open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Pavel Akselrod

**Pavel Borisovitsj Akselrod** (russisk:  Па́вел Бори́сович Аксельро́д, egentlig **Pinkhos Borukh** /  Пи́нхус Бо́рух, født 25. august 1850 i Potsjep i guvernementet Tsjernigov i Russland; død 16. april 1928 i Berlin) var en russisk sosialist og politiker.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Borukh/Akselrod ble født i en gammel småby som nå legger i Brjansk oblast, og vokste opp i Sjklov og i Mogilev, begge i det senere Belarus. Han var sønn av en jødisk vertshuseier.

### Politisk engasjement
Akselrod var narodnik, en tilhenger av en praktisert førmarxistisk russisk sosialisme. Da denne bevegelsen slo feil, måtte i Akselrod flykte fra landet i 1874. Han ble etterhvert melkeprodusent i Sveits, og opprettet et mellomstort firma, utviklet en egen type «Buttermilch» (kjernemelk) og begynte også med produksjon av kefir. Han giftet seg med Nadjesjda Ivanovna Kaminer, og de fikk tre barn. Deres hjem stod alltid åpen for russere i eksil.

I sitt eksil ble han kjent med den tyske arbeiderbevegelse, og kom til at noe av det han så hadde overføringsverdi til russiske sosiale forhold. Sammen med Plekhanov og andre grunnla han i Genève i 1883 gruppen «Arbeidets frigjøring» (Освобождение труда), og med dette var det russiske sosialdemokrati blitt til. Men allerede på en partikongress i 1903 i London ble bevegelsen splittet i de mer radikale (kalt bolsjeviki fordi de var i flertall ved avstemningen) og de mer taktisk orienterte mensjeviki, som var beredt til taktisk betingede tilpasninger til den tsaristiske orden.

Etter februarrevolusjonen i 1917 kom Akselrod tilbake til Russland. Da hadde allerede en del mensjeviker trådt inn i Kerenskijs provisoriske regjering, som støttet krigspolitikken - dette var under første verdenskrig. Nå prøvde Akselrod å f ågjennomslag for sine synspunkter (både overfor andre mensjeviker, og med brodd mot Lenin, som også var kommet tilbake fra utenrikseksil). Særlig maktpåliggende var det for ham å få til en fredsavtale med sentralmaktene, noe den provisoriske regjering ikke ville.

Men da bolsjevikene styrtet den provisoriske regjering (oktoberrevolusjonen, som Akselrod kalte «en historisk forbrytelse uten sidestykke i moderne historie») ble Akselrod igjen nødt til å flykte fra Russland. Han reiste rundt i utlandet og mante sosialister der til motstand mot bolsjevikene.

## Verker
* *Die russische Revolution und die sozialistische Internationale / aus dem literarischen Nachlass von Paul Axelrod*. K. Zwing, Jena 1932.

## Litteratur
* Abraham Ascher: *Pavel Axelrod and the development of Menshevism*.  Harvard University Press, Cambridge 1972. ISBN 0-674-65905-8
* Lambert M. Surhone: *Pavel Axelrod*, Betascript Publishing, 2011, 18 s. ISBN 978-6135016628
* Paul E Richardson: *The Best of Russian Life (Vol. 2): Biographies, Russian Information Services*, 2012, ISBN 978-1880100738
* Henryk Sienkiewicz: *Polonais et Russes en Suisse, La nation polonaise*, 1915

## Referanser


## Eksterne lenker
* Pavel Axelrod Biography
* Axelrod, Pavel (1850-1928)
Filosofiåret 1905

**Filosofiåret 1905** er en oversikt over hendelser, utgivelser og personer med tilknytning til filosofi i 1905.

## Hendelser

## Publiseringer

## Fødsler

## Dødsfall

## Bildegalleri

Debendranath Tagore.jpg|Debendranath Tagore(1817–1905)
Adolf Bastian2.jpg|Adolf Bastian(1826–1905)
Muhammad Abduh.jpg|Muhammad Abduh(1849–1905)
Raymond Aron (1966) by Erling Mandelmann.jpg|Raymond Aron(1905–1983)
Emmanuel mounier 1905–1950.jpg|Emmanuel Mounier(1905–1950)
Jean-Paul Sartre FP.JPG|Jean-Paul Sartre(1905–1980)
Piet_Hein_and_H.C._Andersen_(cropped).jpg|Piet Hein(1905–1996)
FOTO AMERIO CHIARA.jpg|Romano Amerio(1905–1997)
Viktor Frankl2.jpg|Viktor Frankl(1905–1997)


## Referanser
Aleksandr Martinov

**Aleksandr Martynov** (russisk: Александр Самойлович Мартынов; også **Aleksandr Samoilovich Pikker** (Пиккер) , født 24. desember 1865 i Pinsk i Tsarrussland, død 5. juni 1935 i Moskva) var en mensjevik før de russiske revolusjoner i 1917, og så i noen få år etterpå en kritiker av sovjetregjeringens teori om  den permanente revolusjon (1923).

I 1884 var han medlem av *[[Narodnaja volja]]* («Folkeviljen»). årene 1901-2 skrev han for  *Rabotsjeje djelo*, tidsskriftet til økonomifraksjonen innen det russiske sosialdemokratiske arbeiderparti, med artikler som ble skarpt kritisert av Lenin i «Hva må gjøres?»

Han ble medlem av kommunistpartiet i 1923 og opponerte mot «venstreopposisjonen». Han var hovedarkitekten bak «fireklasseblokken».

Martinov gikk inn for tostadieteorien, at et kapitalistisk styre måtte fullt utfolde seg og utløpe mye av sin tid før sosialismen og deretter kommunismen ville være mulig.

## Litteratur
* Sotsial'demokraticheskiia pobiedy i burzhuezno-demokraticheskie. (pseud. [Aleksandr Samoilovich Pikker.]) 1904 
* Передовые И Отсталые. (pseud. [Aleksandr Samoilovich Pikker.]) 1905. 
* Peredovye i otstalye. (pseud. [Aleksandr Samoilovich Pikker.]) 1905.
* Мы И Они Лицом К Деревне. (pseud. [Aleksandr Samoilovich Pikker.]) 1925

## Noter


## Referanser


## Eksterne lenker
* Encyclopedia of Marxism - MIA
Daniel O’Shea

**Daniel Patrick O'Shea** (født 15. juni 1945 i Ajax i Ontario), canadisk ishockeyspiller som deltok i de olympiske vinterleker 1968 i Grenoble.
 
O'Shea vant en olympisk bronsemedalje i ishockey i vinter-OL 1968 i Grenoble. Han var med på det canadiske laget som kom på tredjeplass i turneringen bak Sovjetunionen og Tsjekkoslovakia.

Det var åtte lag som deltok, det ble spilt en enkeltserie der alle lagene møttes en gang. Sovjetunionen vant serien med tolv poeng foran Tsjekkoslovakia med elleve poeng. Canada vant fem kamper og tapte to og ble nummer tre med ti poeng. Turneringen var også det 35. verdensmesterskapet i ishockey. O'Shea var forward og spilte sju kamper og scoret tre mål i OL-turneringen.

## OL-medaljer
* 1968  Grenoble -  Bronse i ishockey  Canada

## VM-medaljer
* 1967  Wien -  Bronse i ishockey 
* 1968  Grenoble -  Bronse i ishockey 

## Referanser

## Eksterne lenker
*
Southside Spinners

**Southside Spinners** var et nederlandsk samarbeidsprosjekt med dj-ene Marco Verkuylen (alias Marco V), Benjamin Kuyten (alias Benjamin Bates), Jesse og Thomas Hagenbeek.
Den eneste låta Southside Spinners ga ut var trance-låta Luvstruck, som ble en hit på begynnelsen av 2000-tallet. Blant annet fremførte de den på det britiske tv-programmet *[[Top of the Pops]]*. Luvstruck har i ettertid blitt mikset og utgitt av en rekke artister.

## Diskografi

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Skrivepensel

**Skrivepensel** (, jap. , *fude*, koreansk , *but*) er det viktigste hjelpemiddel i kinesisk kalligrafi og malerkunst. Sammen med papir, tusjstang og rivstein regnes den som en av studerkammerets fire skatter. 

## Historie
Den eldste kjente intakte kalligrafipensel ble funnet i 1954, i gravkammeret til en borger i staten Chu i de stridende staters tid (475-221 f.Kr.), i det arkeologiske utgravningsfeltet *Zuo Gong Shan 15* nær Changsha (長沙). Denne tidlige versjon av skrivepenselen hadde et grep av tre med en bambustube som holdt på penselhårene. 

Kinesisk legende vil (med urette) at det var general Meng Tian fra Qin-dynastiet som oppfant skrivepenselen. Men penselen var med sikkerhet eldre (også eldre enn det ovennevnte arkeologiske funnet), for spor av bruk av slike pensler er blitt funnet på jade fra Shang-tiden, og det er også de forskere som mener å se dem som mønster for orakelbeininskripsjonene.

## Beskrivelse
Den kinesiske skrivepenselen er vesentlig mer elastisk enn de vestlige malerpensler. Den har en elastisk kjerne, de fineste av hår fra sibirflodilder (utbredt også i Kina), omsluttet av lengre hår fra geit eller hare. Slik smalner den til en hårfin spiss som finner sin form raskt igjen etter at penselen løftes fra papiret. 

Også holdningen er annerledes enn ved vestlig malerkunst. Man holder grepet (som oftest er av bambus) loddrett over papiret eller lerretet, som alltid ligger flatt på bordet. Man beveger verken fingre eller håndledd; slik avgjøres strøkene av hvordan man styrer skulderledd og albue. Tusjlinjene moduleres ved at man trykker ned eller hever penselen.

## Typer
Penslene kan variere kraftig i størrelse, tekstur, materiale og pris.
* **Grep**: Vanligvis av bambus, men eksotiske pensler kan ha skaft av gull, sølv, jade, elfenbein, rødt sandeltre eller bānzhú-bambus.
* **Hår**: Normalt er håret fra geit, sibirflodilder (黄鼠狼 *huángshǔláng*, Yellow-rat-wolf), gris, mus, bøffel, gråulv eller hare, men mer eksotiske valg er fra tiger, fugl, hjort eller menneskehår (det ble sagt at hårene fra småbarns første hårstuss var særlig lykkebringende for den som satt til keiserlig embedsmannseksamen.
* **Hårtekstur**: Myke (軟毫 *ruǎnháo*), blandede (兼毫 *jiānháo*) eller harde (硬毫 *yìngháo*) hår. Her kan valget avhengig av kalligrafistilspreferanse.
* ** Hårstørrelse**: Her klassifiseres vanligvis i stor (大楷 *dàkǎi*), medium (中楷 *zhōngkǎi*) og liten (小楷 *xiǎokǎi*); for det meste brukes medium til vanlig kalligrafi. De minste penslene benyttes til de aller minste størrelser og for å utforme designet for segl.

De penslene som nå anses som de beste produseres i Shanlian i distriktet Nanxun i byprefekturet Huzhou i provinsen Zhejiang.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Lesja naturminne

**Lesja naturminne** er en fredet einer som står på eiendommen Lesja øst i Eidsvoll kommune, like ved oppkjørselen til Gullverksveien 331. Eineren ble fredet 12. juni 1959.

## Referanser
Bokklubb

**Bokklubb** er en virksomhet som periodisk distribuerer bøker etter løpende opsjonsavtale med sluttkunder som har medlemskap i klubben. Bokklubb benyttes også ofte som navn på bokserier som utgis gjennom abonnementsordning, men uten å være organisert som eget selskap eller egen virksomhet innen et forlag. 

Bokklubber har gjerne en rabatt sammenlignet med bokpris i bokhandler, hvor medlemmer får tilsendt ofte med et fast tidsintervall som sendes dersom den ikke avbestilles. 

Bokklubber har i 2012 en totalomsetning på 543 millioner kroner (10% av innenlands bokmarked), etter et fall fra toppåret i 2003 da omsetningen var 1,3 milliarder og 25% av innenlands bokmarked

## Norske bokklubber
* De norske Bokklubbene  (Eid 48,5% av Gyldendal og 48,5% av Aschehoug)
* Bokklubben Nye Bøker
* Bokklubben Barn. Norges eldste bokklubb og startet først i 1972 
* Hegnar Medias Bokklubb
* Bokklubben Lydbøker
* Tanum Lydbok

## Referanser


## Eksterne lenker
* Bokklubb; fra Bibliotekarstudentens nettleksikon om litteratur og medier (pdf-fil)
Rana kommunale kino

**Rana kommunale kino**, også kalt **Kinoteateret**, er en kommunal kino i Mo i Rana på Helgeland i Nordland. Kinoen har sin adresse i Rådhusplassen 2, og ble åpnet den 1. desember 1973.

## Eksterne lenker
* hjemmeside
Svangerud naturminne

**Svangerud naturminne** er en fredet ask som står nord på eiendommen Svangerudlia, gnr. 83 bnr. 11 i Eidsvoll kommune. Treet ble fredet 12. juni 1959.

## Referanser
Vilberg naturminne

**Vilberg naturminne** er en fredet ask som står rett innenfor tomtegrensa til Lars Tønsagers veg nr. 7, gnr. 17 bnr. 212, sentralt i Eidsvoll kommune. Treet ble fredet 23. juni 1957.

## Referanser
Storelva (Sjøtun i Tromsø)

**Storelva** er ei elv på Kvaløya i Tromsø kommune i Troms. Den er rundt  lang ( regnet fra øverste kilde), og har et nedbørfelt på .

Elva ligger på halvøya mellom Malangen og Kattfjorden. Den dannes ved samløpet mellom Fjellelva, som kommer fra Sandhaugvatnan sørvest i nedbørfeltet, og Tverrelva fra Finnkollvatnet i øst. Elva renner gjennom Sørfjorddalen, hvor den møter Greipstadelva og Gammelflatelva, som begge kommer inn fra vest. Elva munner ut innerst i Sørfjorden, en arm av Kattfjorden. Fylkesvei 862 krysser elva et stykke før munningen.

## Referanser
Hail Grenada

**«Hail Grenada»** er Grenadas nasjonalsang. Den har tekst av Irva Baptiste og musikk av Louis Masanto. Nasjonalsangen ble innført i 1974.

## Referanser
Dear Land of Guyana, of Rivers and Plains

**«Dear Land of Guyana, of Rivers and Plains»** er Guyanas nasjonalsang. Den har tekst av Archibald Luker og musikk av Robert Potter. Nasjonalsangen ble innført i 1966.

## Referanser
«Motherland»

**«Motherland»** er nasjonalsang i det britiske oversjøiske territoriet Montserrat. Sangen er ved Howard Fergus og George Irish. Den ble antatt i 2013.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Noteark
O Land of Beauty!

**«O Land of Beauty!»** er nasjonalsang i Saint Kitts og Nevis. Tekst og toner er av Kenrick Georges. Den ble antatt 19. september 1983.

## Referanser
Sons and Daughters of Saint Lucia

**«Sons and Daughters of Saint Lucia»** er nasjonalsang i Saint Lucia. Den har tekst av Charles Jesse og musikk av Leton Thomas. Nasjonalsangen ble innført i 1967.

## Referanser


## Eksterne lenker
*  Protocol for the National Anthem of Saint Lucia
* The Designers (Saint Lucia National Symbols)
Elstad (Eidsvoll) naturminne

**Elstad (Eidsvoll) naturminne** er en fredet ask som står i utkanten av tunet på gården Vestre Elstad, gnr. 14 bnr. 3 i Eidsvoll kommune. 

Treet ble fredet 17. februar 1958.

## Referanser
Meng Tian

**Meng Tian** (kinesisk: 蒙恬, død 210&nbsp;f.Kr.) var en framgangsrik kinesisk general under Qindynastiet som hadde ansvar for byggingen av Den kinesiske mur.

Mot slutten av de stridende staters tid deltok Meng Tian i krigen som førte til at riket Qin i år 221&nbsp;f.Kr. seiret og Qindynastiet ble til. Etter seieren ledet Meng Tian arbeidet med å sammenkoble de allerede bestående murer fra de tidligere stater til en lang mur, noe som ble utgangspunktet for den store kinesiske mur. Til sin hjelp hadde Meng Tian en arbeidsstyrke på totalt 300.000 mann bestående av soldater, fanger og ansatte. Meng Tians største militære bedrift var da han i år 214&nbsp;f.Kr. drev bort det truende nordlige nomadefolket Xiongnu.

Meng Tian bygde også en rekke veier for å sammenknytte de tidigere erobrede rikene; særlig viktig ble den store nord-sørlige landsvei fra Qindynastiets hovedstad Xianyang 咸阳 (Xi'an) nordover ut over Ordosplatået, over Gulelven og frem til Jiuyuan. Veien har stått seg, og det finnes fortsatt en hovedvei som følger nesten samme trasé.

Da Qingdynastiets første keiser Qin Shi Huangdi døde i 210&nbsp;f.Kr. ble Meng Tian (sammen med tronarvingen prins Fusu) beordret til å begå selvmord som en del i konspirasjonen for å innsette Ying Huhai som keisere.

Men Tians biografi finnes i det antikke historieverket *[[Shiji]]*.

Kinesiske legender vil at det var Meng Tian som oppfant den kinesiske skrivepenselen. Men den er med sikkerhet en eldre oppfinnelse.

## Referanser
«Saint Vincent, Land So Beautiful»

**«Saint Vincent, Land so beautiful»** er nasjonalsang i Saint Vincent og Grenadinene. Den har tekst av Phyllis Punet og musikk av Joel Miguel. Nasjonalsangen ble innført i 1967.

## Referanser
Léopold Anoul

**Léopold Anoul** (født  19. august 1922 i Liège, død 11. februar 1990), med kallenavnet **Pol Anoul**, var en belgisk fotballspiller. Som klubbspiller spilte han for Royal FC Liegeois (1942-1957) og Standard Liège (1957-60). Mellom 1947 og 1950 fikk Anoul 48 landskamper og 20 mål for , inkludert 3 mål i VM i 1954. Han scoret også mål i kvalifiseringen til VM i 1954.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Forged From The Love of Liberty

**«Forged from the Love of Liberty»** er nasjonalsang i Trinidad og Tobago. Den har tekst av og musikk av Patrick S. Castagne. Castagne tok utgangspunkt i sangen han laget til Den vestindiske føderasjonen da han laget Trinidad og Tobagos nasjonalsang.

## Referanser
God zij met ons Suriname

**«God zij met ons Suriname»** er nasjonalsang i Surinam. Den har tekst av Cornelis Hoekstra fra 1893 og musikk av Johannes Corstianus de Puy fra 1876. Første vers har nederlandsk tekst, andre vers er på sranantongo.

## Tekst
:God zij met ons Suriname.
:Hij verheff' ons heerlijk land.
:Hoe wij hier ook samen kwamen,
:aan zijn grond zijn wij verpand.
:Werkend houden w'in gedachten
:recht en waarheid maken vrij.
:Al wat goed is te betrachten
:dat geeft aan ons land waardij.

:Opo kondre man oen opo
:Sranan gron e kari oen.
:Wans ope tata komopo
:wi mu seti kondre boen.
:Stre def' stre, wi no sa frede
:Gado de wi fesi man.
:Heri libi te na dede,
:wi sa feti gi Sranan.

## Referanser
God Bless Anguilla

**«God Bless Anguilla»** er nasjonalsang i det britiske oversjøiske territoriet Anguilla. «God Save the Queen» er offisiell nasjonalhymne. «God Bless Anguilla» ble til i 1981. Alex Richardson står for både tekst og musikk. 

## Referanser
Aruba Dushi Tera

**«Aruba Dushi Tera»** er Arubas nasjonalsang. Det er en vals komponert av Rufo Wever og med tekst av Juan Lampe. Den ble innført i 1986.

## Referanser
In Plenty and In Time of Need

**«In Plenty and In Time of Need»** er Barbados' nasjonalsang, innført i 1966. Den er komponert av C. Van Roland Edwards, omarrangert av Prince Cave og har tekst forfattet av Irving Burgie.

## Referanser
Beloved Isle Cayman

**«Beloved Isle Cayman»** er uoffisiell nasjonalsang i det britiske oversjøiske territoriet Caymanøyene. God save the Queen er offisiell nasjonalhymne. «Beloved Isle Cayman» ble til i 1930, med tekst og tone av Leila Ross-Shier. Den ble offisielt innført i 1993.

## Referanser
Tretjernmyra naturreservat

**Tretjernmyra naturreservat** ligger sørøst i Eidsvoll kommune i et skogområde med mye myr, nær grensa til Nes kommune. Tretjernmyra er en konsentrisk oppbygd nedbørsmyr, med det høyeste partiet nær midten av myra. Fra det høyeste punktet er det tydelig helling i alle retninger men minst mot øst. 

Formålet med fredningen er å bevare en mindre nedbørsmyr med konsentrisk oppbygging.

## Referanser
Closer

***Closer*** er en romantisk dramafilm fra 2004, skrevet av Patrick Marber, basert på hans prisbelønte stykke med samme navn. Filmen ble produsert og regissert av Mike Nichols og har Julia Roberts, Jude Law, Natalie Portman og Clive Owen i hovedrollene. Filmen, som stykket er basert på, har blitt sett av noen som en moderne og tragisk versjon av Mozarts opera *[[Così fan tutte]]*, med referanser til operaen i både handlingen og lydsporet. Filmen ble belønnet med en rekke priser og nominasjoner, blant annet Oscar-nominasjoner og Golden Globe-priser til både Portman og Owen for sine skildringer i birollene.

## Medvirkende
* Julia Roberts som Anna Cameron
* Jude Law som Dan Woolf
* Natalie Portman som Alice Ayres / Jane Jones
* Clive Owen som Larry Gray
* Nick Hobbs som Taxi-sjåfør
* Colin Stinton som offiser

## Referanser


## Eksterne lenker

* 
*
Himno di Kòrsou

**«Himno di Kòrsou»** er nasjonalsang i Curaçao. Den ble innført i 1978. Teksten ble forfattet av broder Radulphus i 1898, mens musikken er komponert av Candidus Nouwens. Teksten er på papiamento.

## Tekst
:Lanta nos bos ban kanta
:grandesa di Kòrsou;
:Kòrsou, isla chikitu,
:baranka den laman!

:Kòrsou, nos ta stima bo
:ariba tur nashon.
:Bo gloria nos ta kanta
:di henter nos kurason.

:Nos pueblo tin su lucha,
:ma semper nos tin fe
:di logra den tur tempu
:viktoria ku trabou!

:Ban duna di nos parti
:p'e isla prosperá.
:Laga nos uni forsa
:p'asina triumfá.

:Nos patria nos ta demonstrá
:onor i lealdat,
:meskos na e bandera
:union di nos nashon.

:Nos bida lo ta poko
:pa duna nos pais,
:luchando uní pa libertat,
:amor i komprenshon.

:I ora nos ta leu fo'i kas
:nos tur ta rekordá
:Kòrsou, su solo i playanan,
:orguyo di nos tur.

:Laga nos gloria Kreador
:tur tempu i sin fin,
:k'El a hasi nos digno
:di ta yu di Kòrsou!

## Referanser
O Sweet Saint Martin’s Land

**«O Sweet Saint Martin's Land»** er nasjonalsang i Sint Maarten. Den ble til i 1958 og har tekst og musikk av Gerard Kemps. Sangen er felles for Sint Maarten og Saint-Martin, de to delene av øya Saint Martin.

## Referanser
Karl Schiller

**Karl August Fritz Schiller** (født 24. april 1911 i Breslau, død 26. desember 1994 i Hamburg) var en tysk vitenskapsmann og politiker (SPD). Han var fra 1966 til 1972 Tysklands næringsminister og fra 1971 til 1972 landets finansminister. 

## Utdannelse og akademisk karriere
Karl Schiller tok abitur (videregående skole) i Kiel. Han studerte sosialøkonomi, sosiologi og jus i Kiel, Frankfurt am Main og Berlin og tok i 1935 en sosialøkonomisk doktorgrad i Heidelberg. Schiller ble professor ved universitetet i Hamburg i 1947 og rektor samme sted fra 1956 til 1958.

## Politisk virke
Schiller ble i 1937 medlem av NSDAP. Medlemskapet var en forutsetning for å kunne arbeide som dosent ved universitetet i Kiel. Han deltok fra 1941 til 1945 som soldat og etterhvert offiser under den andre verdenskrigen. Han var plassert i hærens østlige etterretningsenhet og ble etterhvert tildelt Jernkorset klasse 2.

Karl Schiller ble i 1946 medlem av SPD og av partiets presidium fra 1966 til 1972. Han hadde stor innflytelse på Godesberg-programmet som ble vedtatt på SPDs partikongress i Bad Godesberg i 1959. Programmet innebar at partiet gikk fra planøkonomi til sosial markedsøkonomi. Schiller ble kjent for utsagnet «Så mye konkurranse som mulig, så mye planlegging som nødvendig» (tysk: «so viel Wettbewerb wie möglich, so viel Planung wie nötig»).

I perioden 1953 til 1958 var Schiller nærings- og transportminister i Hamburgs delstatsregjering under Max Brauer og fra 1961 til 1965 næringsminister i Berlins delstatsregjering under Willy Brandt.

Under den første storkoalisjon (regjeringen Kiesinger) ble Schiller næringsminister. Han arbeidet der så godt sammen med den konservative Franz Josef Strauss at de to ble kalt *Plisch und Plum*, etter to viltre hunder i en 1800-talls tegneserie av Wilhelm Busch.

I 1967 tok Schiller initiativ til den såkalte stabilitets- og vekstloven i Tyskland. Loven gjennomførte makroøkonomisk regulering (tysk:*Globalsteuerung*) av økonomisk etterspørsel gjennom økonomisk politikk og pengepolitikk. Schiller var også initiativtaker til en samhandlingspolitikk (tysk: *Konzertierten Aktion*) mellom partene i arbeidslivet og regjeringen for å unngå tilbakeslag i økonomien.

Etter uenighet innad i regjeringen Brandt trådte Schiller tilbake som finansminister. Han stilte senere samme år sin plass i SPDs presidium til disposisjon og meldte seg dessuten ut av partiet. I valgkampen samme år støttet han CDUs kanslerkandidat Ludwig Erhard, men ble selv aldri medlem av CDU. Han meldte seg siden inn igjen i SPD. 

## Se også
* Keynesianisme

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*  Biografiske data i kronologi på internettsiden til Tysklands historiske museum
4. divisjon fotball for menn 2014

**[[4. divisjon fotball for menn]] 2014** er det femte nivået i norsk fotball 2014.

## Avdelingene

### [[Østfold Fotballkrets]]

### [[Akershus Fotballkrets]]

### [[Oslo Fotballkrets]] I

### [[Oslo Fotballkrets]] II

### [[Oslo Fotballkrets]] III

### [[Indre Østland Fotballkrets]] I

### [[Indre Østland Fotballkrets]] II

### [[Indre Østland Fotballkrets]] III

### [[Buskerud Fotballkrets]]

### [[Vestfold Fotballkrets]]

### [[Telemark Fotballkrets]]

### [[Agder Fotballkrets]]

### [[Rogaland Fotballkrets]] I

### [[Rogaland Fotballkrets]] II

### [[Rogaland Fotballkrets]] III

### [[Hordaland Fotballkrets]] I

### [[Hordaland Fotballkrets]] II

### [[Sogn og Fjordane Fotballkrets]]

### [[Sunnmøre Fotballkrets]]

### [[Nordmøre og Romsdal Fotballkrets]]

### [[Trøndelag Fotballkrets]] I

### [[Trøndelag Fotballkrets]] II

### [[Nordland Fotballkrets]]

### [[Hålogaland Fotballkrets]]

### [[Troms Fotballkrets]]

### [[Finnmark Fotballkrets]]

## Referanser
Terningbekk (Oslo)

**Terningbekk** (1–3; ingen partallsadresser) er en gate på Skillebekk i bydel Frogner i Oslo. Den går fra Framnesveien, krysser Niels Juels gate på skrå og fortsetter til den ender i Gabels gate.

Gaten fikk navn i 1896 etter Terningbekken eller Skarpsnobekken, som renner ut i Frognerkilen i nærheten. Navnet Terningbekken ble også i sin tid brukt om en husmannsplass under Frogner hovedgård på oversiden av Drammensveien. Videre har navnet Terningebækken blitt brukt om et hus som ble tegnet av Christian H. Grosch og oppført ved Drammensveien 82 i 1830-årene. Dette er senere flyttet og gjenoppført som direktørbolig for Norsk Folkemuseum.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Viktor Blinov

**Viktor Nikolajevitsj Blinov** (russisk: Виктор Николаевич Блинов; født 1. september 1945 i Omsk, død 9. juli 1968 i Moskva) var en sovjetisk ishockeyspiller som deltok i de olympiske vinterleker 1968 i Grenoble.

Blinov ble olympisk mester under Vinter-OL 1968 i Grenoble. Han var med på det sovjetiske laget som vant ishockeyturneringen foran Tsjekkoslovakia og Canada. Det var åtte lag som deltok, det ble spilt en enkeltserie der alle lagene møttes en gang. Sovjetunionen vant serien med tolv poeng foran Tsjekkoslovakia med elleve poeng. Blinov spilte sju kamper og scoret fire mål i OL-turneringen.

Blinov spilte 32 kamper på Sovjetunionens herrelandslag i ishockey og scoret ti mål. Han spilte på klubblaget Spartak Moskva.

## OL-medaljer
* 1968  Grenoble -  **Gull** i ishockey  Sovjetunionen

## VM-medaljer
* 1968  Grenoble -  **Gull** i ishockey 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Monica Øby

**Monica Øby** (født 1970) er en norsk tidligere fotballspiller som representerte Sprint-Jeløy. Hun har tre cupmesterskap (1986, 1987, 1988) og ett seriemesterskap (1990) med Sprint-Jeløy.

## Referanser
Cecilie Kase

**Cecilie Kase** (født 1970) er en norsk tidligere fotballspiller som representerte Sprint-Jeløy. Hun ble cupmester i 1986 og seriemester i 1990 med Sprint-Jeløy.

## Referanser
Freia (andre betydninger)

**Freia** kan vise til:

* Freia, en sjokoladefabrikk
* «Freia» (fregatt fra 1828), fregatt bygget i Horten i 1828
* Freia (kaserne), en kaserne bygget i Horten i 1991
* Frøya (gudinne), en gudinne i norrøn mytologi med varianten *Freia*
* Frøya (navn), et kvinnenavn med varianten *Freia*
Viktor Zinger

**Viktor Aleksandrovitsj Zinger** (russisk: Виктор Александрович Зингер; født 29. oktober 1931, død 24. september 2013 i Moskva) var en sovjetisk ishockeyspiller som deltok i de olympiske vinterleker 1968 i Grenoble.
  
Zinger ble olympisk mester under Vinter-OL 1968 i Grenoble. Han var andremålvakt på det sovjetiske laget som vant ishockeyturneringen foran Tsjekkoslovakia og Canada. Det var åtte lag som deltok, det ble spilt en enkeltserie der alle lagene møttes en gang. Sovjetunionen vant serien med tolv poeng foran Tsjekkoslovakia med elleve og Canada med ti poeng. Zinger spilte to kamper som målvakt i OL-turneringen.

## OL-medaljer
* 1968  Grenoble -  **Gull** i ishockey  Sovjetunionen

## VM-medaljer
* 1965  Tammerfors -  **Gull** i ishockey 
* 1966  Ljubljana -  **Gull** i ishockey 
* 1967  Wien -  **Gull** i ishockey 
* 1968  Grenoble -  **Gull** i ishockey 
* 1969  Stockholm -  **Gull** i ishockey 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Kinesisk kalligrafi

**Kinesisk kalligrafi** (, japansk: 書道, *shodō*) er en kunstretning som er nært knyttet til kinesisk malerkunst. I begge kunster benyttes de samme verktøy, studerkammerets fire skatter: skrivepensel, tusjstang, rivstein og papir. 

Det kinesiske ordet *shūfǎ* (書法/书法) betegner *skrivningens vei/metode/lov';

En av de mest berømte kinesiske kalligrafer var [[Wang Xizhi]], hvis stil har dannet skole og fremdeles undervises. Kalligrafi var tradisjonelt betraktet som en viktig del av dannelsen, og man mente at den kunne fortelle noe om dens utøvers personlighet. Wang Xizhi erstattet den rettvinklede *ductus* med kursiv linjeføring, noe som muliggjør en mer individuell utforming. Siden da gjaldt kalligrafien i Kina, ved siden av *Wéi-Qí-spillet* (i Vesten kjent som [[Go (spill)|Go]]), *maleri* og *musikk* som [[de fire kunster|den fjerde av kunstene]]. 四藝：琴，棋，書，畫

Kalligrafiens høye prestisje gjenspeilte seg også ved at også de kinesiske keisere anstrengte seg for å bli fremstående i kunsten. Særlig utmerket ble keiser [[Song Huizong|Huizong av Song]], hvis stil, *slankt gull* (), representerer et høydepunkt innen kinesisk kalligrafi.


Grunnlaget for kinesisk kalligrafi er *Tegnet **Yǒng**s åtte prinsipper* (, Yǒng betyr *evighet*):

側 *cè*, nemlig 點 *diǎn*, punkt 

勒 *lè*, nemlig 橫 *héng*, tvers

努 *nǔ*, nemlig 直/豎 *zhí/shù*, rett frem

趯 *tì*, nemlig 鉤 *gōu*, krok

策 *cè*, nemlig 挑 *tiāo*, løft

掠 *lüè*, nemlig 撇 *piě*, skrå

啄 *zhuó*, nemlig 短撇 *duǎn piě*, hakk

磔 *zhé*, nemlig 捺 *nà*, treng fremad

De åtte prinsipper representerer kalligrafens viktigste grunntrekk; de besriver de fem strøk som i forskjellige kombinasjoner kan brukes i kinesisk skrift. 

== Kategorier ==


<gallery perrow="5">
Fil:Tssk.jpg|Seglskrift
Fil:XingshuLantingxv.jpg|Semi-kursivskrift
Fil:CaoshuShupu.jpg|Gresskrift
Fil:LishuHuashanmiao.jpg|Kansliskrift
Fil:KaishuOuyangxun.jpg|Regelskrift
</gallery>

==Referanser==
<references/>

== Litteratur ==
* Anett Dippner, Thorsten Benkel: «Zeichen der Ästhetik: Kunst, Kultur und Kalligraphie zwischen Tradition und Bedeutungsvielfalt», i: *Schriftenreihe Schriften zur Kulturwissenschaft*. Bd. 78, Dr. Kovač, Hamburg 2009, , ISSN 1435-6589.
* Rong Fang Cao, Klaus-Dieter Hartig: *Chinesische Kalligraphie: mit Pinsel und Tusche. Anleitungen und Vorlagen*. Augustus-Verlag, Augsburg 1995, .
* Bonan Guo: *Einführung in die chinesische Kalligraphie*. 1. Auflage. Verlag für Fremdsprachige Literatur, Peking 1995 (übersetzt von Menglian Liu), .
* Shi Bo: *Encres de Chine. Les maîtres de la calligraphie chinoise*. 1. utgave, éditions Alternatives, Paris März 2003, .
* Jinchang Fei: *Xinhua Xiezi Zidian: Chinesische Schriftzeichen''. 商务印书馆, Beijing mai 2004 (新华写字字典), 

## Eksterne lenker
* 

__NOTOC__
Brit Nilsen

**Brit Nilsen** (født 1967) er en norsk tidligere fotballspiller som representerte Sprint-Jeløy. Hun har fire cupmesterskap (1985, 1986, 1987, 1988) og tre seriemesterskap (1984, 1986, 1990) med Sprint-Jeløy.

## Referanser
Freia (kaserne)

**Freia** er et kasernebygg på Karljohansvern i Horten kommune. Bygget stod ferdig i 1991, og rommer totalt 5 800 kvadratmeter.

## Militær bruk
Kasernen var i bruk av militæret til befalsskole til de la basen sin til Vealøs og Norske Løve i 2006.

## Sivil bruk
Etter at forsvaret trakk seg ut har det vært mange planer med eiendommen. Tre ganger har den vært til salgs, og det har vært mange forslag om bruk, blant annet sykehjem.. Bruken har likevel stort sett vært begrenset. I store perioder har det stått tomt, selv om noe utleie har forekommet, blant annet at vikarbyråer leid plass for sine ansatte.

## Salgsprosessen
Etter flyttingen i 2006 har bygget i store perioder stått tomt. Det var snakk om salg i 2008, men Forsvaret trakk seg.

I 2011 var det på nytt snakk om salg . Også denne gangen ble det ikke noe av salget.

I 2014 kom salget opp for tredje gang, og Horten kommune vedtok å sette av 40 millioner kroner til å kjøpe eiendommen, og benytte seg av sin forkjøpsrett..

## Andre begivenheter
Kronprins Haakon gikk på befalsskolen i Horten og bodde i kasernen. Hav var aspirant fra 28. juni- til 4. august 1992, og befalselev fra 5. august 1992 til 30. juni 1993.

## Referanser
Framnes terrasse (Oslo)

**Framnes terrasse** er en gate på Skillebekk i bydel Frogner i Oslo. Det er en blindvei sørover fra Munkedamsveien som slutter ved bebyggelsen før jernbanelinjen på Filipstad.

Gaten fikk navn i 1934 etter Framnes løkke. Murvillaen som stod der (i Framneshaven eller *Tinker'n*), ble revet etter to branner i 1981, men portnerboligen står fortsatt.

## Litteratur
*  

## Eksterne lenker
*
Indre Nordmøre prosti

**Indre Nordmøre prosti**, inntil 1917 benevnt **Indre Nordmør prosti**, er et tjenestedistrikt i Møre bispedømme i Den norske kirke, opprettelset i 1857 ved delingen av Nordmøre prosti i Ytre og Indre Nordmøre prostier..

Prosten har sete i Tingvoll. Tingvoll kirke er prostikirke.

Prostiet omfatter kommunene Gjemnes, Sunndal, Surnadal og Tingvoll.

Prostiet er inndelt i sogn, som er den minste og grunnleggende enheten i Den Norske kirke. Tidligere var det også inndelt i prestegjeld, men disse ble faset ut på begynnelsen av 2000-tallet.						
De ansatte i kirken er enten ansatt av sognet gjennom kirkelig fellesråd, eller i prostiet. De fleste prestene er ansatte i prostiet, og har tjenesten sin knyttet til ett eller flere sogn.

## Sogn i Indre Nordmøre prosti
*I Gjemnes 
**Gjemnes sogn
**Øre sogn
*I Sunndal
**Hov sogn
**Romfo sogn
**Øksendal sogn
**Ålvundeid sogn
*I Surnadal
**Mo sogn
**Stangvik sogn
**Todalen sogn
**Øye og Ranes sogn
**Åsskard sogn
*I Tingvoll
**Straumsnes sogn
**Tingvoll sogn

## Prestegjeld i Indre Nordmøre prosti
* Tingvoll
* Øre
* Sunndal
* Surnadal
* Stangvik
* Rindal

## Referanser


## Kilder
* Indre Nordmøre prosti fra Den norske kirke
Astrid Kristiansen

**Astrid Kristiansen** (født 1958) er en norsk tidligere fotballspiller og langrennsløper som representerte BUL. Hun ble cupmester fem ganger (1978, 1979, 1980, 1982, 1983) med BUL.

Hun spilte også 16 kamper for det norske landslaget.

I langrenn ble hun norgesmester i stafett i 1976.

## Referanser
Ingrid Andreassen

**Ingrid Kathrine Andreassen** (født 25. juli 1948) er en norsk tidligere fotballspiller som representerte BUL. Hun ble cupmester fire ganger (1978, 1979, 1980, 1982) med BUL.

Hun spilte også 8 kamper for det norske landslaget.

## Referanser
Mariann Mortensen Kvistnes

**Mariann Mortensen Kvistnes** (tidligere *Mariann Mortensen*; født 24. august 1951 i Vega) er en tidligere norsk fotballspiller som representerte BUL. Hun ble cupmester fem ganger (1978, 1979, 1980, 1982, 1983) med BUL.

Hun spilte også 45 kamper for det norske landslaget.

## Referanser
Ulla Kneppen

**Ulla Gundersen Kneppen** (født Ulla Gundersen, 1959) er en norsk tidligere fotballspiller som representerte Trondheims-Ørn, Bardufoss og BUL. Hun ble cupmester tre ganger (1979, 1980 og 1982) med BUL.

Hun spilte også 27 kamper for det norske landslaget.

## Referanser
Elin Sværen

**Elin Sværen** (født 1957) er en norsk tidligere fotballspiller som representerte BUL. Hun ble cupmester tre ganger (1978, 1979, 1980) med BUL.

Hun spilte også 7 kamper for det norske landslaget.

## Referanser
Grey goo

**Grey goo **, også skrevet **gray goo**, er et hypotetisk dommedagscenario der selvkopierende roboter, muliggjort gjennom molekylær nanoteknologi, kommer ut av kontroll og kopierer seg selv ved å konsumere all materie på jorden. Opprinnelig var ideen at robotene ble designet med intensjon om at de skulle ha denne evnen, men det har senere også blitt foreslått at de selv ville kunne tilegne seg denne egenskapen ved et uhell. Begrepet tar fenomenet utgangspunkt i en virkelig teknikk fra nanoteknologien, selvmontering (engelsk: *self-assembly*).

Fenomenet viser også til mulighetene nanoteknologisk virksomhet åpner opp for. I den forstand har det gitt navn til blant annet Grey Goo Symposium, en nanokonferanse arrangert av studenter ved NTNU i samarbeid med universitetets Nanolab.

## Definisjon
Begrepet ble først brukt av Eric Drexler, en pionér innenfor molekylær nanoteknologi, i hans bok *Engines of Creation* (1986). I kapittel 4 fra nevnte bok illustrerer Drexler både eksponensiell vekst og iboende grenser ved å beskrive nanomaskiner som kun fungerer om de er gitt riktige råvarer i en tilstrekkelig mengde:

I boken advarer Drexler ogsmå mot en mulig trussel fra selvreplikerende maskiner og faren for at de skal fortære alt rundt seg.

Grey goo-scenariet tar utgangspunkt i at nanomaskinene ikke er sperret inne i et lukket miljø, og kan bruke alt av materie i verden som råmaterialer. Drexler bruker ikke begrepet «grey goo» for å illustrere fargen eller teksturen, men for å understreke forskjellen mellom «overlegenheten» i form av menneskelige verdier og «overlegenheten» i form av konkurransedyktighet.
## Referanser
Framnesveien (Oslo)

**Framnesveien** (6-16) er en vei på Skillebekk i bydel Frogner i Oslo. Den går i retning nordøst/sørvest på sørsiden av Munkedamsveien og vestsiden av Framneshaven. Begge endene er blindveier. Gatene Skillebekk, Terningbekk og Svoldergata forbinder Framnesveien med Niels Juels gate og resten av gatenettet.

Navnet ble vedtatt i 1896 og kommer av Framnes løkke, som altså hadde hovedbygning i Framneshaven. Denne bygningen ble revet i 1981.

## Kilder
*  

## Eksterne lenker
*
Vladimir A. Konstantinov

**Vladimir Andrejevitsj Konstantinov**  (russisk: Влади́мир Андре́евич Константи́нов, ukrainsk: Володимир Андрійович Константинов, født 19. november 1956 i Vladimirovca i Moldaviske SSR - nå i Transnistria - i Sovjetunionen) er en krimsk/russisk politiker som er ordfører i Krims parlament fra 27. februar 2014.
## Eksterne lenker
*
Trinborgholen naturminne

**Trinborgholen naturminne** er en fredet furu som står nedenfor Trinborgveien 50, på gnr. 92 bnr. 6 øst for Sagstusjøen i Nes kommune. Treet ble fredet 30. januar 1968.

## Referanser
Rustam Temirgalijev

**Rustam Ilmirovitsj Temirgalijev** (russisk: Рустам Ильмирович Темиргалиев, født 15. august 1976 i Ulan-Ude i Den russiske sovjetiske føderative sosialistrepublikk i Sovjetunionen) er en tatarsk/ukrainsk politiker som den 27. februar 2014 ble visestatsminister på Krim.

## Eksterne lenker
*
Kommandørkaptein Klincks vei (Horten)

**Kommandørkaptein Klincks vei** befinner seg på Karljohansvern i Horten kommune, og er kalt opp etter Christen Frederik Klinck, mannen bak Marinemuseet.

## Historie
Veien fikk sitt nåværende navn 7. april 2003.

## Lengde og beliggenhet
Veien begynner i krysset ved det gamle Administrasjonsbygget, hvor den møter Nedre vei. Mot øst går veien rundt 70 meter og ender i Øvre vei. Strekningen er ikke åpen for ordinær biltrafikk. Mot vest går veien ned til Indre Havn, hvor det er to veistubber, en til Lokalhistorisk senter og en til Marinemuseet og Preus museum. Totalt er denne veistrekningen på rundt 600 meter. Ved veien er det et par parkeringsplasser, beregnet både til Lokalhistorisk senter og museene, samt besøkende til Karljohansvern.

## Referanser


File:Klinck12.JPG|Maleri av Christen Frederik Klinck, utstilt på museet han stiftet.
File:Klinck1.JPG|Stubb av Kommandørkaptein Klincks gate. Fra Nedre vei til Øvre vei
File:Klinck3.jpg|Kommandørkaptein Klincks vei sett fra Nedre vei.
File:Klinck4.JPG|Ned mot Indre Havn. Til venstre stubben mot Lokalhistorisk senter og til høyre stubben mot Marinemuseet.
File:Klinck5.JPG|Klincks vei ned mot Lokalhistorisk senter.
File:Klinck6.JPG|Porten mot Marinemuseet og Preus museum
File:Klincks panorama.jpg|Veien ender mot sjøen.
File:Klinck7.JPG|Veien går i ring ved Lokalhistorisk senter, med parkeringsplass ved siden av.
File:Klinck8.JPG|Veien sett fra sjøen
File:Klinck9.JPG|Ned mot Marinemuseet og Preus Museum.
File:Klinck10.JPG|Siste stykke av veien ned mot HIP, Horten Industripark.
File:Klinck11.JPG|Veien sett fra Marinemuseet.
Nettmangen

**Nettmangen** er en innsjø i øvre del av Mangenvassdraget, på grensa mellom Nes kommune i Akershus og Sør-Odal kommune i Innlandet. Vatnet får tilsig hovedsakelig via Flaåa fra nord, og utløp til Butjennet og Bjørknessjøen i sør. 

Vatnet er velegnet for padling.

## Se også
* Liste over innsjøer i Akershus

## Referanser
Vladimir Konstantinov

**Vladimir Konstantinov** er navnet til flere personer:

* Vladimir K. Konstantinov (1930&ndash;1996), skuespiller
* Vladimir A. Konstantinov (født 1956), politiker
* Vladimir N. Konstantinov (født 1967), ishockeyspiller
Leonid Slutskij (politiker)

**Leonid Eduardovitsj Slutskij**  (russisk: Леонид Эдуардович Слуцкий; født 4. januar 1968 i Moskva i Sovjetunionen) er en russisk økonomiutdannet politiker tilhørende Russlands liberaldemokratiske parti, og medlem av Statsdumaen.

Han er (2014) formann for Statsdumaens komité for «Samveldet av uavhengige stater, Eurasisk integrasjon og bånd til landsmenn». Slutskij har vært første nestformann for Statsdumaens komité for internasjonale anliggender.  Han er dekan for fakultetet for internasjonale forbindelser ved Statsuniversitetet i Moskva.

Han har innehatt sentrale verv i bankvesenet, og har vært rådgiver for Moskvas borgermester. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Ytre Nordmøre prosti

**Ytre Nordmøre prosti**, inntil 1917 benevnt **Ytre Nordmør prosti**, er et tjenestedistrikt i Møre bispedømme i Den norske kirke, opprettet i 1857 ved delingen av Nordmøre prosti i Indre og Ytre Nordmøre prostier.

Prosten har sete i Kristiansund hvor Kirkelandet kirke er prostikirke.
Prostiet omfatter kommunene Aure, Averøy, Kristiansund og Smøla.

Prostiet er inndelt i sogn, som er den minste og grunnleggende enheten i Den Norske kirke. Tidligere var det også inndelt i prestegjeld, men disse ble faset ut på begynnelsen av 2000-tallet.						
De ansatte i kirken er enten ansatt av sognet gjennom kirkelig fellesråd, eller i prostiet. De fleste prestene er ansatte i prostiet, og har tjenesten sin knyttet til et eller flere sogn.

## Sogn i Ytre Nordmøre prosti
* I Aure kirkelig fellesråd
**Aure sogn 
**Stemshaug sogn
**Tustna sogn
*I Averøy kirkelig fellesråd
**Bremsnes sogn
**Kornstad sogn
**Kvernes sogn
*I Kristiansund kirkelig fellesråd
**Frei sogn
**Kristiansund sogn
**Nordlandet sogn
*I Smøla kirkelig fellesråd
**Brattvær sogn
**Edøy sogn
**Hopen sogn

For tiden er Sindre Stabell Kulø prost i Ytre Nordmøre prosti.

## Prestegjeld i Ytre Nordmøre prosti
* Kristiansund
* Nordlandet
* Eide
* Kvernes
* Frei
* Halsa
* Aure
* Edøy

## Referanser


## Kilder
* Ytre Nordmøre prosti fra Den norske kirke
Indre Romsdal prosti

**Indre Romsdal prosti** er et tjenestedistrikt i Møre bispedømme i Den norske kirke. Prosten har sete i Åndalsnes hvor Grytten kirke er prostikirke.

Prostiet ble opprettet ved delingen av Romsdal prosti, ved kgl.res. av 28. september 1861, gjeldende fra 1. januar 1862.

Prostiet omfatter kommunene Rauma og Vestnes.

Fra 1. januar 2025 blir Indre Romsdal prosti og Molde domprosti slått sammen til et prosti, og navnet blir avgjort etter uttalelse fra Navnekonsulenttjenesten.

Prostiet er inndelt i sogn, som er den minste og grunnleggende enheten i Den Norske kirke. Tidligere var det også inndelt i prestegjeld, men disse ble faset ut på begynnelsen av 2000-tallet.						
De ansatte i kirken er enten ansatt av sognet gjennom kirkelig fellesråd, eller i prostiet. De fleste prestene er ansatte i prostiet, og har tjenesten sin knyttet til et eller flere sogn.

## Sogn i Indre Romsdal prosti
*I Rauma 
**Eid og Holm sogn
**Grytten sogn
**Hen sogn
**Kors sogn
**Voll sogn
**Vågstranda sogn
**Øverdalen sogn
*I Vestnes
**Fiksdal sogn
**Tresfjord sogn
**Vestnes sogn
**Vike sogn

## Prestegjeld i Indre Romsdal prosti
* Vestnes
* Eid
* Grytten
* Nesset

## Referanser
Bård Peterson

**Bård Peterson** (ca. 1270–ca. 1335) var en norsk adelsmann, lagmann og fehirde.

Han var hertug Håkon Magnussons skriver fra 1297, og fortsatte også da Håkon ble konge fram til 1309. Han var lagmann i Gulating 1325–1330, og fehirde (skattmester) i Nidaros i 1334.

Han eide Kannik i Stavanger, som han ga til korbrødrene i Stavanger domkirke i 1322.

Familien hans er ikke kjent, men han var gift med Margreta Arnbjørnsdatter (død før 1322 i Stavanger).

## Referanser
Fehirdsle

**Fehirdsle** eller **Fehirde** (norrønt: *féhirði*, eg. en person som vokter annen manns fe, gods el. penger) var navnet på de norske kongers skattmestere i middelalderen. Som navnet sier var det opprinnelig en hirdmann, men ble etter hvert en regional skattmester i et *fehirdsle* .

Den senere erkebiskop Øystein Erlendsson begynte sin karriere som kapellan og fehirde i kong Inge Krokryggs hird, og er den første kjente fehirde. Fehirde-embetet gjennomgikk en særegen utbygging under kong Håkon V Magnusson, fra å være en hirdembetsmann som fulgte kongen rundt i landet, omtaler kongens forordning av 17. juni 1308 fehirder i de fire største byene i regional skattmesterfunksjon. Kjente fehirder under kong Håkon var Erlend Styrkårsson i Oslo, Botolv Håkonsson i Bergen, Bjarne Audunsson i Tønsberg og Audun Torbergsson i Trondheim. Senere på 1300-tallet var Norge delt i fem skattedistrikter. Disse hadde hver sin fehirde, som dessuten var kongelig befalingsmann på slottene, med unntak av Nidaros som manglet slott og hus, der greide man seg med en tømmerbygd kongsgård.

## Skattedistrikter
* *Bjǫrgvinar fehirdsle* med sete i *Bergen*, senere Bergenhus: fra Rygjarbit til Stad, dessuten Hålogaland og Finnmarken, samt øyene i Vesterhavet.
* *Nidaros fehirdsle* med sete i Trondheim: 
* *Oslo fehirdsle*, senere Akershus:
* *Tunsberg fehirdsle*, senere Tunsberghus:
* *Båhus* ble aldri benevnt *fehirdsle*, men var et eget *oppebørseldistrikt*, senere Båhuslen.
I dansketiden gikk fehirden over til å bli lensherre og slottshøvedsmann og fehirdslene ble slottslen.

## Litteratur
*
Nordre Sunnmøre prosti

**Nordre Sunnmøre prosti**, inntil 1917 benevnt **Nordre Søndmør prosti**, er et tjenestedistrikt i Møre bispedømme i Den norske kirke. Prosten har sete i Ålesund hvor Ålesund kirke er prostikirke.

Prostiet er inndelt i sogn, som er den minste og grunnleggende enheten i Den Norske kirke. Tidligere var det også inndelt i prestegjeld, men disse ble faset ut på begynnelsen av 2000-tallet.						
De ansatte i kirken er enten ansatt av sognet gjennom kirkelig fellesråd, eller i prostiet. De fleste prestene er ansatte i prostiet, og har tjenesten sin knyttet til ett eller flere sogn.				
						
## Sogn i Nordre Sunnmøre prosti
*I Fjord
**Norddal sogn
**Stordal sogn
*I Giske
**Giske sogn
**Valderøy sogn
**Vigra sogn
*I Stranda
**Geiranger sogn
**Liabygda sogn
**Stranda sogn
**Sunnylven sogn
*I Sula
**Sula sogn
*I Sykkylven
**Ikornnes sogn
**Sykkylven
*I Ålesund
**Brattvåg sogn
**Borgund sogn
**Ellingsøy sogn
**Fjørtoft sogn
**Hamnsund sogn
**Haram sogn
**Sandøy sogn
**Skodje sogn
**Spjelkavik sogn
**Vatne sogn 
**Ørskog sogn
**Ålesund og Volsdalen sogn

## Historikk

Prostiet ble opprettet i 1818 ved delingen av Sunnmøre prosti i Nordre og Søndre Sunnmøre prostier. Ved kgl.res. av 6. juni 1863 ble prostiet delt ved utskillelsen av Østre Sunnmøre prosti:

Den 1. januar 2020 ble Austre Sunnmøre prosti igjen innlemmet i Nordre Sunnmøre prosti. Prostiet består av seks kommuner: Giske, Sula, Ålesund, Fjord, Stranda og Sykkylven.

## Prestegjeld i Nordre Sunnmøre prosti
*(Austre Sunnmøre 1863-2019)*
* Sunnylven
* Norddal
* Stranda
* Ørskog
*(Nordre Sunnmøre 1863-2019)*
* Skodje *(til 1966)*
* Vatne *(fra 1967)*
* Borgund
* Ålesund
* Giske *(fra 1967)*
* Haram

## Referanser


## Kilder
* Nordre Sunnmøre prosti fra Den norske kirke
Toppserien 2014

**[[Toppserien]] 2014** var den 28. sesongen av den øverste divisjon for norsk kvinnefotball. Serien ble vunnet av , med  på andreplass og  på tredje. 

Før sesongstart rykket  opp, men de rykket også ned igjen.  spilte kvalifisering mot , og vant igjen.

## Tabellen

## Kvalifisering til Toppserien 2015
I kvalifiseringen til Toppserien 2015 møtte  andreplassen i 1. divisjon, , og beholdt plassen med 5&ndash;1 sammenlagt.

## Statistikk

### Målscorere

## Referanser
Lenvikhalvøya

**Lenvikhalvøya** er en halvøy i Senja kommune i Troms. Halvøya avgrenses i vest av Gisundet, i nord av Malangen, i øst av Rossfjorden og Rossfjordvatnet og i sør av Finnfjorden og Finnfjordvatnet. Halvøya dekker et areal på om lag 220&nbsp;km².

I tillegg til byen Finnsnes ligger en rekke mindre bygder langs kysten og innsjøene hele veien rundt halvøya, deriblant Bjorelvnes og Kårvikhamn ved Gisundet, Tennskjær ved Malangen, vestre del av bygda Rossfjordstraumen ved Rossfjorden og Rossfjordvatnet og Aspelund ved Finnfjordvatnet.

Det totale innbyggertallet på halvøya var i 2014 ca. 6200, hvorav 5030 var bosatt på selve Finnsnes eller i de sentrale boligområdene langs Gisundet og Finnfjorden.

Halvøya er avlang i retning nord-sør. Den er omtrent 30&nbsp;km lang og i underkant av 10&nbsp;km på det bredeste. Lenvikhalvøya deles naturlig av Sollidalen, litt sør for midten. Kistefjellet (1003 m) og Kvittinden (933 m) er de høyeste toppene på halvøya, og begge disse ligger på den sørlige delen. Nord for Sollidalen er terrenget lavere og mer skog- og myrlendt. Kårvikkjølen (577 m) er det høyeste punktet her.

Det er vei rundt hele halvøya, og fra Finnsnes fører Gisundbrua over til Senja. Nordover fra brukrysset ved Finnsnes strekker den 39&nbsp;km lange Fylkesvei 7874 seg hele veien langs Gisundet, det vil si på vestsiden av halvøya, til Tennskjær lengst nord mot Malangen. På østsiden går fylkesvei 8560 fra Finnfjordeidet langs Rossfjordvatnet fram til Straumen, hvor Fylkesvei 7876 fortsetter videre nordover til Tennskjær. Gjennom Sollidalen går tverrforbindelsen Fylkesvei 7878

Det er bussforbindelse mellom Finnsnes og Tennskjær langs begge sidene av halvøya. Veien gjennom Sollidalen (Fv266), tvers over halvøya, er 8,7 kilometer lang og går mellom Bjorelvnes og Langnes. Finnsnes er trafikknutepunkt i regionen, med bussforbindelser både til Senja, Bardufoss lufthavn og resten av fylket og landsdelen, i tillegg til hurtigrute- og hurtigbåtanløp. Tennskjær har hurtigbåtforbindelse til Tromsø.

## Referanser