Buffy Sainte-Marie

**Buffy Sainte-Marie** (født 1941), fødenavn Beverly Jean Santamaria, er en amerikansk musiker. Hun er kjent som folkesanger, komponist og skuespiller, kunstner og politisk aktivist. 

Stemmen hennes er kjennetegnet av en sterk vibrato.

Buffy Sainte-Marie har også en doktorgrad i bildende kunst ved universitetet i Massachusetts, samt diplom som lærer og i østlig filosofi.

Sainte-Marie har hevdet å være født av Creefolket i Canada og adoptert til amerikanske foreldre, noe som ble tilbakevist av familiemedlemmer allerede fra 60-tallet og i nyere tid av gravejournalister. De siste avsløringene har medført at hun har blitt fratatt en rekke hedersbevisninger som var gitt henne med begrunnelse i hennes rolle som rollemodell for urfolk. På 1960-tallet ble Sainte-Marie ble adoptert inn i Cree-stammen, der hun fremdeles regnes som medlem. 

## Musikkarriere
I 1962, da Sainte-Marie var tidlig i tyveårene, turnerte hun solo i konserthus, folkemusikkfestivaler og på urfolkreservater over hele USA og i Canada, og opptrådte i Europa. Hun var en del av folkemusikkmiljøet som samlet seg i New Yorks Greenwich Village fram til midten av 1960-tallet, sammen med andre kanadiske artister som Leonard Cohen, Joni Mitchell og Neil Young.

Sainte-Marie fikk hurtig et omdømme som en dyktig låtskriver. Mange av hennes første låter ble hits med artister som Barbra Streisand, Elvis Presley, Sonny and Cher, Chet Atkins, Roberta Flack, Janis Joplin og Glen Campbell.

Debutalbumet, *It's My Way!*, ble utgitt av plateselskapet Vanguard Records i 1964. For det ble hun utropt til «beste nykommer» av det amerikanske musikkmagasinet Billboard. Albumet inneholdt den kjente protestvisa «Universal Soldier», som senere ble en internasjonal suksess for den engelske folkevise- og protestsangeren Donovan.

I 1967 utga Sainte-Marie albumet *Fire and Fleet and Candlelight*, med det som regnes som den ultimate fortolkningen av folkevisa «Lyke-Wake Dirge». Hennes egen sang «Now That the Buffalo's Gone» var en protest mot brutte løfter og avtaler med Amerikas urbefolkning. 

Andre kjente låter var «Mister Can't You See» – som kom høyt på listene i 1972 – «He's an Indian Cowboy in the Rodeo» og «Soldier Blue»; brukt i filmen ved samme navn.

På slutten av 1960-tallet benyttet hun en Buchla synthesizer på *Illuminations*, et album som ikke fikk større oppmerksomhet. «*Folk var mer forelsket i bildet av [[Pocahontas]] med en kassegitar,*» kommenterte hun senere i et intervju.

Låta «Up Where We Belong» – som hun skrev sammen med Will Jennings og Jack Nitzsche – ble spilt inn av Joe Cocker og Jennifer Warnes for filmen *[[En offiser og en gentleman]],* og vant en Oscar for beste sang i 1982.

I 1992 – etter en 16-årig pause fra plateinnspillinger – kom hun med albumet *Coincidence and Likely Stories,* spilt inn på en pc i hennes eget hjem. Det inneholdt politiske ladede sanger som «The Big Ones Get Away» og «Bury My Heart at Wounded Knee». Plata skal ha vært verdens første musikkalbum distribuert via internett.

I 1996 kom albumet *Up Where We Belong*, med nedstrippede versjoner av noen av hennes mest kjente låter.

## Annen karriere

### Skuespiller
I 1968 hadde hun rollen som «Tender Grass» i en episode av TV-serien *Then Came Bronson*. I 1970 spilte hun «Nai'Be» i en episode av serien *[[The Virginian (TV-serie)|The Virginian]]*. Hun forlangte at alle roller som forestilte noen fra amerikansk urbefolkning skulle bekles av skuespillere med denne bakgrunnen før hun takket ja til rollen.

I 1992 hadde hun en rolle i fjernsynsfilmen *The Broken Chain*, sammen med blant andre Pierce Brosnan.

### Aktivist
Mye av musikken til Sainte-Marie er krasse kommentarer til den vanskelige situasjonen for Amerikas urbefolkning. I tillegg har hun stått bak prosjekter som Cradleboard Teaching Project (1997), en pensumliste for å skape større forståelse for urfolks situasjon. 

Mellom 1976 og 1981 var hun regelmessig gjest i barne-TV-programmet *[[Sesame Street]]* for å gi unge nordamerikanske fjernssynseere et inntrykk av hvordan pueblofolket lever. I en episode ammet hun sønnen, noe som regnes som den første gang dette ble vist på TV.

### Billedkunstner
Sainte-Marie er utøvende billedkunstner og har stilt ut i Glenbow museum i Calgary, Winnipeg Art Gallery og Emily Carr Gallery i Vancouver – alle i Canada – samt i American Indian Arts Museum i Santa Fe, USA. 

## Æresbevisninger
Buffy Sainte-Marie har fjorten æresdoktorater, og ble tildelt Governor General’s Performing Arts Award i 2010. 

I 1993 fikk hun i oppdrag av De forente nasjoner å lede arrangementet som markerte starten på Det internasjonale året for verdens urfolk.

Hun ble innlemmet i kanadiske Hall of Fame i 1995 for sin livslange innsats for musikken. Tilsammen har hun vunnet sju JUNO-priser, inkludert Humanitarian Award i 2017. Prisene samt hennes medlemskap i Hall of Fame ble trukket tilbake i mars 2025, se Kontroverser.

I 1997 vant hun en Gemini Award for TV-forestillingen *Buffy Sainte-Marie: Up Where We Belong*. 

Sainte-Marie fikk en pris for livslange prestasjoner fra National Aboriginal Achievement Foundation i Canada i 1998. I 1999 mottok hun en stjerne på den kanadiske Walk of Fame. 

I 1998 ble hun utnevnt til Officer of the Order of Canada (OC), og i 2019 ble hun forfremmet til Companion of the Order of Canada (CC), en av de høyesthengende prisene i landet. I 2025 ble denne æresbevisningen trukket tilbake, se Kontroverser.

## Privatliv
På 1960-tallet ble Sainte-Marie adoptert inn i Creefolket av Emile Piapot, overhode for Piapot First Nation. Han og kona opplevde at en datter ble tatt fra reservatet omtrent på samme tid som Sainte-Marie var født. Hun ble gitt navnet Piyasees Kanikamut, som betyr «Syngende Fugl». 

Med Sheldon Wolfchild – etterkommer av lakota-krigeren Wakanozanzan «Medicine Bottle», som ble henrettet ved henging på Fort Snelling i Minnesota i 1865 – har hun sønnen Dakota «Cody» Starblanket Wolfchild.

I 1969 giftet Sainte-Marie seg med musiker og produsent Jack Nitzsche. 

Hun er aktiv tilhenger av trosretningen Bahá'i.

## Kontroverser

### Påstand om sensur
Sainte-Marie har hevdet at hun under president Johnson ble svartelistet som artist i USA, og at hun sammen med andre politisk aktive amerikanske urfolk ble boikottet i løpet av 1970-tallet blant annet ved at plater ble fjernet fra platebutikkene. Hun har i senere intervju presisert at hun ikke tror dette var systematisk sensur fra myndighetenes side, men utført av enkeltpersoner med makt.

Det stilles spørsmål ved om påstandene om svartelisting har rot i virkeligheten. Det er et faktum at det eksisterte en FBI-rapport om Sainte-Marie, som hun fikk tilgang til etter en lang rettsprosess.

### Avsløringer omkring opphav
Fra tidlig 1960-tall hevdet Sainte-Marie å være født i Piapot Cree-reservatet i Qu'Appelle-dalen i den kanadiske provinsen Saskatchewan, og senere adoptert og oppvokst i USA (i Maine og i Wakefield, Massachusetts). I 2023 avdekket *[[CBC News]]* at hun er født i USA, ikke i Canada, og at hun er av av italiensk og engelsk avstamning. 

Allerede i 1964 uttalte onkelen Arthur Santamaria at Buffy Sainte-Marie «ikke har noe indiansk blod i seg», og i 1972 skrev broren Alan at det var feil å bruke henne som talskvinne for urbefolkningens sak. I 1975 uttalte Alan til en produsent for *[[Sesame Street]]* at hele familien var av europeisk opphav. Han skal da ha mottatt et brev med trusler om rettsforfølgelse fordi «*du uprovosert har baksnakket og muligvis [[Ærekrenkelse|ærekrenket]] Buffy, og i ond hensikt blandet deg i hennes sjanser for å finne arbeid*». Vedlagt skal ha vært et håndskrevet brev fra Buffy Sainte-Marie der hun truet sin bror med å anklage ham offentlig for å ha misbrukt henne seksuelt da hun var barn, om han noen gang omtalte hennes avstamning igjen. 

Sainte-Maries sønn Cody Wolfchild har uttalt at moren hans er italiensk-engelsk. 

Journalisten Jacqueline Keeler – selv Navaho – var aktiv i arbeidet med å avsløre Buffy Sainte-Marie. Hun har tidligere avslørt flere som har løyet om sitt opphav, som Rachel Dolezal, Ward Churchill (som ble utvist fra universitetet i Colorado som følge av avsløringene), Rebecca Roanhorse og Sacheen Littlefeather.

#### Annullering av priser og utmerkelser
Etter de nye avsløringene er flere priser og utmerkelser Buffy Sainte-Marie ble tildelt for sin rolle som urfolksrepresentant trukket tilbake, deriblant den høythengende Order of Canada. 

I mars 2025 ble det kjent at hun ville miste en Polaris Music Prize fra 2015 for albumet *Power in the Blood*, samt en Polaris Heritage Prize fra 2020 for debutalbumet *It’s My Way!* (1964). Også The Canadian Academy of Recording Arts and Sciences (CARAS), organisasjonen som administrerer JUNO Awards, kunngjorde at de tilbakekaller Sainte-Maries tilsammen sju JUNO-priser, samt medlemskapet hennes i Canadian Music Hall of Fame fra 1994. Begge organisasjoner begrunnet tilbaketrekningen av prisene med at hun ikke har kanadisk statsborgerskap.

#### Tilbakevisning av avsløringer
Sainte-Marie tilbakeviser avsløringene med at hun aldri har hatt sikker kjennskap til sitt opphav, og at "*tilhørighet handler om kultur, aksept og hvem man er glad i, og ikke sporing av sperma*". Hun hevder videre at familiemedlemmene som har uttalt seg er slektninger hun ikke har kontakt med på grunn av overgrepene hun mener seg utsatt for av sin bror, og at deres uttalelser er farget av løgner fortalt dem av overgriperen. 

Medlemmer av adoptivfamilien Piapot har uttalt:— *Buffy er vår familie. Vi valgte henne og hun valgte oss. Enhver tolkning av vår spirituelle praksis, historien våre besteforeldre fortalte oss, og av Cree-tradisjoner trumfer påstander om at tante Buffy ikke er av urfolkopphav eller medlem av vårt samfunn.*Kritikerne aksepterer Piapotfamiliens holdning til det adopterte slektskapet, men fremholder at det er feil å innkassere kredibilitet og anseelse under dekke av å ha en annen opprinnelse, og at disse fordelene da potensielt frarøves de som virkelig har krav på dem.

## Plateutgivelser

### Album
* *Medicine Songs* (2017) 
* *Power In The Blood* (2015) 
* *The Pathfinder – Buried Treasures* (2010) 
* *Running for the Drum* (2009) 
* *Up Where We Belong* (1996) 
* *Coincidence and Likely Stories* (1992) 
* *Sweet America* (1976) 
* *Changing Woman* (1975) 
* *Native North American Child* (1974) 
* *Buffy* (1974) 
* *Quiet Places* (1973) 
* *Moonshot* (1972) 
* *The Best of Buffy Sainte-Marie, Vol. 2* (1971) 
* *She Used To Wanna Be A Ballerina* (1971) 
* *The Best of Buffy Sainte-Marie* (1970) 
* *Illuminations* (1969) 
* *I’m Gonna Be A Country Girl Again* (1968) 
* *Fire & Fleet & Candlelight* (1967) 
* *Little Wheel Spin And Spin* (1966) 
* *Many A Mile* (1965) 
* *It’s My Way* (1964)

## Se også
* Detsika-leiren

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
* 
* «Buffys bankende hjerte», omtale hos NRK med lenke til radiodokumentar, 3. januar 2013