open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Gudbrand Kula

**Gudbrand Kula** (død omkring 1020), også kalt **Gudbrand jarl** i noen kilder, hadde setegård på Opplandene og var gift med Ulvhild, men nøyaktig hvor gården hans lå er uklart. Han huskes best som far til Åsta Gudbrandsdatter,  og dermed morfar til de to senere kongene, Olav Digre og Harald Hardråde.

Gudbrand nevnes av Snorre Sturlason i Olav Tryggvasons saga og i Den legendariske saga om Olav den hellige, kap. 1.

Ei søster av Åsta ble mor til Thorny (*Torny* eller *Tora*), som ektet den velstående storbonden Vebjørn på Huseby i Lier. De ble foreldre til sønnen Hallvard, som etter sin tragiske død i 1043 ble kjent som Sankt Hallvard. Han regnes som Oslos skytshelgen.

Åsta Gudbrandsdatter var først gift med småkongen Harald Grenske fra Vestfold. Ifølge Snorre dro Harald til Sverige og fridde til Sigrid Storråde, fordi hun skal ha vært av bedre ætt enn kona. Sigrid avviste frieriet og tok livet av ham, ved å skjenke ham full og brenne ham inne.

Da Harald Grenske ble drept i 993 var Åsta hjemme hos faren, dit hun straks dro da den første ektemannen svek henne for et eventyr med Sigrid Storråde. Åsta fødte sønnen Olav samme året, og far hennes skal ha deltatt aktivt i oppfostringen av dattersønnen, fram til hun giftet seg på nytt med småkongen Sigurd Syr på Ringerike. I sitt andre ekteskap fødte hun sønnene Harald, Guttorm, Halvdan og (kanskje) Sigurd, samt døtrene Gunnhild og Ingerid.

Halvbrødrene Olav og Harald ble begge konger over Norge. Olav Digre ble drept i slaget på Stiklestad den 29. juli 1030 og fikk siden helgenstatus. Etter sin død har han derfor blitt kalt Olav den hellige. Harald fikk tilnavnet Hardråde, på grunn av sitt styresett. Han ble drept i slaget ved Stamford Bridge i England den 25. september 1066, da han skulle gjøre krav på den engelske kronen.

Søstera Gunnhild ble gift med Ketil Kalv og Ingerid med en Nevstein. Ingerid og Nevstein fikk sønnen Tore på Steig, som ble fosterfar til kong Magnus Berrføtt og dennes sønn Sigurd Jorsalfare. Sønnedatteren til Tore het Bergljot (Halvdansdatter) og ble gift med Finn Arnesson.

## Referanser
Jurij Kravtsjenko

**Jurij Fedorovytsj Kravtsjenko** (1951-2005) var tidligere innenriksminister (1995&ndash;2001) i Ukraina. 

Kravtsjenko ble funnet død i sitt sommerhus nær hovedstaden Kyiv. Han var innkalt som vitne i etterforskningen vedrørende drapet på den opposisjonelle georgisk-ukrainske journalisten Heorgij Gongadze, som ble funnet halshugget i 2000. Kravtsjenko skulle høtt opp som vitne bare timer etter at han ble funnet død.

Et håndskrevet brev, som ble formodet å være et selvmordsbrev, ble funnet ved liket:

:*Мої дорогі, я не винуватий ні в чому. Пробачте мене, я став жертвою політичних інтриг Президента Кучми і його оточення. Іду від вас з чистою совістю, прощавайте.*

*«Mine kjære, jeg er uskyldig. Tilgi meg, jeg er offer for president [[Leonid Kutsjma|Kutsjmas]] og hans omgivelsers politiske intriger. Jeg går fra dere med en ren samvittighet, lev vel.»*

Den ukrainsk-amerikanske historiker Serhii Plokhy betviler selvmordstesen og betgener omstendighetene runds Kravtsjenkos død som *dubiøs*.

## Referanser
Sørkedalen

**Sørkedalen** er en dal nordvest i Oslo kommune, beliggende mellom Voksenåsen og Tryvannshøgda i øst og Venneråsen i vest.

## Beskrivelse
Dalen utgjør et eget bygdesamfunn med en kultur som skiller seg distinkt fra resten av kommunen og har bevart et landlig preg. Dalen er hovedsakelig bebygget med gårdsbruk, og er et populært utgangspunkt for skiturer i Nordmarka. Ved inngangen til dalen ligger Bogstad gård og Oslo Golfklubb.

Sørkedalselven renner gjennom dalen og ut i Bogstadvannet. Det går et bredt nettverk av sommer- og vinterløyper tilrettelagt av Skiforeningen. Det arrangeres også skiskole for barnehager og skoler i Oslo.

Sørkedalen er omtrent 10 km lang og ligger hovedsakelig innenfor Markagrensen, bortsett fra det sydligste området nærmest Bogstad som ligger i bydel Vestre Aker.

Sørkedalen skole ligger midt i den videste delen av Sørkedalen. Den har barnetrinn og videreføres tross tidvis ganske lave elevtall. Det er også butikk og cafe ved skolen.

Sørkedalen kirke ligger like sør for skolen, og er en steinkirke.

Under andre verdenskrig var det våpentransporter i Sørkedalen, som Gestapo regnet som Milorgs område. Det fremgikk av et tysk kart over Nordmarka, med påskriften «*Kontrollert av britiske styrker!*» Etter krigen ble Siegfried Fehmer spurt hvorfor han ikke satte inn kreftene mot Nordmarka. Han sa at han manglet kvalifiserte folk, for vanlige soldater så ingen forskjell på partisaner, tømmerhuggere og folk ute på tur; så han anslo at risikoen ville være stor for å bli lurt i et bakhold.

Skiløperne Lauritz Bergendahl og Johan Grøttumsbråten kom fra Sørkedalen.

## Gateadresse
**Sørkedalen** (817-993, 804-994) var også en tid gateadresser i bydel Vestre Aker. Den ble brukt for gårder og plasser mm. i Sørkedalen, enten de lå tett opptil Sørkedalsveien eller ikke. Systemet ble brukt dels parallelt med adressene i Sørkedalsveien.

## Referanser

## Litteratur
*Sverre Grimstad: *Nordmarka – merker og mysterier*. Andresen og Butenschøn Oslo 2008. ISBN 978-82-7981-053-7

## Eksterne lenker
* Hjemmeside
Mithqal

**Mithqál** er en eldre tradisjonell enhet for vekt i Midtøsten. Det tilsvarer 3.5 gram. Det er brukt i Kitáb-i-Aqdas som referanse for en mengde gull eller sølv for ulike formål, vanligvis i mengder på 9, 95 eller 95 mithqáler. Ekvivalenter i det metriske systemet og troy-unser (brukt for vektmåling av fine metaller er som følgende):

* 9 mithqáler = 32,775 gram = 1,05374 troy-unser
* 19 mithqáler = 69,192 gram = 2,22456 troy-unser
* 95 mithqáler = 345,958 gram = 11,12282 troy-unser

1 mithqal = 4,608 gram(4,25 i andre kilder), men dette justert til 5 gram for å gjøre lettere å beregne hos gullsmedene. Altså 1 mithqal = 5 gram.

Shoghi Effendi bekrefter at «en mithqál består av nitten nakhud».

Enheten ble tradisjonelt brukt i Midtøsten og hadde bestått av 24 nakhud, men i Bayánenen ble dette endret til 19 nakhud og Bahá'u'lláh bekreftet denne størrelsen på mithqál i bahai-lovene. Brukes som målesystem av bahaier for betalning av huqúqu'lláh
Kareem Abdul-Jabbar

**Kareem Abdul-Jabbar** (født 16. april 1947 som **Ferdinand Lewis Alcindor Jr**) er en tidligere amerikansk basketballspiller. Siden han er 218 cm høy, var han en naturlig center.  Abdul-Jabbar byttet navn etter at han konverterte til islam på slutten av 60-tallet. Han har også skrevet to romaner om Sherlock Holmes.

## NBA-karriere
Abdul-Jabbar spilte 20 sesonger i den amerikanske basketballigaen NBA for Milwaukee Bucks og Los Angeles Lakers. Han er NBAs nest mestscorende spiller etter Lebron James, gjennom tidene med 38 387 poeng og ble kåret til ligaens mest verdifulle spiller seks ganger. Abdul-Jabbar ble NBA-mester seks ganger; en gang med Milwaukee, de andre med Los Angeles.

### Tidligere lag

### Utmerkelser

### Statistikker fra Abdul-Jabbars NBA-karriere
Tabellen viser Kareem Abdul-Jabbar sine statistikker i hans NBA-karriere. Noen av statistikkene ble ikke ført i enkelte deler av karrieren og er derfor ikke med.

#### Tegnforklaring

#### Statistikker

## Karriere ut over basketball
Abdul-Jabbar hadde en sentral rolle i Bruce Lee-filmen *[[Game of Death]]* fra 1978. I tillegg spilte han andre flykaptein i filmen *[[Hjelp, vi flyr!]]*. Han medvirket også i én episode i siste sesong av Under samme tak.

Som skribent har Abdul-Jabbar bidratt til det amerikanske sosialistiske tidsskriftet Jacobin.

## Referanser


## Kilder
* Abdul-Jabbars biografi hos basketball-reference.com
* Abdul-Jabbars biografi hos NBA.com
* Abdul-Jabbars statistikker hos NBA.com

## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*
Angra dos Reis

**Angra dos Reis** er en by og kommune i delstaten Rio de Janeiro i sørøstregionen av Brasil. Byen ligger ved kysten, sør i delstaten og har en befolkning på om lag 100 000 innbyggere. Kommunen grenser til nabokommunene Bananal (SP), Cunha (SP), Mangaratiba, Paraty, Rio Claro og São José do Barreiro (SP). 

Byen fikk navnet Angra dos Reis (*Kongenes bukt*) av Portugiseren André Gonçalves. Han kom dit som første Europeer den 6. januar 1502 (Hellige Trekongers dag). Byen fungert en periode som eksport- og importhavn for industrien i delstaten São Paulo, blant annet kaffe

Byen er i dag preget av industri og har blant annet oljeraffineri, skipsverft, fiskeindustri samt Brasils eneste atomkraftverk. Byen er også utgangspunkt for turisttrafikk ut til øya Ilha Grande.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Niterói

**Niterói** er en by og kommune i delstaten Rio de Janeiro i sørøstregionen av Brasil. Byen ligger på nordsiden av Guanabarabukten, som skiller den fra delstatshovedstaden Rio de Janeiro. De to byene er forbundet med en 13 kilometer lang bro samt med ferge.

Byen ble grunnlagt den 22. november 1573 av en tupi-indianer med navnet Araribóia. Dette er den eneste byen i Brasil som har blitt grunnlagt av en indianer. Byen skiftet navn fra *Vila Real da Praia Grande* til *Niterói* den 6. mars 1835. Navnet stammer fra tupi-ordet *Nictheroy*, som betyr «skjulte vann». Samme dato ble statusen endret fra landsby til by.

Museet Niterói museum for moderne kunst er byens kjennemerke. Det er tegnet av Brasils berømte arkitekt Oscar Niemeyer.

I Niterói ligger også skipsverfet *Vard*, som er eid av Fincantieri.

## Galleri

Fil:Niterói bay and contemporary musem.jpg|
Fil:Niteroi01.jpg|


## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* http://www.guianiteroi.com.br 
* http://www.educacaoniteroi.com.br 
* http://www.ponte.com.br/ 
* http://www.macniteroi.com.br 
* http://www.tmnit.com.br
* http://www.culturaniteroi.com.br
* http://www.niteroiartes.com.br
* http://www.niteroiturismo.com.br
* http://www.officialsite.com/index.asp?RegionId=65&CategoryID=1
Langton Matravers

**Langton Matravers** er en landsby og et verdslig sogn i det administative distriktet Purbeck på halvøya Isle of Purbeck i grevskapet Dorset, England. Den ligger 3,2&nbsp;km vest for sentrum av byen Swanage og 8&nbsp;km sørøst for festningen Corfe Castle fra 1000-tallet. Stedet er et populært turistmål. Ved folketellingen i 2011 hadde landsbyen og sognet en befolkning på 853 innbyggere.

## Historie

Stedsnavnet «Langton» alene har angelsaksisk opprinnelse, og det er tallrike landsbyer og grender i England som har dette navnet i en eller annen form. Grunnen til at det er vanlig er at det betyr «lang gård eller eiendom» ved kombinasjonen av to angelsaksiske ord, «lang» + «tun». Flere av disse er omtalt i *[[Domesday Book]]* for 1086 under ulike gjengivelser, her som *Langetone*. Den andre halvpart i navnet, «Matravers», som antagelig ble benyttet for å skille det fra andre stedsnavn med samme navn, kommer fra lord Mautravers, og har i seg selv fransk opprinnelse i «mal traverse».

Historisk har steinbrudd vært en viktig inntektskilde, og marmor og kalkstein fra Langton har vært i bruk siden romersk tid.

Landsbyen har et lite lokalmuseum, Langton Matravers Museum, som er lokalisert i St George's Close, et tidligere vognhus som ligger bak sognekirken. Museet fokuserer på steinindustrien som har historisk sett vært viktig for landsbyen. Det har rundt 25 000 gjenstander, og er åpent i turistsesongen.

Sognekirken, viet til sankt Georg, har et tårn fra ca. 1320, mens resten av kirken er resultatet av ombygging i 1876. Den ene av de tre kirkeklokkene er fra 1420.

## Referanser


## Eksterne lenker

* Landsbyens nettsted
* Informasjon og lenker om landsbyen 
* Dorset Online Parish Clerks, arkiv for søkbar informasjon online
Manhattan (øy)

**Manhattan** er en øy i den amerikanske byen New York. Øya tilhører bydelen Manhattan og er omgitt av elvene East River, Harlem River og Hudson River. Den er 21,5&nbsp;km lang. Ifølge myter ble øya kjøpt fra de innfødte for 24 dollar i perler og andre pyntegjenstander. Øya ble kolonisert av nederlenderne i 1624.

## Etymologi
Navnet «Manhattan» er avledet fra ordet *Manna-hata*, som nedtegnet i loggboken til Robert Juet i 1609, en offiser om bord på Henry Hudsons skip «Halve Maen» (Halvmåne). Et kart fra 1610 nedtegnet navnet som Manna-hata, to ganger ved at det sto på vest- og østsiden av elven Mauritius (senere omdøpt til Hudson River). Ordet Manhattan har blitt oversatt som «øya med de mange åser» i henhold til det lokale urspråket unami (lenape), i slekt med algonkinske språkene.

## Broer

## Referanser
Long Island

**Long Island** er en øy i den amerikanske delstaten New York. Den er rundt 190&nbsp;km lang og 20&ndash;32&nbsp;km bred, og deler seg i to grener ved sin østlige ende, kjent som North Fork og South Fork.

Vest på øya ligger fylkene Kings og Queens, og øst for dem er fylkene Nassau og Suffolk.

Geologisk er øya dannet av to rygger av istidsmorener hovedsakelig bestående av grus og løs sten over dypt grunnfjell. Teknisk sett er øya egentlig en halvøy adskilt fra fastlandet av East River, et tidevannsestuar fra Hudsonelva. Den østre siden av øya er fortsatt delvis preget av landbruk, og inneholder nå mange vingårder i tillegg til tradisjonelle jordbruk. Fiske er også en industri på øya, i landsbyene Northport and Montauk.

Siden andre verdenskrig har Long Island fått et stadig større forstadspreg og er i noen områder fullt ut urbanisert. South Fork inkluderer området kjent som *[[The Hamptons]]*, som er et populært sommersted for New Yorks velstående innbyggere.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Lytchett Minster

**Lychett Minster** er en liten landsby ved utkanten av byen Poole i det administrative distriktet Purbeck i grevskapet Dorset, England. Landsbyen utgjør sammen med Upton, som ligger like ved, på den andre siden av veien A35 en del av det verdslige sognet Lytchett Minster and Upton. Upton er nå forstad til Poole. 

Det er to valgkretser: Lychett Minster og Upton East er det ene mens Lychett Minster og Upton West er det andre. Den samlede befolkningen for de to valgkretsene for 2011 var 7 983.

Første ledd i stedsnavnet kommer fra brytoniske *litchet* i betydningen «grå skog». Andre ledd i landsbyen stedsnavn har navn etter kirken, *minster* (merk, ikke *minister*), som betyr betyr domkirke eller klosterkirke. Kirken har ingen dedikasjon.

Det ligger flere herregårder i Lytchett Minster, hvorav en rommer Lytchett Minster School. 

Lytchett Minster Rugby Club spiller i Hampshire League og i Dorset and Wilts League.

## Referanser


## Se også
* Lytchett Matravers 

## Eksterne lenker

* Lytchett Minster, Dorset OPC
* Lytchett Minster School
* Bowmen of Lytchett Archery Club
Skogn

**Skogn** er en bygd i Levanger kommune i Trøndelag. Skogn var i perioden 1838 til 1962 en selvstendig kommune. 

Skogn omfatter kirkesognene Alstadhaug, Markabygda og Ekne. Skogn utgjør 340&nbsp;km², og strekker seg i en spiss ca. 40 km østover fra Trondheimsfjorden til innsjøen Feren. Skogn sentrum er et tettsted med  innbyggere per 1. januar .

## Samfunn og næringsliv

På samme måte som de andre inntrønderske flatbygdene er Skogn et gunstig jordbruksområde, med i norsk målestokk store gårdsbruk. Skogn er kjent for Norske Skogs papirfabrikk på Fiborgtangen, Falstad fangeleir og helleristningene ved Holtås. Alstadhaug kirke er en middelalderkirke, mens Ekne kirke og Markabygda kirke er langkirker fra 1800-tallet

De fremste næringsveiene på Skogn er jordbruk, treforedlingsindustri og tjenesteyting. Her finnes også noe verkstedindustri. Treforedlingsfabrikken på Fiborgtangen ble etablert i 1960-årene, og ble den første fabrikken i Norske Skog-konsernet. Fabrikken leverer i hovedsak papir til det europeiske markedet. Norske Skog Skogn er en av fylkets største indistriarbeidsplasser med ca. 450 fast ansatte per 1. juli 2010.

Grunnskoler i Skogn er Skogn barne- og ungdomsskole i sentrum, Ekne skole, Tuv skole og Markabygda Montessoriskole. Skogn folkehøgskole, Skogn Idrettslag og Ekne Idrettslag er også hjemmehørende her.

Europavei 6 passerer gjennom bygda; traseen utenom Skogn sentrum ble åpnet i 1975. Nordlandsbanen går gjennom Skogn med Ronglan stasjon og Skogn stasjon. Stasjonsbygningene er tegnet av Paul Due, og ble åpnet i 1902.

## Historie
Skogn var sentrum for det inntrønderske småfylket Skeynafylki, som også omfattet Levanger, Frol, Ytterøy og Mosvik. Den rikt dekorerte Alstadhaug kirke  ligger vakkert til på en høyde med vidt utsyn over bygden og Trondheimsfjorden, ble oppført i overgangen mellom romansk og gotisk periode i 1180, og tjente som fylkeskirke. Ifølge tradisjonen skal høvdingen Ølvir være begravd i en gravhaug ved denne kirken.

Det gamle Skogn prestegjeld omfattet inntil 1855 et område som tilsvarte Skogn, Frol og Levanger by.

### [[Skibrede]]r
Skeynafylket var inndelt i fem skibreder:
* Frol
* Alvishaug
* Refskeyna
* Ekne
* Ytterøy

### [[Tinglag]]
Skogn var inndelt i to tinglag:
* **Geite tinglag**: omfattet de nordlige delene av bygden, i hovedsak det senere Frol, og deler av Alstadhaug.
* **Voll tinglag**: omfattet de sydlige delene av bygden, deler av Alstadhaug, Revskøyna og Ekne.

### [[Formannskapslovene]]
Med formannskapslovene fra 1837 ble Skogn formannskapsdistrikt opprettet og bestod som egen kommune inntil 1. januar 1962, da Skogn, Frol, Levanger og Åsen ble slått sammen til *nye* Levanger kommune. Den 1. januar 1964 ble også Ytterøy kommune lagt til samme kommune.

## Se også
* Liste over ordførere i Skogn
## Referanser

## Eksterne lenker
*
Kirkesokn

Et **kirkesokn** eller **kirkesogn**, herunder også  **sokn** og **sogn** (av norr. *sókn*), er et distrikt med egen kirke. Folk som tilhører i sognet (kirkelyden) kalles en menighet.

Sogn er den laveste geografiske forvaltningsenheten i Den norske kirke. Et kirkesogn kan ha én eller flere kirker. I Norge var sognet også en kommunal forvaltningsenhet i perioden 1837–1950. Også Den katolske kirke bruker sogn. Her omtales sognet som den laveste juridiske territoriale enhet, på samme linje (men høyere i rang) enn kvasisogn/kapelldistrikter. Den danske kirke bruker også *sogn* (av gammeldansk *sokn*).

Tidligere samlet man flere kirkesogn i et prestegjeld, og flere prestegjeld i et prosti. Prestegjeldene ble imidlertid avviklet i Norge på begynnelsen av 2000-tallet. I dag inndeles derfor prostiene direkte i kirkesogn, og de ulike prestene som er ansatt i prostiet betjener de ulike kirkesognene.

Hvert kirkesogn har et menighetsråd. Kirkesognet spiller derfor en rolle i kirkens rådsstruktur. Når det er flere sogn innenfor en kommune, ligger arbeidsgiverfunksjoner, forvaltningen av eiendom og kirkegårdsdrift under fellesrådet, som er sammensatt av representanter fra menighetsrådene. Er det bare ett sogn, er menighetsrådet også fellesråd.

*Sogn* viser til et geografisk område, mens *menighet* viser til kirkelyden i dette området: «Den opprinnelige og grunnleggende kirkelige enhet er menigheten. Kirkens funksjoner så vel som den enkeltes medlemsforhold er knyttet til dette lokalt avgrensede personsamfunn. Territorialt har menigheten fra gammel tid falt sammen med den sivile enhet sognet, og omfatter alle kirkemedlemmer som bor i dette, derav ord som sognemenighet, sognekirke og lignende.» I dag brukes disse begrepene side om side.

## Se også
* Sognekommune
* Liste over Den norske kirkes sogn
* Den norske kirkes sogn og kirkebygg

## Referanser
Inzell

**Inzell** er en by og et kjent kursted i det sydlige distriktet Traunstein i Bayern i Tyskland. Det bor ca. 4300 innbyggere i Inzell (2004). 

Stedet er blant annet kjent for sin skøytebane, hvor VM på skøyter er blitt arrangert flere ganger. I 1974 ble Sten Stensen verdensmester i Inzell.

I 2005 var byen arrangør for VM enkeltdistanser, der Norge fikk to overraskende norske gull ved Even Wetten og Rune Stordal.

I 2011 ble den nye skøytehallen, Max Aicher Arena, åpnet.

## Bilder

Inzell Ortsansicht 2008-02.jpg|Motiv fra Inzell med St. Michaelskirken


## Referanser


## Eksterne lenker
*
Heerenveen

**Heerenveen** () (vestfrisisk: *It Hearrenfean* ()) er en kommune og en by i provinsen Friesland i det nordlige Nederland. Innbyggertallet per 1. januar 2006 var 28&nbsp;475.

## Sport
Skøytestadionet Thialf var en av de første innendørsbanene i verden, og internasjonale storstevner trekker hvert år flere tusen tilskuere. Byens fotballag, SC Heerenveen, spiller sine hjemmekamper på Abe Lenstra Stadion i den nederlandske eliteserien.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Åsen (Levanger)

**Åsen** er et tettsted, et kirkesogn og en tidligere kommune i Levanger i Trøndelag.

## Historie
Åsen formannskapsdistrikt ble etablert ved innføringen av formannskapslovene i 1837. 1. januar 1962 gikk Åsen sammen med Frol, Levanger og Skogn til den nye Levanger kommune.

## Samfunn
Tettstedet har  innbyggere per 1. januar . Tettstedet ligger ved E6, med fylkesvei 753 vestover til Frosta. Åsen stasjon på Nordlandsbanen ligger i tettstedet. 
 
*Åsen* er et sokn i Stiklestad prosti i Nidaros bispedømme. Åsen kirke ble innviet i 1904 til erstatning for en tidligere kirke samme sted, som brant i 1902.

Før høsten 2000 var det to skoler i Åsen, Solhaug og Reithaug skole. Da Solhaug ble nedlagt ble elevene ført over til Reithaug skole, som skiftet navn til Åsen barne- og ungdomsskole.

Aasen Sparebank er en selvstendig sparebank, etablert 1862. Opheim Verksted og Brødrene Torkildsen Orgelbyggeri har sin virksomhet her. IL Aasguten og Aasen Skytterlag hører til her.

Vest for tettstedet ligger Hammervatnet med Hammervatnet naturreservat (etablert 1984). Hammervatnet, Movatnet og Hoklingen inngår i Hoplavassdraget med utløp i Hoplafjorden.

## Se også
*Liste over ordførere i Åsen

## Referanser
Šiauliai

**Šiauliai** (betyr «Skytterens by» og uttales «sjæolæi») er Litauens fjerde største by og ligger i den nordvestre del av landet.

## Historie
Byens grunnleggelse regnes nå til 22. september 1236, samme dag som da Solslaget fant sted ikke langt fra Siauliai. I byen ligger en liten park med Skyttermonumentet til minne om slaget i 1236.

Den utviklet seg først som en militærpost for å forsvare området mot angrep fra Den tyske orden og Den liviske orden. Etter slaget ved Grunwald i 1410 opphørte plyndringstoktene. I 1445 ble det bygd en trekirke, som ble erstattet av en mursteinskirke i 1634 som fremdeles står i sentrum av byen i dag. 

Šiauliai fikk magdeburgrettigheter i 1589. På 1500-tallet ble den det administrative senter i området, men på 1600- og 1700-tallet ble byen ødelagt av Den svenske syndfloden og byllepestepidemier. 

Antoni Tyzenhaus (1733-1785) startet radikale økonomiske og urbane reformer etter et voldelig bondeopprør mot kronen i Nord-Litauen. Han bygde opp byen i klassisistisk stil. Byen ble etterhvert en velutviklet by og Stanisław August Poniatowski, konge av Den polsk-litauiske realunion stadfestet i 1791 på ny Šiauliai sine byretter og gav den et byvåpen. 

Etter Polens delinger fikk Šiauliai et nytt byvåpen. Byen vokste og ble et viktig utdannings- og kultursenter. I 1836-1858 ble det bygd veier til Riga og Tilsit, i 1871 ble det bygd jernbanesamband til Liepāja og Romny. Šiauliai lå ved flere handelsruter og utviklet seg til en industriby. Alt i 1897 var den den tredje største byen i Litauen med om lag 16&nbsp;000 innbyggere. Šiauliai var et senter for produksjon av lærprodukt. Chaim Frenkel eide den største lærfabrikken i Det russiske keiserdømme. 

De to verdenskrigene ødela tilsammen 80 % av bygningsmassen i byen.

Ikke langt fra Siauliai ligger Korshøyden, to små koller med tilsammen omkring 150&nbsp;000 store og mindre kors på. Korshøyden er et av de viktigste religiøse og kulturelle minnesmerker i landet.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Årø

**Årø** er et sted i utkanten av Molde by. Stedet har en del industri og noen handelsbedrifter, og er et viktig trafikknutepunkt der fylkesvei 64 mellom Åndalsnes og Kristiansund krysser E39 like ved Molde lufthavn. Navnet kommer av norrønt *Árøy*, sammensatt av *ár*, genitiv av å (mindre elv), og *øy*, flat strekning ved vann. Offisiell skrivemåte var til 1995 *Årøy*, i samsvar med eldre uttale.

I matrikkelen består stedet av Årø ytre (gnr. 33), Årø indre (gnr. 34) og Årøneset (gnr. 35) i Molde kommune.

Årø ligger ca. 5 km øst for Molde sentrum. Molde lufthavn ligger ved utløpet av Årøelva i Fannefjorden. Av øvrige store bedrifter på Årø er Oskar Sylte Mineralvannfabrikk og Brunvoll thruster. Årø har også hatt konfeksjonsindustri den gang Høvding Konfeksjonsfabrikk hadde produksjon der. Området er imidlertid ikke noe industristed, men et boligområde bestående av eneboliger bygget i årene fra ca. 1960 og fremover til Molde lufthavn ble åpnet i 1972 og det ble innført begrensninger i nyetableringene. Disse restriksjonene ble senere opphevet, og i de senere år er det bygget flere nye eneboliger på Årø. Det ligger også noen større, eldre og staselige gårdsbygninger, som Krohns gård, på Årø.

## Kilder
*Finansdepartementet. Matrikkelutkastet av 1950 (digital utgave ved Dokumentasjonsprosjektet): Møre og Romsdal, Bolsøy
*O. Rygh: ''Norske Gaardnavne'' (Fabritius, Kristiania 1897&ndash;1936; digital utgave ved Dokumentasjonsprosjektet): b. 13, s. 3 & 281
*Statens kartverk. ''Norgesglasset''
World Games Inc.

**World Games Inc.** (ofte forkortet **WGI**) var et australsk pyramideselskap med fokus på aksjespill og gambling. Selskapet ble stoppet i flere land på grunn av lovgivning som forbyr pyramidespill, deriblant i Norge og Sverige. Australsk rett slo også fast at selskapet var et ulovlig pyramidespill.

WGI hadde sin storhetstid på begynnelsen av 2000-tallet og opplevde også stor vervesuksess i Norge. I 2004 kollapset hele selskapet og utløste medlemsflukt. Over  nordmenn hadde da blitt vervet, og de aller fleste av disse tapte store pengebeløp.

I mars 2005 ble hele selskapet solgt av gründeren Gregory James Kennedy. Selskapet skiftet navn til *Aspiritus*, og det ble hevdet at alt av verdier og innskudd var videreført til det nye selskapet. Advokat Olav Sylte som ikke hadde vært nådig i sin omtale av WGI la heller ikke fingrene mellom i sin kritikk mot Aspiritus. Han ble stevnet av Aspiritus og advokat Per Danielsen for ærekrenkelser, men ble frifunnet i Kristiansand tingrett.

I 2008 gikk Aspiritus konkurs. I et desperat forsøk på å tappe enda mer penger ut av de medlemmene som allerede hadde tapt store beløp på WGI og Aspiritus, ble det sendt ut informasjon om at pengene likevel ikke var tapt, og at de kunne overføres til et nytt selskap mot en betaling på 150 dollar. 

I etterkant av pyramideskandalen har flere av de norske medlemmene blitt etterforsket av skattemyndigheter. 

## Se også
* Tor Anders Petterøe

## Referanser
Massemord

**Massedrap** eller **massemord** er en handling når mange mennesker drepes, typisk sett samtidig eller over en relativ kort tidsperiode. FBI, den amerikanske etat for etterforskning av kriminalitet, definerer massemord som drap på tre eller flere personer i løpet av en hendelse uten noen «avkjølingsperiode» mellom drapene. En massedrapsmann opptrer typisk sett på et sted hvor en eller flere mennesker dreper andre personer. Mange handlinger som involverer massedrap ender ofte med at de som er ansvarlige for handlingen dør av selvmord eller blir drept av politiet.

Et eksempel er Andrej Tsjikatilo som ble dømt for 52 drap begått over en tiårsperiode. Holocaust omtales som organisert massedrap og Adolf Eichmann regnes som en av de sentrale lederne i organiseringen av massedrapet.

Et annet eksempel på en massedrapsmann er den norske nasjonalisten og islamofoben Anders Behring Breivik, gjerningspersonen bak terrorangrepene i Norge 2011.

## Se også
* Seriemord

## Referanser


## Eksterne lenker
* «What makes a Mass Killer?», *ABC News*
* Mass shootings interactive map
* Online Encyclopedia of Mass Violence
Seriemord

**Seriemord** er mord på flere mennesker over en forholdsvis kort tidsperiode.

Seriemordere myrder som regel personer hen ikke kjenner. Mordene begås for å oppnå en viss følelse, og mange seriemord er seksuelt orienterte. Tiden som går mellom hvert mord kan variere mellom timer, dager, uker, måneder eller år. Mange seriemordere er psykopater og har derfor som regel personlighetsforstyrrelser, snarere enn å være psykotiske. Seriemorderne kan derfor virke helt normale og ofte sjarmerende til vanlig. Seriemordere velger ofte ut «samme type» ofre og/eller myrder dem på mer eller mindre samme måte. Derfor er det ofte lett å koble mord til en seriemorder.

Seriemord må ikke forveksles med massemord. Definisjonen på seriemord er at drapene skjer uavhengig av hverandre og over et kortere eller lengre tidsrom. Et massemord består av én enkelt handling der flere mennesker blir drept samtidig. 

## Kjente seriemordere
*John Bodkin Adams
*Elizabeth Báthory
*Ted Bundy
*Jeffrey Dahmer
*Albert Fish
*John Wayne Gacy
*Ed Gein
*Belle Gunness
*Edmund Kemper
*Arnfinn Nesset
*Carl Panzram
*Dennis Rader
*Harold Shipman
*Andrej Tsjikatilo
*Niels Högel

## Ikke identifiserte seriemordere
*Jack the Ripper
*Zodiac-morderen

## Se også
Massemord

## Referanser
NATO-kallenavn

**NATO-kallenavn** var NATO-alliansens kodenavn for sovjetisk og kinesisk utstyr. De ble laget for å lette kommunikasjonen mellom forskjellige lands enheter, som ofte ikke benyttet samme språk. I tillegg var russiske navn på utstyret enten ukjent eller ikke eksisterende. Mye av dette utstyret er fremdeles i bruk og Nato-kallenavnene brukes fremdeles for å betegne disse.

Den første bokstaven i navnet indikerer hva slags utstyr det er snakk om, for eksempel fikk jagerfly og angrepsfly navn som begynte med *F* (etter det engelske ordet *Fighter*), bombefly fikk navn på *B*, transportfly fikk navn på *C* (for *Cargo*) og diverse andre fly som for eksempel treningsfly, tankfly, Anti-ubåtfly, AWACS mm navn på *M* (for *Miscellaneous*). Propelldrevene fly fikk navn med en stavelse, mens jetdrevene fikk navn med to stavelser. Helikoptre fikk navn på *H*, Luft-til-luft missiler fikk navn på *A* (etter *air-to-air*), luft-til-bakke missiler fikk navn på *K*, bakke-til-luft missiler fikk navn på *G* (etter *groundlaunched*) og bakke-til-bakke missiler navn på *S* (etter *surface-to-surface*).

Craig Thomas skrev i 1977 boken *Firefox* med det oppdiktede NATO-kallenavnet *Firefox* for Mikojan-Gurevitsj MiG-31. Boka ble filmatisert av Clint Eastwood i 1982. Den rette MiG-31 fikk i 1979 NATO-kallenavnet *Foxhound*.   

Tilsvarende har Pentagon sine egne koder for missiler: AA- (luft-til-luft), AS- (luft-til-bakke), SA- (overflate-til-luft), SS- (overflate-til-overflate), −N- (sjøplattform), −X- (eksperimentell design) og AT- (panservernmissil).

## Eksempler på fly

* Lavotjkin La-7 *Fin*, propelldrevet jagerfly/angrepsfly.
* Jakovlev Jak-28P *Firebar*, jetdrevet jagerfly. 
* Tupolev Tu-95 *Bear*, propelldrevet bombefly. 
* Jakovlev Jak-28 *Brewer*, jetdrevet bombefly.
* Antonov An-22 *Cock*, propelldrevet transportfly.
* Tupolev Tu-134 *Crusty*, jetdrevet passasjerfly.
* Beriev Be-12 *Mail*, propelldrevet flybåt. 
* Jakovlev Jak-28U *Maestro*, jetdrevet treningsfly. 
* Kamov Ka-50 *Hokum*, helikopter. Antall stavelser har ingen betydning for helikoptre
 
## Eksempler på missiler

* AA-9 *Amos*, Vympel R-33. Luft-til-luft missil brukt av MiG-31.
* AS-15 *Kent*, Raduga Kh-55. Kryssermissil brukt av bombefly.  
* SA-2 *Guideline*, S-75 Dvina. Luftvernmissil
* SA-N-11 *Grison*, 9M311K. Luftvernmissil brukt av krigsskip.
* SS-18 *Satan*, R-36M. Interkontinental ballistisk missil.
* AT-1 *Snapper*, 3M6 Sjmel. Panservernmissil.
* AT**-**6 *Spiral*, 9M114 Kokon*.* Panservernmissil*.*
* AT-7 Saxhorn, 9K115 Metis. Panservernmissil*.*
* SS-N-2 *Styx*, P-15 Termit. Sjømålsmissil.

## Se også
* NATO-kallenavn for jagerfly
* NATO-kallenavn for bombefly
Elben

**Elben**, eller **Elbe**, (tysk: *die Elbe*, tsjekkisk: ) er en mellomeuropeisk elv i Tyskland og Tsjekkia. Elben er blant de største elvene i Europa og den nest største i Tyskland.

## Geografi
### I Tsjekkia
Elben flyter 370,74 km gjennom Tsjekkia. Den har sitt utspring i Krkonoše (tysk: *Riesengebirge*) nord i Tsjekkia nær bosetningen Špindlerův Mlýn. Omtrent 1 km fra Elbens kilde ligger den 35–40 m høye fossen Elbenfallet. Elben løper først i en sørøstlig retning, men snur i en vid bue gjennom lavlandet i Böhmen mot nordvest i retning Tyskland. På veien mottar den fra venstre den store bielven Vltava ved Mělník og senere Ohře ved Litoměřice. Videre mot nordvest hever landskapet seg, og elven bryter gjennom Elbsandsteingebirge ved byen Děčín. 

### I Tyskland
Elben flyter 726,95 km gjennom Tyskland. Fra Tsjekkias grense bryter elva gjennom sandsteinsfjellene gjennom en trang dal. Ved Dresden begynner landskapet å flate ut, og elven fortsetter ut på den store nordeuropeiske sletten. Videre nordvestover møter den Schwarze Elster fra venstre ved den lille byen Elster, og Saale fra høyre ved Barby. Ved Magdeburg tar elven retning mot nord, mottar fra høyre Havel ved Havelberg før den knekker mot nordvest igjen. Slik fortsetter den, passerer Hamburg, og munner til slutt ut i et ca. 15 km bredt delta i Nordsjøen, ved Cuxhaven.

## Byer ved Elben
### I Tsjekkia
* Hradec Králové
* Pardubice
* Litoměřice
* Ústí nad Labem
* Děčín

### I Tyskland
* Dresden
* Meißen
* Wittenberg
* Dessau-Rosslau
* Magdeburg
* Hamburg
* Cuxhaven

## Sideelver

Elbens sideelver på over 100 km lengde. Listet fra utspring til munning. H=Høyre. V=Venstre

* Chrudimka (V)
* Jizera (H)
* Vltava (V)
* Ohře (V)
* Ploučnice (H)
* Schwarze Elster (H)
* Mulde (V)
* Saale (V)
* Ohre (V)
* Havel (H)
* Elde (via elven Löcknitz) (H)
* Ilmenau (V)
* Oste (V)

### Mindre sideelver
* Cidlina
* Kamenice
* Aland
* Stör
* Bille
* Alster

## Historie
Elvas lange seilbare løp gjorde at den allerede i oldtiden var en viktig handelsvei mellom Nord- og Sørøst-Europa. Verdifulle varer var bl.a rav fra Østersjøkysten. Den var også viktig for hanseatene.

Den har også en historie som grenseelv. 
Romerne forsøkte å utvide imperiet fra grensen ved Rhinen til Elben, men uten å lykkes.
I middelalderen utgjorde elva den østlige grensen til Karl den stores rike.

I 1945 møttes de allierte styrkene ved Torgau ved Elben.
Etter krigen ble deler av elva grense mellom Øst- og Vest-Tyskland. 

I dag utgjør elva flere steder grensen mellom tyske bundesländer.

Elva har hatt mange ødeleggende flommer, bl.a i 2002, 2006 og 2013.

## Transport og skipsfart
Elben er farbar for fartøyer opp til 700 t. helt til Ústí nad Labem. For mindre fartøyer helt til Pardubice. Elben har kanalforbindelse med de andre store elvene i Tyskland (Mittellandkanalen), og også forbindelse til Østersjøen (Elben-Lübeck-kanalen).

Elben kan følges i full lengde med sykkel langs *[[Elberadweg]]*.

## Noter



## Referanser


## Eksterne lenker
*
Elementærpartikkel

**Elementærpartikkel** brukes i partikkelfysikk om partikler som ikke har en kjent delstruktur; de består altså ikke av mindre partikler, ifølge vitenskapen. De har ingen romlig utstrekning, størrelse, diameter eller radius, og dermed heller ingen inn- eller utside. Selv om man hadde et mikroskop med bokstavelig talt uendelig høy oppløsnining, ville man aldri vært i stand til å oppnå visuell kontakt med en elementærpartikkel.

For eksempel er et atom bygget opp av elektroner,
protoner, og nøytroner. Før ble protoner og nøytroner ansett for å være elementærpartikler.
Men i etterkant av Murray Gell-Manns kvarkteori (1963) er det fastslått at
hadronene, som protonene og nøytronene tilhører, ikke er elementære, men er bygget opp av kvarker.

I standardmodellen deles elementærpartiklene inn i fire grupper: kvarker, leptoner, gauge-bosoner og Higgs-bosoner.  Det er partiklenes egenskaper som ligger til grunn for denne inndelingen.

## Egenskaper for elementærpartiklene

Denne tabellen har data hentet fra *The Particle Data Group* ().

## Se også
*Gravitoner
*Bølge-partikkel-dualiteten
Giuliana Sgrena

**Giuliana Sgrena** (født 1948) er en italiensk journalist, som 4. februar 2005 ble kidnappet i Irak. Hun ble løslatt 4. mars 2005

Sgrena arbeider for den kommunistiske avisen ''Il Manifesto'' og for *[[Die Zeit]]*, og var på oppdrag for *Il Manifesto* i Irak da hun ble kidnappet av en opprørsgruppe den 4. februar 2005. Kidnapperne krevde at italienerne måtte trekke seg ut av landet; ellers ville de drepe Sgrena. Dette budskapet ble hun selv tvunget til å framføre i et videoopptak. Både Sgrena selv og avisen er sterkt kritiske til krigen i Irak, og har fordømt utposteringen av italienske styrker i landet. I Roma ble det den 26. februar holdt en demonstrasjon med omkring 10&nbsp;000 deltagere mot den italienske tilstedeværelsen i Irak, og demonstrasjonen var også en solidaritetserklæring til Sgrena.

Etter løslatelsen ble bilen hun satt i sammen med italienske spesialagenter beskutt av amerikanske styrker. En av agentene ble såret, mens en annen, Nicola Calipari, ble drept da han kastet seg over Sgrena for å  beskytte henne. Sgrena selv ble såret i skulderen. Hendelsen utløste sterke reaksjoner i Italia, og statsminister Silvio Berlusconi krevde en forklaring fra amerikanske myndigheter på hvordan dette kunne skje.

## Referanser
Cuxhaven

**Cuxhaven** er en by i den tyske delstaten Niedersachsen ved Nordsjø-kysten. Den har ca. 48&nbsp;000 innbyggere, og ligger ved utløpet av Elben. Turisme er en viktig næring i Cuxhaven.

Byen er relativt ung, og fikk bystatus den 15. mars 1907. I over 600 år tilhørte området bystaten Hamburg men ble gjennom loven om Stor-Hamburg overført til provinsen Hannover i Fristaten Preussen og ble en del av delstaten Niedersachsen da denne ble opprettet i 1946. 

## Se også
*Cuxhavenraidet

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Egge

**Egge** er ei bygd og en tidligere kommune i Trøndelag, som var egen kommune fra 1869 og som i 1964 ble en del av Steinkjer kommune i daværende Nord-Trøndelag. 

Kommunen var liten i utstrekning, 51,3 km². Egge kirke ligger her. 

Egge ble utskilt fra Stod kommune 1. januar 1869. Egge hadde da 941 innbyggere. I 1948 ble en del av Egge med 48 innbyggere overført til Steinkjer kommune. 1. januar 1964 ble Egge sammen med Beitstad, Kvam, Ogndal, Sparbu, Steinkjer og Stod kommuner slått sammen til Steinkjer kommune. Egge hadde ved sammenslåingen 3 476 innbyggere.

Kommunen hadde navn etter Egge gård. Gjævran gård i Egge var eid av statsminister og amtmann Ole Anton Qvam og sanitetsforeningsgrunnleggeren Fredrikke Marie Qvam. Qvam var den første ordføreren i Egge.

## Se også
*Liste over ordførere i Egge

## Referanser
Ogndal

**Ogndal** er en tidligere kommune i Nord-Trøndelag, etablert i 1885 – da under navnet **Skei**. Ogndal er siden 1964 en del av Steinkjer kommune. 

Ogndal ble utskilt fra Sparbu kommune 1. januar 1885. Innbyggertallet var da 1&nbsp;441. Ved resolusjon 13. desember 1900 ble navnet endret fra *Skei* til *Ogndal*. Mindre deler av Ogndal er overført til Steinkjer i 1902, i 1941 og i 1948. 1. januar 1964 ble Ogndal sammen med Beitstad, Egge, Kvam, Sparbu, Steinkjer og Stod slått sammen til Steinkjer kommune. Ogndal hadde 2&nbsp;678 innbyggere ved sammenslåingen. Kommunen hadde en utstrekning på 418 km²   

Skei kirke er en langkirke fra 1664 av laftet tømmer. I øvre del av Ogndalen ligger Bodom kapell fra 1905. Ogndal Idrettslag er stiftet i 1921; Torgeir Brandtzæg og Arve Skjeflo var herfra. Fra 2013 er tidligere Vålen og Røysing skoler slått sammen til Ogndal skole, i Røysing skoles lokaler.

Dalføret Ogndalen med elva Ogna utgjør den østligste delen av Steinkjer kommune. I nord grenser Ogndalen mot Snåsa og i syd grenser Ogndalen mot Verdal. Innerst i Ogndal ligger Norges geografiske midtpunkt. Hytteområdene Mokkavatnet, Lustadvatnet og deler av Skjækra ligger også i Ogndal. 
## Se også
*Liste over ordførere i Ogndal
## Referanser
Kvam i Nord-Trøndelag

**Kvam** er en tidligere kommune i Trøndelag, etablert i 1909. Kvam er siden 1964 en del av Steinkjer.

Kvam ble skilt ut fra Stod som egen kommune 1. januar 1909. Kommunen hadde da 1 169 innbyggere. 1. januar 1964 ble Kvam sammen med Beitstad, Egge, Ogndal, Sparbu, Steinkjer og Stod kommuner slått sammen til dagens Steinkjer kommune. Kvam hadde ved sammenslåingen 1 245 innbyggere. 

Kvam hadde et areal på 377 km². Kvam er den nordligste av de sju kommunene slo ble slått sammen i 1964, og ligger på nordvestsiden av Snåsavatnet.  

Kvam IL er stiftet i 1892. Kvam kirke er bygd i 1878. Også Følling kirke fra 1726 ligger innenfor Kvams gamle grenser.  
## Se også
* Liste over ordførere i Kvam i Nord-Trøndelag
## Referanser
Bernard Bernard

**Bernard Bernard** (1821–1895 ) var en fransk overhyrde for Den katolske kirke i Norge fra 1869 til 1887.

## Biografi
Han ble presteutdannet i Roma, og ordinert i Reims av kardinal Thomas Gousset. Etter å først ha gjort tjeneste som sogneprest i de franske Ardennene i flere år kom han til Norge i 1856 for å gjøre tjeneste i Nordpolmisjonen. Han ankom sammen med andre prester: Etienne Djunkovskij, Georg Bauer, Georg Andreas Boller, Michael Fuchs og en prestestudent ved navn Villette. De hadde også med seg en norsk student, Oalf Gunløgsen, som var i ferd med å konvertere til katolisismen.

Bernard reiste først til Alta, men allerede samme år som han kom til Norge ble han sendt videre til Island for å være sogneprest der. Island var da en del av Nordpolmisjonen. I 1860 ble han sendt videre til Wick i Skottland, også en del av misjonsområdet.

I 1861 var han tilbake i Norge, og ble viseprefekt for Nordpolmisjonen. Året etter ble han prefekt for misjonen, en stilling han hadde til 1869, da Det apostoliske prefektur Norge ble opprettet, og han ble første prefekt for denne jurisdiksjonen.

I 1887 gikk han av, og forlot Norge.

## Litteratur
* Gunnar F. Guðmundsson: *Kaþólskt trúboð á Íslandi 1857–1875*, Reykjavík: Sagnfræðistofnun Háskóla Íslands 1987.
* *St. Ansgar. Jahrbuch des St.-Ansgarius Werkes*, Köln 1983, s 70–81.
* Alois Arnstein Brodersen: *Die Nordpolmission. Ein Beitrag zur Geschichte der katholischen Missionen in den nordischen Ländern im 19. Jahrhundert*, Münster 2006.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Biografi hos Norsk Biografisk Leksikon
* Biografi hos Den katolske kirke
Wick

**Wick** kan vise til:

* Wick (Skottland), by i Highland, Skottland
* Wick (elv), elv i Highland, Skottland
* Wick (Wales), landsby i Wales
Corriere della Sera

***Corriere della Sera*** er en italiensk avis som utgis i Milano.

Det er en av de mest kjente og også blant de eldste italienske aviser, og regnes som landets ledende seriøse avis. Den ble grunnlagt 5. mars 1876 av Eugenio Torelli Viollier.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Die Zeit

***Die Zeit*** er en tysk, riksdekkende ukeavis. Den er en av de mest innflytelsesrike tyskspråklige aviser, og eies av Verlagsgruppe Holtzbrinck. Avisen selges i et opplag på ca. en halv million, og har anslagsvis 2 millioner lesere. 

## Historie
Die Zeit ble grunnlagt i 1946 av Gerd Bucerius, Lovis H. Lorenz, Richard Tüngel og Ewald Schmidt di Simoni. Kort etter ble grevinne Marion Dönhoff tilknyttet redaksjonen. Hun hadde forskjellige stillinger i avisen bl.a. som sjefredaktør, og fra 1972 til sin død i 2002 som utgiver.

## Utgivere
Avisen regnes som politisk liberal. Den oppgir fremdeles som sine utgivere (Herausgeber) Marion Dönhoff (1902-2002) Helmut Schmidt (1918-2015) og Josef Joffe.  Utgiver beskriver i tysk tradisjon en rolle mellom forlaget og den ansvarlige redaksjon. Det er ikke uvanlig å beholde også avdøde personer i listen over utgivere. Sjefredaktør er Giovanni di Lorenzo.

## Galleri

Fil:Pressehaus am Speersort in Hamburg-Altstadt.jpg|Redaksjonslokalene i Helmut Schmidt-Haus i Kontorhausviertel.
Fil:Die Zeit Pressehaus Hamburg.jpg|Avisens logo på redaksjonshuset.
Fil:Bundesarchiv Bild 145 Bild-F035071-0006, Marion Gräfin Dönhoff Friedenspreis des Buchhandels.jpg|Marion Dönhoff, en av avisens utgivere.
Fil:Schmidt 01.jpg|Helmut Schmidt, utgiver.
Fil:Josef Joffe.jpg|Josef Joffe (1944-), utgiver av Die Zeit.
Fil:20130922 Bundestagswahl 2013 in Berlin by Moritz Kosinsky0117.jpg|Giovanni di Lorenzo, en sjefredaktør.


## Referanser


## Eksterne lenker
*
Framsóknarflokkurinn

:*For det tidligere færøyske partiet, se [[Framsóknarflokkurin]]*

**Framsóknarflokkurinn** (*Fremskrittspartiet*) er et politisk parti på Island. Det tilhører det politiske sentrum og har deltatt i flere samarbeidsregjeringer.

Partiet ble etablert da Bændaflokkurinn (Bondepartiet – eldre) og Óháðir bændur (*Uavhengige bønder*) slo seg sammen i 1916.

Nåværende partileder er Guðni Ágústsson som overtok da partileder Jón Sigurðsson trakk seg etter et sviende valgnederlag i alltingsvalget 2007. Partiet hadde vært en koalisjonspartner i ulike regjeringer med Sjálfstæðisflokkurinn (Selvstendighetspartiet) og selv om de to partiene beholdt flertallet etter valget i 2007, gikk Fremskrittspartiet kraftig tilbake og gjorde sitt dårligste valg noensinne. Partiet trakk seg tilbake som opposisjonsparti, mens det sosialdemokratiske Samfylkingin ble de konservatives nye koalisjonspartner.

Partiet har størst støtte utover i landet og ikke så mye i hovedstadsområdet.

Partiet har som oftest vært landets nest største og deltatt i regjeringsdannelser både mot venstre og høyre.

## Partiledere
* Ólafur Briem, 1916-1920
* Sveinn Ólafsson, 1920-1922
* Þorleifur Jónsson, 1922-1928
* Tryggvi Þórhallsson, 1928-1932
* Ásgeir Ásgeirsson, 1932-1933
* Sigurður Kristinsson, 1933-1934
* Jónas Jónsson (frá Hriflu), 1934-1944
* Hermann Jónasson, 1944-1962
* Eysteinn Jónsson, 1962-1968
* Ólafur Jóhannesson, 1968-1979
* Steingrímur Hermannsson, 1979-1994
* Halldór Ásgrímsson, 1994-2006
* Jón Sigurðsson, 2006-2007
* Guðni Ágústsson, 2007-2008
* Valgerður Sverrisdóttir, 2008-2009
* Sigmundur Davíð Gunnlaugsson, 2009-2016
* Sigurður Ingi Jóhannsson, 2016-

## Søsterpartier
* Norge: Senterpartiet
* Sverige: Centerpartiet
* Finland: Centern og Svenska Folkpartiet
* Åland: Centern
* Polen: Polskie Stronnictwo Ludowe

## Eksterne lenker
*
Polskie Stronnictwo Ludowe

**Polskie Stronnictwo Ludowe** («Det polske folkepartiet», *PSL*) er et politisk parti i Polen. Partiet legger vekt på nasjonale og kristne spørsmål og regner seg som agraristisk. 

PSL er etterfølgerpartiet til det regimetro bondepartiet *[[Zjednoczone Stronnictwo Ludowe|ZSL]]* fra Folkerepublikkens dager. ZSL valgte etter Solidaritets valgseier ved parlamentsvalget i 1989 å støtte Solidaritet. I 1990 fulgte de kommunistpartiets eksempel og reetablerte seg som et nytt parti. Man valgte å knytte seg til agrartradisjonen fra før 1990 og tok det tradisjonsrike navnet PSL. Dette navnet nøt stor anseelse. PSL hadde gjort alt de kunne for å hindre at kommunistene tok all makt i Polen, men måtte gi opp da formannen ble tvunget i landflyktighet. Navnet PSL har dype historiske røtter tilbake til bondebevegelsen på 1800-tallet. PSL sendte parlamentsmedlemmer til det østerrikske Riksrådet fra den delen av Galicia som ble kontrollert av Østerrike-Ungarn. 

PSL har plassert seg til venstre i økonomisk politikk og partiets velgere inntar ofte mer venstreorienterte standpunkter enn velgerne til *[[Sojusz Lewicy Demokratycznej|Den demokratiske venstrealliansen]]*. PSL har vært i regjering med venstresiden, men etter parlamentsvalget i 2007 gikk de i regjering med den høyreorienterte *[[Platforma Obywatelska|Borgerplattformen]]*. Fram til dette valget hadde PSL hatt sterk konkurranse fra et annet parti med basis i landbruksbefolkningen, *[[Samoobrona Rzeczpospolitej Polskiej|Samoobrona]]*. Samoobrona falt nå imidlertid ut av parlamentet. 

I 2004 hadde partiet om lag medlemmer.

Partiets tre parlamentsmedlemmer, Leszek Deptula, Wieslaw Woda og Edward Wojtas, døde i Smolensk-ulykken 10. april 2010.

## Valgresultater

I 2014 fikk partiet fire av 51 plasser fra Polen i Europaparlamentet, med 6,8 % av stemmene bak seg.
I 2015 fikk partiets presidentkandidat, Adam Jarubas, 1,6 prosent av stemmene i presidentvalget og gikk ikke videre til andre valgrunde.

## Partiledere etter 1990
* 1990-1991: Roman Bartoszcze
* 1991-1997: Waldemar Pawlak
* 1997-2004: Jarosław Kalinowski
* 2004-2005: Janusz Wojciechowski
* 2005-2012: Waldemar Pawlak
* 2012-2015: Janusz Piechociński
* 2015-dd: Władysław Kosiniak-Kamysz

## Søsterparti
* Norge: Senterpartiet
* Island: Framsóknarflokkurinn
* Sverige: Centerpartiet
* Finland: Centern og Svenska Folkpartiet
* Åland: Centern

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*