open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Sonatesatsform

**Sonatesatsformen** er en betegnelse på en fiksert musikalsk formel som ble utviklet under wienerklassisismen i andre halvdel av 1700-tallet og var spesielt enerådende hos Joseph Haydn. Formen viste seg å være svært anvendelig som utgangspunkt for komposisjon, og kunne brukes både i store og i mindre sammenhenger, fra solo- og kammersonaten til symfonien og konserten. Prinsippet finnes også i moderne populærmusikk.

## Oppbygning

### Eksposisjon
Sonatesatsformens grunnskjema er A(A)BA. A-delen repeteres vanligvis to ganger og kalles eksposisjon. 

Innenfor eksposisjonen presenteres to temaer:
# Hovedtemaet, i stykkets hovedtoneart
# Sidetemaet, i stykkets dominanttoneart (eller parallelltonearten dersom hovedtonearten er moll).

Mot slutten av eksposisjonen kan komponisten legge til et epilogtema i dominant. Eksposisjonen avsluttes dermed i dominanttonearten, og gjentas.

### Gjennomføringsdel
I gjennomføringsdelen, eller B-delen, leker komponisten med toneartene, går gjennom en rekke modulasjoner før gjennomføringen avsluttes, og stykket føres over i reprisen. 

Denne delen svarer ofte til det som man ofte kaller «stikket» innen jazzmusikk, eller «bridge» (bru) i populærmusikken. «Bridgen» og «stikket» har som oppgave å skape en kontrast i låta. Det er ofte det 3. verset innen popmusikk som er bridgen i låta.

### Rekapitulasjon/reprise
Reprisen utvikler seg etter samme prinsipp som eksposisjonen, med unntak av at alle temaer her presenteres i tonika eller grunntonearten. Deretter avsluttes satsen. 

Hvis satsens hovedtoneart er moll, blir sidetemaet ofte plassert i parallelltonearten, og i reprisen gjerne i varianttonearten.

## Historie
Formprinsippet utviklet seg gradvis opp gjennom barokken, og tok utgangspunkt i dansesatsens A-B-A-mønster. B-delen skilte seg vanligvis ut ved å befinne seg i et noe annet landskap enn A-delen. Formen ble perfeksjonert av Haydn, og skulle komme til å bli malen for formdiskusjon innenfor kunstmusikken de følgende 200 årene. Beethovens symfonier tar et gradvis oppgjør med denne strenge formgivningen.

## Referanser


## Kilder
*Martinsen, Ståle Reinåmo, Knut Steffenak (1996): *Crescendo: fra renessanse til rock* , Gyldendal forlag, ISBN 82-05-22892-2
*trell.org
Peerage Act

**Peerage Act** av 1963 (*Peerage* betyr adel) er en lov fra det britiske parlamentet som tillater kvinnelige arvelige adellige og alle skotske arvelige adelige å sitte i House of Lords (Overhuset), og tillater at nylig arvede adelige kan fraskrives seg adelskap, noe som er nødvendig dersom man skal sitte som parlamentsmedlem i House of Commons (Underhuset). En fraskrevet adelskap forblir uten innehaver inntil fraskriverens død, og hans arving etterfølger adelskapet. 

Loven ble vedtatt 23. juli 1963 etter press fra Labour-politikeren Tony Benn. Loven var i stor grad et resultat av protestene til Tony Benn, som den gang 2, vicomte Stansgate. I henhold til britisk lov på denne tiden var adelige fra England og Storbritannia som oppfylte visse kvalifikasjonskrav, som alder (21), automatisk medlemmer av Overhuset og kunne ikke delta i eller stemme i valg til underkammeret, Underhuset.

Da William Wedgwood Benn, Tony Benns far, aksepterte den adelige tittelen som vicomte, forsikret han seg om at tronfølgeren, hans eldste sønn, Michael, ikke planla å bli valgt inn i Underhuset. Imidlertid, få år etter at adelen ble akseptert, ble Michael drept i kamp under andre verdenskrig. Tony, hans yngre bror, ble tronfølger til adelstittelen og ble valgt inn i Underhuset ved stortingsvalget i 1950. Tony Benn ønsket imidlertid ikke å forlate Underhuset til fordel for det andre kammeret, Overhuset, og kjempet gjennom 1950-tallet for en lovendring. I 1960 døde Benns far, og Tony Benn arvet tittelen, og mistet automatisk setet sitt i Underhuset som parlamentsmedlem for Bristol South East. I det påfølgende mellomvalget ble imidlertid Benn valgt til Underhuset, til tross for at han ble diskvalifisert. En valgdomstol avgjorde senere at han ikke kunne ta setet sitt, og tildelte det i stedet til kandidaten som kom som på andreplass, Det konservative partiets kandidat, Malcolm St Clair.

## Referanser


## Eksterne lenker
* «Peerage Act 1963», *Wikisource*
Sind

**Sind** (eller Sindh) er en av Pakistans fire provinser. Den ligger sørøst i landet og grenser mot India i øst, det arabiske havet i sør, de pakistanske regionene Balutsjistan og Punjab i vest og nord.

Gjennom provinsen flyter den store elva Indus med den fruktbare og historiske Indusdalen. Øst for Indusdalen ligger ørkenen Thar som strekker seg inn i India.

I Sind-provinsen var det registrert  innbyggere i en folketelling fra 2017. 

## Geografi
### Store byer

## Bilder

U.S. Marines Provide Food to Flood Victims in the Sindh Province DVIDS328643.jpg|Bilde fra flom i 2010.
Makli Necropolis near Thatta province of sindh pakistan image 2.jpg
Dadu Sindh.jpg
FaizMahal.jpg|Faiz Mahal-palasset i Khairpur, Sind. 
Mohenjodaro - view of the stupa mound.JPG|Mohenjo-Daro, en viktig arkeologisk plass ligger i Sind. 
View of Makli by Usman Ghani (cropped).jpg|Makli er en av verdens største nekropolis. 


## Referanser


## Eksterne lenker
*
Georgij Boos

**Georgij Valentinovitsj Boos** (russisk: Георгий Валентинович Боос) (født 22. januar 1963 i Moskva i Russland) var den russiske oblasten Kaliningrads guvernør, noe han har vært siden 28. september 2005. Han er gift og har fire døtre.

## Kilder
*  Kaliningrad oblasts offisielle nettside (Engelsk oversettelse ved hjelp av AltaVistas Babel Fish)
*  Rulers (forgjenger)
Punjab (Pakistan)

**Punjab** (urdu: پنجاب; *Panjab*) er en av fire pakistanske provinser. Punjab er Pakistans mest folkerike provins.

## Etymologi
Navnet *Punjab* betyr "land av fem elver" eller "de fem elvers land". "Punj" betyr fem og "aab" betyr vann. Ordet er en kombinasjon av de persiske ordene panj (پنج) og āb (آب). Navnet henspiller på elvene Beas, Jhelum, Chenab, Ravi og Sutlej. Idag er det kun Jhelum, Chenab og Ravi som renner gjennom den pakistanske Punjab.

## Distrikter
Punjab er inndelt i 35 distrikter.

## Byer
De fem største byene i Punjab (i synkende rekkefølge) er følgende.

## Norsk-pakistanere fra Punjab
En stor del av norsk-pakistanere i Norge har røtter fra Punjab, og spesielt tesilet Kharian i distriktet Gujrat. Kharian kalles «Little Norway» på folkemunne, siden minst en mannlig slektning i hver tredje familie arbeider eller er bosatt i Norge.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Kongen under fjellet

I J.R.R. Tolkiens fiktive verden Midgard er **Kongen under fjellet** en tittel på den dvergen som regjerte riket i fjellet Erebor eller Ensomfjellet. Kongen under fjellet var ikke bare konge av Erebor, men også den rettmessige kongen av Durins folk.

I boka *[[Hobbiten]]* er dragen Smaug ansett som den eneste *kongen* av Ensomfjellet, mens det faktisk var Thorin Eikenskjold som var den rettmessige kongen under fjellet i rett linje fra sin far, og farfar.

## Konger under fjellet
*Thráin I 
*Thorin I 
*(forlatt) 
*Thrór
*Thráin II (i eksil) 
*Thorin II Eikenskjold (svært kort) 
*Dáin II Jernfot 
*Thorin III Steinhjelm
John Leslie (fysiker)

**John Leslie** (født 10. april 1766 i  Largo i Fife i Skottland, død 3. november 1832) var en britisk matematiker og fysiker best kjent for sin forskning på varme. 

Leslie står for en av de tidligste beretningene om kapillaritet i 1802 og frøs vann ved hjelp av en luftpumpe i 1810, den første kjente kunstige produseringen av is.

I 1804 eksperimenterte han med strålevarme ved hjelp av kubisk beholder fylt av kokende vann. En side av kuben var laget av polert metall, to av matt metall (kobber), og en side var malt svart. Han viste at strålingen var størst fra den svarte siden, og ubetydelig fra den polerte siden. Apparatet er kjent som Leslies kube.

I 1805 ble han professor i matematikk ved universitetet i Edinburgh, og overførte professoratet til fysikk i 1819. Han ble utnevnt til ridder i 1832 og døde i Coates.

## Referanser
HE0107–5240

**HE0107-5240** er en stjerne i Melkeveien. Den befinner seg omtrent 36 000 lysår fra Jorden, i stjernebildet Føniks, og har en masse på ca. 80 prosent av Solens.

Det spesielle med HE0107-5240 er det lave metallinnholdet. En granskning av lyset stjernen sender ut har fastslått at metallinnholdet i HE0107-5240 er en tohundretusendel av solens. Av de stjernene vi kjenner i dag er HE0107-5240 den stjernen med det laveste innholdet av metall. 

Årsaken til at enkelte stjerner inneholder vesentlig mindre metall enn andre er at stjerner har blitt dannet i tre generasjoner siden universet oppsto etter Big Bang for 13,7 milliarder år siden. Den første generasjonen stjerner inneholdt svært lite metaller, men hver generasjon stjerner har beriket den neste med flere tunge grunnstoffer. HE0107-5240 er enten en etterlevning fra første generasjon, eller en annen generasjons stjerne med svært lavt metallinnhold.

Stjernen er relativt liten til å tilhøre den første stjernegenerasjonen. En forklaring på at det ble dannet en så liten stjerne som HE0107-5240 i første generasjon kan være at den har vært en liten stjerne i et dobbeltstjernesystem der den mye større stjernen nå er død.

HE0107-5240 ble oppdaget i 2001 av tyske astronomer ved Universitetet i Hamburg.

## Eksterne lenker
Bergen jazzforum

**Bergen jazzforum** er en av Norges eldste jazzklubber, etablert i 1972. Klubben har vært i kontinuerlig drift siden starten. Etter etableringen av Vestnorsk jazzsenter i 1996, som ble stiftet av Bergen jazzforum sammen med Hordaland fylkeskommune, Bergen kommune og Norsk jazzforum, har klubben forestått konsertene på jazzsenterets hovedscene, Sardinen USF. Det avholdes i tillegg regelmessige arrangementer på Røkeriet USF og Landmark i Bergen kunsthall.

Bergen Jazzforum fikk prisen som årets jazzklubb i 1993. Prisen er delt ut av Foreninga Norske Jazzmusikarar. Dengang hadde Bergen Jazzforum et styre på 11 personer og omtrent 50 frivillige medarbeidere.

Bergen jazzforum avvikler en rekke egne arrangementer som Finsejazz, Bajazz-konserter for barn og annet. Talentkonkurransen Jazz i sikte arrangeres årlig i samarbeid med Vestnorsk jazzsenter og Nattjazz.

Bergen jazzforum er organisert med et styre bestående av valgte representanter for organisasjonens medlemmer, samt en daglig leder i 40 % stilling.

## Referanser
Francesco del Giudice

**Francesco del Giudice** (født 7. desember 1647 i Napoli, død 10. oktober 1725) var en av den katolske kirkes kardinaler, med *[[Santa Maria del Popolo]]* som tittelkirke, og erkebiskop av Monreale fra 1704 til sin død. I 1724 ble han valgt til dekanus for kardinalskollegiet.

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:

* Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
* Kardinal Gasparo Carpegna (1625-1714) *1670
* Kardinal Fabrizio Paolucci (1651-1726) *1685
* Erkebiskop José Gasch O.M. (1653-1709) *1703
* Kardinal *Francesco del Giudice* (1647-1725) *1704

## Referanser


## Eksterne lenker
* Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Marcus Bakke

**Marcus Bakke** (født 10. januar 1981) er en norsk tidligere fotballspiller som har spilt for Brann, Molde og Bærum. Han er yngre bror av den tidligere Sogndalspilleren Petter Bakke. 

## Karriere
Bakke startet sin karriere i Bærum. Han ble hentet som 19-åring til Brann i 2000, hvor han spilte i sesongene 2000 og 2001. Han spilte igjen for Bærum sensongen 2005, og fulgte Arild Stavrum til Molde i sesongene 2006 og 2007. Han spilte for Bærum 2007–11, og for Lommedalen i 2012.

## Referanser

## Eksterne lenker
*
Aneurin Bevan

**Aneurin «Nye» Bevan** (1897–1960) var en britisk politiker som var uoffisiell leder av det britiske arbeiderpartiets venstrefløy. Bevan var født i Monmouthshire, et grevskap i det sørøstlige Wales, sønn av gruvearbeideren David Bevan. Hans far var baptist, moren metodist. 

I 1928 ble han valgt inn i underhuset, der han kjempet aktiv for arbeidernes rettigheter. Han var en tidlig kritiker av fascisme og nazisme og argumenterte for britisk støtte til sosialistene i Spania i deres kamp mot Franco og falangistene. Han argumenterte for en forent sosialistisk front med alle partiene på venstresida, inkludert kommunistpartiet, noe som følte til en kortvarig eksklusjon fra partiet. Han ble imidlertid i november 1941 sluppet inn igjen i partiet etter å ha lovt ikke å delta i kampanjer i strid med partiets erklærte politikk. 

Bevan var en sterk kritiker av Neville Chamberlains appeasement-politikk ovenfor Hitler og argumenterte for at Winston Churchill måtte ta over som statsminister, men motsatte seg Labours deltagelse i koalisjonsregjeringen under krigen. Han kritiserte også sensuren på radio og fjernsyn, samt en krigsregulering som ga innenriksministeren muligheten til å interne borgere uten rettssak. 

Bevan mente at den andre verdenskrig ville gi Storbritannia muligheten til å skape et nytt samfunn. Etter at Labour vant valget i 1945 ble Bevan utnevnt til helseminister i den nye Attlee-regjeringen. I underhuset hadde Labour  tilstrekkelig støtte til å gjennomføre flere velferdsreformer, på tross av opposisjon fra de konservative. I 1946 ble National Insurance Act, folketrygd, gjennomført, som erstatning for «fattiglovene», med arbeidsledighets- og syke-, barne- og enketrygd, samt statspensjon, alt finansiert av obligatoriske bidrag fra arbeidsgivere og arbeidstagere. Alle disse reformene var basert på anbefalinger i den såkalte Beveridge-rapporten fra 1944. I 1948, la National Health Service Act grunnlaget for et nasjonalt helsevesen. 

På tross av sin suksess ble Bevan i 1951 degradert til arbeidsminister, men han trakk seg snart fra regjeringen etter at finansministeren, Hugh Gaitskell ville innføre gebyr på bruk av tannleger og for briller, i sammenheng med de begrensningene Koreakrigen la på budsjettet. To andre ministre, John Freeman og Harold Wilson, gikk av samtidig. Ute av regjeringen ble Bevan leder av partiets venstrefløy. Bevan var ledende i den såkalte Tribune Group, som blant annet kritiserte høye forsvarsutgifter. Etter valget i 1955 trakk Attlee seg som partileder og Bevan stilte som kandidat til ny leder, men ble beseiret av Hugh Gaitskell, som representerte partiets høyreside. På tross av at han hadde utviklet kreft, ble han fire år seinere, i 1959 valgt som partiets nestleder, men han fikk gjort lite i denne posten før han døde året etter.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Hanøy kirke

**Hanøy kirke** ligger på Hanøy i Hadsel kommune i Nordland. Kirka ligger nordøst på Austvågøya. Den er bygd i 1912 og har 100 plasser.

## Andre kirker i Hadsel
*Grønning kirke
*Hadsel kirke
*Innlandet kirke
*Melbu kirke
*Sand kirke

## Litteratur
* 

## Eksterne lenker
* 
* Kirke og kirkegårder i Hadsel (Vesteraalen.info)
* Den norske kirke i Hadsel
Peter Howell

**Peter Howell** er en komponist for TV-serier som er mest kjent for sine bidrag til *[[Doctor Who]]*.

Det er lett å forveksle komponisten Peter Howell med skuespilleren Peter Howell, som hadde en liten rolle i den siste episoden av *[[The Mutants]]* (1972). I 1975 skrev Howell (komponisten) musikken for historien *[[Revenge of the Cybermen]]* og lydeffektene for *[[Planet of Evil]]*. Han er dog mest kjent for sitt arbeide på serien på begynnelsen av 80-tallet.

Da John Nathan-Turner ble produsent av *Doctor Who* i 1980 bestemte han at musikken trengte å bli oppdatert og han hyrte Howell til å lage ett nytt arrangement av Ron Graniers åpningsmelodi som kunne brukes med en ny tittelsekvens. Howell brukte analoge synthesizere til å lage sin versjon i motsetning til musique concrète-teknikkene som ble brukt av Delia Derbyshire da hun laget den originale i 1963. Resultatet ble en mer moderne og dynamisk, dog mindre mystisk, versjon enn den originale. Howells versjon ble først brukt i historien *[[The Leisure Hive]]* (1980) og den ble brukt resten av den sesongen. Da Peter Davison tok over rollen som Doktoren i neste sesong så forandret Howell tonehøyden litt og det er denne versjonen som ble brukt helt frem til sesong 23 (1985) da Nathan-Turner hyrte Dominic Glynn til å lage en ny versjon.

Howel skrev også musikken for ti av historiene i denne perioden.

Senere forandret han litt på sin versjon av åpningsmelodien for hørespillene fra Big Finish Productions. 

## Eksterne lenker
*
Sand kirke (Hadsel)

**Sand kirke** ligger på Hadselsand i Hadsel kommune i Nordland. Kirka ligger nord på Austvågøya. Kirka er egentlig et kapelltilbygg til en tidligere skole, og ble bygget i 1914, med 80 plasser.

## Andre kirker i Hadsel
*Grønning kirke
*Hadsel kirke
*Hanøy kirke
*Innlandet kirke
*Melbu kirke

## Litteratur
* 

## Eksterne lenker
* 
* Den norske kirke i Hadsel
Balutsjistan (Pakistan)

**Balutsjistan** er en pakistansk provins som utgjør den østlige delen av den historiske regionen Balutsjistan. Provinsen utgjør 42% av Pakistans areal og har landets laveste befolkningstetthet. Store deler av det sørlige Balutsjistan er svært tynt befolket og til dels ubebodd. Balutsjistans befolkning består av rundt 500 stammer og klaner, og det bor mange etniske balutsjere i Iran og Afghanistan.

Provinsen grenser mot Arabiahavet i sør, de pakistanske provinsene Sind og Punjab i øst, de iranske- og afghanske delene av Balutsjistan i vest, og de pakistanske stammeområdene i nord. Balutsjistan og de sørvestlige områdene består av kalksteinsbergarter med fjell over 3000 meter og ved grensen mot Iran dominerer sandsteinsberg. Disse områdene er til dels svært ugjestmilde. Balutsjistan består for det meste av den sørøstlige delen av den iranske høysletten og for en stor del ørkenaktig. Det er for en stor del beskjeden naturlig vegetasjon i Pakistan. I Balutsjistan er det spredte tørre busker i sanddynene og grusslettene. I Sui i Balutsjistan er det forekomst av naturgass. I Balutsjistan og andre perifere områder er det vanlig med beitebasert (til dels nomadisk) jordbruk med sauer, geiter og kameler; til forskjell fra lavlandet langs Indus der det er intensivt jordbruk basert på kunstig vanning.

Balutsjistan har naturressurser i form av blant annet naturgass og mineraler, men er den minst utviklede provinsen i Pakistan. Inntektene har enten gått rett til utlandet, til Islamabad eller til de lokale klanssjefene (Seidars); svært lite har vært til nytte for befolkningen i regionen. 

Det har vært flere bølger av opprør i provinsen siden britisk India ble delt og Pakistan ble en uavhengig stat i 1947. Det siste opprøret startet for et par år siden (per 2006) med angrep på rørledninger, millitærforlegninger og store konstruksjonsprosjekter i regionen. Organisasjonen «Balochistan Liberation Army» (BLA) tok på seg ansvaret for flere av aksjonene, men det var uklart hvor mye den reelt var ansvarlig for.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Pakistan's battle over Balochistan
* Balochistan’s problem cannot be resolved by banning BLA
* The Stunning Investigative Story on the Birth of Balochistan Liberation Army
William Henry Beveridge

**William Henry Beveridge**, 1. baron Beveridge, (født 5. mars 1879 i Rangpur i Bengal, død 16. mars 1963) var en britisk økonom og sosialreformator. Han er kjent for Beveridge-rapporten fra 1942, en rapport som la grunnlaget for den britiske velferdsstaten.

Beveridge var utdannet jurist. Han utredet pensjons- og sosialforsikringsspørsmål for statsminister David Lloyd Georges liberale regjering (1906–1914). Fra 1919 til 1937 var han direktør ved London School of Economics.

I 1941 ba den britiske regjeringen Beveridge om å utarbeide en rapport om hvordan Storbritannia kunne gjenreises etter krigen. Beveridge-rapporten, offisielt titulert *Social Insurance and Allied Services*, ble utgitt året etter, i 1942. Rapporten la grunnlaget for den britiske velferdsstaten slik den ble innført etter andre verdenskrig, blant annet det nasjonale helsevesenet. Rapporten foreslo prinsippet om universalitet gjennom at staten skulle ha ansvar for å sikre grunnleggende helse- og omsorgstjenester, samt minsteinntekt, for alle landets innbyggere.

Beveridge ble gjort til livstidspeer i 1946. Han ble de liberales leder i Overhuset.

I 1946 ble Beveridge kreert til æresdoktor ved Universitetet i Oslo.

Beveridge-kurven er oppkalt etter Beveridge.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Fritigern

**Fritigern** (gotisk: *Frithugairns*, «ønsker fred», død 380), konge av vestgoterne (369-380), var en av de prominente germanske krigerkongene viss militære seire i goterkrigen 377–382 til slutt førte til fallet til den vestlige delen av Romerriket rundt 100 år senere.

Fritigern var en rival av Atanarik, en annen prominent leder, og foretrukket av den romerske keiseren Valens hovedsakelig på grunn av at han hadde konvertert til arianisme, en form for kristendom som var populær på den tiden og som Valens sympatiserte med. Vestgoterne var under tungt press fra hunnerne som allerede hadde erobret deres slektninger, østgoterne. I 376 ba vestgoterne Valens om å få krysse Donau og slå seg ned i romersk territorium som hunnerne ikke kunne nå på den tiden på grunn av deres manglende evne til å krysse Donau med stor kraft. 

Valens gikk med på å la Fritigerns tilhengere slippe inn i riket. I bytte måtte de gå inn i militær tjeneste, men ville bli behandlet på samme måte som andre romerske undersåtter. Men ingenting av dette skjedde. I løpet av høsten 376, hjalp romerne Fritigerns folk over Donau og til å slå seg ned i provinsen Moesia. Men mange av tilhengerne til Atanarik slapp også over elven, noe som gjorde det vanskeligere for Fritigern i å styre sitt folk.

I 377 herjet tørke områdene som vestgoterne hadde slått seg ned i, og deres bønn om hjelp forble ubesvart. De romerske guvernørene i området, Lupicinus og Maximus, behandlet dem faktisk dårlig. Uten annet valg enn å kjempe eller dø, ledet Fritigern sitt folk i krig (goterkrigen 377–382), og vestgoterne tok snart kontroll over store deler av naboprovinsen, den rikere Thrakia. Krisen fortsatte i 378 og den 9. august hevnet Fritigern sine slektningers nederlag 109 år tidligere i slaget ved Naissus ved å påføre romerne deres verste militære nederlag på flere århundrer i slaget ved Adrianopel.

Fritigerns seier førte snart til at vestgoterne tok kontroll over nesten hele Balkan. Selv om hans hær manglet beleiringsmaskiner som trengtes for å ta den romerske hovedstaden Konstantinopel, raidet de Hellas, og etterlot kun små områder uplyndret, inkludert byen Athen.

Fritigern fortsatte å kjempe med romerne med blandet suksess i to år etter hans store seier og vant etterhvert anerkjennelse som konge blant de fleste vestgoterne innenfor riket. Da han døde, ble Atanarik konge over hele det vestgoterske folket og inngikk til slutt fred med romerne.

## Referanser
Balto (hund)

:*For animasjonsfilmen Balto, se [[Balto (1995)]].*

**«Balto»** (født ca. 1919, død 14. mars 1933) var en trekkhund av typen husky (skjønt noen kilder oppgir alaskan malamute), og lederhunden til Gunnar Kaasen under siste etappe av serumløpet til Nome vinteren 1925.

Balto fikk heltestatus etter løpet, selv om det var Leonhard Seppalas lederhund «Togo» som sto for den største bragden. Togo løp nærmere 420&nbsp;km (tur/retur) av det 1085&nbsp;km lange serumløpet til Nome. Det var nær dobbelt så langt som neste beste hund, som heller ikke var Balto. Dette provoserte Seppala ganske kraftig, som selv uttalte:

Leonhard Seppala oppdrettet og eide både Balto og Togo. Balto var oppkalt etter den samiske oppdageren og eventyreren Samuel Balto fra Karasjok, som blant annet fulgte Fridtjof Nansen på en ekspedisjon til Grønland. Balto ble 14 år gammel. Balto ble udødeliggjort i form av en statue som ble reist i Central Park, New York, etter løpet.

I 1995 kom det en animasjonsfilm, *[[Balto (1995)|Balto]]*, som var løst basert på historien om virkelighetens «Balto».

## Galleri

Fil:Balto.jpg|Statue av Balto i Central Park, New York


## Referanser




## Eksterne lenker
*
Jurij Jevdokimov

**Jurij Aleksejevitsj Jevdokimov** (russisk: Юрий Алексеевич Евдокимов) (født 1. januar 1946 i Klevan, Ukraina) var den russiske oblasten Murmansks guvernør, noe han har vært siden 1. desember 1996. Jevdokimov ble gjenvalgt 26. mars 2000. Han er gift, og har to barn. Han kom til Murmansk i 1974 fra Caparoge i Ukraina som ingeniør og var instruktør for transport i 10 år. Så fullførte han kommunistpartiets skole i St. Petersburg, deretter jobbet han i bygningsavdelingen i Murmansk og var partisekretær for kommunistpartiet i Murmansk oblast inntil han i 1996 ble valgt til guvernør.  

## Heder
* I 1999 ble han tildelt den russiske orden «For fortjeneste for Fedrelandet».
* 6. september 2007 ble han utnevnt til kommandør av Den Kongelige Norske Fortjenstorden for sitt arbeide for forbindelser mellom Norge og Russland. 

## Kilder
*  Murmansk oblasts offisielle nettside
*  Russia Profile
*  Rulers (forgjenger)
* Fylkesmannen i Finnmark - Gratulerer Jevdokimov!
* Kreml kaller guvernør forræder – Artikkel i Aftenposten 11. mars 2009
Balto (1995)

***Balto*** er en animasjonsfilm produsert av Steven Spielbergs animasjonsstudio Amblimation, distribuert av Universal Pictures og sluppet på kino i 1995.

Historien er løst basert på den sanne historien om lederhunden «Balto», og trolig også historien om «Togo», som begge ble kjent etter serumløpet til Nome.

## Sammendrag
I 1995 i New York City, går en eldre kvinne og hennes barnebarn gjennom Central Park, på leting etter et minnesmerke. De setter seg for å hvile, og den eldre kvinnen begynner å fortelle barnebarnet sitt en historie om Nome i Alaska vinteren 1925.

Balto, en ung ulvehund, bor på landsbygda Nome sammen med en gås ved navn Boris, og to isbjørner, Muk og Luk. Balto er halvt ulv, og blir derfor foraktet av både mennesker og andre hunder. Den eneste andre hunden i området som er snill mot Balto, er en sibirsk husky ved navn Jenna, som Balto er hemmelig forelsket i. Balto blir ofte mobbet av en sledehund som heter Steele, en hissig og arrogant malamute, som også liker Jenna. En kveld har alle barna, inkludert Jennas eier, Rosy, fått difteri og doktoren i området har ikke noe medisin. Elendig vintervær hindrer medisin fra å bli brakt inn fra Juneau via luft eller sjø, og den nærmeste jernbane-linjen ender i Nenana. Det arrangeres derfor et hundeløp for å bestemme hvilken hund som passer best for å lede ett nytt team med sledehunder for å få tak i mer medisin. Balto vinner, men Steele sørger for at Balto blir diskvalifisert. Teamet reiser samme kveld med Steele i spissen, og henter medisin. Men på vei tilbake blir kjøreren slått bevisstløs, og en pulk blir ødelagt.

Denne nyheten når Nome, og Balto legger ut etter dem sammen med Boris, Muk og Luk. Underveis blir de angrepet av en stor grizzlybjørn som forfølger Balto ut på en frossen innsjø, hvor den faller gjennom isen og drukner. Men Luk og Muk klarer så vidt å redde Balto fra en lignende skjebne. Imidlertid blir Jenna skadet, og klarer ikke fortsette lenger. Balto ber Boris og isbjørnene ta Jenna hjem samtidig som Balto fortsetter videre på egen hånd. Balto finner teamet, men Steele nekter å ta imot hjelp fra ham og angriper Balto. Konfrontasjonen fører til at Steele faller ned fra en høy klippe. Balto tar ansvar for laget, men Steele saboterer ham og de klarer ikke å finne veien hjem. Når han forsøker å redde medisinen fra å falle ned en klippe, faller Balto selv ned og blir slått bevisstløs. Tilbake i Nome kommer Steele tilbake og hevder at hele teamet, inkludert Balto, er døde. Men Jenna tror ikke på løgnene hans, og insisterer på at Balto skal komme tilbake med medisinen. Ute i ødemarken møter Balto ytterligere utfordringer i ett forsøk på å få all medisinen tilbake til hjembyen før det er alt for sent.

## Norske stemmer
* Trond Teigen som Balto
* Magnus Nielsen som Boris
* Iren Reppen som Jenna
* Morten Røhrt som Steele
* Guri Schanke som Dixie
* Hans Petter Meirik som Nikki, Muk og Luk
* Charlotte Østensen som Rosie
* Trond Brænne som Kaltag
* Anders Hatlo som Star
* Kari-Ann Grønsund som Rosys mor
* Johannes Joner som Rosys far

## Se også
* Balto og Ulveflokken

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Retrograd bevegelse

**Retrograd bevegelse** er et uttrykk som brukes i astronomien og betyr at en planet, måne, asteroide eller en komet roterer motsatt vei av det som er vanlig rotasjonsretning i et solsystem. Dvs. at den da også roterer i motsatt retning av objekter som har **prograd bevegelse**.

I solsystemet går alle planetene i ellipseformede (nesten sirkelrunde) baner rundt solen. Alle planetene går også i samme retning rundt solen, mot urviseren sett fra den nordlige himmelpol. I tillegg til at planetene går i bane rundt solen så roterer de også om sin egen akse, omtrent som en snurrebass. Alle planetene i solsystemet roterer samme vei, med unntak av Venus og Uranus, som begge har retrograd rotasjon om sin egen akse.
Malnes kirke

**Malnes kirke** ligger på Eidet i Bø kommune i Nordland. Kirka er ei langkirke i tre. Den ble innviet 7. april 1895 og har 320 plasser. Arkitekt for kirka var Ole Scheistrøen.

Den første Malnes kirke på Malnes ble første gang nevnt i et dokument fra 1589. Den ble revet i 1829 og flyttet til Eidet.

Like ved kirka står en bauta over fiskere fra Bø og Malnes som har omkommet på havet. Bautaen ble satt opp i 1943.

## Andre kirker i Bø
* Bø kirke

## Referanser


## Litteratur
* 
* 

## Eksterne lenker
* 
* 
* 
* Bø og Malnes menighet
SSO

**SSO** kan vise til:

*Stavanger Symfoniorkester
*Studentsamskipnaden i Indre Finnmark
*Solsynkrone polbaner, se Kunstig satellitt#Satellittbaner
*Stasjonens stående ordre, en militær forkortelse
Naiad (måne)

**Naiad** er en av planeten Neptuns 14 kjente måner. Naiad ble oppdaget på bilder tatt av romsonden Voyager 2 i september 1989. Oppdagelsen ble offentliggjort 29. september 1989.

## Noter og referanser
;Noter


;Referanser
Boeing B-17 Flying Fortress

**Boeing B-17 Flying Fortress** var et amerikansk fire-motors tungt bombefly utviklet og produsert av The Boeing Company før og under den andre verdenskrig. Det var det første masseproduserte bombeflyet av sitt slag og ble primært brukt til strategisk dag-bombing av tyske industrimål. Flyet ble gjennom årene utviklet i hele 16 varianter og ble benyttet som transportfly, fotorekognoseringsfly og drone. Det fantes sågar en eskorte-variant som var ekstra bestykket og skulle sørge for beskyttelse for andre bombefly.

Boeing B-17 er blitt et symbol på luftkrigen over Tyskland, ikke fordi det var det beste bombeflyet eller det mest tallrike. Men det var der, gjennom hele krigen, og det var alltid pressens favoritt. Propagandafilmer som William Wylers klassiske Memphis Belle gjorde også sitt til å bygge opp flyets symbolverdi.

## Historie og utvikling

**Boeing Model 299** gjorde et sterkt inntrykk på presse og oppmøtte første gang det ble rullet ut 17. juni 1935. Flyet, med sine strømlinjede former og elegante linjer, var et slående eksempel på tidens art deco og fikk alt rundt seg til å se gammeldags og utdatert ut. Pressen var imponert over flyet, og en reporter i *[[The Seattle Times]]* beskrev flyet som en «flyvende festning» (*flying fortress*), et navn som Boeing likte så godt at de fikk det registrert.

Antallet B-17 steg raskt etter USA gikk med i krigen 7. desember 1941, og flyet fikk tjenestegjøre ved hver eneste litt større miltæroperasjon frem til krigens slutt. Det beholdt sin stilling som det amerikanske luftforsvarets standard-bombefly helt til den enda større B-29 tok over rollen i slutten av 1944. Den «flyvende Festningen» gikk ikke ut av bruk, og var til slutt det flyet som ble mest brukt i bombingen av Tyskland.

## Spesifikasjoner

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Bengalkatt (andre betydninger)

**Bengalkatt** har flere betydninger:

* Bengalkatt, en tamkattrase.
* Leopardkatten *Prionailurus bengalensis* blir også kalt *bengalkatt*.
Sirenia (andre betydninger)

**Sirenia** (havfrue) har flere betydninger:

* **[[Sirenia (band)|Sirenia]]** er et Gothic Metal-band fra Stavanger.
* **[[Sirenia (zool.)|Sirenia]]** er det vitenskapelige navnet for sjøkyr, en gruppe sjøpattedyr.
Larissa (måne)

:*Denne artikkelen er om en av Neptuns måner. For andre betydninger av ordet, se [[Larissa (andre betydninger)]].* 

**Larissa** er en av planeten Neptuns 14 kjente måner. Larissa ble oppdaget 24. mai 1981, og oppdagelsen ble offentliggjort 15. januar 1982.

## Noter og referanser
;Noter


;Referanser
Proteus (måne)

**Proteus** er den nest største av planeten Neptuns 14 kjente måner. Den ble oppdaget av romsonden Voyager 2 i juli 1989. Navnet kommer fra havguden Protevs i gresk mytologi.

Proteus er det største kjente objektet i Solsystemet som ikke er kuleformet. Man regner med at gravitasjonskreftene ville ha ført til at den ville blitt kuleformet om massen bare hadde vært litt større. Likevel ble den ikke oppdaget før i 1989. Hovedårsaken til det er månens mørke farge.

## Fotnoter

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Arkhangelsk oblast

**Arkhangelsk oblast** er en av Russlands 49 oblaster, med en befolkning på  mennesker i 2002. Oblasten ligger i Nordvest-Russland og er på størrelse med Frankrike, med et areal på &nbsp;km². Den består av 20 distrikter, 13 byer, 38 bynære bygder og ca.  bygder, og administrasjonssenteret ligger i byen Arkhangelsk. Arkhangelsk oblast administrerer det autonome distriktet Nenetsk, og omfatter også øyene Novaja Semlja og Frans Josefs land. Oblasten grenser til Komi i øst, Kirov oblast og Vologda oblast i sør og republikken Karelia i vest. Området er omgitt av tre hav: Kvitsjøen, Barentshavet og Karahavet øst for Novaja Semlja. På gamle kart kaltes dette området *Dvinskaja Zemlja* (Dvinaland). 

Hovednæringen i Arkhangelsk oblast er skogbruk og produksjon av tømmer, trearbeid og papir. Regionen har også en produktiv militærindustri. Privat næringsliv fordeler seg på følgende bransjer: landbruk, handel, bygg, media, industri og transport. Landbruket er konsentrert om reindrift og produksjon av kjøtt og meieriprodukter fra kveg.

## Se også
* Boreal barskog i Russland

## Eksterne lenker
* 
* Russland.no – Informasjon om blant annet økonomi, lovgivning, kultur og turisme
Nereid (måne)

**Nereid** er en av planeten Neptuns 14 kjente måner. Nereid ble oppdaget 1. mai 1949.

Nereid har en avlang form. Man vet fortsatt lite om hvordan dens overflate ser ut.

## Noter og referanser
;Noter


;Referanser
Thor Lillehovde

**Thor Lillehovde** (født 3. april 1948) er en norsk politiker (Ap). Lillehovde er industriarbeider av yrke, og var ordfører i Ringsaker kommune fra 1991 til 2007. Fra 1. oktober 2009 til 11. november 2011 møtte han fast på Stortinget som vararepresentant for Knut Storberget. Lillehovde var medlem av Stortingets justiskomité. Han har 26 års bakgrunn fra mekanisk industri og som medlem av fagforeningen Jern og Metall.

## Eksterne lenker
*
Psamathe (måne)

**Psamathe** er en av Neptuns 14 kjente måner. Psamathe ble oppdaget av Scott S. Sheppard og David C. Jewitt i 2003. Månen som er ca. 24&nbsp;km i diameter kretser rundt Neptun i en avstand på 46&nbsp;695&nbsp;000&nbsp;km. Banehelningen er på 146,60° i forhold til Neptuns ekvator og 124,39° i forhold til ekliptikken.

## Referanser
Halimede (måne)

**Halimede** er en av Neptuns 14 kjente måner. S/2002 N 1 ble oppdaget av Matthew J. Holman i 2002. Månen som er ca. 48&nbsp;km i diameter kretser rundt Neptun i en avstand på omtrent 15&nbsp;728&nbsp;000&nbsp;km. Banehelningen er på 99,06° i forhold til Neptuns ekvator og 111,84° i forhold til ekliptikken.

Halimede har den nest mest eksentriske og tredje mest inklinerte banen rundt Neptun. Dette er illustrert i diagrammet for Neptuns irregulære månener under infoboksen til høyre. Satellittene over den horisontale aksen er prograde mens satellittene under er retrograde. De gule segmentene som strekker seg fra perisenteret til aposenteret viser eksentrisiteten.

Halimede er ca. 62 kilometer i diameter (antatt en albedo pp 0,04) og fremstår som nøytral (grå) i det synlige lyset. Gitt den svært lignende fargen til Nereid, sammen med den høye sannsynligheten (41 %) for kollisjon i solsystemets tidlige fase, har det blitt foreslått at satellitten kan være et fragment av Nereid.

Halimede, eller *Neptun IX* er som mange av de ytre satellittene til Neptun oppkalt etter en av Nereidene, de femti døttrene til Nereus og Doris. Før offentliggjøringen av navnet 3. februar 2007 (IAUC 8802) var Halimede kjent ved den midlertidige betegnelsen S/2002 N 1.

## Referanser
Despina

**Despina**, også kjent som **Neptun&nbsp;V**' er en av planeten Neptuns 14 kjente måner – nummer tre sett i fra planeten. Månen er oppkalt etter Despoina, en nymfe som var datter av Poseidon og Demeter.

Despina ble oppdaget på bilder tatt av romsonden Voyager 2 sent i juli 1989 og fikk da den midlertidige betegnelsen **S/1989&nbsp;N&nbsp;3**. Oppdagelsen ble offentliggjort 2. august 1989, men pressemeldingen omtaler bare «10 rammer tatt over 5 dager», noe som gir en oppdagelsesdato en gang før 28. juli. Navnet ble tildelt 16. september 1991.

Despina er uregelmessig i formen og viser ingen tegn til geologiske endringer. Det er sannsynligvis en steinhagug som har blitt gjenskapt fra fragmenter etter Neptuns opprinnelige måner som ble knust av perturbasjon fra Triton kort tid etter at månen ble fanget i en svært eksentrisk bane.

Despinas bane ligger nær, men på utsiden av banen til Thalassa og like innenfor Le Verrier-ringen. Siden den også ligger under Neptuns synkrone baneradius, går den sakte, men sikkert i spiral innover på grunn av tidevannsdeakselerasjon og kan til slutt slå ned i Neptuns atmosfære. Den kan også bryte opp til en planetarisk ring når den passerer Roche-grensen på grunn av tidevannskreftene.

## Noter og referanser
;Noter


;Referanser
Aníbal Cavaco Silva

**Aníbal António Cavaco Silva** (født 15. juli 1939 i Boliqueime, nær Loulé) er en portugisisk politiker (kristeligdemokrat) og Portugals president fra 9. mars 2006 til 2016. Ved valgene i 2006 og 2011 slo han Manuel Alegre som fikk omkring 20 % av stemmene. Mario Soares kom i 2006 på tredjeplass på omkring 15 %.

Cavaco Silva var landets statsminister fra 6. november 1985 til 28. oktober 1995. I hans regjeringstid ble Portugal ført inn i EU. Han var den første fra den politiske høyresiden som ble valgt til president etter nellikrevolusjonen i 1974.

Cavaco Silva ble i 2008 tildelt storkors av St. Olavs orden.

Han ble i 2016 etterfulgt av Marcelo Rebelo de Sousa.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Fred Meyer Sportsmanship Award

**Fred Meyer Sportsmanship Award** er en pris i hundesledeløpet Iditarod som tildeles «*hundekjøreren som har hatt best [[sportsånd]]*». Prisen ble første gang utdelt i 1977 som en heder til hundekjøreren Ken Chase fra Alaska.

## Bakgrunn
Frem til og med 1982 het prisen *Ken Chase Sportsmanship Award*. Deretter har Iditarod Trail Committee presentert prisen med forskjellige sponsorer. Butikkjeden Fred Meyer er den nåværende sponsor av denne Iditarodprisen.

Vinneren blir valgt etter en avstemning blant de andre deltakerne i hundesledeløpet, og nå er premien et gavekort på 1&nbsp;000 USD som kan benyttes i en Fred Meyer-forretning.

## Vinnere
Chase var den første som ble tildelt prisen, i 1977, og i 1998 ble Martin Buser fra Sveits den første fra Europa som fikk prisen. Buser fikk den også i 2005, men var da blitt amerikansk statsborger. I 1981 ble DeeDee Jonrowe den første kvinnen som mottok prisen.

Jerry Austin er med sine tre seire den hundekjøreren som har mottatt prisen flest ganger. Første gang prisen ble delt mellom to vinnere var i 1985, og siden den gang har prisen blitt delt mellom flere personer fire ganger. To ganger har det skjedd at mer enn to personer har delt prisen, seks hundekjørere i 1989 og tre i 1999.

## Eksterne lenker
*  Infoside om Iditarodpriser fra Cabela
Midnattsrocken

**Midnattsrocken** er en musikkfestival i Porsanger. Festivalen arrangeres i juli hvert år, på Brennelvneset utenfor Lakselv i Porsanger kommune i Finnmark. Festivalområdet ligger til innerst i Porsangerfjorden, på 70 grader nord.

Midnattsrocken ble første gang arrangert 28. juli 1984, og ble i 1980-årene regnet som en av Norges største festivaler. Festivalen fokuserer på rock med innslag av andre sjangere. Konsertene foregår utendørs fra ettermiddagen til tidlig morgenkvist mens det er midnattssol. Festivalen har egen festivalcamping. Publikumsrekorden på i overkant av  besøkende ble satt i 2015.

Festivalen arrangeres av Finnmark Festivalarrangør, som eies av næringslivet i Porsanger.

## Historie
Den første Midnattsrockfestival ble arrangert av Øyvind Finne i 1984, med Åge Aleksandersen og Terje Tysland. På plakaten var også Mari Boine Persen som da ikke hadde platedebutert og var relativt ukjent. Utover 1980-tallet vokste festivalen, med publikumsrekord på  i 1987, og navn som Wannskrækk, TNT og Kim Larsen på plakaten. 

Festivalen ble startet opp igjen i 2001, etter pause siden 1989, under navnet Midnattssolfestivalen. Det var dårlig vær i perioden før arrangementet og dårlig besøk. Band som Bigbang og de lokale musikerne i Intrigue opptrådte. I 2002 ble ikke festivalen avholdt.

I 2003 forsøkte nye folk med Festival 71° Nord. TNT, Gåte og Surferosa opptrådte. Økonomisk gikk dette året dårlig. I 2004 var det nye personer i ledelsen og det gamle navnet ble tatt i bruk. Mari Boine var hovedartist.

Midnattsrocken hadde  publikummere i løpet av festivalen i 2008. Band som Europe, Kurt Nilsen, Superfamily, The Disciplines og Animal Alpha opptrådte. I 2009 opptrådte Deep Purple, Twisted Sister, Kaizers Orchestra, CC Cowboys og Datarock. Cyaneed, Terje Tysland, Joddski og Intrigue. Det var  besøkte festivalen. Nytt i 2009 var en egen familieforestilling med blant annet Tone Damli Aaberge og The BlackSheeps.

I 2010 opptrådte 21 artister på festivalen, deriblant Kent, N.E.R.D, DumDum Boys, Mari Boine, Moillrock, rOllfFa, D-A-D, Queensrÿche, D.D.E. og Marit Larsen. Det var 13&nbsp;069 besøkende i varierende vær og lite bråk.

I 2012 opptrådte blant andre Europe, Thin Lizzy, Sirkus Eliassen, E-Type, CC Cowboys, Delillos, LidoLido og Plumbo. Lokale artister på scenen var Alisher, Kingwings Crew, Tara flåten, Atle Pettersen, Harrys Gym, Montèe, Hålogalandslaget, Tant, Sivert Høyem, Kvelertak, Samsaya, Wellfear, Cazadores, Fjorden Baby og Mari Boine. Midnattsrocken 2012 hadde  besøkende. Tirsdag 3. juli 2012, to dager før festivalen ble Porsanger rammet av sterk vind og dårlig vær. Sterke vindkast førte til at fire av teltene som var satt opp, ble blåst ned og flere telt ble ødelagt. Frivillige stilte opp og reparerte skadene.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Maskeblomstfamilien

**Maskeblomstfamilien** har flere betydninger:

*Maskeblomstfamilien, en tidligere plantefamilie som i sitt tradisjonelle omfang var en stor gruppe som har blitt reklassifisert. Nesten alle slektene som forekommer i Norge har blitt overført til enten den reviderte kjempefamilien (*Plantaginaceae*) eller snylterotfamilien (*Orobanchaceae*), mens den opprinnelige maskeblomstfamilien (*Scrophulariaceae*) skiftet norsk navn til brunrotfamilien. Se også Maskeblomstfamiliens systematikk
* ''Maskeblomstfamilien'' (roman), av Lars Saabye Christensen
* ''Maskeblomstfamilien'' (film), fra 2010, regissert av Petter Næss
Parasitt (andre betydninger)

**Parasitt** kan vise til:
* Parasittisme, organisme (snylter) som lever på eller i en annen organisme 
* ''Parasitt'' (film), fra 2019
Kapillarkrefter

**Kapillarkrefter** er krefter som virker på grenseflata mellom to ikke-blandbare væsker eller mellom en væske og en gass, og som skyldes overflatespenning. *Kapillareffekter* og *kapillaritet* er samlenavn på effekter som er forårsaket av kapillarkrefter.

Kapillarkrefter er viktige for all væskebevegelse i tynne rør, også kalt hårrør eller kapillarrør.  Navnet kapillar kommer fra latin *capillus*, med betydning *hår*.  De tynneste blodårene kalles kapillarer.

Dersom et tynt rør settes vertikal ned i et væskebad, så vil kapillarkrefter gjøre at væskenivået inne i røret avviker fra nivået utenfor røret. Nivået inne i røret kan være høyere eller lavere enn utenfor, avhengig av fuktegenskapene til væskene. Dess tynnere røret er, dess større er høydeforskjellen, og dette er beskrevet av *Juvins regel*.

Kapillarkrefter kan spille en viktig rolle i dannelsen av formen til en væskeoverflate, for eksempel formen til en dråpe.

Kapillaritet er også viktige for i porøse materialer: Kapillarkrefter er for eksempel årsak til at papirhåndkleet trekker til seg vann og at en veke i et lys trekker opp stearin.  Tynnsjiktkromatografi utnytter kapillarkrefter i et porøst materiale til å kunne analysere innholdet i ulike stoffer.

## Bondtallet
I fluidmekanikk er Bondtallet et dimensjonsløst mål for forholdet mellom tyngdekrefter og kapillarkrefter.  Bondtallet *B* er definert ved

:B = {\rho g L^2 \over \gamma} \, 

I formelen er 
:\rho  = tetthet eller tetthetsdifferanse
:*g* = tyngdeakselerasjon
:*L* = karakteristisk lengde for kapillarkreftene, f.eks radius i hårrøret
:\gamma = overflatespenning

En kan også definere den karakteristiske kapillarlengden:

:L_{c} = \sqrt{\frac{\gamma}{\rho g}},

og Bondtallet kan da uttrykkes 
:B = {\left({L \over L_c}\right)^2} \, 

## Kapillartrykk
Kapillartrykk er en trykkdifferanse over grenseflaten mellom to væsker.  Trykkdifferansen balanserer kapillarkreftene på væskeoverflata, og denne balansen er kun mulig dersom væskeflaten er krummet.   Forholdet mellom krumningen til væskeoverflata, kapillartrykk og overflatespenning er beskrevet ved Young-Laplaces ligning:

:p_c = {2 \gamma \cos \theta \over R} \, 

Her er 

:p_c = kapillartrykk
:\gamma  = overflatespenning
:*R* = karakteristisk krumningsradius for væskeoverflata
:\theta = fuktvinkel

## Jurins lov
Når et hårrør plasseres vertikalt i et væskebad, er høydedifferansen *h* mellom grenseflaten inne i røret og utenfor gitt ved Jurins lov:

:h=\over{\rho g r}}

Her er

:\gamma = overflatespenning
:*θ* = fuktvinkel 
:\rho = væsketetthet
:*g* = tyngdeakselerasjon
:*r* = rørets radius

For et glassrør, vann og luft ved havnivå kan en bruke de følgende karakteristiske verdiene:

:\gamma = 0,0728 J/m² ved 20 °C
:*θ* = 20° (0,35 radianer)
:*ρ* = 1000 kg/m³
:*g* = 9,8 m/s²

Høydedifferansen kan da uttrykkes som

:h\approx \over r}.
Neso (måne)

**Neso** er en av Neptuns 14 kjente måner. S/2002 N 4 ble oppdaget av Matthew J. Holman og Brett J. Gladman i 2003. Månen som er ca. 60&nbsp;km i diameter kretser rundt Neptun i en avstand på 48&nbsp;387&nbsp;000&nbsp;km, og er av de kjente månene den månen som befinner seg lengst unna sin planet.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Matthew Holman's Neptune's page 
* David Jewitt's pages 
* Scott Sheppard's pages 
* Neso in Fiction
Hestene står salet

***Hestene står salet*** er en roman utgitt første gang på norsk i 1936. Det er debutromanen til nordmannen Per Imerslund (1912–1943), og var også den eneste boken han utga. Imerslund er mest kjent som en overbevist fascist og nasjonalsosialist, som blant annet deltok som frivillig i den spanske borgerkrigen på Francos side. Fra 1941 var han frontkjemper i den beryktede SS-divisjonen «Wiking».

*Hestene står salet* utkom først på tysk på Insel Verlag i Leipzig, Tyskland. Gyldendal lot seg imponere av utgivelsen på det prestisjetunge forlaget og engasjerte Per Imerslund til å få den oversatt til norsk. Den norske utgaven utkom samme året og fikk god kritikk av flere norske avisanmeldere. Aust-Agder Blads anmelder innledet sin omtale slik: «Per Immerslunds debutbok har vakt stor oppsikt på bokmarkedet iår, og med full rett. Den vil komme til å rangere blandt de øverste i rekken over årets litteratur.»

Da Imerslund var 15 år gammel flyttet han til Mexico sammen med sin far. Han levde deretter store deler av livet sitt i Tyskland og Mexico, men gikk to år på Hamar katedralskole, kun få mil fra hans barndoms sommerparadis i Løten. *Hestene står salet* kom først ut på tysk under tittelen «Das Land Noruega» grunnet forfatterens litt svake norskkunnskaper, som følge av at han hadde tilbragt stort sett hele barndommen i Tyskland.

## Referanser


## Eksterne lenker

* Digitalutgave av romanen på Nasjonalbibliotekets nettsider. Besøkt 1. august 2020.