk makt innen noe område sjelden oppnådd en perfekt balanse, men hegemoni resulterer i at visse kulturelle antagelser, verdier eller skikker får makt på bekostning og delvis eksklusjon av andre. Hegemoni berører perspektivet til den allment aksepterte historien slik den blir skrevet av kulturelle seierherrer for et medfølende publikum.

Jás Elsner (1998) skrev i *Imperial Rome and Christian Triumph*:

## Fotnoter

## Referanser


## Litteratur
* Gramsci, Antonio ([1932] 1975): *Letters from prison: Antonio Gramsci*, Harper Colophon.

## Eksterne lenker
* Open Directory Project: Hegemonism
* Hainsworth, Stuart: «Gramsci's hegemony theory and the ideological role of the mass media», *Cultsock*
Marsmarken (Paris)

**Marsmarken** (fr. **Champ-de-Mars**) er en stor offentlig park i 7. arrondissement i Paris, mellom Eiffeltårnet og École militaire.

Navnet er henta fra Marsmarken i Roma, som er oppkalt etter krigsguden Mars fordi det foregikk militærøvelser der.

Området var opprinnelig en del av et større flatt område utafor byen som byboerne brukte til dyrking av grønnsaker. Det var delt inn i mange små parseller, tilsvarende kolonihager. Ved byggingen av École militaire ble denne delen av området gjort om til park. Etter hvert som byen vokste, ble områdene rundt bebygget og Marsmarken er nå midt inne i byen.

Marsmarken var åsted for en massakre under den franske revolusjon, den 17. juli 1791. Mange mennesker var samla for å undertegne et opprop som ville avskaffe kongedømmet og erklære Frankrike som republikk. General La Fayette ga da ordre til å angripe en folkemengde som hadde samla seg der, og 50 mennesker ble drept og flere hundre såret.

Området har vært brukt til et stort antall verdensutstillinger og andre internasjonale utstillinger.

Under Sommer-OL 2024 vil området bli benyttet av den midlertidige arenaen Stade Tour Eiffel, som skal arrangere sandvolleyball. Det midlertidige bygget Grand Palais Éphémère (Champ de Mars Arena) som også ligger her, skal arrangere judo og bryting. 

Champ-de-Mars er også navnet på en nedlagt metrostasjon ved Marsmarken.

## Galleri

## Referanser


## Litteratur
*
Juan de Zúñiga y Pimentel

**Juan de Zúñiga y Pimentel** (spansk, født 1465, død 26. juli 1504) var en av Den katolske kirkes kardinaler. Han var erkebiskop av Sevilla i Spania.

Han ble kreert til kardinal i november 1503 av pave Julius IIs første konsistorium, og gitt *[[Santi Nereo e Achilleo]]* som tittelkirke.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
François Guillaume de Castelnau-Clermont-Lodève

**François Guillaume de Castelnau-Clermont-Lodève** (født 1480, død i mars 1541) var en av Den katolske kirkes kardinaler. Han var erkebiskop av Narbonne i Frankrike. 

Han ble kreert til kardinal i november 1503 av pave Julius IIs første konsistorium.

## Eksterne lenker
*   The Cardinals of the Holy Roman Church - Biography
Marsmarken

**Marsmarken** kan referere til
*Marsmarken i Paris, eller
*Marsmarken i Roma, dagens Campo Marzio

Navnet kommer fra den romerske stridsguden Mars, og ble opprinnelig tatt i bruk fordi områdene ble brukt til militære formål.
Clemente della Rovere Grosso

**Clemente della Rovere Grosso** (1462–1504) var en katolsk kardinal. Han var biskop av Mende i Frankrike.

Clemente var eldste sønn av Antonio Grosso og Maria Basso della Rovere, søster av kardinal Girolamo Basso della Rovere og niese til pave Sixtus IV. Clemente fikk farens etter navn og beholtt som tillegg *della Rovere*, på grunn av denne adelsfamiliens betydning.

Han ble kreert til kardinal i november 1503 av sin onkel, pave Julius II, i hans første konsistorium, og fikk *[[Santi XII Apostoli]]* som tittelkirke.

## Litteratur
*Ian Verstegen: *Patronage and Dynasty: the Rise of the Della Rovere in Renaissance Italy* (Truman State University Press, 2007)

## Eksterne lenker
* Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Sigismondo Gonzaga

**Sigismondo Gonzaga** (født 1469, død 3. oktober 1525) var en av Den katolske kirkes kardinaler. Han var bror til hertugen av Mantova.

Han ble kreert til kardinal i desember 1505 av pave Julius IIs annet konsistorium.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Marcel Desailly

**Marcel Desailly** (født 1968) er en fransk tidligere fotballspiller.

Han var med på å vinne VM 1998 og EM 2000 for .

Han var kjent for sin kompromissløse spillestil og med sin fysikk fikk han fort tilnavnet «The Rock». Han startet karrieren som profesjonell fotballspiller i Nantes i 1986, rakk ett år i Olympique Marseille sesongen 92/93 før han ble hentet til det italienske storlaget AC Milan hvor han spilte ut sesongen 97/98. Han signerte for Chelsea FC for 4,6 millioner pund før VM i Frankrike. I Chelsea ble han etterhvert kaptein og utgjorde et midstopperpar sammen med Frank Leboeuf og var viktig også for utviklingen til William Gallas og kanskje særlig John Terry som hadde den store franskmannen som sin mentor.

I august 2004 trappet han ned og takket nei til videre spill på det franske landslaget og for Chelsea FC. Tok ett år i Qatar som kaptein hos Al-Gharafa og sikret seriemesterskapet der før han spilte sine siste kamper hos Qatar SC sesongen 2005/06.

Han er nå tilknyttet både BBC og Canal + i Frankrike som frittalende ekspertkommentator på TV.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*  Marcel Desailly – Fédération Française de Football
Galeotto Franciotto della Rovere

**Galeotto Franciotto della Rovere** (født 1471 i Lucca, død 11. september 1507 i Roma) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han ble kreert til kardinal i november 1503 av sin onkel, pave Julius II, i hans første konsistorium, med *[[San Pietro in Vincoli]]* som tittelkirke.

## Biografi
Galeottos foreldre var Luchina della Rovere, søster av pave Julius II, og Gian Francesco Franciotti. På grunn av morens adelsslekts betydning gav foreldrene sine barn i tillegg til etternavnet *Franciotti* også morens etternavn - *Franciotti della Rovere*. Han var halvbror til kardinal Sisto Gara della Rovere, biskop av Lucca.

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:

* Kardinal Guillaume d'Estouteville (1403-1483)
* Pave Sixtus IV (1414-1484) * bispeviet 1471
* 'Pave Julius II (1443-1513) *1481
* Kardinal *Galeotto Franciotti della Rovere* (1471-1507) *1504

## Referanser


## Eksterne lenker
* Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church