Carrauntuohill

**Carrauntuohill**, eller offisielt **Carrauntoohil** (irsk: *Corrán Tuathail*, «Tuathals sigd»), er et fjell i grevskapet Kerry i Irland. Det er det høyeste fjellet på den irske øya, med sine 1038,6 meter over havet. Carrauntuohill er den sentrale toppen i fjellkjeden Macgillycuddy's Reeks på Iveraghhalvøya. Carrauntoohil består hovedsakelig av sandstein, og siste istid ga fjellet karakteristiske trekk som kløfter og noen dype botner og skarpe egger i dens østlige og nordøstlige landskap som er populære blant fjell- og vinterklatrere.

Som Irlands høyeste fjell er Carrauntoohil populær blant fjellvandrere, som oftest bestiger det via ruten Devil's Ladder («Djevelens stige»). Carrauntoohil er også klatret som en del av lengre fjellvandringsruter i MacGillycuddy's Reeks-området, blant annet den 15 kilometer lange «Coomloughra-hesteskoen» eller den 26 kilometer lange MacGillycuddy's Reeks Ridge Walk gjennom hele fjellkjeden. Carrauntoohil, og det meste av området er i privat eie og er ikke en del av noen irsk nasjonalpark. Det er imidlertid rimelig tilgang for allmennheten for rekreasjonsbruk.

## Geologi

Carrauntoohil er sammensatt av sandsteinspartikler av forskjellige størrelser som er samlet kjent som gammel rød sandstein. Gammel rød sandstein har en lilla-rødaktig farge (flekker av grønt på enkelte steder), og har praktisk talt ingen fossiler; den stammer fra devonperioden (410 til 350 millioner år siden) da Irland var i et tropisk regnskogklima. De sedimentære bergartene på Iveraghhalvøya er sammensatt av tre lag som er opptil 7 kilometer tykke.

Carrauntoohil ble senere utsatt for betydelig nedising under den siste istiden, resultatet av dette er dyp oppsprekking av fjellet, og omgivelsen av Carrauntoohil av U-formede daler, skarpe egger (som på en knivsegg) og dype botner.

## Geografi

Carrauntoohil er den sentrale toppen av fjellkjeden Macgillycuddy's Reeks, og har tre store fjellrygger. En smal steinete ås, eller skarp egg, i nord, kjent som Beenkeragh, består av toppen av The Bones (*Na Cnámha*) med 957 meter, og fører til Irlands nest høyeste topp, Beenkeragh (*Binn ​​Chaorach*) på 1008 meter. Ryggen vestover, kalt Caher Ridge, også en egg, fører til Irlands tredje høyeste topp, Caher på 1000 meter. En tredje og mye bredere navngitt, sørøstlig ås, eller utløper, fører ned til en kol hvor toppen av Devil's Ladder sitter (den klassiske adkomstveien for Carrauntoohil fra Hag's Glen), men stiger deretter opp igjen til Cnoc na Toinne 845 meter, hvorfra den lange østlige ryggdelen av MacGillycuddy's Reeks er tilgjengelig.

Carrauntoohil har utsikt over tre U-formede daler, som hver inneholder sine egne innsjøer. Øst for Carrauntoohil ligger Hag's Glen (irsk: *Com Caillí*), i vest ligger Coomloughra (irsk: *Chom Luachra*), og i sør er Curragh More (irsk: *Currach Mór*).

Carrauntoohil har en dyp botn (en halvsirkelformet og gryteformet forsenkning), kjent som Eagle's Nest, på dens nordøstlige side, som er tilgjengelig fra Hag's Glen, og stiger opp gjennom tre nivåer. På toppen, det tredje nivået, er Lough Cummeenoughter, Irlands høyeste innsjø. Eagle's Nest gir utsikt over slukene (engelsk: *gully*, landform skapt av rennende vann) på Carrauntoohils nord-østlige side med de beskrivende navnen Curved Gully, Central Gully, og Brother O'Shea's Gully. Noen ganger brukes begrepet Eagle's Nest for å referere til den lille steinen Mountain Rescue Hut som ligger på første nivå av botn eller kløft, der Heavenly Gates-nedstigningen møter kløften Eagle's Nest.

Carrauntoohil er det høyeste fjellet i Irland på alle klassifiseringsskalaer. Det er det 133. høyeste fjellet, og det fjerde mest framtredende fjellet i Storbritannia og Irland, på Simms-klassifiseringen. Carrauntoohil blir av Scottish Mountaineering Club (SMC) sett på som en av 34 *furths* (utenfor Skottland), som er definert som fjell over 914,4 meter i høyde og oppfyller SMC-kriteriene for en *[[munro]]* (det vil si «tilstrekkelig separasjon/adskilt»), og som er utenfor (eller *furth*) av Skottland; dette er grunnen til at Carrauntoohil også blir referert til som en av de tretten irske munroer.

Carrauntoohils større fremtredende plass kvalifiserer den til å møte P600-klassifiseringen og Marilyn-klassifiseringen til Storbritannia og Irland. Carrauntoohil er det høyeste fjellet i MountainViews Online Database, de 100 høyeste fjellene i Irland.

## Fjelltoppen

På 1950-tallet ble det reist et trekors på toppen, en privateid av lokalsamfunnet. I 1976 ble trekorset erstattet av et 5 meter høyt stålkors. I 2014 ble korset kappet ned av ukjente personer i protest mot den katolske kirke,men det ble gjenreist kort tid etter.

På grunn av farene ved de bratte nordøstlige og østlige sidene til Carrauntoohil, har redningstjenesten Kerry Mountain Rescue Team (KMRT) plassert et fareskilt på toppen, og spesielt over Howling Ridge-sektoren (ryggen mellom nord-øst- og østsiden). ), hvis innledende seksjon kan forveksles med en nedstigningsrute for fjellvandrere.

## Navngivning

Carrauntoohil er den vanligste og offisielle skrivemåten av navnet, og er den eneste versjonen som er i bruk av Ordnance Survey Ireland, Placenames Database of Ireland, og av den irske akademikeren Paul Tempan, kompilatoren av databasen *Irish Hill and Mountain Names* database (2010). Carrauntoohill har også blitt brukt tidligere, for eksempel av den irske historikeren Patrick Weston Joyce i 1870. Andre mindre vanlige stavevarianter er blant annet Carrantoohil, Carrantouhil, Carrauntouhil og Carrantuohill; som alle er anglifiseringer med samme irskspråklige navn.

Paul Tempans *Irish Hill and Mountain Names* bemerker at Carrauntoohils irske navn «er innhyllet i usikkerhet», og at «I motsetning til noen mindre topper, som Mangerton eller Croagh Patrick, er det ikke nevnt i noen bevarte tidlige irske tekster». Det offisielle irske navnet er *Corrán Tuathail*, som Tempan bemerker er tolket som «Tuathals sigd», Túathal er et historisk mannsnavn Patrick Weston Joyce tolket det tidligere som «invertert sigd», oversatt fra det irske språkbegrepet *tuathail* som betyr venstrehendt, men ifølge Patrick Weston Joyce, «blir brukt på alt omvendt fra sin rette retning». Fra enda et annet perspektiv, en av de tidligste skrevne beretningene om fjellet av Isaac Weld i 1812, kaller det *Gheraun-Tuel*, og Samuel Lewiss *Topographical Dictionary of Ireland* (1837) kaller det *Garran Tual*; således antyder atdet første elementet var *géarán* («klo») – som finnes i navnene på andre fjell i grevskapet Kerry – og at det tidligere navnet *kan* ha vært *Géarán Tuathail* («Tuathals klo»).

## Eierskap

Klatreren og forfatteren Jim Ryan bemerket i sin bok *Carrauntoohil and MacGillycuddy's Reeks* fra 2006 at selve fjellet Carrauntoohil, sammen med det meste av Hag's Glen, er i privat eie. Selv eierskapet holdes av fire familier: Donal Doona, John O'Shea, John B. Doona og James Sullivan. Deres oldefedre kjøpte landet fra Irish Land Commission, «betalte ensum av elleve shilling og to pence (70 €cent i dagens penger), to ganger i året i mange tiår». Ryans bok berømmet eierne for å ha gitt almen tilgang årenes løp, til tross for at gårdene deres har fått slitasjer.

En statsstøttet rapport om tilgang for området i desember 2013 med tittelen *MacGillycuddy Reeks Mountain Access Development Assessment* (også kalt *Mountain Access Project*, eller MAP), kartla det komplekse nettverket av eierskap. I motsetning til mange andre nasjonale fjellkjeder, er ikke MacGillycuddy's Reeks en del av en nasjonalpark eller styrt av en stiftelse, og er i stedet helt og holdent privateid.

Situasjonen med privat eierskap har skapt bekymring i lys av den materielle økningen i besøkende til Carrauntoohil (og rekkevidden generelt), og erosjonen og mangelen på infrastruktur som andre statseide områder har vært i stand til å håndtere. I 2019 rapporterte avisen *Irish Times* at MacGillycuddy Reeks Mountain Access Forum, en mangfoldig gruppe bestående av grunneiere, kommersielle brukere og offentlige turgrupper som ble opprettet i 2014 med mål om å «beskytte, administrere og bærekraftig utvikle fjellkjeden MacGillycuddy's Reeks, samtidig som man kan stanse og reverserte den åpenbare og forverrede erosjonen av fjellstien», hadde oppnådd en viss suksess med å opprette nye stier i Hag's Glens ankomst til Carrauntoohil. Likevel undret imidlertid avisen *Irish Times* på om: «Burde fjellet være en nasjonalpark?»

## Referanser


## Litteratur
* Dillon, Paddy (1993): *The Mountains of Ireland: A Guide to Walking the Summits*. Cicerone. ISBN 978-1852841102.
* Fairbairn, Helen (2014): *Ireland's Best Walks: A Walking Guide*. Collins Press. ISBN 978-1848892118.
* Kelly, Piaras (2016): *MacGillycuddy's Reeks – Winter Climbs*. Piaras Kelly. ISBN 978-1-5262-0666-4.
* Ryan, Jim (2006): *Carrauntoohil and MacGillycuddy's Reeks: A Walking Guide to Ireland's Highest Mountains*. Collins Press. ISBN 978-1905172337.
* Stewart, Simon (2013): *A Guide to Ireland's Mountain Summits: The Vandeleur-Lynams & the Arderins*. Collins Books. ISBN 978-1-84889-164-7.

## Eksterne lenker
* 
*Carrauntoohil, *MountainViews*
*Database of British and Irish Hills, den største databasen fjell på de britiske øyer og Irland (DoBIH)
*Hill Bagging UK & Ireland, søkbart grensesnitt DoBIH