open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Aristokrati

**Aristokrati** er en form for regjering som blir utøvet ved en liten, privilegert herskerklasse. Begrepet er avledet fra greske *aristokratia* i betydningen «styret til de beste».

På den tiden da begrepet ble opptatt i gresk i antikkens Hellas, oppfattet grekerne det som styret til de best kvalifiserte borgerne — og da som regel sett på som en bedre styreform enn monarkiet, styret til et enkeltindivid som styrte grunnet sin avstamning. I senere tider ble aristokratiet oppfattet som styret til en privilegert gruppe, rike godseierne som fungerte som en adel som misbrukte sine privilegier til styre kun for egen vinning, og ble først utfordret av tyranniet, og deretter av demokratiet (*se artikkel [[athensk demokrati|Demokratiet i Athen]]*).

Innenfor politisk teori har det alltid vært ulike meninger om hva som er «beste». Det politiske konseptet som utviklet seg i antikkens Hellas hvor et styrende råd av ledende borgere ble gitt styrende makt sto i kontrast til direkte demokrati hvor et råd av borgere ble utpekt som bystatens «senat». Grekerne mislikte konseptet med en konge, men da deres demokratiske system falt, kom aristokratiet tilbake.

I aktuell politikk skilles det mellom styreformer som sikres makt gjennom arv (aristokrati), og styreformer med grunnlag i ikke-arvelige minoritetsgrupper og politiske partier (oligarki). Som følge av at begrepet «styre av de beste» defineres som styre av en utvalgt gruppe, er oligarki også blitt sett på som en korrupt form for aristokrati. I sin bok *[[Leviathan (bok)|Leviathan]]* (1651) beskrev den engelske filosofen Thomas Hobbes et aristokrati som et system hvor kun en liten del av befolkningen representerte regjeringen.

## Se også
* Adel
* Meritokrati

## Fotnoter

## Referanser


## Litteratur
* Cannon, John, red (1997): *History*, Oxford University Press, 
* Wasson, Ellis (2006): *Aristocracy in the Modern World*, Palgrave Macmillan.

## Eksterne lenker
* 
*  Den gamle norske eliten på 1500-tallet, artikkel hos Norgeshistorie.no
*  Det danske adelsveldet i Norge 1537–1660, artikkel hos Norgeshistorie.no
U.S. Army Corps of Engineers

**U.S. Army Corps of Engineers** (**USACE**) er en avdeling i den amerikanske hæren med ansvar for ingeniør-, bygg- og anleggsvirksomhet til støtte for hæren, flyvåpenet og amerikanske myndigheter ellers. USACE er både en avdeling og en våpenart, og samtidig en av verdens største ingeniørorganisasjoner. Den ledes av en militær sjef, av generalløytnants grad, men har 34&nbsp;600 sivilt ansatte og kun 650 militære tjenestemenn. U.S. Army Corps of Engineers har også virksomhet utenfor USA, blant annet i forbindelse med militærbaser i andre land.

Korpsets historie går tilbake til 1775, da den kontinentale kongressen etablerte hærens første sjefingeniør for å anlegge befestninger ved Bunker Hill i nærheten av Boston.

USACE er organisert geografisk i 9 divisjoner og 45 underordnete distrikter over hele USA, Asia og Europa. Distriktene har tilsyn med prosjektkontorer over hele verden. Divisjonene og distriktene er definert av grensene for vannskille når det gjelder sivile anleggsprosjekter, og av lande- og delstatsgrenser for militære prosjekter.

## Eksterne lenker
*
Focke-Wulf

**Focke-Wulf Flugzeugbau AG** var en tysk flyprodusent, særlig kjent for jagerflyet Focke-Wulf Fw 190.

## Bakgrunn
Selskapet ble grunnlagt 23. oktober 1923 i Bremen som *Bremer Flugzeugbau AG* av professor Heinrich Focke, Georg Wulf og dr. Werner Naumann. Kort etter skiftet det navn til Focke-Wulf. I 1931 fusjonerte det med Berlin-selskapet Albatros Flugzeugwerke. Den dyktige ingeniøren og testpiloten Kurt Tank fra Albatros ble leder av den tekniske avdelingen. Han startet omgående arbeidet med Fw 44 *Stieglitz*, selskapet første kommersielle suksess, som kom på markedet i 1934. Selskapet utviklet også det første fullt fungerende helikopter, Focke-Wulf Fw 61, som ble demonstrert av testpiloten Hanna Reitsch i 1936 i Berlin. I 1937 måtte Heinrich Focke forlate selskapet, og han grunnla sammen med Gerd Achgelis, Focke-Achgelis, som spesialiserte seg på helikoptre. Samtidig hadde Tank designet og produsert passasjerflyet Fw 200 *Kondor*, som kunne fly over Atlanteren non-stop.

## Andre verdenskrig
Fw 200 ble senere modifisert til bombefly og patruljefly for Luftwaffe. Fw 190 *Würger*, designet fra 1938 og satt i produksjon mellom 1941 og 1945, var et av Luftwaffes fremste jagerfly under annen verdenskrig.

## Etterkrigstiden
Etter krigen emigrerte Kurt Tank og mange av selskapets menn til Latin-Amerika, hvor Tank var ledende i Argentinas flyutvikling. Focke-Wulf startet produksjonen igjen i 1951, og produserte treningsfly for Luftwaffe fra 1955. Fra 1961 innledet Focke-Wulf et samarbeide med Weserflug og Hamburger Flugzeugbau om utvikling av raketter. Focke-Wulf fusjonerte med Weserflug i 1964, og ble til Vereinigte Flugtechnische Werke (VFW).

## Fly produsert av Focke-Wulf
* Focke-Wulf Fw 44 *Stieglitz* (Stillits), treningsfly – biplan
* Focke-Wulf Fw 56 *Stösser* (Falkehauk), treningsfly – parasollvinge monoplan
* Focke-Wulf Fw 57, tungt jagerfly og bombefly – prototype
* Focke-Wulf Fw 58 *Weihe* (Myrhauk), transport- og treningsfly
* Focke-Wulf Fw 61, helikopter – prototype
* Focke-Wulf Fw 62, rekognoseringsfly – biplan, sjøfly
* Focke-Wulf Ta 152, jagerfly basert på Fw 190
* Focke-Wulf Ta 154 *Moskito* (Moskito), night-fighter
* Focke-Wulf Fw 159, jagerfly – prototype
* Focke-Wulf Ta 183, jet-drevet jagerfly – prototype
* Focke-Wulf Fw 186, autogiro rekognoseringsfly – prototype
* Focke-Wulf Fw 187 *Falke* (Falk), tungt jagerfly – "Zerstörer"
* Focke-Wulf Fw 189 *Uhu* (Ugle), taktisk rekognoseringsfly
* Focke-Wulf Fw 190 *Würger* (Tornskate), jagerfly
* Focke-Wulf Fw 191
* Focke-Wulf Fw 200 *Kondor* (Kondor), transportfly og maritimt patrulje- og bombefly

## Planlagte og uferdige fly
* Focke-Wulf Fw 259 *Frontjäger* (Frontjager), konseptfly
* Focke-Wulf Ta 283
* Focke-Wulf Fw 300, foreslått langdistanse-versjon av Fw 200
* Focke-Wulf Fw 400
* Focke-Wulf Fw P.0310.025-1006
* Focke-Wulf Fw Triebflugel
* Focke-Wulf VTOL Project
* Focke-Wulf Fw 1000x1000x1000, en serie bombeflydesign
* Focke-Wulf Fw 'Super Lorin', kombinert ramjet- og rakettjagerfly

## Eksterne lenker
* 
* https://web.archive.org/web/20040301154334/http://luftfahrtmuseum.com/htmi/ith/fowulf.htm
Cape Reinga

**Cape Reinga** (maori: *Te Rerenga Wairua*) er et kapp som utgjør det nordvestligste punktet i New Zealand. Cape Reinga ligger 100 kilometer nord for den nærmeste småbyen, Kaitaia. Det er en vei som fører helt fram, men firehjulsdrevne kjøretøy kan kjøre mye av distansen på stranden Ninety Mile Beach og langs bredden av Te Paki elven.

## Møtepunkt for to hav
Kappet skiller Tasmanhavet fra Stillehavet. Fra fyret er det mulig å se hvordan tidevannet kolliderer når de to havene møtes. Dette fører igjen til meget ustabile strøm og bølgeforhold. 

Cape Reinga blir ofte feiltatt for å være det nordligste punktet på Nordøya. North Capes Surville Cliffs, 30 kilometer lenger øst ligger for øvrig noe lenger nord.

## Maori mytologi
Ifølge  maori mytologi, reiser de dødes ånd til Cape Reinga på ferden til sitt endelige spirituelle hjemland Hawaiki. Ved Cape Reinga forlater åndene fastlandet ved å hoppe ifra et eldgammelt pohutukawa-tre ytterst på kappet. De stopper så kort på øyene Three Kings Islands for et siste tilbakeblikk mot fastlandet og fortsetter deretter sin reise. *Reinga* betyr «avsats-stedet» og *Te Rerenga Wairua* betyr «stedet der åndene tar sats».

## Fyrtårn
Fyrtårnet ved Cape Reinga ble bygd i 1941 og ble tent for første gang i mai det samme året. Fyret erstattet et annet som stod på den nærliggende øya Motuopao Island som var bygget i 1879. Dette var vanskelig tilgjengelig i det røffe havet og i 1938 ble det bestemt å bygge et nytt på Cape Reinga av sikkerhetsmessige grunner.

Fyret ble utstyrt med en 1000 watt elektrisk lampe som kunne sees 26 nautiske mil unna (48 kilometer). Lampen ble forsynt med strøm fra en dieselgenerator.

I 1987 ble fyret automatisert og fyrvokterne tilbakekalt. Fyret blir nå fjernstyrt fra Wellington. I mai 2000 ble den originale lampen og linsen byttet ut med en 50 watt lampe. Den får strøm fra batterier som lades ved hjelp av solceller. Den kan sees 19 nautiske mil unna (35 kilometer) og blinker hvert 12 sekund.

## Turisme
Rundt 150&nbsp;000 turister besøker stedet hvert år. Bortsett fra toaletter finnes det ingen fasiliteter for å ivareta deres behov. Dette blir imidlertid forandret snart. Fra 2008 skal et nytt informasjonssenter stå klart. Det vil inneholde en kafé, suvenirbutikk og utsiktsplattformer samt et sted der folk kan lære om maorikultur og det lokale områdets spirituelle betydning.

## Eksterne lenker
*
Mette Hellenes

**Mette Kathrine Hellenes** (født 9. august 1964) er en norsk billedkunstner og tegneserieskaper. Hun er utdannet billedkunstner fra Statens kunstakademi i Oslo. Mette K. Hellenes har deltatt på flere utstillinger, blant annet på Galleri Wang, Namsos kunstforening, Tegnerforbundet (2005), Mousonturm i Frankfurt og Judasboden. 

## Kebbelife
*Kebbelife* er en satirisk tegneserie av Mette K. Hellenes med de to gjennomgangsfigurene Mette og Vanessa, som spiller på Hellenes selv og kunstnerkollega Vanessa Baird. 

### Utgivelser
* *Kebbelife* 
* *Kebbevenner I*  
* *Kebbevenner II*  
* *Kebbelife – et år med tjukken* (2005). 

Bøkene er gitt ut på forlaget No Comprendo Press. Tegneserien har ellers blant annet gått fast i ukeavisa Morgenbladet.

## Eksterne lenker
* Kebbelife
Lunde

**Lunde** kan referere til
__NOTOC__
*Lunde (fugl) &ndash; en sjøfugl
*Lunde Forlag &ndash; et norsk forlag

## Stedsnavn i Norge
* Lunde (Fredrikstad), et tettsted i Fredrikstad kommune
* Lunde (Nome), et tettsted i Nome kommune i Telemark
* Lunde (Skien), en bydel i Skien
* Lunde (Stavanger), et sted på øya Hundvåg i Stavanger
* Lunde (Søgne), et sted i Søgne kommune i Agder
* Lunde (Jølster), et sted i Jølster kommune i Vestland
* Lunde på Stord, gårdsbruk i Stord kommune i Vestland
* Lunde, gårdsbruk i Ådal, Ringerike kommune
* Lunde kirke (Sirdal)
* Lunde kirke (Nordre Land)
* Lunde bru, bru overbevise Etna i Innlandet

## Stedsnavn i Sverige
*Lunde (Ångermanland) &ndash; et tettsted i Västernorrlands län

## Stedsnavn i Danmark
* Lunde sogn i Varde kommune med Lunde kirke
* Lunde sogn i Svendborg kommune med Lunde kirke
* Lunde sogn i Nordfyns kommune med Lunde kirke, tilhørte inntil 1919 Lunde herred i Odense amt.

## Norske personer med Lunde som slektsnavn
Per januar 2020 var det  personer i Norge med Lunde som etternavn, herunder følgende:
* Alfred Lunde &ndash; romfartsingeniør
* Einar Lunde &ndash; journalist
* Eugen Lunde &ndash; olympisk seiler
* Gulbrand Lunde &ndash; politiker i Nasjonal Samling
* Gunnar Lunde &ndash; forfatter
* Haakon Adelsten Lunde &ndash; xylograf
* Ivar Lunde &ndash; arkitekt
* Jan Lunde &ndash; tegner
* Johan P. Lunde &ndash; biskop
* Kjellbjørg Lunde &ndash; politiker i Sosialistisk Venstreparti
* Peder Lunde jr. &ndash; olympisk seiler
* Sigurd Lunde &ndash; biskop
* Øivind Lunde &ndash; arkeolog
* Katrine Lunde og Kristine Lunde (tvillinger) &ndash; håndballspillere
* Kjartan Alexander Lunde &ndash; leder i Rogaland Venstre
* Kolbein Haakon Lunde &ndash; lærer og politiker i Venstre

## Se også
*Lund (andre betydninger)

## Referanser
Hans-Georg Aschenbach

**Hans-Georg Aschenbach** (født 1951) er en tysk tidligere skihopper.

I 1969 ble Aschenbach juniorverdensmester, og to år senere vant han sitt første nasjonale mesterskap (i DDR). Han vant den tysk-østerrikske hoppuka sesongen 1973/74, sesongen etter at han ble verdensmester i skiflyging. I 1974 ble han verdensmester i både normal- og storbakken, og under OL 1976 i Innsbruck vant han gull i normalbakken.

I 1989 uttalte Aschenbach at alle østtyske utøvere måtte ta steroider. Han sa at de som ikke ville være med på dopingprogrammet ble kuttet fra landslaget og møtte store problemer i privatlivet. Aschenbach flyttet til Freiburg, Vest-Tyskland, og ble lege der.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Gratisavis

**Gratisavis**  er en gratis publikasjon som oftest utgis daglig, ukentlig eller månedlig. Redaksjonelt innhold er gjerne nyheter og sport i gratisaviser som utkommer daglig, mens gratisaviser med ukentlige og månedlige utgivelser ofte fokuserer på stoff av mer tidløs karakter, så som kultur-, musikk- og filmstoff, som i tilfellet *[[Natt og Dag]]*. Andre har svake journalistiske tekster rundt store annonser.

Gratisaviser er ikke alltid er organisert i bransjeforeningene Mediebedriftenes Landsforening (MBL) eller Landslaget for lokalaviser (LLA). De stiller således utenfor det generelle mediebildet. For å finansiere gratisavisen er de avhengig av reklame, og konkurrerer da med reklamemarkedet som de tradisjonelle avisene er avhengig av. Ikke alle mottakerne er like begeistret for reklamefylte gratisaviser.

I mange europeiske land har gratisaviser overtatt en stor del av dagsavismarkedet. I Norge er utbredelsen av gratisaviser fortsatt lav sammenliknet med eksempelvis Danmark. Norges største samkjøring av gratisaviser er Gratisavissamkjøringen AS som er en sammenslutning av gratisaviser, mens den eldste norske gratisavisen som fortsatt utgis er ukeavisen *[[Stjørdals-Nytt]]*.

## Referanser


## Litteratur
* Høst, Sigurd (2021): ''Avisåret 2020. Papiraviser og betalte nettaviser'', Rapport nr. 108/2021, Høgskulen i Volda

## Eksterne lenker
*
Grenen

**Grenen** nord for Skagen er spissen av Skagens Odde, som er Danmarks nordligste punkt. Grenen er dannet av sand, som er transportert nordover av vinden langs hele Jyllands vestkyst. Odden vokser gjennomsnittlig med ca. 10 meter om året i nordøstlig retning mot Sverige.

Ved Grenen møtes to hav – Skagerrak og Kattegat, og det kan ses på bølgene, som kommer fra hver sin side. Det skaper voldsomme strømforhold, som gjør at det er strengt forbudt og forbundet med livsfare å bade der. Man kan gjerne vasse, og prøve å stå med en fot i Skagerrak og en fot i Kattegat.

Grenen er et vakkert og populært utfluktsmål. Mange turister samles i sommerhalvåret på grenens ytterste spiss. Mange er fraktet ut med den populære «Sandorm»&nbsp;&ndash; traktorer med passasjervogner&nbsp;&ndash; som kjører i skytteltrafikk fra parkeringsplassen ved Grenen kunstmuseum til Grenens ytterste spiss.

Skagens Odde og Grenen er ikke bare populære blant turister. Rovfugl flokkes her i trekktiden om våren. Stedet er Nordeuropas beste observasjonssted for rovfugl under vårtrekket. Rovfuglene er sveveflyvere, som utnytter oppdrift, som kun dannes over land. De krysser derfor helst ikke store strekninger over åpent hav, og fuglene som kommer sydfra ledes dermed langs kysten hele veien opp til odden, hvor de samles før de krysser Kattegat de 65 kilometerne over til Sverige, på vei mot hekkeplassene nordpå. Det ses flest rovfugl på odden, hvis vinden er i sydøst. Ved vestavind blir fuglene presset lenger østover og velger da en rute over Fyn og Sjælland.

## Eksterne lenker
* Sandormen.dk
* Skagen odde naturcenter
* Netfauna - Grenen har vokseværk
Kateri Tekákwitha

**Kateri Tekákwitha**, kalt *Mohawkenes lilje* (født 1656, død 17. april 1680), var en indiansk kvinne som er helligkåret av den katolske kirke.

Hun ble født *Tekákwitha* i landsbyen Ossernenon, nå Auriesville i delstaten New York. Hennes foreldre og søsken døde i en kopperepidemi i 1660. Tekákwitha overlevde, men ble vansiret i ansiktet. Hun vokste opp hos en onkel.

5. april 1676 ble hun døpt av en jesuittmisjonær og fikk navnet Katarina, eller *Kateri* på mohawkspråk. Hun levde særdeles asketisk og ville avlegge kyskhetsløfte, noe som gjorde henne upopulær i stammen. 

Kateri Tekákwitha døde i den kristne landsbyen Caughnawaga nær Montréal i Canada. Hun ble saligkåret 22. juni 1980.

## Litteratur
*Leonard Cohen: *[[Skjønne tapere]]*, roman
Klemens XIII

**Klemens XIII** (**Clemens XIII**, egentlig **Carlo della Torre Rezzonico**; 1693–1769) var Den katolske kirkes pave fra 6. juli 1758 til sin død. Han var den 248. i paverekken.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Carlo della Torre Rezzonico var sønn av en venetiansk kjøpmann. Slekten hadde bygd opp en anselig formue på handel, og hadde fått adels rang i 1687.

Han studerte hos jesuittene i Bologna og tok doktorgrad i rettsvitenskap ved universitetet i Padova i 1713. Deretter ble han utdannet i diplomati ved *Accademia ecclesiastica* i Roma for det pavelige diplomati. I 1716 inntrådte han i den romerske kuries *Signatura Justitiæ* og *Signatura Gratiæ*, ble samme år guvernør av Rieti, av Fano 1721, og var senere dommer ved Rotaen i Venezia.

### Prest 1731, kardinal 1727, biskop 1743
Han ble presteviet den 23. desember 1731 i Roma. Pave Klemens XII utnevnte ham til kardinal i 1737 som kardinaldiakon, med *[[San Nicola in Carcere]]* som tittelkirke, og gav ham en rekke viktige verv i kurien.

Rezzonico ble utnevnt til biskop av Padova i 1743 og ble bispeviet i Roma av pave Benedikt XIV. Medkonsekrerende var kuriekardinalene Giuseppe Accoramboni og Antonio Saverio Gentili. Rezzonico visiterte sitt bispedømme en rekke ganger og reformerte måten det ble administrert, med hensyntagen til bispedømmets sosialt trengende. Han var det første som gjorde dette på lange tider.

### Pave
Han ble valgt til pave den 6. juli 1758 i et konklave som varte i seks uker og avholdt et stort antall avstemninger. At pavevalget varte så lenge, skyldtes at fraksjonene lenge ikke ville jenke seg; til slutt kom det til direkte forhandlinger mellom de rivaliserende grupper. Rezzonico ble så valgt med 31 stemmer av 44 mulige, én stemme mer enn det som var nødvendig, og han tok navnet Klemens XIII, til minne om den pave som hadde elevert ham til kardinalverdigheten.

Han var venn og støtte av jesuittordenen, som allerede ble forfulgt i flere europeiske land. Den 7. januar 1765 bekreftet han ordenen med bullen *Apostolicum pascendi munus*. Flere stater i Europa krevde at jesuittene burde oppløses.

I Roma fremmet han etableringen av en tysk, en fransk og en engelsk kunstnerkoloni, som ikke bare beskjeftiget seg med religiøse temakretser.

Klemens XIII kalte inn til et konsistorium for å diskutere kirkens aktuelle situasjon, men døde uventet kvelden før.

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
* Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
* Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
* Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
* *Pave Klemens XIII* (1693-1769) *1743

## Referanser


## Litteratur
* 

## Eksterne lenker
* Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Paul Dirac

**Paul Adrien Maurice Dirac** (1902–1984) var en britisk fysiker. Etter studier ved Saint John's College i Cambridge ble Dirac lucasiansk professor i matematikk ved University of Cambridge i 1932. Allerede mens han ennå var student, så han for seg en særdeles elegant formalisme, som ga en ny forklaring av hva kvantetilstander egentlig er, ved å identifisere dem med vektorer i et Hilbert-rom. Denne formalismen gjorde det mulig å forene de to formuleringene av kvantemekanikken som forelå på dette tidspunktet, nemlig Schrödinger og de Broglies bølgemekanikk og Heisenbergs matriseformulering.

Dirac er en av grunnleggerne av den relativistiske kvantemekanikken: Bølgeligningen oppkalt efter Dirac er den første formulering av kvanteteorien som er i overensstemmelse med relativitetsprinsippet. Med utgangspunkt i sin relativistiske bølgeligning forutsa Dirac eksistensen av positronet, en hypotese som senere ble bekreftet ved antimateriens oppdagelse.

Dirac bidrog også til utarbeidelsen av teorien for de statistiske egenskapene til kvantepartikler med halvtallig spinn, som kalles Fermi-Dirac-statistikk. Se under Fermion.

Dirac mottok sammen med Erwin Schrödinger nobelprisen i fysikk i 1933. Hans bok *The Principles of Quantum mechanics* (1930) er en av kvanteteoriens mest grunnleggende bøker.

## Priser (utvalg)
* 1952 – Copleymedaljen

## Referanser


## Eksterne lenker
* ''Den elegante fysikken – estetikk og kvanter'' Kronikk om Dirac av Hans Herlof Grelland i Aftenposten 26. desember 2002
Skjønne tapere

***Skjønne tapere*** (originaltittel *Beautiful Losers*) er en eksperimentell roman fra 1966 av canadieren Leonard Cohen.

Boken er delt i tre seksjoner: I første del forsøker den navnløse hovedpersonen, en middelaldrende akademiker, å skrive en tekst om den salige Kateri Tekákwitha, men blir stadig avledet av minner om sin avdøde kjæreste, «Edith», og deres felles venn «F». Forfatteren skriver litt hver dag, som i en dagbok &ndash; til sammen 52 nummererte stykker.

Annen del av boken er et langt brev fra «F.», skrevet under et opphold på psykiatrisk sykehus, mens del tre er en epilog i tredje person.

## Eksterne lenker
* The Leonard Cohen Files. «The Beautiful Losers Walkthrough» av Geoffrey Wren
* The Leonard Cohen Files. Flere opplysninger om boken
Veikko Hakulinen

**Veikko Johannes Hakulinen** (født 4. januar 1925 i Kronoborg, død 25. oktober 2003 i Valkeakoski) var en finsk langrennsløper og skiskytter. Han er blant Finlands mestvinnende olympiere, og har totalt sju medaljer fra tre forskjellige OL (Oslo 1952, Cortina 1956 og Squaw Valley 1960). I OL i Innsbruck i 1964 deltok han på det finske laget i skiskyting.

Fra Vinter-OL i Oslo ble Hakulinen husket av mange for vinnertiden på femmila: 3 timer, 33 minutter og 33 sekunder. I 1955 ble han tildelt Holmenkollmedaljen.
 
## Meritter
### OL
* 1952 – gull på 50&nbsp;km
* 1956 – gull på 30&nbsp;km og sølv på 50&nbsp;km og 4x10 km stafett
* 1960 – gull på stafetten, sølv på 50&nbsp;km og bronse på 15&nbsp;km
### VM
* Falun 1954 – 2 gull (15&nbsp;km, stafett) og 2 sølv (30&nbsp;km og 50&nbsp;km)
* Lahtis 1958 – gull på 15&nbsp;km, sølv på 50&nbsp;km og bronse på stafetten
### Skiskyting
* VM i 1963 – sølv i lagkonkurransen, nr. 6 på 20&nbsp;km
* Vinter-OL 1964 – nr. 15 på 20&nbsp;km

## Bibliografi
* Hakulinen, Veikko. *Haku-Veikko, suurhiihtäjä Veikko Hakulisen muistelmat* 1999 (selvbiografi)
* Kolkka, Sulo. *Veikko Hakulinen, latujen valtias* 1960 (biografi)

## Se også
* Liste over mestvinnende vinterolympiere

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Tokke (elv)

**Tokke** er en elv i Telemark som har sitt utspring fra innsjøen Totak i Vinje kommune og utløp i innsjøen Bandak i Tokke kommune. Elveløpet er en del av Skiensvassdraget.
Her Majesty

**«Her Majesty»** er en sang skrevet av Paul McCartney, men som vanlig kreditert Lennon/McCartney, og ble utgitt i 1969 på The Beatles-albumet *[[Abbey Road (album)|Abbey Road]]*.

Sangen kommer helt til slutt på albumet, men opprinnelig var den ment å bli plassert mellom sangene «Mean Mr. Mustard» and «Polythene Pam», men da McCartney hørte sangene i denne sekvensen likte han ikke sammensetningen. «Her Majesty» ble tatt ut, men lydmannen hadde stående ordre om å aldri kaste noe som The Beatles spilte inn. Han la den korte sangen midlertidig helt til slutt på båndet. Da medlemmene hørte sangen i denne settingen ble de begeistret for den tilsynelatende tilfeldige effekten av en såkalt *skjult sang*. «Her Majesty» er derfor historisk sett den første skjulte sangen man kjenner til, ettersom den ikke er listet på omslaget.

På albumet er det 14 sekunders stillhet mellom «The End» og «Her Majesty». Etter pausen kommer det et høyt utbrudd. Det er det aller siste akkorden til sangen «Mean Mr. Mustard» som sådan introduserer «Her Majesty» og som igjen ender brått, ettersom sangens siste tone ble etterlatt i begynnelsen på sangen «Polythene Pam».

Selve sangen er enkel sang for akustisk gitar om gutt som drømmer om pike, ‘hennes majestet’, skjønt ved en anledning i de siste årene sang Paul McCartney «Her Majesty» hvor dronningen av Storbritannia var til stede:

::*Her Majesty's a pretty nice girl,*
::*but she doesn't have a lot to say*
::*Her Majesty's a pretty nice girl*
::*but she changes from day to day*

## Kilder
* Turner, Steve. *A Hard Day's Write: The Stories Behind Every Beatles' Song*, Harper, New York: 1994

## Eksterne lenker
* Teksten til «Her Majesty»
Steinar

**Steinar** er et mannsnavn som har opprinnelse i urnordisk **staina* («stein») og  **warijaR* («forsvarer»). *Steinarr* var en norrøn form, og **Stainawarija<small>R</small>* en urnordisk form av navnet.

*Steinar* har norsk navnedag 14. desember.

## Utbredelse
*Stæinarr* er kjent brukt i fire runeinnskrifter fra vikingtiden, så navnet var kjent, men antakelig ikke blant de aller mest brukte navnene i Norden på den tiden. *Steinar* var et vanlig navn i Norge på 1300-tallet. Over 50 forskjellige personer med navnet er nevnt i Regesta Norvegica. *Steinar* var et populært navn på norske guttebarn født på 1940-, 1950- og 1960-tallet.

|}

## Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
* Steinar Schjøtt (1844–1920), norsk filolog og leksikograf
* Steinar Gil (f. 1943), norsk filolog og diplomat
* Steinar Imsen (f. 1944), norsk historiker
* Steinar Amundsen (1945–2022), norsk padler
* Steinar Bastesen (1945–2024), norsk politiker
* Steinar Stjernø (f. 1945), norsk akademiker
* Steinar Bjølbakk (f. 1946), norsk ishockeyspiller
* Steinar Gullvåg (f. 1946), norsk politiker
* Steinar Hansson (1947–2004), norsk journalist og forlegger
* Steinar Pettersen (f. 1945), norsk fotballspiller
* Steinar Ofsdal (f. 1948), norsk musiker og komponist
* Steinar Aase (f. 1955), norsk fotballspiller
* Steinar Birgisson (f. 1955), islandsk håndballspiller
* Steinar Lone (f. 1955), norsk oversetter
* Steinar Albrigtsen (f. 1957), norsk musiker
* Steinar Ness (f. 1959), norsk politiker
* Steinar Bråten (f. 1962), norsk skihopper
* Steinar Dagur Adolfsson (f. 1970), islandsk fotballspiller
* Steinar Hoen (f. 1971), norsk høydehopper
* Steinar Opstad (f. 1971), norsk dikter
* Steinar Ege (f. 1972), norsk håndballspiller
* Steinar Nilsen (f. 1972), norsk fotballtrener
* Steinar Sverd Johnsen (f. 1972), norsk keyboardist og komponist
* Steinar Sagen (f. 1975), norsk komiker
* Steinar Bragi (f. 1975), islandsk forfatter
* Steinar Raknes (f. 1975), norsk jazzmusiker
* Steinar Pedersen (f. 1975), norsk fotballspiller
* Steinar Klouman Hallert (f. 1993), norsk skuespiller
* Steinar Baldursson (f. 1995), islandsk sanger
* Steinar Kleppe

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Måna

:*Denne artikkelen er om elva i Vestfold og Telemark. For elva med samme navn i Møre og Romsdal se [[Måna (Rauma)]].*
**Måna** (**Måne**) er en elv i Tinn kommune i Telemark. Den har sitt utspring i Møsvatnet, og renner gjennom Vestfjorddalen og Rjukan, før den munner ut i Vestfjorden i Tinnsjå. Systemet er en del av Tinnvassdraget og Skiensvassdraget.

Måna er sterkt utnyttet for kraftproduksjon, med Vemork og Såheim som de største kraftverkene. Elva dannet før reguleringen den berømte Rjukanfossen, som i dag kun «slippes» én gang i året.


File:Gaustafjeld Tellemarken - NB MS G4 0942.jpg|«Gaustadfjeld i Tellemarken» viser Måna med Gaustatoppen i bakgrunnen, trolig omkring 1890 

File:P1000747Rjukan.JPG|Rjukan men den regulerte byelva Måna som renner ned til Tinnsjøen og er en del av Rjukanvassdraget.


## Broer

* Frøystul bru (fylkesvei 37)
* Kvitingfoss bru (skogsbilvei)
* Vemork bru (privatvei til kraftstasjonen)
* Fabrikkbrua (kommunal vei, Rjukan)
* Birkelandsbrua (kommunal vei, Rjukan)
* Bru til Melandstangen (gangbru)
* Bru forbi Melandstangen (gangbru)
* Meland bru (Brogata)
* Meland jernbanebru (Rjukanbanen)
* Bru til Svadde (kommunal vei)
* Dale bru (Øyan)
* Nylandsbrue (kommunal vei)
* Bru fra Gaustågrende (kommunal vei)
* Jernbanebru ved Miland (Rjukanbanen)
* Bru ved Miland camping (kommunal vei)
* Mæl bru (fylkesvei 37)

## Eksterne lenker
*
Heddøla

**Heddøla** er en elv i Notodden kommune i Telemark. Den har sitt utspring i Åmnesfossen i Hjartdal kommune der Hjartdøla skifter navn, og renner gjennom Heddal før den munner ut i Heddalsvatnet ved Notodden sentrum. Heddøla er nederste del av vassdraget Heddøla-Hjartdøla, som er en gren av Skiensvassdraget.
Føyno

**Føyno** er en bebodd øy sør for Stord, tilhørende Stord kommune.

Øya ble landfast i desember 2000, mot Sveio i sør gjennom Bømlafjordtunnelen og Stord i nord over Stordabrua. Da ble E39 åpnet for trafikk over Trekantsambandet. Bomstasjonen til dette sambandet er lagt på Føyno.

Føyno hadde en sentral plass i Sunnhordland i middelalderen, og gav navnet til skipreidet Føyen.

## Referanser
Tinne

**Tinne**, også kalt **Tinnelva** og **Tinnåa**, er en elv i Notodden kommune i Telemark. Den renner fra Tinnsjå ned til Heddalsvatnet, hvor den munner ut i Notodden by. Elva er en del av Skiensvassdraget. I elva er blant annet Tinnfossen og Sagafossen, vannfallene som har blitt utnyttet til produksjon av elektrisk kraft i vannkraftverket Tinfos kraftverk.

## Referanser
Fyresdalsåna

**Fyresdalsåna** (også skrevet *Fyreselv* og *Fyresåni*) er en elv i Fyresdal og Nissedal kommuner i Telemark. Den har sitt utspring i Fyresvatn, og ved Haugsjåsund danner den, sammen med Nisserelva, starten på Nidelva. Systemet er en del av Arendalsvassdraget. Ved Reinfoss rett etter kommunegrensa mot Nissedal danner elva et område med svaberg, jettegryter og naturlige badekulper.

## Referanser
Nisserelva

**Nisserelva** (også kalt **Nisseråna**) er en elv i Nissedal kommune i Telemark. Den har sitt utspring i innsjøen Nisser, og ved Haugsjåsund renner den sammen med Fyresdalsåna og danner starten på Nidelva. Elva er en del av hovedvannstrengen i Arendalsvassdraget.

Elva er utbygd til kraftproduksjon i kraftverkene Høgefoss, Tjønnefoss og Nisserdam. Det opprinnelige elveløpet veksler mellom tørrlagte og oppdemte partier.

Ved utløpet fra Nisser krysses den av Tveitsund bru. Elven har blitt benyttet til tømmerfløting.

## Referanser
Hellersvatnet (Drangedal og Nissedal)

**Hellersvatnet** er en innsjø i Søvassmarka, på grensa mellom kommunene Drangedal og Nissedal i Telemark. Vannet er 2&nbsp;km langt og ca. 1,6&nbsp;km bredt på det bredeste. Hovedtilløpet er Stolsvassåna, som kommer fra Stolsvatnet i Nissedal. Hellersvannet har utløp via Hellervasselva og Holmevatnet til Søvasselva, ei tilløpselv til Gautefallelva, og er dermed en del av Kragerøvassdraget.

Navnet kommer av at det ved utløpet finnes en heller, kalt Hellersvannhelleren, hvor det er funnet en flintsigd fra steinalderen 

Lenger nord i samme område finnes to andre vann med samme navn.

## Referanser
Statskonsult

**Statskonsult** var en norsk statlig organisasjon som leverte rådgivning, bistand og evaluering rettet mot omstilling i offentlig sektor. Organisasjonen hadde sin historie tilbake til 1947 da Rasjonaliseringskontoret, senere kalt Statens rasjonaliseringsdirektorat, ble opprettet. Den var underlagt Fornyings- og administrasjonsdepartementet. Rasjonaliseringsdirektoratet skiftet navn til Statskonsult i 1988.

Statskonsult var frem til 1. januar 2004 et direktorat, men ble da omdannet til et heleid statlig aksjeselskap.

9. mai 2007 kunngjorde fornyings- og administrasjonsminister Heidi Grande Røys at Statskonsult ville bli avviklet 1. juli 2007. Oppgavene ble overført til Direktoratet for forvaltning og informasjons- og kommunikasjonsteknologi sammen med Norge.no og E-handelssekretariatet.

## Eksterne lenker
* 
* Pressemelding: Statskonsult avvikles
Suvdøla

**Suvdøla** er en elv i Drangedal kommune i Telemark. Den har sitt utspring på Gautefallheia, såvidt inne i Nissedal kommune. Største vann her er Holmvatn. Elva løper sammen med Daleelva/Loneelva og blir til Bøelva, to kilometer før denne munner ut helt nord i Bjorvatnet, ved Bø. Systemet er en del av Kragerøvassdraget.

I forbindelse med Suvdøla har Drangedal everk etablert to kraftstasjoner; Nye Suvdøla kraftverk (2019) og Suvdal kraftverk (2004), med en samlet midlere årsproduksjon på ca. 50 GWh. Gamle Suvdøla kraftverk (1960) er tatt ut av drift.

## Referanser
Søvasselva

**Søvasselva** er en sideelv til Gautefallelva i Drangedal kommune i Telemark, og er dermed en del av Kragerøvassdraget.

Søvasselva drenerer vannene i Søvassmarka sør for Gautefall, samt noen vann i Nissedal kommune. Største vann er Hellersvatnet (375 moh.), som ligger på kommunegrensa.

## Referanser
Flanør

**Flanør**  (fransk *flâneur(flâneur, fra det norrøne verb flana "å vandre målløst".*) er en gående betrakter av storbyen eller *metropolis*, en herre eller dandy som slentrer gjennom byens gater. Han er en elegant dagdriver som alltid gjør noe og som aldri klarer å kjede seg. En flanør er også en livsglad og karismatisk person.

Flaneri er en sjanger innen litteraturen, og betegnet både på forfatterattityde og som en litterær form.  Forfatteren av et flaneri er en flanør, og skriver i en uformell stil om ting «i tiden», vanligvis med personlig tilsnitt.  Flanerier ble engang betegnet som «sporadiske sorgløse betraktninger av reise, uten klare mål, men med mye mening».  En tilårskommen flanør er Virginia Woolf som flanerte fra London. Betegnelsen ble i Norge veletablert på 1960- og 1970-tallet, gjennom Odd Eidems mange godtselgende bøker med undertittel «Flanerier», en samling små litterære stykker, essay og noveller.  Av Hallvard Rieber-Mohn ble flaneriet beskrevet som «...en krysning av novelle, epistel og kåseri, tilsatt en knivsodd «fortrolig samtale med leseren»» (fra forordet til Odd Eidems *Fløyten og Orgelet*).

Betegnelsen flanør ble brukt av Charles Baudelaire og Walter Benjamin for å betegne moderniteten i storbyen. Flanørens arena var Paris og ikke minst byens ovebygde passasjer, *arkadene*. Disse er beskrevet i Benjamins store verk *Passagenwerk* eller *Arcades Project* som er en stor samling av skrifter om bylivet i Paris i 1800-tallet. Verket ble aldri fullført, men det finnes likevel mange oversettelser av det.

## Eksterne lenker
* Selboe, Tone (1998): *Flanøren, tilskueren og Virginia Woolf* i: Norsk Litteraturvitenskapelig Tidsskrift, nummer 2.
* The Flâneur
Lotte

:*For den militære tittelen Lotte, se [[Norges lotteforbund]]*

**Lotte** er en kortform av kvinnenavnet *[[Charlotte (navn)|Charlotte]]*, som er dannet av mannsnavnet *Charlot*, en gammel fransk kjæleform av *[[Karl|Charles]]*, som er den franske formen av *[[Karl]]*, «fri mann».

Mens *Lotte* regnes som en tysk, dansk og norsk variant, er formen *Lotta*, forkortelse for *Charlotta*, vanlig i Sverige. Der har det blitt brukt som dåpsnavn siden 1700-tallet. Navnebærere har svensk «namnsdag» 12. mai.

## Utbredelse

|}

## Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
* Lotte Lehmann (1888–1976), tysk operasopran
* Lotte Lenya (1898–1981), østerriksk-amerikansk sanger og skuespiller
* Lotte Reiniger (1899–1981), tysk-britisk animatør
* Lotte Berk (1913–2003), tysk danser og lærer
* Lotte Hedeager (f. 1948), dansk arkeolog
* Lotte Konow Lund (f. 1967), norsk maler, tegner og videokunstner
* Lotte Smiseth Sejersted (f. 1991),  alpinist

#### Formen ''Lotta''
* Lotta Engberg (født 1963), svensk sanger
* Lotta Lotass (født 1964), svensk forfatter
* Lotta Schelin (født 1984), svensk fotballspiller
;Annen bruk
* Lotta Svärd, heltemodig soldatkone i det finske nasjonaleposet *[[Fänrik Ståls sägner]]*
* Lotta i Bråkmakergata (*Lotta på Bråkmakargatan*), barnebokfigur av Astrid Lindgren

## Referanser


## Eksterne lenker
*
«Shanti Devi»

«**Shanti Devi**» (hindi: *Fredens gudinne*) var en skonnert som forfatteren Axel Jensen bodde i og eide sammen med sin indiske kone Pratibha frem til 1990.

Fartøyet ble bygget i 1905 ved Sjötorps Varv ved Vänern i Sverige, fikk først navnet «Zeus», men ble senere registrert i Gibraltar med navnet S/Y «Shanti Devi» under Jensens eierskap.

Etter at Jensen ble alvorlig syk ble skuta solgt og seilte noen år under norsk flagg til den uforklarlig sank utenfor Arendal i 2012. Flere forsøk på å berge fartøyet har mislyktes.

Skipet ble opprinnelig bygget som fraktskute og optimalt dimensjonert for ferdsel gjennom det svenske kanalsystemet, Göta kanal, og for seiling på Nordsjøen og Østersjøen.

Da «Shanti Devi» i 1984 seilte inn i Oslofjorden bestod besetningen av, i tillegg til eierne, kaptein Sven Kviman, lege Gun Sandahl, førstestyrmann Bengt Persson, matros Louise Sandahl, tømmermann Josef Horvat, kokk Poonam Rampal og maskinsjef/trubadur Robert E. Haraldsen (av Axel Jensen kalt «Merlin»).

I 1985 og 1986 var «Shanti Devi» hovedbasen for planlegging og administrasjon av Oslo Internasjonale Poesifestival under Jensens ledelse.

Kunstneren Pushwagner, som var nær venn av Jensen, har laget et litografi av «Shanti Devi» utenfor Akershus festning.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Axel Jensens hjemmeside
Nordtrafikk

**Nordtrafikk** er et transportselskap som driver godstransport i Nordland og Finnmark. Selskapet har hovedkontor på Sortland.

Nordtrafikk-konsernet består i dag av følgende datterselskap: Nordtrafikk AS, Nordtrafikk Cargo AS, Transportsørvis AS, Velo Varetaxi AS, Thors Varetransport AS, NT Cargo Lofoten AS

## Historie
Nordtrafikk ble stiftet i 1936 under navnet A/L Langøya Biltrafikk. Alt i 1938 ble navnet endret til A/L Vesterålens Bilruter. Seinere ble også ferjetrafikken i området overtatt av selskapet, og i 1954 ble navnet endret til Vesterålens Trafikklag AS. I 1988 fikk morselskapet navnet Nordtrafikk AS.

Nordtrafikk drev tidligere også buss-, ferge- og lokalbåttrafikk i datterselskapene *Nordtrafikk Buss AS* og *Nordtrafikk Maritim AS*, men disse selskapene ble i oktober 2006 solgt til Veolia Transport Norge. Våren 2007 ble virksomhetene i de to selskapene fusjonert med Finnmark Fylkesrederi og Ruteselskap og Helgelandske til Veolia Transport Nord. Veolia bestemte at bussdriften i Nordland skulle drives under markedsnavnet *Vestfjord Buss*, mens bussdriften i Troms skulle drives under markedsnavnet *Hålogaland Buss*. Den maritime delen av selskapet i Nordland skulle drives under markedsnavnet *Helgelandske*. Markedsnavnene ble etter noen år gradvis tatt ut av bruk.

Datterselskapet Nordtrafikk Cargo AS ble kjøpt opp av Nor-Express AS i 2015, som i løpet av 2018 ble en del av en større sammenslåing med transportselskapene Transportsørvis AS, Velo Varetaxi AS, Nor-Express AS og Nordtrafikk Cargo. Styret bestemte seg i begynnelsen av 2019 å endre navn på morsselskapet til Nordtrafikk AS. 

Nordtrafikk AS er eiet av privatpersonene Steinar Hansen, John Hansen, Jørgen Sollie, Tom R. Nilsen og Sylvi Adolfsen. Alle med bosted og hovedsete på Sortland. 



## Bedriftsovertakelser
* 1990 Boldevins Bilruter AS, Nordland (buss- og godstrafikk)
* 1996 Harstad Oppland Rutebil AS, Troms (busstrafikk)
* 1997 Nordland Ambulanse AS, Nordland (ambulansetrafikk)
* 1999 AS Lofoten Trafikklag, Nordland (buss-, ferge- og godstrafikk)
* 2000 TB-Invest AS / Trysilbussen AS, Hedmark (buss- og godstrafikk)
* 2001 Ambunor AS, Finnmark (ambulansetrafikk)
*2015 Nordtrafikk Cargo AS blir en del av Nor-Express AS
*2019 Nordtrafikk AS fusjonerer med Velo Varetaxi AS, Transportsørvis AS, Nor-Express AS, Nordtrafikk Cargo AS. 
*2019 Thors Varetransport AS 
*2019 NT Cargo Lofoten AS 

## Ledelse
Ole Lund Riber var konsernsjef fra 1987 til selskapet ble solgt. Før ´87 var Ole Lund Riber soussjef i Nordtrafikks forløper Vesterålen Trafikklag.

Nordtrafikk AS er ledet av trioen Steinar Hansen, Jørgen Sollie og Tom Rainer Nilsen. John Hansen er styrets leder (2019).  

## Referanser

https://www.vol.no/nyheter/sortland/2019/01/23/Kj%C3%A6rt-transportnavn-vekkes-til-livet-igjen-18297530.ece

## Litteratur
* Svanberg, E. (1990). Langs vei og lei i Nordland : samferdsel i Nordland gjennom 3000 år. Bodø: Nordland fylkeskommune.
Jan Fossen

**Jan Martin Fossen** (født 1955) var i 37 år redaktør og daglig leder i lokalavisa *[[Varingen]]* i Nittedal i Akershus til 2019.

## Referanser
Kvarkteori

**Kvarkteorien** sier at hadronene, de sterkt vekselvirkende elementærpartiklene,
har *[[kvark]]er* som byggestener. Kvarkene som selv er elementærpartikler, har den egenskapen at kreftene
mellom dem øker med avstanden. Dette fører til at kvarkene ikke enkeltvis kan trekkes ut av de hadronene
vi kan observere som frie partikler. Protoner og nøytroner er for eksempel bygget opp av tre kvarker hver
og mesonene av en kvark og en antikvark. En kan ikke trekke en kvark ut av protonet; dersom en
forsøkte dette, ville energien til slutt bli så stor at det ble dannet et kvark-antikvarkpar, og en
står igjen med et meson og et proton eller nøytron.

De elementærpartiklene vi kan observere som frie partikler har alle en elektrisk ladning som er
et heltallig, positivt eller negativt multiplum av elektronets elementærladning e. 
Men kvarkene har ladninger som er \pm e/3 og \pm 2e/3.
De frie hadronenene er da bygget opp således at summen av ladningene til de kvarkene de
består av, kun blir 0, \pm e, 2e, osv.

Kreftene mellom kvarkene blir imidlertid svakere jo nærmere de kommer hverandre, og på meget korte avstander merker de nesten ikke noen krefter. Denne egenskapen kalles asymptotisk frihet.
Ifølge Heisenbergs uskarphetsrelasjon tilsvarer korte avstander store verdier av kvarkenes
mekaniske impuls. Det betyr at kvarkene i hadroner som beveger seg med en hastighet som nærmer
seg lyshastigheten, vil bevege seg så å si uavhengig av hverandre og at frie kvarker derfor kan
iakttas i forbindelse med slike høyhastighetshadroner. Det var dette som dannet grunnlaget for
partonmodellen.

Murray Gell-Manns opprinnelige kvarkmodell hadde 3 kvarker, som hadde navnene «up», «down» og «sideways»,
eller u, d og s. Senere ble ordet *sideways* byttet ut med *strange* eller *sær*
der *strangeness*, dvs. særtall var et kvantetall som allerede var blitt brukt i andre sammenhenger.

Tidlig på 1970-tallet fant man ut at en fjerde kvark var nødvendig for å forklare visse prosesser.
Denne ble kalt *sjarmkvarken*, og hadroner bestående av sjarmkvarker ble oppdaget i 1974. Siden
har ytterligere to kvarker, kalt «beauty» eller «bottom» (b) og «top» (t), blitt oppdaget.
Anders Aa. Morken

**Anders Aasegg Morken** (født 1966) er redaktør i lokalavisa ''Sør-Trøndelag'' som utgis på Orkanger i Trøndelag. 

Avisa dekker kommunene Orkdal, Skaun, Agdenes, Snillfjord, Hemne, Meldal i Trøndelag, samt Rindal i Møre og Romsdal.

Han kommer fra Skaun.

## Referanser
Tove Lie

**Tove Lie** (født 1963) er politisk redaktør i nettavisen *[[Khrono]]*. 1.&nbsp;oktober 2012 ble hun ansatt ved Høgskolen i Oslo og Akershus (HiOA), senere Oslomet – storbyuniversitetet, som ansvarlig redaktør for *Khrono*, som den gang hadde som formål å være et«spesialforum for HiOA-relatert stoff og -debatt». Fra 2024, da eierstrukturen for *Khrono* ble endret, ble hun også daglig leder for avisen. 1. februar 2026 gikk hun av som ansvarlig redaktør og daglig leder, etter eget ønske,  og over i stillingen som politisk redaktør for avisen.

## Utdannelse
Hun er cand.mag. med fagene sosiologi, psykologi og historie fra Universitetet i Trondheim fra 1986.

## Yrkesliv
Lie var journalist i *[[Klassekampen]]* 1986–1989, journalist i *Fagbladet* 1989–1993, og journalist og konstituert redaktør i *[[Ny Tid]]* 1993–1996. Hun har også vært journalist i *LO-Aktuelt*, *Arbeiderbladet* og journalist og redaktør i *[[Under Dusken]]*, studentavisa i Trondheim.

Etter en periode som vaktsjef, redaksjonssjef og nyhetsredaktør i *[[Nationen]]* frem til 2005, var hun ansvarlig redaktør og daglig leder i *Nationen* 2005–2008. I perioden 2008–2011 var hun forlagsdirektør i Det Norske Samlaget. Lie sluttet i stillingen som leder i Samlaget etter å ha gjennomført en større omstillings- og nedbemanningsprosess.

Lie var fra 1. oktober 2012 ansvarlig redaktør i nettavisen *Khrono*. Avisen ble lansert våren 2013 og er en nyhetsavis for og om høyere utdanning og forskning. Fra 2024 var hun også daglig leder for avisen. 1. februar 2026 gikk hun, etter eget ønske, over i stillingen som politisk redaktør. Christine Gulbrandsen ble ansatt som ny ansvarlig redaktør/daglig leder.

## Bokutgivelser
I juni 2012 ga Tove Lie og journalist Øystein Mikalsen ut boken *Fredsnasjonens grenseløse våpenhandel* på Aschehoug forlag. Boken ble kjøpt inn av Kulturrådet høsten 2012.

I oktober 2015 ga hun ut boken *Grepa kvinnfolk. Fortellinger om dem som gikk før* oss på Trysil-forlaget.

2. november 2023 ga hun ut boka *Adopert og forlatt* sammen med Alexander Skadberg. Boka handler om Skadbergs adopsjon fra Colombia og hans turbulente oppvekst i det norske barnevernssystemet. Boka fikk gode anmeldelser. og en dobbelside i Aftenposten Også denne boka ble innkjøpt av Kulturrådet.

## Verv
Tove Lie har hatt flere styreverv innenfor presse og media. Per 2023 var hun medlem i SKUP-juryen (Stiftelsen for en kritisk og undersøkende presse), samt vara til Pressens Faglige Utvalg (PFU).

## Priser og nominasjoner
Lie har mottatt flere journalistikk- og designpriser på vegne av Khrono, blant annet Fagpresseprisen for 2014. Hun har også selv mottatt flere priser, blant annet fra Oslo redaktørforening prisen som Årets nyskaper (2018) og Årets fagpresseredaktør (2018), samt språkprisen Nynorsk redaktørpris (2005). I 2023 var hun nominert til Årets redaktør av Oslo redaktørforening.

## Referanser
Teknobabbel

**Teknobabbel** (fra engelsk *technobabble*, sammensatt av *technology*, «teknikk», og *babble*, «babbel») er språk som er så fullt av tekniske uttrykk og sjargong at det er uforståelig for dem som ikke kjenner ordene som brukes.

I informasjonsteknologi og andre spesialiserte områder betyr *teknobabbel* at man benytter seg av tekniske eller *insider*-uttrykk, som ikke har noen mening for de uinnvidde. *Teknobabbel* kan deles inn i 

# tekniske uttrykk som er formelt veldefinerte innenfor fagspråk, som kan omhandle nye overføringsteknologier eller computerkommunikasjonsprotokoller, spesielt i deres forkortede utgave som akronymer,
# uttrykk brukt i markedsføringsøyemed, der fagtermer blir gitt et nytt betydningsinnhold (for eksempel *industrial strength*), og 
# uformell dagligtale, eller sjargong (der ordet teknobabbel selv antagelig hører hjemme).

Selv om *teknobabbel* primært henspiller på en ordbruk som ikke oppmuntrer til forståelse og innsikt, benyttes dette språket ikke alltid i dets negative betydning, men ofte også for å si at «her har du en del tekniske opplysninger som er uttrykt på fagspråk».

Ord som betyr nesten det samme er de engelske slangordene *teknospeak* og *geekspeak*.
You Never Give Me Your Money

**«You Never Give Me Your Money»** er en sang av The Beatles som ble utgitt i 1969 på albumet *[[Abbey Road (album)|Abbey Road]]*.

Sangen er hovedsakelig skrevet av Paul McCartney, og krediteres som vanlig til duoen Lennon/McCartney. Sangens innhold er et speilbilde av de problemene som The Beatles hadde havnet i grunnet dårlig økonomisk styring. Lyrikken reflekterer et forhold som har brutt sammen. «Hun» har vokst opp rik, er bortskjemt, men «han» vil berge henne, gi henne et svar på hennes problemer, men kan ikke:

::*Out of college money spent*
::*See no future pay no rent.*
::*All the money’s gone, nowhere to go.*
::*Any jobber got the sack,*
::*Monday morning turning back.*
::*Yellow lorry slow, nowhere to go.*

Sangen begynner med to vers sunget av McCartney og følges av en mye raskere seksjon hvor han bytter til en mer nasal vokalstil med full baritonstemme. Sangen svinner hen med en vokal som kan minne om en barnesang:

::*One, two, three, four, five, six, seven,*
::*All good children go to heaven.*

Sangen benytter Leslie-forsterket gitardeler, slik at de instrumentet lyder som orgeltoner, noe som preger den siste Beatles-perioden.

## Eksterne lenker
*