Isopoder

* Anthuridea
* Asellota
* Calabozoida
* Epicaridea
* Flabellifera
* Microcerberidea
* skrukketroll 
* Phreatoicidea
* Valvifera
 

 

**Isopoder** eller **tanglus** (Isopoda, gresk *isos* og *podos* = like føtter) er en gruppe av krepsdyr, vanligvis små i størrelsen. Som navnet antyder er de karakterisert ved at benene ikke har vesentlig ulik orientering eller størrelse for hvert individ. De fleste artene finnes i havet, langs havstrender, men noen er tilpasset et liv i ferskvann eller på land. Tanglusene er tallrike med kanskje så mye som 10.000 arter, og det er mer enn 100 arter observert i norske farvann, mange av dem parasittiske. Gruppen omfatter blant annet skrukketroll, som i Norge er de eneste landlevende krepsdyrene.

## Utseende
Tanglus er vanligvis små krepsdyr 1-3&nbsp;cm lange. Men gruppen har stor variasjon i størrelsen, fra 0,3&nbsp;til&nbsp;500&nbsp;millimeter. De er noe flattrykt og bena er plassert godt ut på sidene. Kroppen består av tre segment: hodet, forkroppen (pereion) med 7 ledd og bakkroppen (pleon) med 6 ledd. Bakkroppen avsluttes av en plateformet hale (telson). Hodet er vanligvis ovalt og bredere enn det er langt. På hver side av hodet sitter flere små øyne (ommatider) i en gruppe. Antall øyne varierer mellom de enkelte artene. Tanglus har to par antenner. Antennene består av fem ledd pluss en tynnere del ytterst (flagellum) som kan bestå av ett eller to ledd. Leddet helt nært hodet er svært lite. Hos de landlevende artene er det andre antenneparet redusert slik at de tilsynelatende bare har ett par antenner.

Gangbein finnes bare på forkroppen og det er sju par. Krepsdyr har todelte bein, såkalte *birame* bein, dvs. de har to (= bi) grener. Skrukketroll har tilsynelatende bare en gren. Det er bare yttergrenene som brukes til gangbein. De har 6 ledd.  Innergrenene er plateformet og bøyd opp under buken. På forkroppen danner de en rugepung og på bakkroppen brukes de til svømming eller til å beskytte gjellekammeret. Hos hannen er de bakerste beina omdannet til forplantningsorgan.

På undersiden av bakkroppen finnes gjellene. Noen hudutvekster på bakkroppbeins hofteledd fungerer som gjeller. Disse ligger godt beskyttet tett innunder buksiden av bakkroppen, i et gjellekammer dannet av bakkroppsbenas innergrener. Bakkroppens bein er ikke gangbein. Hos de vannlevende artene er bakkroppsbenas yttergrener plateformete og bøyd opp under buken og brukes til svømming. Hos landlevende arter beskytter de gjellekammeret mot for hurtig uttørking.

## Levevis
De fleste artene lever i havet (saltvann). Noen har tilpasset seg et liv i brakkvann, mens andre arter finnes i ferskvann. På havstrender lever det amfibiske arter so like gjerne kan finnes i vann som på land.

Skrukketrollene (Oniscoidea) er en gruppe av tanglus som utelukkende lever på land. De utgjør en stor gruppe på mer enn 3&nbsp;500 arter. I Norge finnes de to artene kjellerskrukketroll og murskrukketroll.

De fleste tanglus lever av alger, tang, tare og åtsler. En rekke av artene som lever i havet er parasitter på fisk eller krepsdyr. De parasittiske artene har ofte mistet mye av den opprinnelige kroppsformen. De fleste landlevende og ferskvannslevende artene lever av friske eller råtnende planter. De kan gjøre betydelig skade på avlinger, men er også viktige i naturen som nedbrytere.

Arten pelelus *(Limnoria lignorum)* angriper trevirke under vannoverflaten og kan gjøre stor skade på brygger og båter.

### Formering
Tanglus har indre befruktning, så spermiene overføres gjennom paring mellom to dyr. De befruktede eggene oppbevares i et rugekammer under hunnen. Etter klekking gjennomgår larvene sine første hudskift i rugekammeret. De landlevende skrukketrollene føder levende unger. Like etter fødselen har skrukketrollet bare seks benpar, det syvende benparet får de etter første hudskifte, omtrent 24&nbsp;timer etter at de ble født.

Kjønnsmodningen hos skrukketroll tar omtrent ett år, men tiden varierer med levested og temperatur. Noen kan rekke flere generasjoner i året. Levetiden er maksimalt fire år, men vanligvis noe kortere.

Etter kjønnsmodningen fortsetter de å skifte hud og vokse.

## Taksonomi
Taksonomien til storkreps er komplisert og flere arter i gruppen er utdødd. En moderne oppdatering av systematikken gis av Martin og Davis, her følger de mer detaljerte nivåene systematikken i*WoRMS*-databasen..

* Rekke: krepsdyr (Crustacea) - 67.000 arter
** KLASSE storkrepser (Malacostraca) - +30.000 arter Latreille, 1802
*** Underklasse «ekte storkreps» Eumalacostraca - +22.000 arter Grobben, 1892
**** Overorden posereker (Peracarida) - +13.000 arter Calman, 1904
***** Orden isopoder (Isopoda) - Latreille, 1817
****** Underorden Asellota - 4 overfamilier, 29 / 30 familier Latreille, 1802
****** Underorden Calabozoida - 1 familie, 2 slekter Van Lieshout, 1983
****** Underorden Cymothoida - 4 overfamilier, 27 familier Wägele, 1989
****** Underorden Limnoriidea
****** Underorden Microcerberidea - 2 familier Lang, 1961 
****** Underorden skrukketroll (Oniscidea) - 2 underordner, 5 seksjoner, 34 familier Latreille, 1802
****** Underorden Phoratopidea - 1 art Hale, 1925, Brandt & Poore, 2003
****** Underorden Phreatoicidea - 6 familier Stebbing, 1893
****** Underorden Sphaeromatidea - 2 overfamilier, 8 familier Wägele, 1989
****** Underorden Tainisopidea
****** Underorden Valvifera - 11 familier Sars, 1882

## Litteratur
* Bergan. 1977: *Livet i fjæra*, J. W. Cappelen ISBN 82-02-06853-3 
* Campbell & Nicholls. 1977: *Planter og dyr i grunne farvann* Gyldendal forlag ISBN 82-05-09243-5
* Martin, Joel W. & Davis, George E.: *An Updated Classification of the Recent Crustacea* (pdf=

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* www.miljolare.no – Tanglus