open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Allround-NM på skøyter 2015

**Allround-NM på skøyter 2015** var tildelt Arendal Skøiteklub og Dølemo Idrettslag som tekniske arrangører. Ifølge den preliminære terminlisten var allroundmesterskapet først satt opp med arrangementsdatoer den 27. og 28. desember 2014, men i den preliminære terminlisten datert 6. juni 2014 er mesterskapet flyttet tilbake til 20. og 21. desember.

Regjerende mestere i allround senior var Ida Njåtun (Asker SK) og Håvard Bøkko (Hol IL) som begge forsvarte sine mesterskap. Håvard Bøkko ble dermed den løperen med flest NM-titler på rad alene i allround for herrer etter å ha passert Knut «Kuppern» Johannesen sine sju på rad i perioden 1957–1963.

## Aktuelle rekorder
### Mesterskapsrekorder

### Banerekorder

## Sammenlagt damer

## Sammenlagt herrer

## Funksjonærer og delegerte
* Overdommere er Asgeir Mamen (damer) og Roar Eriksen (herrer). 
** Og assisterende overdommer er Harry Tverråen.
* Startere er Inge Ramskjær og Tom Johansson.
* Teknisk delegert NSF: Bjørn Pettersen.

## Referanser




## Eksterne lenker
*  for Allround-NM på skøyter 2015
* Offisielt nettsted for Arendal Skøiteklub
* Offisielt nettsted for Dølemo Idrettslag
* NM avisen som eAvis på www.e-pages.dk/agderpostenmagasiner/
* Invitasjon  og kontaktpersoner 
* Live-resultater  og Offisielle resultater  på Arendal SKs hjemmesider
* Resultater NM allround 2015, 20.12.2014 - 21.12.2014  på skoyteforbundet.no
* 
* 
*  Resultatmeny på SpeedskatingResults.com
Psebiini

* Se Systematisk inndeling

**Psebiini** er en gruppe av biller som tilhører den artsrike underfamilien Cerambycinae i familien trebukker (Cerambycidae).

## Utseende
Små til middelsstore, blanke, mer eller mindre brunlige trebukker. Antennene er av varierende lengde, gjerne omtrent så lange som kroppen. Dekkvingene er forkortede og dekker ikke bakkroppen, flygevingene (bakvingene) stikker ut bak dekkvingene og gjør at disse billene overflatisk minner om små veps. Lårene er gjerne mer eller mindre kølleformede, også leggene (tibiae) på bakbeina kan være kølleformede.

## Utbredelse
Gruppen er hovdesaklig utbredt i Afrika, men det er også noen få arter i Asia og én (*[[Nathrius brevipennis]]*) i Europa. Sistnevnte art er også spredt med mennesker til noen områder i Nord- og Sør-Amerika.

## Systematisk inndeling

* Ordenen biller, Coleoptera Linnaeus, 1758
** Underordenen Polyphaga Emery, 1886
*** Gruppen (infraorden) Cucujiformia Lameere, 1938
**** Overfamilien Chrysomeloidea Latreille, 1802 (=Phytophaga)
***** Familien trebukker, Cerambycidae Latreille, 1802
****** Underfamilien tømmerbukker, Cerambycinae Latreille, 1802  
******* Stammen Psebiini Lacordaire, 1869
******** Slekten *[[Australopsebium]]* Bjørnstad, 2016
******** Slekten *[[Bostrychopsebium]]* Quentin & Villiers, 1971
******** Slekten *[[Bottegia]]* Gestro, 1895
******** Slekten *[[Capepsebium]]* Adlbauer, 2000
******** Slekten *[[Chorotyse]]* Pascoe, 1867
******** Slekten *[[Cleptopsebium]]* Quentin & Villiers, 1971
******** Slekten *[[Dodecocerus]]* Dalens & Tourolt, 2008
******** Slekten *[[Duffyia]]* Quentin & Villiers, 1971
******** Slekten *[[Frondipedia]]* Martins & Napp, 1984
******** Slekten *[[Haplopsebium]]* Aurivillius, 1891
******** Slekten *[[Hovorea]]* Chemsak & Noguera, 1993
******** Slekten *[[Idiopsebium]]* Quentin & Villiers, 1971
******** Slekten *[[Macropsebium]]* Bates, 1878
******** Slekten *[[Malayopsebium]]* Niisato, 2016
******** Slekten *[[Mourgliana]]* Holzschuh, 1993
******** Slekten *[[Nathriobrium]]* Hovore, 1980
******** Slekten *[[Nathrius]]* Brethes, 1916
********* *[[Nathrius brevipennis]]* (Mulsant, 1839)
******** Slekten *[[Neopsebium]]* Fairmaire, 1894
******** Slekten *[[Nephithea]]* Pascoe, 1867
******** Slekten *[[Paraleptidea]]* Gounelle, 1913
******** Slekten *[[Pectinopsebium]]* Adlbauer & Bjørnstad, 2012
******** Slekten *[[Pembius]]* Quentin & Villiers, 1971
******** Slekten *[[Plectopsebium]]* Boppe, 1914
******** Slekten *[[Psebium]]* Pascoe, 1864
******** Slekten *[[Pseudobottegia]]* Duffy, 1955

## Kilder

* Liste over slektene
* Katalog med utbredelsesdata 
* Katalog med utbredelsesdata 

## Eksterne lenker
*
Honduras’ sentralbank

**Honduras sentralbank** (spansk: *Banco Central de Honduras*) er sentralbanken i Honduras. 

## Historie
I 1926 etablerte Honduras sin egen valuta, Lempira, og 3. februar 1950 ble etableringen av Honduras' sentralbank vedtatt. Sentralbanken var i drift 1. juli samme år. Dette var et viktig tiltak for å få en nasjonal utsteder av valutaen, de to bankene som opererte før sentralbanken dekket ikke hele landet. 

Sentralbankloven ble revidert i 1996, for å styrke sentralbankens selvstendighet.

## Sentralbanksjef
Per mai 2016 er Manuel de Jesús Bautista sentralbanksjef (*Presidente*).  Han overtok etter Marlon Tábora Muñoz i januar 2016, etter at han sluttet i juli 2015.

## Se også
* Liste over verdens sentralbanker

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Mikkel Hansen (lagmann)

**Mikkel Hansen** var lagmann i Christiansand og Agdesidens lagdømme mellom 1625–1632.

## Embetskarriere

Hansen ble utnevnt 12. oktober 1625 etter forrige lagmann og tok over embetet i 1626 ”paa samme vilkaar som hans forgjænger haver havt”. Lensherre Jens Juel fikk samme dag brev om å ta ed av den nye lagmannen.

Ved reskript 16. desember 1631 ble Mikkel Hansen satt under tiltale med påstand om embetsfortapelse på grunn av mange grove forseelser som dommer.

Ved kongebrev til Christopher Urne og Jens Bjelke av 22. mai 1632 ble det bekjentgjort at lagmann Mikkel Hansen måtte til Michaelis førstkommende resignere lagmannsbestillingen på Agdesiden. Uavsluttede saker og dommer som det ble klaget over, skulle avsluttes og Urne og Bjelke skulle ha ansvar for at Hansen måtte stå til rette for eventuell urett han hadde begått.

Mikkel Hansen er i lagtingsprotokollen fra Agder for 1636 nevnt i saker i fra 1626, 1627, 1630, 1631, og 1632.

Ved flere anledninger møtte Hansen motbør med hensyn til de dommer han avsa. En dom han avsa på Høllen lagting i en tvist mellom Christen Hjort og Arne og Torger Fiskå ble dømt ugyldig av herredagen i Oslo. Lagmannen ble idømt 20 riksdaler i «kost og tæring» til appellanten. I 1636 refereres at lagmannen ”forsetlig haffuer dømt jmod forschreffne herredags dom”.

Hansen påla Eilef Ulfsen Rosseland som var dømt fredløs i en sak mot Tord Asgautsen fra Vassenden, å etterleve dommen. Eilef bragte saken inn for herredagen i Oslo i 1628. Hansen skulle forsvare pålegget til Eilef om å etterleve dommen.

På herredagen i 1628 måtte lagmannen også ”stå til rette” overfor presten Hans Mariager på Evje for noen prov lagmannen hadde latt føre i saken mot Oluf Fennefoss, hans kone og to barn. Fennefoss var anklaget for trolldom. Også Sigrid Ånonsdatter, Haldor Hanestad, Hoskuld Fennefoss, Tollef Ås, Johan Fennefoss, Haldor Jortveit, Gurun Birkeland, Marta Uleberg fra Hornnes klaget over at lagmannen hadde anvendt deres prov mot Oluf Fennefoss på ulovlig måte. Hansen hadde dømt i en sak som de ”sex mend” (lag rettemennene) skulle ha pådømt og som han ikke skulle befattet seg med. Lagmannen ble tildømt å erstatte klagerne 10 rd. i ”kost og tering”.

I Hansens tid klaget bøndene på Agdesiden over at lensherren Christoffer Gjøre utskrev ulovlige skatter. Lagmannen dømte i saken. Bøndene anket dommen inn for herredagen som dømte bøndene «fri at være.»

Den 9. oktober 1628 fikk Hansen pålegg om å dømme i en sak mellom Didrik Hansen og ”tvende Hollandske skippere”.

Lagmannen hadde den 9. oktober 1628 fått brev fra kanselliet om ”på det offentliges vegne å være tilstede når lensherren Jacob Ulfeldts arvinger skal levere de sager som hører lenet til, regnskaber og jordebøger og samtidig besiktige lensgården med husebygninger”.

I 1631 fikk Hansen og lensherre på Bratsberg befaling om å overlevere Agdesiden len til den nye lensherren Palle Rosenkrantz så snart avdøde Jacob Ulfeldts arvinger leverer fra seg alle dokumenter og inventar for lenet.

## Referanser


## Litteratur
*
*
Cymodocea nodosa

***Cymodocea nodosa*** er en art av sjøgras. Den er utbredt i Middelhavet, langs atlanterhavskysten fra Portugal til Senegal og ved Kanariøyene, Madeira og Kapp Verde.

Den vokser under vann, som regel på grunt vann ned til 2,5&nbsp;m dyp, men av og til ned til 35–40&nbsp;m. Den horisontale jordstengelen er kraftig og har korte, vertikale stilker med 2–5 blader. Bladene er 10–30&nbsp;cm lange og 2–4&nbsp;mm brede. *Cymodocea nodosa* vokser i tette bestander, ofte sammen med grønnalgen *Caulerpa prolifera*. Bestandene er viktige skjulesteder for sjøhester og andre dyr.

Arten er en pionerplante som dukker opp etter at sjøbunnen er blitt forstyrret. Når bunnsedimentene har stabilisert seg, etablerer *[[Posidonia oceanica]]* seg og fortrenger etter noen år *C. nodosa*.

## Referanser


## Litteratur
* 
* 

## Eksterne lenker
* 

* Seagrass Recovery – ''Cymodocea nodosa''
Nitril

**Nitriler** er kjemiske organiske forbindelser som inneholder cyanogruppe (-C≡N). Nitriler kan i en viss mening ses som organiske cyanider og enkelte kan under gitte omstendigheter frigi det svært giftige cyanidionet (CN-). Nitriler har mange bruksområder og forekommer tildels naturlig i flere forbindelser fra vekst- og dyreriket samt i menneskeskapte syntetiske forbindelser.
Statens ungdoms- og idrettskontor

**Statens ungdoms- og idrettskontor** var et departementskontor i Kirke- og undervisningsdepartementet. Kontoret skulle sørge for samordning av idrettsarbeidet og være bindeledd mellom staten og Norges idrettsforbund. Kontoret var rådgivingsorgan for departementet i idrettssaker og forvaltet dessuten idrettens andel av tippemidlene. Tippemidlene skulle gå til idrettsanlegg, men fra 1953 gikk det også tippemidler til NIFs administrasjon.

Kontoret ble etablert som Statens idrettskontor i 1946. I 1950 fikk kontoret i tillegg ungdomssaker som arbeidsfelt og fikk navnet Statens ungdoms- og idrettskontor. Dette omfattet blant annet bygging av samfunnshus og administrasjon av ”Ungdommens arbeidstiltak”. Kontoret hadde dessuten sekretariatsfunksjon både for Statens idrettsråd og Statens ungdomsråd.

Kontoret ble opprinnelig etablert i Sosialdepartementet i 1946, men ble i 1948 overført til Kommunaldepartementet og året etter, i 1949, videreført til Kirke- og undervisningsdepartementet ved kongelig resolusjon den 17. juni. Rolf Hofmo var kontorets sjef fra 1946 og til sin død i 1966. I denne perioden var han den dominerende idrettspolitiske skikkelsen i Norge.

I 1984 ble kontoret omgjort til Ungdoms- og idrettsavdelingen i Kulturdepartementet. I 1991 ble ungdomssakene flyttet til det nyopprettede Barne- og familiedepartementet, mens Idrettsavdelingen ble værende i Kulturdepartementet.

## Arkiv
Arkivet til kontoret er i Riksarkivet og er på til sammen 63.5 hyllemeter.

## Litteratur
*

## Eksterne lenker
*
Direktoratet for spesialskolene

**Direktoratet for spesialskolene** var en organisastorisk enhet i Kirke- og undervisningsdepartementet som hadde ansvaret for spesialskolevesenet og spesialskolene (døveskoler, blindeskoler og åndsvakeskoler, skolehjem, guttehjem, osv.). Direktoratet ble opprettet i 1951 da Direktoratet for døve-, blinde og åndssvakeskolene og Direktoratet for skolehjemmene ble slått sammen til ett direktorat og organisert i departementet mot før utenfor departementet. En del av sakområdet til direktoratet kom fra 5. skolekontor T. Lov 23.11.1951 om spesialskoler har en rekke bestemmelser om spesialskoler og spesialskoledrift, det samme gjelder tilhørende departementale forskrifter. Etter innføringen av lov 17.7.1953 om barnevern ble en del skolehjem overført Sosialdepartementets administrasjon.

## Arkiv
Direktoratets arkiv oppbevares i Riksarkivet og er på 28 hyllemeter

## Eksterne lenker
*
Mount Bird

**Mount Bird** er en 1&nbsp;765 meter høy skjoldvulkan som ligger omkring 13 km sør for Cape Bird, som er den nordlige enden av Rossøya i Antarktis. Det er det minste fjellet på Rossøya og ble kartlagt av Discovery-ekspedisjonen (1901−04) under ledelse av Robert Falcon Scott. Vulkanen ble tilsynelatende kalt opp av ekspedisjonen etter Cape Bird. 

Vulkanen har en kuppelformet topp med en tydelig markert lengdeakse mot nord. Den består dessuten av en fjellrygg vest for hovedtoppen med tre mindre, mørke topper som er de eneste nakne steinformasjonene som kan ses fra McMurdo-stredet. Den nordlige fjellsiden av Mount Bird har en veldig slak høydeprofil. Shellbreen og Endeavour forlandsbre ligger i fjellsiden.

## Se også
* Liste over vulkaner i Antarktis

## Referanser


## Kilder
* 
* Mount Bird på Volcano World  
* 
* 
 Denne artikkelen inneholder stoff fra United States Geological Survey-artikkelen «Mount Bird»  som er i offentlig eie (innhold fra Geographic Names Information System).
Tulku

:*Se også ungdomsboken [[Tulku (bok)]]*

En **tulku** (eller **tülku**, **trulku**) er en tibetansk buddhistisk Lama som har oppnådd evnen til bevisst å bestemme seg for å bli gjenfødt, ofte flere ganger, for å kunne oppfylle sitt bodhisattvaløfte. Det mest berømte eksempel er Dalai Lama-arverekken, som anses å være en linje på så langt (2020) tretten Dalai Lama'er, fra og med Gendun Drup (1391 – 1474). 

Det anses innen vajrayanatradisjonen at den eldste tulkuarverekken er Karmapaenes linje (det åndelige overhode av Karma Kagyu-linjen), som begynte med Düsum Khyenpa (1110-1193).

I tillegg til hos tibetanerne og beslektede folk, er tibetansk buddhisme den tradisjonelle religion blant mongolene og noen av deres beslektede folkebrødre. Det mongolske ord for en tulku er *qubilγan*, skjønt slik personer også kan tiltales med ærestittelen *qutuγtu* (tibetansk: **phags-pa'' / [[sanskrit]]: ''ārya''), eller ''hutagt'' i [[khalkha]]dialekten.

Et nyere kinesisk ord for tulku er ''huófó'' (活佛), som ordrett betyr «levende buddha». 

== Litteratur ==
* Pamela Logan: [http://www.asiaquarterly.com/content/view/143/ "Tulkus in Tibet"]. ''Harvard Asia Quarterly'' **8''' (1) 15-23, 2004.
Theon av Alexandria

**Theon av Alexandria** (født ca. 335, død ca. 405) var en astronom og matematiker. Han er den første kjent ved navn fra Biblioteket i Alexandria i det såkalte museion. Theon var far til den kvinnelige matematiker og filosof Hypatia.

Theons viktigste arbeid var hans redigerte utgave av Euklids *[[Euklids Elementer|Elementer]]* ca 364; alle Euklid-oversettelse som var kjent frem til inn på 1800-tallet baserer seg på Theons bearbeidelse. Like kjent er hans 11 bind store kommentarverk til Ptolemæus' *[[Almagest]]*.

## Referanser


## Eksterne lenker
* NASA: Den partielle solformørkelse 16. juni 364 e.Kr. (sett av Theon av Alexandria)
* NASA: Den totale måneformørkelse 26. november 364 e.Kr.  (sett av Theon av Alexandria)
Cheng Sui

**Cheng Sui** (kinesisk:  程邃, pinyin: *Chéng su*, Wade-Giles: *Ch'eng Sui*; født 1605 i She fylke i provinsen Anhui i Kina, døde 1691) var en kinesisk landskapsmaler, poet, seglgravør og kalligraf under Ming- og Qing-dynastiene. Han hadde stilnavnet «Muqian» og kallenavnet «Gou daoren». Cheng Suis landskap ble malt med tørre og mørke penselstrøk.

## Referanser


## Litteratur
*China on site: Cheng Sui  (Besøkt 16. mai 2014)
*J. S. Lee Memorial Fellowship Programme &ndash; Chang, Joseph: «Calligraphy, Painting, and Seal: An Initial Survey of the Permanent Collections of the Asian Art Museum of San Francisco» (Asian Art Museum, Chong-Moon Lee Center for Asian Art and Culture  (Besøkt 16. mai 2014)
Larry Murphy

**Lawrence Thomas Murphy** (født 8. mars 1961 i Scarborough, Ontario) er en tidligere canadisk ishockeyspiller som spilte aktivt mellom 1980 og 2001. Han spilte for klubbene Los Angeles Kings, Washington Capitals, Minnesota North Stars, Pittsburgh Penguins, Toronto Maple Leafs og Detroit Red Wings. Han spilte totalt 1 615 kamper og fikk totalt 1 286 poeng. Han vant fire Stanley-Cup seiere to med Pittsburgh i 1991 og 1992 og med Detroit i 1997 og 1998. Internasjonalt tok han sølv med Canada i 1985 under VM. Han var også med i tre all-star kamper og ble med i Hockey Hall of Fame i 2004.

## Meritter
* *VM-sølv* 1985 med Canada
* Stanley-Cup seiere med Pittsburgh Penguins i 1991 og 1992 og med Detroit Red Wings i 1997 og 1998.
## Referanser


## Eksterne lenker
*
Ulf Samuelsson

**Ulf Bo Samuelsson** (født 26. mars 1964 i Fagersta) er en pensjonert svensk/amerikansk ishockeyspiller som spilte aktivt fra 1981 til 2000. Han spilte totalt 1080 NHL-kamper for klubbene Hartford Whalers, Pittsburgh Penguins, New York Rangers, Detroit Red Wings og Philadelphia Flyers og fikk totalt 332 poeng og 2453 utvisningsminutter. Han ble kalt for Tuffe Uffe grunnet sin tøffe og ydmykende spillestil. Han vant to Stanley Cup-seiere med Pittsburgh Penguins i 1991 og 1992 og internasjonalt vant han VM-sølv med Sverige i 1990 og han deltok også i OL i Nagano i 1998. 
## Referanser


## Eksterne lenker
*
Magnus Heunicke

**Magnus Johannes Heunicke** (født 1975) er en dansk politiker (S). Fra desember 2022 er han miljøminister i Mette Frederiksens andre regjering. Han var også minister i regjeringen Frederiksen I; fra 2019 til 2021 var han sunnhets- og eldreminister og fra 2021 til 2022 sunnhetsminister.

Han har vært medlem av Folketinget siden 2005 og transportminister i Helle Thorning-Schmidts andre regjering fra 2014 til 2015. 

Han er sønn av den sosialdemokratiske politikeren Henning Jensen, som var borgermester i Næstved kommune 1988–2011, og spesialklasselærer Inger Heunicke. Magnus Heunicke er gift med direktør Nina Groes, som han har barn med. Etter studentereksamen ved Næstved Gymnasium i 1995 utdannet han seg til journalist ved Danmarks Journalisthøjskole. Heunicke var prosjektmedarbeider i Kommunernes Landsforening 1995–1996 og journalist i DR 2001–2005.

Etter å ha vært formann i Danmarks Socialdemokratiske Ungdom i Næstved i gymnastiden, var Heunicke reisesekretær for DSU i amtene Vestsjælland, Storstrøm og Bornholm 1996–1998 og nestformann i DSU i Århus amt 1998–1999. Han har vært medlem av Folketinget siden 2005; han var 2005–2007 valgt fra Storstrøms amtskrets, som ved strukturreformen i 2007 ble en del av Sjællands storkrets, som Heunicke siden har vært valgt fra.

Heunicke var Socialdemokraternes IT- og telepolitiske ordfører i Folketinget 2005–2007, deretter transportpolitisk ordfører 2007–2011 og politisk ordfører 2011–2014. I 2014 ble Heunicke utnevnt til transportminister. Regjeringen avgikk etter at den mistet sitt parlamentariske grunnlag ved folketingsvalget i juni 2015.

## Referanser
 
 
 
 

## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*
Karmapa

**Gyalwa Karmapa** er overhode for karma-kagyü-skolen, en av de mest betydningsfulle skoleretninger inen tibetansk buddhisme. Karmapa anses å være alle buddhaers aktivitet og en fullt virkeliggjort bodhisattva – en buddha – og handler derfor til gagn for alt levende. Hver ny Karmapa anses å være sin forgjenger gjenfødt.
## Opprinnelse og historie
Nabnet Karmapa betyr «Handlingens mann». Gyalwa er en hederstittel som folk benytter for å vise Karmapa respekt. Den betyr «den seirende» og betegner Karmapas evne til å overvinne alle hinder på veien til opplysning.

Karma-Kagyü-skolen ble grunnlagt av den første Karmapa, Düsum Khyenpa (1110-1193), som ved sin død erklærte at han skulle reinkarneres som sin egen etterfølger. Dette anses å ha lagt grunnen for tradisjonen med reinkarnerte lamaer i den tibetanske buddhismen og karma-kagyü-ættelinjen av reinkarnerte lamaer har fortsatt inn i våre dager.

Karmapas kjennetegen er den svarte krone som Yongle-keiseren gav ham i 1406 da han utpekte Karmapa til «keiserlig lærer». Kronen symboliserer det forvirkleigede kraftfelt som omgir Karmapas hode.

## Skismaet omkring den 17. Karmapa
Etter at den 16. Karmapa døde i 1981 har to rivaliserende inkarnasjoner av Karmapa blitt identifisert, noe som har ført til et dypt skisma innen Karma-Kagyü. Dette er blitt kalt Karmapa-kontroversen. 

Den fjortende Dalai Lama og Folkerepublikken Kinas myndigheter har erkjent Ogyen Trinley Dorje, mens Shamarpa, den nest høyeste lamaen innen Karma-Kagyü, erkjenner Trinley Thaye Dorje som den 17. Karmapa. Den danske lamaen Ole Nydahl støtter også Trinley Thaye Dorje.

## Liste over alle Karmapaene
# Düsum Khyenpa (དུས་གསུམ་མཁྱེན་པ་) (1110–1193)
# Karma Pakshi (ཀརྨ་པཀྵི་) (1204–1283)
# Rangjung Dorje (རང་འབྱུང་རྡོ་རྗེ་) (1284–1339)
# Rolpe Dorje (རོལ་པའི་རྡོ་རྗེ་) (1340–1383)
# Deshin Shekpa (དེ་བཞིན་གཤེགས་པ་)(1384–1415)
# Thongwa Dönden (མཐོང་བ་དོན་ལྡན་) (1416–1453)
# Chödrak Gyatso (ཆོས་གྲགས་རྒྱ་མཚོ་) (1454–1506)
# Mikyö Dorje (མི་བསྐྱོད་རྡོ་རྗེ་) (1507–1554)
# Wangchuk Dorje (དབང་ཕྱུག་རྡོ་རྗེ་) (1556–1603)
# Chöying Dorje (ཆོས་དབྱིངས་རྡོ་རྗེ་) (1604–1674)
# Yeshe Dorje (ཡེ་ཤེས་རྡོ་རྡྟེ་) (1676–1702)
# Changchub Dorje (བྱང་ཆུབ་རྡོ་རྗེ་) (1703–1732)
# Dudul Dorje (བདུད་འདུལ་རྡོ་རྗེ་) (1733–1797)
# Thekchok Dorje (ཐེག་མཆོག་རྡོ་རྗེ་) (1798–1868)
# Khakyab Dorje (མཁའ་ཁྱབ་རྡོ་རྗེ་) (1871–1922)
# Rangjung Rigpe Dorje (རང་འབྱུང་རིག་པའི་རྡོ་རྗེ་) (1924–1981)
# Både Ogyen Trinley Dorje (ཨོ་རྒྱན་འཕྲིན་ལས་རྡོ་རྗེ།) (født 1985) og Trinley Thaye Dorje (མཐའ་ཡས་རྡོ་རྗེ།) (født 1983) gjør krav på å være Karmapa.

## Litteratur
*Martin Brauen (red.): *The Dalai Lamas: a visual history*. Zürich: Ethnographic Museum of the University of Zürich. 2005. ISBN 1-932476-22-9 
*Michael Buckley; Robert Strauss, Chris Taylor: *Tibet: travel survival kit*. Lonely Planet. 1995. ISBN 0-86442-289-X

## Referanser


## Eksterne lenker
* Hans Høyhet den 17. Karmapa Trinley Thaye Dorjes webside
* Hans Høyhet den 17. Karmapa Ogyen Trinley Dorjes webside
Morgenbladets kåring av norgeshistoriens 10 beste NOU-er

**Morgenbladets kåring av norgeshistoriens 10 beste NOU-er** var artikkelserie i *[[Morgenbladet]]*. Resultatene ble publisert 16. mai 2014 og skrevet av Marius Lien og Håkon Gundersen. Avisen hadde sendt ut spørsmål til 150 personer med spørsmål om hvilke av Norges offentlige utredninger som har hatt størst innflytelse etter seks kriterier.

# NOU 1989: 5, Hermansen-utvalget «En bedre organisert stat» Ledet av Tormod Hermansen.
# NOU 2007:13 «Den nye sameretten» og NOU 2007:14 «Samisk naturbruk og rettssituasjon fra Hedmark til Troms» Ledet av Jon Gauslaa.
# NOU 2012: 14, Rapport fra 22. juli-kommisjonen Ledet av Alexandra Bech Gjørv.
# NOU 2013:10 «Naturens goder – om verdier av økosystemtjenester» Ledet av Stein Lier-Hansen.
# NOU 1982:3 «Maktutredningen» Ledet av Gudmund Hernes.
# NOU 1981:40 «Norsk salmebok. Forslag til felles salmebok for Den norske kirke» Ledet av Rune Birkeland. 
# NOU 1999:27 «Ytringsfrihed bør finde sted» Ledet av Francis Sejersted.
# NOU 1983:27, Tempoutvalget «Petroleumsvirksomhetens framtid» Ledet av Hermod Skånland.
# NOU 1974:41 «Karakterer, eksamener, kompetanse m.v. i skoleverket»  Ledet av Eva Nordheim.
# NOU 2011: 7, Brochmann-utvalget «Velferd og migrasjon». Ledet av Grete Brochmann.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Artikkelserie om forskerkåringen
Otto Skirstad

**Otto Benjamin Andreas Skirstad** (1882–1942) var en norsk overrettssakfører og kommunepolitiker i Trondheim. Han ble henrettet som et av de ti sonofrene i Trøndelag under unntakstilstanden i 1942.

## Familie
Han ble født i Vestre Aker. Han var sønn av tollkasserer Ole Skirstad og hustru Anna Hallén.

Han giftet seg i 1913 med Johanna Goltermann. Hennes søster Inger var gift med ordfører og høyesterettsadvokat Einar Dahl.

### Karriere
Skirstad tok juridisk embedseksamen i 1905 og fikk sakførerbevilling i 1910.

Han var dommerfullmektig i Kristiansund og Lofoten før han flyttet til Trondheim. Han åpnet sin egen sakførerforretning i 1911. Han var fast forsvarer ved herredsretten i Orkdal, senere ved byretten i Trondheim.

Han var styremedlem i Den Norske Advokatforening.

Skirstad var medlem av Trondheim bystyre og formannskap fra 1925 til 1936, som representant for Høyre. Han var formann i Fedrelandslaget og Arbeidsfylkingen i Trondheim i 1920- og 1930-årene.

### Andre verdenskrig
Etter angrepet på Norge i 1940 ble Skirstad oppnevnt til sekretær for byens offentlige organ som skulle besørge forsyninger og praktisk samarbeid med tyskerne. Han ble offentlig takket av okkupasjonsstyret for innsatsen, men svarte at innsatsen hadde vært som nordmann, og ble beordret på vedhogst som straff.

Skirstad ble senere mistenkt for illegal virksomhet og arrestert uten begrunnelse på sitt kontor den 6. oktober 1942. Han ble bragt til Gestapos hovedkvarter på Misjonshotellet i Trondheim, senere til Falstad om kvelden. Samme dag hadde Josef Terboven erklært unntakstilstand i store deler av Trøndelag. De ti trønderske sonofrene ble brukt som avskrekking mot sabotasjeaksjoner, og henrettet i Falstadskogen ved daggry den 7. oktober. Levningene etter sonofrene ble fjernet av tyskerne i mai 1945 og senket med en lastebåt i Trondheimsfjorden.

Otto Skirstads vei på Byåsen og hytteområdet Ottobyen ved Lianvatnet i Trondheim er oppkalt etter ham.

Otto Skirstads privatarkiv oppbevares ved NTNU Universitetsbiblioteket.

## Referanser
Shamarpa

**Shamarpa** (tibetansk: ཞྭ་དམར་པ་; Wylie: *Zhwa-dmar-pa*), også kjent som **Shamar Rinpoche** og mer formelt **Kunzig Shamar Rinpoche**, er en tittel i en ætt av inkarnerte lamaer (tülku) innen Karma Kagyü-skolen innen tibetansk buddhisme. Shamarpa anses å være en manifestasjon av Amitabha Buddha og knyttes tradisjonelt med klostret Yangpachen nær Lhasa. Tittelen betyr bokstavelig «personen med den røde krone».

Den første Shamarpa, Khedrup Drakpa Senge (1283–1349), var den fremste disippel til den tredje Karmapa, Rangjung Dorje. Rangjung Dorje gav sin disippel en rubinrød krone og tittelen Shamarpa, noe som la grunnen til en ny ætt av reinkarnerte lamaer innen den tibetanske buddhisme.

Under en valfart til Nepal konspirerte den tiende Shamarpa, Mipam Chödrup Gyamtso, med Gurkha-folket om å invadere Tibet for å kunne legge beslag på rikdommene i Trashilhünpoklostret i Shigatse. Den resulterende nepalske invasjonen i 1788 foranlediget Dalai Lama til å forby nye inkarnasjoner av Shamarpa. På 1890-tallet ble imidlertid tradisjonen gjenopplivet.

Etter at den 16. Karmapa døde i 1981 har Shamarpa Mipham Chokyi Lodro havnet i et skisma innen Karma-Kagyü. Den fjortende Dalai Lama og Folkerepublikken Kinas myndigheter har erkjent Ogyen Trinley Dorje som Karmapa, mens Shamarpa erkjenner Trinley Thaye Dorje som den 17, Karmapa. 

## Liste over inkarnasjoner av Shamarpa
# Khedrup Drakpa Senge (1284–1349)
# Shamar Khachö Wangpo (1350–1405)
# Shamar Chöpal Yeshe (1406–1452)
# Shamar Chökyi Drakpa Yeshe Pal Zangpo (1453–1526)
# Shamar Köncho Yenlak (1526–1583) 
# Shamar Mipan Chökyi Wangchuk (1584–1629)
# Shamar Yeshe Nyinpo (1631–1694)
# Palchen Chökyi Döndrup (1695–1732)
# Könchog Geway Yungnay (1733–1741)
# Chödrup Gyatso (1742–1793)
# Ukjent.
# Tugsay Jamyang (1895–1947)
# Tinlay Kunchap (1948–1950)
# Mipham Chökyi Lodro (1952–)

## Litteratur
*Martin Brauen (red.): *The Dalai Lamas: a visual history*. Zürich: Ethnographic Museum of the University of Zürich. 2005. ISBN 1-932476-22-9 
*Michael Buckley; Robert Strauss, Chris Taylor: *Tibet: travel survival kit*. Lonely Planet. 1995. ISBN 0-86442-289-X

## Referanser
Bridgeman Island (Sør-Shetlandsøyene)

**Bridgeman Island**, også kalt **Bridgemans's Island**, **Bridgman Island** eller **Helena Island**, er ei av Sør-Shetlandsøyene i Antarktis. Den er ei nesten sirkelformet, vulkansk øy med bratte skråninger og en pyramideformet snøtopp. Øya er 800 meter lang, 600 meter bred og 240 meter høy, og ligger 37 kilometer øst for King George Island. Bridgeman Island utgjør restene av en langt større vulkan som nå stort sett ligger under vann. Den eroderte vulkanen viser ikke tegn til nylig vulkansk aktivitet, og flere rapporter fra 1800-tallet om fumaroleaktivitet kan i stedet vise til den mye yngre Penguin Island. 

Navnet *Bridgeman Island* går tilbake til 22. januar 1820, da øya ble oppdaget av den britiske marineoffiseren Edward Bransfield om bord på skipet «Williams». Den fikk sitt navn etter kaptein (senere viseadmiral) Charles Orlando Bridgeman (1791−1860), som tjenestegjorde i Royal Navy og som rundt 1820 var utplassert ved South America Station. Den 24. desember 1909 gjennomførte den franske antarktisekspedisjonen det som trolig var den første landgangen på øya. Øya ble senere brukt som ankringssted av hvalfangere. 

## Se også
* Liste over øyer i Antarktis
* Liste over vulkaner i Antarktis

## Referanser

* 
* 
* 
* 
## Eksterne lenker
* Bridgeman Island − Global Volcanism Program, Smithsonian Institution. 
* Bridgeman Island Volcano - John Seach
Mount Brown (Antarktis)

**Mount Brown** er et langstrekt, pyramideformet fjell som ligger om lag 296 km øst for Vestfold Hills og 185 km sør-sørvest for Kapp Penck i Princess Elizabeth Land i Antarktis. Fjellet er av vulkansk opprinnelse, ligger 1&nbsp;962 meter over havet og stikker opp like over den østantarktiske innlandsisen. Det ble skissert fra flyfoto tatt under den amerikanske marinens Operasjon Highjump i 1946−47. Mount Brown fikk sitt navn av Advisory Committee on Antarctic Names (US-ACAN) i 1955 etter løytnant Eduardo P. Brown i den amerikanske marinen, som var fotografisk offiser for den vestlige gruppen under operasjonen.  

## Se også
* Liste over vulkaner i Antarktis

## Referanser

* 
* 
 Denne artikkelen inneholder stoff fra United States Geological Survey-artikkelen «Mount Brown»  som er i offentlig eie (innhold fra Geographic Names Information System).

## Eksterne lenker
* Mount Brown − bilder og informasjon
Yangpachen

**Yangpachen-klosteret** eller **Thubten Yangpachen**, er et hovedkloster i Karma-Kagyü-skolen i tibetansk buddhisme. Det ligger ved de varme kilder i Yangbajain i fylket Damxung ved Lhasa i Tibet i Kina. 

Klosteret ble grunnlagt i 1490 og er sete for Shamarpaene, en betydelig Trülku-linje innen Karma-Kagyü-skolen.

## Litteratur
* Gyurme Dorje: *[http://books.google.de/books?id=f38SzsdObxwC&pg=PA137&lpg=PA137&dq=%22Tupten+Yangpachen+Monastery%22&source=bl&ots=wmmIUAE1id&sig=6ZOrpbSDjJglxVBMOXlBWP5cwLs&hl=de&ei=J78PS4HSB9iOsAafgZ2lAw&sa=X&oi=book_result&ct=result&resnum=1&ved=0CAgQ6AEwAA#v=onepage&q=%22Tupten%20Yangpachen%20Monastery%22&f=false Tibet handbook]* (Tupten Yangpachen Monastery)
* Keith Dowman: *[http://books.google.de/books?id=5AwOAAAAQAAJ&pg=PA129&lpg=PA129&dq=%22thub+bstan+yangs+pa+can+%22&source=bl&ots=6651DdZ7Ho&sig=e7P-Yr-ETDRPDr-2WzGTl-XDLkc&hl=de&ei=R8kPS7PYF5SmsAbv49mQAw&sa=X&oi=book_result&ct=result&resnum=3&ved=0CBEQ6AEwAg#v=onepage&q=%22thub%20bstan%20yangs%20pa%20can%20%22&f=false The power-places of Central Tibet: the pilgrim's guide]* (Tupten Yangpachen)
* Joachim G. Karsten (Bonn): “On the Monastic Archives of Kun-bde gling, Lhasa, Including a Preliminary Analytical Historical Study of the Monastery Itself (1794-1959/2000)” (dtab.uni-bonn.de)

## Referanser


## Eksterne lenker
* Yangbajing Si - Chinesisch
* Karma Kagya Tradition - Englisch
* The Power Places of Central Tibet - Englisch
* Yangbajing - Chinesisch
* Gajupai simiao - Yangbajing si - Chinesisch
* Yangbajing Geothermal Power (Foto)
Østtibet

**Østtibet** (tibetansk: *mdo khams*) er en ofte brukt men geografisk uskapt definert betegnelse som sammenfatter de østtibetanske kulturregionene Amdo og Kham, som for det meste (med unntak av en vestlig del av Kham) i dag tilhører de kinesiske provinser Qinghai, Gansu, Sichuan og Yunnan. Ettersom Tibet av mange benyttes om hele det tibetanske høylandsområde, og befolkningen i stor grad er tibetansktalende (skjønt med en annen egenbetegnelse), er det ofte bare uvesentlige forskjeller mellom de østlige deler av den autonome region Tibet og Østtibet i sin helhet.

Innbyggerne i Østtibet kaller seg ikke Böpa (*bod pa* - som det tibetanske begrep for tibetanere lyder), men for Amdowa (*a mdo pa*) og Khampa (*khams pa*).

Under Qing-dynastiet ble Amdo i 1724 og det østlige Kham i 1728 innlemmet i de tilgrtensende kinesiske provinser. Disse områdene tilhørte verken i perioden 1911 til 1950 Tibet, og de ligger også utenfor den autonome region Tibet. Men de utgjør tibetanske autonome prefekturer og fylker innen sine provinser.

## Referanser


## Litteratur
* Christoph Baumer, Therese Weber: *Ost-Tibet. Brücke zwischen Tibet und China.*, ADEVA, Graz 2002, ISBN 3-201-01788-4
* Michael Brandtner: *Minya Konka Schneeberge im Osten Tibets. Die Entdeckung eines Alpin-Paradieses.* Detjen-Verlag, Hamburg 2006, ISBN 978-3-937597-20-1
* Andreas Gruschke: “*The Cultural Monuments of Tibet’s Outer Provinces: Amdo*", 2 Bände, White Lotus Press, Bangkok 2001.
* Andreas Gruschke: “*The Cultural Monuments of Tibet’s Outer Provinces: Kham*", 3 Bände, White Lotus Press, Bangkok 2004 ff.
* Willi Senft, Marita Ludwig: *Osttibet Reiseführer* Weishaupt-Verlag, 2007, ISBN 978-3705902527

## Eksterne lenker
* Andreas Gruschke: Demographie und Ethnographie im Hochland von Tibet, erschienen in: Geographische Rundschau, 49 (1997), Heft 5, S. 279-286
* Die Osttibet-Seite
Düsum Khyenpa

**Düsum Khyenpa** (tibetansk: དུས་གསུམ་མཁྱེན་པ་།, Wylie: *dus gsum mkhyen pa*, født 1110 i Østtibet, død 1193) var en tibetansk lama som grunnla Karma-Kagyü-skolen innen tibetansk buddhisme og som erkjennes som den første Karmapa.

Ved sin død erklærte Düsum Khyenpa at han skulle reinkarneres som sin egen ettertreder. Dette anses ha lagt grunnen för tradisjonen med reinkarnerte lamaer i den tibetanske buddhismen og Karma-kagyü-linjen av reinkarnerte lamaer har fortsatt inn i våre dager.

## Litteratur
* Martin Brauen Martin (red.): *The Dalai Lamas: a visual history*. Zürich: Ethnographic Museum of the University of Zürich. 2005. ISBN 1-932476-22-9 

## Referanser
Karma-kagyu

**Karma-kagyü** (tibetansk: ཀརྨ་བཀའ་བརྒྱུད; wylie: *karma bka'-brgyud*) eller **kamtsang** er en retning innen kagyü-skolen, en av de fire store skolene innen tibetansk buddhisme, og har fått en viss spredning i den vestlige verden.

Linjens åndelige overhode bærer tittelen *Gyalwa* Karmapa. Karma-kagyü kalles i blant for **«svarthattene»** (svarthattsekten), noe som henspiller på den svarte kronen som bæres av Karmapa.

Karma-kagyü tilhører vajrayana-grenen av mahayana-buddhismen. Det er en triyana-skole, det vil si at munker og nonner skal holde seg til sine vinaya-løfter, mens lekmenn opprettholder upasaka-løftene. Sekten betoner ikke sølibatet like sterkt som andre retninger innen den tibetanske buddhismen, men verdsetter i stedet forskjellige mystiske bruk. Mange lamaer innen karma-kagyü er gifte.

Karma-kagyü-skolen ble grunnlagt av den første Karmapa, Düsum Khyenpa (1110-1193), som ved sin død erklærte at han skulle reinkarneres som sin egen etterfølger. Dette anses å ha lagt grunnen for tradisjonen med reinkarnerte lamaer i den tibetanske buddhismen, og karma-kagyü-linjen av reinkarnerte lamaer har fortsatt inn i våre dager.

Under mingdynastiet nøt karma-kagyü offisiell støtte fra keiserhoffet, og i 1406 utså Yongle-keiseren den femte Karmapa til «keiserlig lærer» (*guoshi* 國師). Denne støtte opphørte imidlertid under Jiajing-keiserens regjering.

Siden den 16. Karmapa døde i 1981 har to rivaliserende inkarnasjoner av Karmapa blitt identifisert, noe som har ført til et dypt skisma innen karma-kagyü. Dette er blitt kalt Karmapa-kontroversen.

## Litteratur
*Buckley, Michael; Strauss Robert, Taylor Chris (1995) *Tibet: travel survival kit*. Lonely Planet. ISBN 0-86442-289-X 
*Waddell, L. Austine (1972). *Tibetan Buddhism: with its mystic cults, symbolism and mythology and in its relation to Indian Buddhsim*. New York: Dover. ISBN 0-486-20130-9

## Referanser
Drepungklosteret

**Drepung** (tibetansk: འབྲས་སྤུངས་; Wylie: 'bras spungs dgon) er et kloster i Lhasa, og regnes til et av de tre store klostre (*densa sum*) i gelug-skolen innen tibetansk buddhisme.

Klostrets navn betyder «rishaug», noe som viser til Shridhanyakatakas hellige bolig i det sørlige India. Drepung ble grunnlagt i 1416 av Jamyang Chöge Tashi Palden (1397-1449), som var en av Tsongkhapas viktigere disipler. Klostret var det fremste lærrsetet blant gelug-skolens firea hovedkloster og hadde cirka 10.000 munker ved tiden for Kinas innmarsj i Tibet.

Drepungs administradjon har alltid vært desentralisert og klostret består av flere kollegium (*tratsang*) som i sin tur bestod av residenser (*khamtsen*). Før 1950 hadde det offisielt syv kollegier, men bare fire av dem var i funksjon, nemlig Gomang (Wylie: *sGo-mang*), Loseling (*Blo-gsal gling*), Deyang (*bDe-dbyangs*) og Ngagpa (*sNgags-pa*).

Munkene ved et kollegium ble anvist til residenser hvis medlemmer kom fra samme region i Tibet. Hvert kollegium ble ledet abbeder som hadde gjennomgått visse religiøse studier og blitt utvalgt av Dalai Lama. De større kollegiene hadde store inntekter som finansierte virksomheten. For eksempel hadde Loseling-kollegiet over 180 gods med 20.000 bønder før 1950. Klosteret spilte også en viktig politisk rolle i Tibets gamle politiske system. Under den trettende Dalai Lamas regjeringstid var klostret en av de fremste motstandere til Dalai Lamas reformprogram.

Etter det tibetanske opprøret i 1959 og kulturrevolusjonen ble antallet munker sterkt redusert, og i dag (2010) finnes det bare omkring 500 munker i klostret.


Lhasa-Drepung-12-Aufgang-2014-gje.jpg|
Lhasa-Drepung-10-Wohnhof-2014-gje.jpg|
Lhasa-Drepung-18-Flaeche fuer Thanka-2014-gje.jpg|
Lhasa-Drepung-Dukhang-04-2014-gje.jpg|
Lhasa-Drepung-innen-02-Altar-2014-gje.jpg|
Lhasa-Drepung-56-Gelbmuetzen-2014-gje.jpg|


## Litteratur
* Buckley, Michael; Strauss Robert, Taylor Chris (1995): *Tibet: travel survival kit.* Lonely Planet. ISBN 0-86442-289-X 
* Goldstein, Melvyn C.; Rimpoche Gelek (1989)* *A history of modern Tibet, 1913-1951: the demise of the Lamaist state*. Berkeley: Univ. of California Press. ISBN 0-520-06140-3 
* Van Schaik, Sam. (2011): *Tibet: a history*. New Haven: Yale University Press. ISBN 978-0-300-15404-7

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Kris Draper

**Kristopher Draper** (født 24. mai 1971 i Toronto) er en pensjonert canadisk ishockeyspiller som spilte aktivt mellom 1990 og 2011. Han spilte totalt 1156 NHL-kamper og fikk totalt 364 poeng. Han spilte mesteparten av karrieren sin for Detroit. Han vant fire Stanley Cup titler med klubben i 1997, 1998, 2002 og 2008. Internasjonalt ble han verdensmester med Canada i 2003 og han vant også VM-sølv i 2005. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Andy Najar

**Andy Ariel Najar Rodríguez** (født 16. mars 1993) er en honduransk fotballspiller som spiller for den amerikanske klubben Los Angeles FC. 

Han har tidligere spilt for den amerikanske klubben D.C. United. Han spilte for Honduras under sommer-OL 2012 i London. Han representerte også Honduras under fotball-VM i Brasil 2014.

## Meritter
**Klubb**
;Anderlecht
* Jupiler Pro League: 2012–13, 2013–14
* Belgisk Super Cup: 2013, 2014

**Individuelt**
* MLS Rookie of the Year: 2010

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Kirk Maltby

**Kirk Maltby** (født 22. desember 1972 i Guelph) er en pensjonert canadisk ishockeyspiller som spilte aktivt mellom 1989 og 2011. Han spilte 1 072 NHL-kamper og fikk totalt 260 poeng. Han spilte mesteparten av sin karriere for Detroit og han var en del av den såkalte grind line bestående av han Darren McCarty, Joe Kocur og Kris Draper. Han vant fire Stanley-Cup seiere og internasjonalt vant VM-sølv i 2005.
## Referanser


## Eksterne lenker
*
The Glenlivet distillery

**The Glenlivet distillery** er et destilleri nær Ballindalloch i Moray i Skottland som produserer Single malt-whisky. 

## Eksterne lenker
* 
* Official website
* The Glenlivet Guardians - Official members only website 
* Details on how to visit Glenlivet distillery 
* Proof66.com Aggregator of Liquor Ratings and Reviews
Jan Hagen

**Jan Hagen**  (født 5. mars 1947 i Oslo, død 11. mai 2014 i Horten) var en norsk musiker, forfatter og politisk aktivist.

Hagen vokste opp i Oslo, men var på begynnelsen av 1970-tallet sentral i alternativ-miljøet i Horten, og blant aktivistene som sto bak musikkgruppa Frosk og *Magasinfrosk* . Bladet ga han ut blant annet sammen med Alf Henriksen, og en av forfatterne som «debuterte» der var Lars Saabye Christensen. Frosk-miljøet i Horten favnet både skribentvirksomhet og musikalsk aktivitet, og hadde en del samarbeid med det anarkistiske Hjemsgate-miljøet i Oslo.

Senere sluttet Hagen seg til ml-bevegelsen, og var ble i 1975 medlem av AKP(m-l) og  jobbet som bryggearbeider i Oslo. Han satt i streikeledelsen under den store bryggearbeiderstreiken i 1977. På begynnelsen av 1980-tallet arbeidet han som partisekretær på AKP/RVs kontor.

Jan Hagen deltok på den første Hortensfestivalen alene med kassegitar (1975), og den siste med bandet «Fønix» (1979) hvor han skrev og framførte egne tekster (Bob Marley spilte der i 1978). I 2006-2007 startet  han bandet «Jan Hagen og bivirkningene» der musikken ble  bygget rundt hans tekster.

Han dro utenlands, og livnærte seg blant annet som gatemusikant rundt i Europa. En tid var han bosatt i Portugal (2001-2003).

Han markerte seg som forfatter. Han var medlem av Den norske forfatterforening fra 1992. Han ga ut bøkene : *Den lykkelige eier av et kompass* (1988), *Blue Master* (1990) og gjendiktningen *I fiendens leir* (1992). Han deltok også i en rekke  antologier.

## Referanser


## Kilder
* «En kunstnersjel. Jan Hagen (1947-2014) er død». Omtale i *Klassekampen* 16. mai 2014
* «Mange minnes Jan Hagen. Multikunstneren Jan Hagen er død». ''Gjengangeren'' 14. mai 2014
Semi-kursiv skrift

**Semi-kursiv skrift**  (, japansk: 行書 *gyōsho*, koreansk:  *haengseo*, vietnamesisk: *hành thư* 行書) er en kursiv skrivestil for kinesiske tegn. Ettersom den ikke er så avkortet som kursiv, vil de fleste som kan lese regelskrift også kunne lese semi-kursiv.

På engelsk kan den også kalles *running script* eller ved sitt kinesiske navn, *xíngshū*.

Skriften er utviklet fra kanselliskrift, og var i en lang periode etter at den ble utviklet i de første hundreår etter Kristus den mest brukte form for håndskrift.

Noen av de beste eksempler på semi-kursiv er arbeider av Wang Xizhi (321-379) fra det østlige Jin-dynastis tid, for eksempel *[[Orkidépaviljongens forord]]* .

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Dan Bull

**Dan Bull** eller **Daniel G.L.Bull** (født 27. mars 1986) er en britisk rapper.
Han skriver rap om for det meste videospill, men også om politikk. Sangene er ment å være humoristiske eller å ha en politisk effekt på samfunnet. Han har publisert tolv album hvorav åtte er i serien «Generation Gaming».

## Diskografi
* 2009: *Safe and Sound*
* 2012: *Face*
* 2012: *Present sharing is caring*
* 2012: *Generation Gaming*
* 2014: *Generation Gaming II*
* 2014: *The Garden*
* 2014: *Generation Gaming III*
* 2015: *Generation Gaming IV*
* 2015: *Generation Gaming V*
* 2015: *Generation Gaming VI*
* 2015: *Generation Gaming VII*
* 2015: *Generation Gaming VIII*
* 2016: *Generation gaming  X*
* 2016:  *The life of Pablo*

## Eksterne lenker
* 
*
Bandeja paisa

**Bandeja paisa**, også kjent som **bandeja de arriero**, **bandeja montañera** og **bandeja antioqueña**, er en tradisjonell colombiansk matrett, spesielt fra Antioquia, kaffelandskapet og deler av Valle del Cauca.

Retten består av en tallerken med ris, røde bønner, stekt kjøttdeig, svinesvor, chorizo, blodpudding, speilegg, arepa, stekt banan og avokado, og eventuelle andre ingredienser. Den serveres vanligvis på en stor, avlang tallerken eller brett. Bandeja paisa ses ofte på som Colombias uoffisielle nasjonalrett.

## Eksterne lenker
* Oppskrift på bandeja paisa hos Matoppskrift.no
* Oppskrift på bandja paisa hos Casa Cultural Colombiana
Gresskrift

**Gresskrift ** eller **konseptskrift** eller **kursivskrift** (, japansk:  *Sōsho*) er en av de fem hovedkategorier innen kinesisk kalligrafi. Navnet kommer fra den raske måte den utføres på. Det formodes at skrivestilen ble utviklet av Liu Desheng på Handynastiets tid og så ble utviklet av  Wang Xizhi og Wang Xianzhi, to kalligrafimestre under Jin-dynastiet.

Det finnes flere underkategorier av gress- eller konseptskrift, for eksempel *forrykt konseptskrift* (), som ikke lenger er leselig og ikke engang etterstreber leselighet. Men dette er heller en kunstform. 

## Litteratur
*The Art of Japanese Calligraphy, 1973, author Yujiro Nakata, publisher Weatherhill/Heibonsha, ISBN 0-8348-1013-1.
*Qiu Xigui: *Chinese Writing* (2000). Translation of 文字學概要 by Gilbert L. Mattos and Jerry Norman. Early China Special Monograph Series No. 4. Berkeley: The Society for the Study of Early China and the Institute of East Asian Studies, University of California, Berkeley. ISBN 1-55729-071-7.
Arepa

**Arepa** er et rundt, usyra brød av mais eller maismel som er en viktig del av kjøkkenet i Colombia, Panama og Venezuela. I Panama er det kjent som *[[tortilla]]* eller *changa*. Det spises daglig i Colombia og Venezuela, og serveres sammen med nesten hvilken som helst matrett. Arepaer serveres også som en egen rett, og er da ofte fylt med ost, kjøtt eller grønnsaker. Arepaer fins i en rekke ulike størrelser og med flere forskjellige ingredienser.

## Eksterne lenker
* 
* Oppskrift på arepaer hos Matoppskrift.no
Ricky Álvarez

**Ricardo Gabriel Álvarez** (født 12. april 1988 i Buenos Aires) er en argentinsk fotballspiller som spiller for Club Atlético Vélez Sársfield. Han har tidligere spilt for den argentinske klubben Vélez Sársfield. Han debuterte for Argentina den 2. september 2011 i en vennskapskamp mot Venezuela. Den 2. juni 2014 ble han tatt ut i den argentinske VM-troppen til fotball-VM i Brasil.

24. juni 2016 skrev han under en ny kontrakt med Sampdoria til 30. juni 2019.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Ghost Stories

***Ghost Stories*** er Coldplays sjette studioalbum. Albumet ble utgitt 16. mai 2014.

## Sporliste
#«Always in My Head»
#«Magic»
#«Ink»
#«True Love»
#«Midnight»
#«Another's Arms»
#«Oceans»
#«A Sky Full of Stars»
#«O»

## Personell
;Coldplay
*Chris Martin – vokal, piano
*Guy Berryman – bass
*Jonny Buckland – gitar 
*Will Champion – trommer 

;Andre medvirkende
*Timbaland – ekstra trommer (spor 4)
*Apple Martin – ekstra vokal (spor 9)
*Moses Martin – ekstra vokal (spor 9)
*Mabel Krichefski – ekstra vokal (spor 9)

## Eksterne lenker
*
Regelskrift

**Regelskrift** (, japansk: , *Kaisho*) er en av de fem hovedkategorier innen kinesisk kalligrafi. *Kaishu* blr utviklet fra Han-dynastiets normalstrift av Zhong Yao. 

Mest kjent er regelskriften til den berømte kalligrafen Wang Xizhi fra Jindynastiets tid. Skriften hadde sin blomstringstid under Tang-dynastiet. 

## Eksterne lenker
* 
* Kaishu - Formal/Regular Style
Lanseskrift

**Lanseskrift** () beskriver en kinesisk kalligrafi fra Qindynastiets tid, som ble benyttet til innskrifter på våpen, i særdeleshet på lanser. Det dreier seg om en av Qin-dynastiets «åtte skrivestiler» (), som fastlagt av keiseren, Qin Shihuang.

Det kinesiske ordet  ble benyttet om lanser av bambus eller tre.

## Qin-dynastiets «åtte skrivestiler» (oversikt)

*[[Shuowen jiezi]]* regner opp de følgende åtte skrivestiler:

*Stor seglskrift () 
*Liten seglskrift ()  
**Kefu*-skrift () (med utskårne tegn) 
*Insektsrift () 
**Moyin*-seglskrift () 
*Embedsskrift () 
*Lanseskrift () (for våpen)
**Lishu*-kanselliskrift () (Han-tidens kanselliskrift)
ADX Florence

**United States Penitentiary, Administrative Maximum Facility**, uoffisielt kjent som **ADX Florence**, er et amerikansk fengsel som ligger i et kommunefritt område ved Florence i Fremont County i Colorado.

Fengslet er drevet av Federal Bureau of Prisons, en avdeling under Justisdepartementet. ADX Florence har noen av USAs farligste kriminelle, som tilbringer 22-23 timer i sine eneceller, døgnet rundt. Uoffisielt er fengslet kjent som ADX Supermax Florence, «Supermax» eller «Alcatraz of the Rockies».

Fengslet ble etablert i 1994 og har plass til 490 innsatte. Institusjonen er registrert i det amerikanske fengselsvesens høyeste sikkerhetsklasse, Supermax. Fengslet ble spesielt utviklet som en reaksjon på flere sikkerhetssvikt i statlige fengsler, blant annet Marion-affæren, hvor to fengselsbetjenter ble knivdrept i Marion sikkerhetsfengsel i 1983.

Innsatte er kriminelle og terrordømte som anses for å være ekstremt farlige og en trussel for landets sikkerhet.

## Referanser


## Eksterne lenker
* bop.gov
* ADX Florence: A clean version of hell