open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Amandaprisen 1995

**Amandaprisen 1995** var den 11. utdelingen av Amandaprisen. Utdelingen fant sted 19. august 1995 i forbindelse med den 23. utgaven av Den norske filmfestivalen i Haugesund. Prisen gjaldt norske filmer i perioden 1. juli 1994 til 30. juni 1995.

Klassen for beste dokumentarfilm ble gjeninnført, og det ble delt ut elleve priser i totalt ni klasser, en klasse og tre priser mer enn året før. Filmen *[[Eggs]]* fikk flest priser med totalt tre, hvor to av prisene var i kategorien beste mannlige skuespiller til de to hovedrolleinnehaverne Sverre Hansen og Kjell Stormoen. Det ble også delt ut to ærespriser til dukkefilmskaperne og samarbeidspartnerne Ivo Caprino og Bjarne Sandemose. 

Hovedutdelingen ble overført på NRK TV og ble ledet av Petter Nome, mens Trond Nagell-Dahl var kapellmester. Prisen for beste nordiske film endret navn til nordisk Amanda og ble delt ut sammen med andre to andre nordiske priser uken etter under en egen prisutdeling. Denne utdelingen ble overført på TV 2 og ledet av Kjersti Bergesen.

## Vinnere og nominerte
Vinnere står først i tabellen og er merket med **fet skrift**.

## Referanser


## Kilder
* 
* 
* 
* 
*
Amandaprisen 1994

**Amandaprisen 1994** var den tiende utdelingen av Amandaprisen. Utdelingen fant sted 27. august 1994 i forbindelse med den 22. utgaven av Den norske filmfestivalen i Haugesund. Prisen gjaldt norske filmer i perioden våren 1993 til 30. juni 1994.

Etter å ha vært en felles nordisk filmpris året før, var prisen dette året igjen en ren norsk pris. Som under Nordisk Amanda året før, fortsatte prisen å være en ren filmpris, og fjernsynsproduksjoner ble ikke inkludert igjen før 1997-utdelingen. Antall kategorier ble redusert fra tolv til åtte. Flere kategorier ble tatt ut, mens kategoriene for beste norske kinofilm, beste kortfilm og gullklapperen ble gjeninnført. Kategorien for beste nordiske kinofilm ble beholdt, og ble delt ut fram til og med 2000-utdelingen. Filmregissørene Edith Carlmar og Unni Straume fikk henholdsvis æresprisen og gullklapperen. Vinneren i seks av kategoriene ble plukket ut av norske juryer, mens vinneren av kategorien beste nordiske kinofilm ble plukket ut av en internasjonal jury. Vinneren i kategorien beste utenlandske film ble stemt fram av filmkritikere i fellesskap med TV-seerne gjennom telefonavstemning.

Utdelingen ble overført på NRK TV og ble ledet av Ivar Dyrhaug mens Geir Langslet var orkesterleder. 

## Vinnere og nominerte
Vinnere står først i tabellen og er merket med **fet skrift**.

## Referanser


## Kilder
* 
* 
* 
*
Amandaprisen 1993

**Amandaprisen 1993** var den niende utdelingen av Amandaprisen. Utdelingen fant sted 28. august 1993 i forbindelse med den 21. utgaven av Den norske filmfestivalen i Haugesund. For første og eneste gang omfattet prisen hele Norden og gikk under tilnavnet Nordisk Amanda. Det var også første gang fjernsynsproduksjoner ikke var en del av utdelingen, og prisen var en ren filmpris som gjaldt filmproduksjoner fra Norge, Danmark, Sverige, Finland og Island som hadde premiere mellom 1. mai 1992 til 30. april 1993.

Foran utdelingen ble det gjort en rekke endringer i priskategoriene, og det ble delt ut priser i totalt tolv klasser mot ni året før. For første gang ble det delt ut pris i klassen birolle som var felles for menn og kvinner. Kategorien årets ungdomspris ble delt ut for første og siste gang, og det ble igjen delt ut priser i kategoriene  filmfotograf, komponist og fagpris. Siden det var en felles nordisk pris, var utdelingen den eneste hvor det ikke er delt ut pris i kategorien beste norske kinofilm. Kategorien ble i stedet erstattet med kategorien beste film/regi til beste nordiske film. Den norske filmen *[[Telegrafisten]]*, basert på Knut Hamsuns roman *[[Sværmere]]*, vant flest priser med tre, mens Bille August fikk æresprisen.

Utdelingen ble overført på NRK TV samt på Islandsk fjernsyn og ble ledet av Lill Lindfors. 

## Vinnere og nominerte
Vinnere står først i tabellen og er merket med **fet skrift**.

## Kilder
* 
* 
*
Amandaprisen 1999

**Amandaprisen 1999** var den 15. utdelingen av Amandaprisen. Utdelingen fant sted 28. august 1999 i forbindelse med den 27. utgaven av Den norske filmfestivalen i Haugesund. Prisen gjaldt norske film- og TV-produksjoner i perioden 1. juli 1998 til 1. juli 1999.

Det ble delt ut priser i ti klasser, seks færre enn året før. Ingen av de fem prisklassene som kom til under utdelingen i 1998 ble delt ut dette året. Debutantprisen ble heller ikke delt ut, og det ble kun delt ut en pris for beste fjernsynsproduksjon. Filmen *[[Absolutt blåmandag]]* fikk flest priser med to, mens skuespiller Toralv Maurstad fikk æresprisen.

Utdelingen ble overført på NRK1 og ble ledet av Hilde Hummelvoll med Ingrid Bjørnov som musikalsk leder. 

## Vinnere og nominerte
Vinnere står først i tabellen og er merket med **fet skrift**.

## Kilder
* 
* 
*
Amandaprisen 1988

**Amandaprisen 1988** var den fjerde utdelingen av Amandaprisen. Utdelingen fant sted 13. august 1988 i forbindelse med den 16. utgaven av Den norske filmfestivalen i Haugesund. Prisen gjaldt norske film- og TV-produksjoner i perioden 1. juli 1987 til 1. juli 1988. 

Det ble delt ut elleve priser i ni klasser, like mange klasser som året før, men to flere priser da det ble delt ut tre priser i klassen for beste faglige innsats. Klassen beste barne- og ungdomsfilm var tilbake, mens klassen for beste kortfilm ble slått sammen med beste dokumentarfilm. Vinnere av klassen beste utenlandske kinofilm ble kåret av kinopublikum, og var første gang det ble brukt publikumsavstemning for å kåre en Amanda-vinner. Filmen *[[Nattseilere]]* og TV-serien *[[Av måneskinn gror det ingenting]]* fikk flest priser med to hver.

Utdelingen ble overført på NRK TV og ledet av Rolv Wesenlund, mens Helge Iberg var kapellmester.

## Vinnere
Vinnere står først i tabellen og er merket med **fet skrift**.

## Kilder
* 
* 
*
Kristoffer Andreas Holmboe

**Kristoffer Andreas Holmboe** (født 16. juni 1871 i Lesja, død 6. oktober 1956 i Oslo) var en norsk ingeniør som konstruerte Tinnosbanen.

Etter examen artium 1890 og avtjent førstegangstjeneste, ble han i 1894 ingeniør utdannet fra Bergen tekniske skole (etablert 1875), og enda en gang ingeniør i 1897, denne gang fra den tekniske høgskolen i Berlin, som i dag er kjent som Technische Universität Berlin (etablert 1770).  Han jobbet også i et tysk ingeniørfirma på den tiden, men meldte i 1899 overgang til Sam Eyde (1866–1940) sitt ingeniørkontor i Kristiania, før han i 1905 fikk jobb hos Norsk Hydro som Eyde og Kristian Birkeland (1867–1917) akkurat hadde startet opp.

Fra 1907 til 1909 var han leder for planlegging og bygging av Tinnosbanen som skulle frakte kunstgjødsel fra Hydro sitt anlegg på Rjukan til utskipningen i Skien.  Fra 1912 til 1929 var han driftssjef for Rjukanbanen, som sammen med nevnte Tinnosbane var de to første elektriske jernbanene i landet.  Fra 1913 til 1927 var han i Notoddens bygnings- og reguleringstekniske kommisjoner, og satt også en tid i bystyret.

Han var sønn av sogneprest Jens Gerhard Holmboe (1837–1908) og Erasmine Johanne Wraamann (1837–1911).  Broren Jens Gerhard Holmboe (1880) ble ingeniør i det militære og bygde festninger. Kristoffer ble gift med legedatter Hanna Høegh (1873–1953) fra Molde.
:''Se ellers Platou for mer om farsslekta

## Referanser
Lister sorenskriveri

**Lister sorenskriveri** var et sorenskriveri i Lister og Mandals amt. Det ble trolig opprettet i 1598 med Laurits Thomesen som første sorenskriver. Fram til 1694 var Lister sorenskriveri sammenfallende med Lister fogderi. I vest var jurisdiksjonsområdet begrenset av elva Sira, slik at alle gårder på vestsida av elva hørte til Jæren og Dalane sorenskriverembete helt fram til 1837. Dette var gårdene med gnr 1-25 i Bakke, gnr 4-5, 9-18, 22, 24-25 i Sirdal og gnr 26-39 i Tonstad. Lister sorenskriveri ble nedlagt ved resolusjon 25. september 1809 og distriktet delt mellom nyopprettede Lyngdal og Flekkefjord sorenskriverier. Førstnevnte distrikt ble tillagt de fire tinglagene Foss, Berg, Vats og Helvig, mens Feda tinglag utgjorde hele Flekkefjord sorenskriverdistrikt.

## Arkiv
Arkivet etter Lister sorenskriveri er avlevert til Statsarkivet i Kristiansand. Arkivet har et omfang på 11 hyllemeter.

## Kilder
* Statsarkivet i Kristiansand, arkivkatalog for Lister sorenskriveri
* Næss, Hans Eyvind (red.) (1991). *For rett og rettferdighet i 400 år. Sorenskrivere i Norge 1591-1991*. Utgitt av Justisdepartementet i samarbeid med Fabritius Forlag.

## Eksterne lenker
* Arkivkatalog for Lister sorenskriveri hos Statsarkivet i Kristiansand 
* Skannede pantebøker for Lister sorenskriveri hos Digitalarkivet
* Skannede skifteprotokoller fra Lister sorenskriveri hos Digitalarkivet.
* Skannede tingbøker og ekstrarettsprotokoller fra Lister sorenskriveri hos Digitalarkivet.
Pierre Laromiguière

**Pierre Laromiguière** (født 3. november 1756 i Livignac, død 12. august 1837 i Paris) var en fransk filosof.

## Biografi
Han virket først som filosofiprofessor på Toulouse universitet, men var ikke særskilt fremgangsrik. Han pådro seg parlamentets misbilligelse for sitt arbeid om eiendomsretten og skattesystemet. Til slutt flyttet han til Paris der han ble professor i logikk på École normale og foreleser ved Prytanée.

I 1799 ble han medlem i Tribunatet, og i 1833 i Académie des sciences morales et politiques (Akademiet for moral og politisk filosofi). I 1793 publiserte han verket *Projet d'éléments de métaphysique*, en bok som utmerket seg for sitt glitrende språk. Han skrev også to memoarer - *Les Paradoxes de Condillac* (1805) og *Le cours de philosophie* (1815–1818).

## Filosofi
Laromiguières filosofi var en revolt mot naturvitenskapsmennenes ekstreme fysiologiske psykologi, slik som den hos Cabanis. Laromiguière gjorde en distinksjon mellom de psykologiske fenomen som kan spores direkte fra helt fysikalske årsaker, og de «sjelshandlinger» som kommer fra menneskets indre. Psykologien var således ikke en del av fysiologien. Men han gav aldri denne teori en velutviklet metafysisk grunn. 

Han var elev av Condillac og var også sterkt influert av Destutt de Tracy. Han la stor vekt på «oppmerksomheten» som en psykisk evne. Oppmerksomheten fremskaffer fakta, sammenligningsgrupper kombinerer dem og fornuften systematiserer og forklarer dem. Sjelen er aktiv i sine valg, det vil si at den er begavet med fri vilje og av udødelighet.

Han hadde ingen respekt for naturvitenskapen som en metode for erkjennelse. Han fremholdt at dens omdømmer er, i beste fall, identitetsuttalelser, og at dens såkalte oppdagelser bare var en gjentagelse av gamla truismer skjønt i ny form. Laromiguière var ikke den første til å utvikle disse standpunkter; han hadde mye å takke sin gamle lærer og Destutt de Tracy for.

## Innflytelse
Den veltalenhet som preget hans verker gav dem stor innflytelse, særlig over Armand Marrast, Louis Cardaillac og Victor Cousin. Hans forelesninger i *École Normale* gjorde så stort inntrykk i Cousins liv at han derfor bestemte seg for å vie sitt liv til filosofiske studier. Jouffroy og Hippolyte Taine istemmer i beskrivelsen av ham som en av 1800-tallets største tenkere.

## Referanser
Mace

**Mace** var en engelsk term for et tradisjonell kinesisk mål- og myntenhet, som på kinesisk var kjent som *qián*. En mace tilsvarte 1/10 av en tael, som gjerne var på om lag 3,78 gram sølv.

På kinesisk er enheten 錢, pinyin: *qián*, på engelsk i Hongkong sa man **tsin**; og på engelsk annetsteds i Sørøstasia **chee**.

## Referanser
Kvæsma Fotballklubb

**Kvæsma Fotballklubb** er en norsk fotballklubb fra Tromsø, etablert 7. juli 2001. Klubben ble formelt stiftet som fotballklubb 7. november 2010 og spiller hjemmekampene sine på Skarpmarka kunstgress.

I perioden 2001–2011 deltok Kvæsma i bedriftsfotball og lignende amatørturneringer. Siden 2012 har klubben deltatt i seriesystemet i Troms Fotballkrets med 11er-lag.

Klubben vant 6. divisjon i 2025 og rykket dermed opp til 5. divisjon for 2026-sesongen.

## Historie

### Tidlige år (2001–2004)
Lagets første aktivitet var deltakelse i artigfotballturneringer i Skarphallen vinteren 2001/02. I 2002 spilte Kvæsma sin første sesong i organisert fotball i bedriftsserien, der laget endte på 9.-plass.

### Nye Kvæsma (2005–2007)
Kvæsma vendte tilbake til bedriftsserien i 2005 etter to års fravær og vant 3. divisjon i comeback-sesongen. De følgende årene spilte laget i 2. divisjon i bedriftsserien og deltok også i ulike turneringer.

### Nedgangsår (2008–2009)
Etter spillerfrafall stilte ikke Kvæsma lag i bedriftsserien i 2008 og 2009. Kvæsma Bedriftsidrettslag ble formelt nedlagt 11. mars 2009.

### Comeback (2010–2011)
Kvæsma Fotballklubb ble stiftet 7. november 2010, og klubben gjenopptok aktiviteten i bedriftsfotballen året etter.

### Kvæsma Fotballklubb (2012–)
I 2012 debuterte klubben i seriesystemet i 6. divisjon i Troms. Laget har siden spilt hovedsakelig i 6. divisjon, med enkelte sesonger i 5. divisjon. I 2025 vant Kvæsma 6. divisjon og rykket opp til 5. divisjon for første gang siden 2015.

## Spillerstall

##### Sesongen 2026

## Sportslig apparat

## Styret

## Eksterne lenker
* Kvæsma Fotballklubb Norges Fotballforbund
* https://www.fotball.no/fotballdata/turnering/hjem/?fiksId=154667
* http://www.itromso.no/sport/article10396508.ece 
* http://www.itromso.no/sport/article10400337.ece 
* http://www.itromso.no/video/article10400128.ece 
* https://www.nordlys.no/sandefjord-fotball/tromso/breddefotball/5-divisjonsklubb-i-tromso-signerte-tidligere-eliteseriespiller/s/5-34-111053
Zalizne

**Zalizne** (ukrainsk Залізне, russisk Зализное, *Zaliznoje*) er en by i Donetsk oblast (provins) i Ukraina. Byen har  innbyggere (anslag 2021). Mens befolkningstallene for 2001 var  og for 2011 var . 
__NOTOC__
## Demografi
Morsmål ved folketellingen i Ukraina 2001:
*Russisk  82,82 %
*Ukrainsk  16,75 %
*Belarusisk  0,20 %
*Armensk  0,11 %

## Galleri

Artemove Artema Mine.jpg|Nedlagt gruve


## Referanser


## Eksterne lenker
*
Clarke Province

**Clarke Province**, også omtalt som **Province Clarke**, er en tidligere provins i det britiske protektoratet Nord-Borneo. Provinsen ble opprettet etter at sultan Hashim Jalilul Alam Aqamaddin av Brunei avsto et landområde mellom elvene Sepitong og Trusan til British North Borneo Company i september 1901. Landområdet lå omkring den indre delen av Bruneibukta, og strakte seg sørøstover i retning innover Nord-Borneo. Dette tilsvarer den nordvestlige delen av Lawas-distriktet i Sarawak.

Provinsen fikk sitt navn i 1902 etter sir Andrew Clarke. 

## Referanser


## Eksterne lenker
* Library of Congress, A map of British North Borneo, med den opprinnelig provinsinndelingen. Utgitt i 1888.
* Library of Congress, A map of British North Borneo, med Clarke Province inkludert. Utgitt i 1903.
Bilozerske

**Bilozerske** (ukrainsk Білозерське, russisk Белозёрское, *Beloziorskoje*) er en by i Donetsk oblast (provins) i Ukraina. Byen har omkring  innbyggere (2018).
__NOTOC__
## Demografi
Morsmål registrert ved folketellingen i Ukraina i 2001:
*Russisk  69,8%
*Ukrainsk  29,6%
*Belarusisk  0,1%

## Galleri

Bilozerske 04.JPG|Krigsminnesmerke i Bilozerske
Bilozerske 09.JPG|Bilozerske om vinteren
Дворец Культуры.jpg|Monumantalt kulturbygg
Bilozerske 10.JPG|Boligblokker i Bilozerske


## Referanser


## Eksterne lenker
*
Johan Frederik Bartholin

**Johan Frederik Bartholin** (født 1722 i København, død 1784 i Christiania) var en norsk jurist. Han var sønn av auksjonsdirektør i Christiania og Bragernes, Rasmus Bartholin, som tilhørte den danske slekten av berømte vitenskapsmenn. Johan Frederik Bartholin ble dimittert fra  katedralskolen i Christiania i 1744. Året etter ble han student ved Københavns Universitet der han fram til 1748 var alumnus ved Borchs Kollegium. Han utga i denne perioden noen studentdisputaser dels av juridisk og dels filosofisk innhold. I 1760 ble han assessor i Overhofretten, og i 1762 etterfulgte han faren i embetet som auksjonsdirektør i Christiania.  Ved sin død skjenket han sin boksamling på 1300 bind til Deichmanske bibliotek. Bartholin hadde sterke musikalske interesser og en periode ledet han det Musikalske Selskab i Christiania.

## Verker
   
* *Dissertatio historico-critica de Saule per musicam curato* (Dissertas, Københavns universitet, 1745)(Respondent: Nicolai Nannestad)
* *Dissertatio historico-critica de genio Socratis* (Dissertas, Københavns universitet, 1746)(Respondent: Albert Peter Bartholin)
* *Dissertatio historico-juridica de crimine laesae majestatis et de ratione poenae huic crimini constitutae tam jur. Dan. quam jur. Rom. et German* (Dissertas, Københavns universitet, 1747)(Respondent: Laurits Thura)
* *Dissertatio juridica de qvatuor delictis jur. Dan. VI publica et privata,rapina, latrocinio et furto ...* (Dissertas, Københavns universitet, 1748)(Respondent: Johannes Thura)
* *Fire Breve fra Christiania skrevne af Joh. Fred. Bartholin i Aarene 1763-82 ; udgivne af C.F. Bricka*. Brevmottaker: Bolle Willum Luxdorph (I: Danske Magazin, 5. Række III (1893))

## Referanser


## Kilder
   
* Dansk biografisk leksikon https://runeberg.org/dbl/1/0580.html
Lightstorm Entertainment

**Lightstorm Entertainment** er en amerikansk filmselskap, som er kjent for å ha produsert to av de mest innbringende filmene i verden: *[[Titanic (1997)|Titanic]]* og *[[Avatar (film)|Avatar]]*.

## Filmografi
* *[[Terminator 2: Judgment Day]]* (1991)
* *[[The Abyss|The Abyss: Special Edition]]* (1993)
* *[[Sanne løgner]]* (1994)
* *[[Strange Days (film)|Strange Days]]* (1995)
* *[[T2 3-D: Battle Across Time]]* (1996)
* *[[Titanic (1997)|Titanic]]* (1997)
* *[[Solaris]]* (2002)
* *[[Avatar (2009 film)|Avatar]]* (2009)
* *[[Titanic (1997)|Titanic 3D]]* (2012)
* Avatar 2

### Oppkommene
*
*
* *[[Avatar 3]]*
* *[[Avatar 4]]*
* *[[The Informationist (film)|The Informationist]]*
* *Dragon Tale*
* *Console Warz: The Movie* (med Nickelodeon Movies, Ubisoft Motion Pictures, Weed Road Pictures, Warner Animation Group, Warner Bros. Pictures, RatPac-Dune Entertainment, Vertigo Entertainment, Lin Pictures & Silver Pictures)

## Referanser
Patrick Moore (amatørastronom)

**Alfred Patrick Caldwell-Moore**, kjent som **Patrick Moore**, (født 4. mars 1923, død 9. desember 2012) var en britisk amatørastronom. Han jobbet både som forsker, forfatter og radio- og tv-kommentator innen astronomi. Han skrev over 70&nbsp;bøker og var en del av BBC-programmet *The Sky at Night*, som har bitt vist uavbrutt med Moore som vert siden 1957.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
James Wilson (fotballspiller født 1995)

**James Anthony Wilson** (født 1. desember 1995) er en engelsk fotballspiller som spiller for Port Vale FC.

Han er spiss og debuterte den 6. mai 2014 med å score 2 mål for Manchester United mot Hull City. Hans første mål i 2014/15-sesongen kom den 17. januar borte mot Queens Park Rangers. 

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* James Wilson på ManUtd.com
The Herbaliser

**The Herbaliser** er et britisk band som blander trip hop, hiphop, jazz, funk og electronica. «Bandet» består egentlig bare av DJ/produsent Ollie Teeba og multi-instrumentalist Jake Wherry, men på turne har de med et ensemble av gjestemusikere. Innimellom spiller de som **The Herbaliser Band**.

The Herbaliser er kjent for å bruke mange gjestevokalister. For eksempel er den amerikanske rapperen What? What? (aka Jean Grea) med på flere studioalbum. 

The Herbaliser har siden 1995 gitt ut sju studioalbum, to konsertalbum (som The Herbaliser Band) og to DJ-mikser. I 2014 kommer det åttende studiealbumet.

## Studioalbum
* *Remedies* (Ninja Tune, 1995)
* *Blow Your Headphones* (Ninja Tune, 1997)
* *Very Mercenary* (Ninja Tune, 1999)
* *Something Wicked This Way* (Ninja Tune, 2002)
* *Take London* (Ninja Tune, 2005)
* *Same As It Never Was* (Studio !K7, 2008)
* *There Were Seven* (Department H, 2012)

## Konsertalbum
Som The Herbaliser Band:
* *Session 1* (Studio !K7, 2000)
* *Session 2* (Studio !K7, 2009)

## DJ-mikser
* *Herbal Blend* (Ninja Tune, 2003)
* *Fabriclive.26* (Fabric, 2006)

## Referanser


## Kilder
* Sean Cooper. «The Herbaliser: Biography», *Allmusic.com*

## Eksterne lenker
* 
*
Pierre Séguier

**Pierre Séguier** (født 28. mai 1588 i Paris, død 28. januar 1672 i Saint-Germain-des-Prés) var en fransk politiker. Han var Frankrikes kansler fra 1632 og deltok i grunnleggelsen av Det franske akademi.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Séguier kom fra en slekt med en rekke fremstående jurister og politikere. Farfaren, ved samme navn, var président à mortier i Paris' parlament, og faren Jean Séguier, var *seigneur d'Autry*. Ettersom faren døde mens han var liten, vokste han opp hos sin onkel på farssiden, som var *président à mortier* i Paris likesom farfaren. 

### Karrière
I 1624 etterfulgte han sin onkel i parlamentet, og ble i dette verv i ni år.

I tiden i parlamentet kom Séguier til å nyte Richelieus tillit, og ble i 1633 storsigillbevarer (*[[Garde des Sceaux]]*) og i 1635 dessuten kansler. Han var en av dem som med forbigående av Ludvig XIIIs testamente overlot formynderregjeringen til enkedronning Anna. 

Selv om Séguier var en klar tilhenger av hoffpartiet under fronden, måtte han avstå fra sin verdighet som storsigillbevarer. Han ledet i 1642 rettassaken mot Henri Coiffier Ruzé d'Effiat, marquis de Cinq-Mars. Han fikk tilbake storsigillbevarervervet allerede i 1656. Han presiderte også den domstolen som dømte Nicolas Fouquet i 1661. 

Etter at Jean-Baptiste Colbert var kommet til makten og Mazarin var død, spilte Séguier en forholdsvis passiv rolle i administrasjonen, men i 1666 inngikk han i en kommisjon som reformerte Paris' politivesen. 

Han var en av stifterne av Det franske akademi, og ble dets beskytter etter Richelieus død.

Pierre Séguier døde 28. januar 1672 i Saint-Germain-en-Laye i en alder av 82 år.

Charles Le Brun, som allerede hadde foreviget ham i *Ritterbilde med kanslerSéguier* (1660, Louvre, originaltitoel *Portrait équestre du Chancelier Séguier*) i stor prakt, gav ham en storlagen begravelse ved hjelp av Académie royale de peinture et de sculpture.

Seguiers betydelige bibliotek ble i pakt med hans testamentarisk gitte bestemmelse overført til abeddiet St. Germain-des-Prés og utgjør nå som *Fonds Coislin* en kostbar del av Bibliothèque nationale de France. Hans private nedtegnelser ble i 1964 utgitt av Roland Mousnier: *Lettres et mémoires adressées au chancelier Séguier (1633–1649)*.

## Referanser


## Litteratur
* *Dictionnaire d'histoire de France*, Paris, 1981, Librairie Académique Perrin, 
* *Grand Larousse universel*, Paris, 1997, 

## Eksterne lenker
* 
* 
*
Viskoelastisitet

**Viskoelastisitet** er en egenskap ved materiale som viser både viskøse og elastiske karakteristikker når de blir deformerte. Viskøse stoffer, som for eksempel honning, vil endre form når de blir utsatt for en spenning. Elastiske materialer går raskt tilbake til den opprinnelige formen når de blir utsatt for en spenning og spenningen forsvinner. Viskoelastiske stoffer har element av begge disse, slik at deformeringen av slike stoff avhenger av hvor lenge de blir utsatt for en spenning.

## Litteratur
* Silbey and Alberty (2001): *Physical Chemistry*, 857. John Wiley & Sons, Inc.
* Allen and Thomas (1999): "The Structure of Materials," 51.
Nikolaj Koppel

**Nikolaj Koppel** (født 6. mars 1969 i Gentofte) er en dansk musiker og journalist. Han har både arbeidet som pianist og programleder for flere DR-produksjoner, og sammen med Lise Rønne og Pilou Asbæk var Koppel programleder for Eurovision Song Contest 2014 i København.

Koppel er sønn av operasangeren Lone Koppel og pianisten John Winther.
. Koppel begynte å spille piano som treåring. Han har studert ved Det Kongelige Danske Musikkonservatorium, hvor han avsluttet i solistklasse. Deretter turnerte han som solist i USA, Tyskland, Australia og Skandinavia, og ga ut totalt tre CD-er. Han imponerte i 1998 gjennom å være den første danske pianist som spilte inn Johannes Brahms' *[[Brahms' pianokonsert nr. 1|Pianokonsert nr. 1]]* med Radiosymfoniorkestret og Thomas Dausgaard (EMI).

I 2000 overrasket han ved å trekke seg tilbake fra konsertlivet og i stedet starte som journalist. Som frilansjournalist var han i 2000 tilknyttet *[[Dagbladet Information|Information]]*, og fra 2001 til 2005 var han redaktør for magasinet *[[Euroman]]*. Fra 2005 til 2010 var han musikksjef i Tivoli i København. I 2009 og 2010 var han dommer i *[[Talent (dansk TV-program)|Talent]]*, den danske utgaven av *[[Got Talent]]*. Fra januar 2010 til april 2011 var han programleder for DRs *[[Aftenshowet]]*. Sammen med Hella Joof var han fra 2010 til 2012 programleder for radioprogrammet *[[Åbent Hus]]* på DR P2, et program som handlet om klassisk musikk. Koppel har siden 1. november 2011 vært kanalredaktør på DR P2 og redaktør for en del programmer på DR P1. Han dukker fremdeles opp som programleder på DR1, bl.a. i dirigentkonkurransen *[[Maestro (dirigentkonkurranse)|Maestro]]* i 2011, *[[Kronprinsparrets Priser]]* både i 2011 (i Aarhus) og 2013 (i Sydney), *[[Spil for Livet]]* i 2011, ved festforestillingen i anledning Margrethe II av Danmark 40-årsjubileum som regent i 2012 og for *[[Danmarks Indsamling]]* i både 2013 og 2014.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*
Velgeren

***Velgeren*** var en avis som kom ut på Gjøvik fra 1904 til 1984. Fra starten ble navnet skrevet *Vælgeren*. Avisa kom ut mandag, onsdag og fredag, som ettermiddagsavis. Den første redaktør var Per Dahl, og som disponent valgtes dr. Hans Volckmar (1862–1915) som forlot avisen i 1907.

Avisa var et organ for Arbeiderdemokratene og Castbergianerne. Arbeiderdemokratene  hadde skikkelig vind i seilene i Johan Castberg og Alf Mjøens tid, og avisa holdt en høy profil. *Velgeren* omtalte seg som "Det eneste organ for distriktets virkelige demokrati". Fra 1909 til 1925 sto Ivar Tveit som bladets utgiver. I mai 1925 gikk *Velgeren* konkurs. Avisa var snart på beina igjen, og holdt det gående helt til 13. mai 1942 da redaktør Alf Rønning ble arrestert og satt på Grini. Avisa kom i gang igjen den 25. juni 1945. Da var Rønning igjen på plass som redaktør.

*Velgeren* innledet et teknisk samarbeid med *[[Samhold/Velgeren|Samhold]]* i 1950. De to avisene ble slått sammen til *Samhold/Velgeren* i 1965. Da avisen erklærte seg som en politisk uavhengig borgelig avis i 1984, ble navnet endret til *Samhold*, og *Velgeren* var dermed pressehistorie.

## Kilder
*Terje Paulsberg:«Ingens herre - ingens trell - Oppland arbeiderblad 75 år i distriktes tjeneste». ISBN 82-994928-0-7
Al-Tûsi

**Nasir al-Din al-Tusi** eller **Muḥammad ibn Muḥammad ibn al-Ḥasan al-Ṭūsī** (født i Tus i Iran 18. februar 1201, død i Bagdad 26. juni 1274) var en muslimsk matematiker, naturforsker, astronom, filosof og teolog, beskrevet som «kanskje den mest berømte og mest innflytelsesrike lærde i hele den klassiske shiatradisjonen».

## Liv og virke

Nasir al-Din Tusi begynte sine studier i ung alder. I Hamadan og Tus studerte han Koranen, hadith, shi'amuslimsk jurisprudens, logikk, filosofi, matematikk, medisin og astronomi.

Han mistet sin far tidlig. I pakt med farens ønsker for ham, tok han sin utdannelse svært alvorlig og reiste vidt og bredt for å lære av aktede lærde og tilegne seg den viten som rettleder mennesker til den neste verdens lykke.

Han flyttet til Nishapur for å studere filosofi under Farid al-Din Damad og matematikk under Muhammad Hasib. Han møtte også Farid al-Din 'Attar, den sufimester som senere ble drept av de mongolske erobrere, og hørte på Qutb al-Din al-Misris forelesninger.

I Mosul studerte han  matematikk og astronomi under Kamal al-Din Yunus (død 639/1242). Senere korresponderte han med Sadr al-Din al-Qunawi, svigersønn til Ibn al-'Arabi, og det synes som om mystisismem, slik den ble forkynt av sufiene, ikke hadde særlig tiltrekning på ham. Så snart han fant passende anledning til det, utviklet han en egen håndbok for filosofisk sufisme i form av en liten bok kalt *Awsaf al-Ashraf*.

Med støtte fra khan Hülegü etablerte han i 1259 Maragha-observatoriet ved Maragheh. Hans studier av planetenes bevegelser ble oppsummert i verket *Zij-i Ilkhani* («de ilkanske tabeller») Hans studier førte også til teorien om tusi-par. Innenfor matematikken studerte han også tangenssetningen og skrev fembindsverket *Kitāb al-Shakl al-qattāʴ* om trigonometri. Innenfor biologi drøftet han i verket *Akhlaq-i-Nasri* («nasireisk etikk») en teori om artenes utvikling.

Han skal ha skrevet om lag 165 bøker, på både arabisk, persisk og tyrkisk. Blant titlene kan nevnes *Al-Tadhkirah fi'ilm al-hay'ah* – en personlig bok om astronomisk virksomhet, *al-Risalah al-Asturlabiyah* – en veiledning til astrolabium, en kommentar til Avicennas *Isharat*, foruten bøker om mineralogi, medisin og kommentarer til klassiske greske naturvitere.

Teologisk sett tilhørte Nasir ismailittene. Han vokste opp i en familie tilknyttet tolvertradisjonen, og konverterte selv til ismailittene etter studier. Han skrev flere bøker om trosspørsmål. Han var skeptisk til sufismen, og skrev sin egen versjon av en «filosofisk sufisme» i *Awsaf al-ashraf*.

En småplanet (10269 Tusi) og et krater på månens sørlige halvkule er oppkalt etter ham. Det samme er et teknisk universitet i Teheran og et observatorium i Şamaxı i  Aserbajdsjan.

## Referanser

## Eksterne lenker
*
Tom Lawrence

**Thomas Morris Lawrence** (født 13. januar 1994) er en walisisk fotballspiller som spiller for den skotske klubben . 

Han ble kjøpt inn fra Manchester United 1. september 2014. Han debuterte for Manchester United den 6. mai 2014 mot Hull City. Han har tidligere vært på utlån til de engelske klubbene Carlisle United, Yeovil Town og Rotherham United.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Profile på ManUtd.com
* Profile på faw.org.uk
Jens Holmboe (1752–1804)

**Jens Holmboe** (født 5. november 1752 i Lesja, død 4. desember 1804) var fra 1781 fogd i Senjen og Tromsø fogderi, og er kjent for å ha bidratt til bureisningen i Målselvdalen.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Jens Holmboe var sønn av Hans Jenssen Holmboe (1721–1756) og Birgitte Marie Reinholtsdatter Ziegler (1723–1778), som var datter av Reinhold Ziegler (1677–1729) som eide jernverket i Lesjaverk (etablert 1659). Hans Jenssen Holmboe hadde i 1750 kjøpt jernverket av svigerfarens etterkommere, men døde i 1756 da Jens var kun fire år. Så mora giftet seg med Paul Holst Irgens (1724–1784) som var sjef ved Folldals kopperverk.  

I 1783 giftet han seg med Anna Margrethe Irgens (1766–1851) fra Tromsø, datter av presten Johannes Irgens (1723–1782) som var storebroren til stefaren Paul.

### Virke
Etter å ha vært fullmektig hos amtmann Even Hammer (1732–1800) i Molde 1773, altså for Romsdals amt, jobbet han  hos Finanskollegiet i København fra 1775 til 1781 og var med i Det Norske Selskab. Samtidig tok han en dansk juridisk eksamen i 1776 og fikk begynne ved Københavns Universitet. Han ble i 1781 utnevnt til fogd i Senjen og Tromsø fogderi som hadde blitt etablert i 1668 som en del av Nordlandenes amt.

**Målselvdalen:** Jens Holmboe fikk tilflyttere fra Østerdalen til å flytte til Målselvdalen og etablere jordbruk der. Sammen med skoginspektør Nicolai Hersleb Ramm (1756–1830) fra Røros saumfarte Holmboe dalen i 1789, og med hjelp fra storbonden Ole Olsen Evenstad fra Stor-Elvdal kom flyttingen i gang. 

Han sluttet i jobben i 1800 og døde fire år etterpå.  Han hadde fra 1785 eid og bebodd gården Ervik i Trondenes. Gården ble bra og han fikk i 1801 en gullmedalje fra *Det kgl. danske Landhuusholdningsselskab*.

## Se også
* Holmboe – slekt 
* Ziegler (adelsslekt) 
* Irgens – slekt  

## Referanser
Aerospool WT9 Dynamic

**Aerospool WT9 Dynamic** er et slovakisk én-motors, monoplan, to-seter, lavvinget mikrofly, konstruert hos Aerospool s.r.o. basert i byen Prievidza. Flyet har en firesylindret boxermotor Rotax 912 ULS på 100 hk, eller Rotax 912iS på 100 hk,  eller Rotax 914 på 115 hk. Mikrofly har fast eller opptrekkbart understell og tilbyr også slepemulighet for seilfly opptil 750&nbsp;kg. WT9 Dynamic er et av de mest populære mikrofly i hele Europa.

## Varianter
;WT9 Dynamic UL
;WT9 Dynamic LSA

## Referanser


## Eksterne lenker
*  (engelsk)
* Mer om flyet på www.sportsfly.no 
* Mer om flyet på www.australianflying.com.au (engelsk)
Rolf Johan Lenschow

**Rolf Johan Lenschow** (født 9. august 1928 i Hauge i Dalane, død 24. april 2014 i Trondheim) var en norsk akademiker og universitetsrektor.

Lenschow ble uteksaminert som sivilingeniør fra bygningsingeniørlinjen ved Norges tekniske høgskole i 1954, og ble tildelt Ph.d-grad ved University of Illinois i 1966.

Han arbeidet først som rådgivende ingeniør med prosjektering av betongkonstruksjoner som fag. Etter fullført doktorgrad ble han tilsatt som professor i betongkonstruksjoner ved Norges tekniske høgskole. I perioden 1987 - 1993 var han rektor ved Universitetet i Trondheim (nå NTNU).

## Referanser


## Eksterne lenker
*Rolf Lenschows DVD-intervju finnes ved NTNU Universitetsbiblioteket
Torridal sorenskriveri

**Torridal sorenskriveri** var et sorenskriveri i Vest-Agder. Det ble opprettet etter kongelig resolusjon 14. juli 1859 ved at tinglagene Høllen og Odde ble skilt ut fra Mandal sorenskriveri. Kort etter ble Øvrebø tinglag skilt ut fra Odde (kongelig resolusjon 20. juli 1859), mens Høllen tinglag skiftet navn til Søgne tinglag (kongelig resolusjon 6. april 1861). Torridal sorenskriveri ble nedlagt 30. juni 1957. Distriktet ble da delt mellom Setesdal sorenskriveri (Øvrebø, Hægeland, Vennesla og Tveit) og Kristiansand byrett (Oddernes, Randesund, Søgne og Greipstad).

## Arkiv
Arkivet etter Torridal sorenskriveri er avlevert til Statsarkivet i Kristiansand. Arkivet har et omfang på 84 hyllemeter.

## Eksterne lenker
* Arkivkatalog for Torridal sorenskriveri hos Statsarkivet i Kristiansand. 
* Skannede pantebøker fra Torridal sorenskriveri hos Digitalarkivet.
* Skannede skifteprotokoller og dødsfallsprotokoller fra Torridal sorenskriveri hos Digitalarkivet.

## Kilder
* Statsarkivet i Kristiansand, arkivkatalog for Torridal sorenskriveri.
Parque do Arpoador

**Parque do Arpoador** er et verneområde i Arpoador mellom Copacabana og Ipanema i Rio de Janeiro. Den strekker seg langs kysten fra festninga Forte de Copacabana til Ipanema-stranda. Parken ble oppretta for å verne den steinete kysten og plantelivet. Både Parque Garota de Ipanema og høyden Pedra do Arpoador befinner seg innafor parkens grenser.
Parque Lage

**Parque Lage** er en offentlig park i bydelen Jardim Botânici ved foten av Corcovado i Rio de Janeiro. Tomta var opprinnelig eid av industrimagnaten Enrquie Lage og kona hans, sangerinna Gabriela Bezanzoni. I 1960 ble tomta gjort om til offentlig park, med gangstier gjennom subtropisk skog. Den visuelle kunstskolen Escola de Artes Visuais do Parque Lage og en kafé holder til i den opprinnelige herregården.

## Eksterne lenker
* Escola de Artes Visuais do Parque Lage
Neofilm

**Neofilm AS** er et selvstendig filmproduksjonsselskap, deleid av Nordisk Film. Selskapets primære satsningsområde er spillefilm. Produksjonsvolumet ligger på 1-2 filmer i året, i tillegg kommer co-produksjoner med nasjonale og internasjonale aktører. Neofilms spillefilm *Pelle Politibil på sporet* vant prisen for årets barnefilm på Den Norske Filmfestivalen i Haugesund i 2013.

Neofilm drives av produsent Aage Aaberge, som blant annet står bak filmen Kon-Tiki.
Læringsverkstedet

**Læringsverkstedet AS** er et norsk selskap som driver barnehager.

Virksomheten er en av Norges største private barnehagekjeder med  ansatte, og eies og drives av ekteparet Randi Lauvland Sundby fra Kristiansand og Hans Jacob Sundby fra Jessheim. Læringsverkstedet driver 236 barnehager og det var ca 18 000 barn i barnehagene høsten 2019. 

Selskapets hovedkontor med fellesadministrasjon ligger på Jessheim i Ullensaker kommune. Læringsverkstedets startet sin første barnehage i Kristiansand i 2003.

Læringsverkstedet Gruppen AS er morselskap for Læringsverkstedet AS, som er et drifts- og eiendomsselskap for barnehager samt Læringsverkstedet Prosjektutvikling AS som er et eiendomsutviklingsselskap relatert til barnehagebygg. Begge selskapene er lokalisert i Ullensaker kommune.

I 2016 hadde selskapet en omsetningsøkning på over 40&nbsp;%. Selskapet hadde i 2016 en egenkapitalandel på 17&nbsp;%, som var en økning fra 2015. Selskapet restrukturerte i 2016 deler av sine lånefasiliteter, og i den forbindelse tok det opp et lån på 75 millioner i konsernets lånestruktur.

Selskapet ferdigstilte bygging av fire nye barnehager. I 2016 kjøpte kjeden opp ca. 50 barnehager, og startet eller overtok ytterligere fire barnehager. Ved årsskiftet 2017 hadde kjeden tre nye barnehagebygg under bygging. 

## Se også
* Norlandia Care Group
* Trygge Barnehager

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Læringsverkstedet på Proff.no
Hans Ola Urstad

**Hans Ola Urstad** (født 1951) er en norsk tidligere diplomat og ambassadør.

Urstad er utdannet cand.polit. fra Universitetet i Oslo. og gjennomførte Utenriksdepartementets aspirantkurs 1980-1981. Hans første posteringer utenlands var i Warszawa 1982-1985 og deretter ved Norges delegasjon til NATO i Brussel 1985-1988. Hans ble utnevnt til byråsjef i Utenriksdepartementet i 1989. 

Urstad var sekretær for utenriks- og konstitusjonskomiteen og leder for internasjonalt sekretariat i Stortinget i perioden 1991 til 1995. I 1995 ble han utnevnt til generalkonsul i San Francisco hvor han tjenestegjorde frem til 2000, og var deretter spesialrådgiver i Utenriksdepartementet fra 2000 til 2001. I 2001 ble han utnevnt til ambassadør i Beograd hvor han var til 2005, med sideakkreditering til Montenegro. I perioden 2006 til 2009 var han «Head of Mission» med ambassadørtittel for OSSEs delegasjon i Serbia. Han var seniorrådgiver i Utenriksdepartementet fra 2009 til 2012. I 2012 ble Urstad utnevnt til ambassadør i Kuala Lumpur, Malaysia, og i 2014 ble han sideakkreditert til Brunei. Fra 2017 til 2018 arbeidet Urstad ved ambassaden i Manila, Filippinene før han gikk av med pensjon.

Urstad ble i 1996 utnevnt til ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden «for embetsfortjeneste», og i 2001 til kommandør av Den Kongelige Norske Fortjenstorden. I 2005 mottok han ordenen Den jugoslaviske stjerne, første klasse.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Kgl. norsk ambassade i Kuala Lumpur
Hieronymus (III) Praetorius

**Hieronymus** (III) **Praetorius** (1614–1629) var en tysk komponist og organist.

Praetorius var sønn av organisten og komponisten Jacob Praetorius den yngre. Utdannelsen fikk han på gymnaset *Gelehrtenschule des Johanneums* i Hamburg, men døde bare 15 år gammel. I to minnedikt (*Leichengedichte*) omtales han som en så talentfull musiker at han var blitt lovet den ledige organistposten etter farfaren, Hieronymus&nbsp;(I) Praetorius, som døde et knapt år før ham.

Farfaren ble lenge regnet som opphavsmannen til orgelverket *Magnificat | 1 Toni | Hieronymi | Prætorij* fra  Hieronymus&nbsp;(III), men Klaus Beckmann tilskriver av stilkritiske grunner verket til sønnesønnen. Stykket består av tre *versus*; en fugegjennomføring i tenoren og to koralfantasier.

## Litteratur
* Klaus Beckmann: *Hieronymus III Praetorius – die früh verstorbene «große Hoffnung» in musica et organis*, i *Organ – Journal für die Orgel.* 3/2000. Schott,
Grenseparvatnet

**Grenseparvatnet** (finsk: *Kertusjärvi*, kvensk: *Rajakertusjärvi*, nordsamisk: *Gearddošjávri*) er en innsjø i Øvre Pasvik nasjonalpark i Sør-Varanger kommune i Finnmark, med en mindre del i Enare kommune i Lappland i Finland. Den har et areal på , hvorav  ligger på norsk side, og ligger 121 moh. (122,3 moh ifølge det finske Lantmäteriverkets kart).

Grenseparvatnet er en del av Ellenvatnet og er forbundet med dette gjennom et smalt sund til Parvatnet. I sørvest strekker Grenseparvatnet seg over grensa mot Finland. Den finske delen av sjøen består av to adskilte viker med et samlet areal på .

## Referanser
Flekkefjord byfogd

**Flekkefjord byfogd** var et byfogdembete i byen Flekkefjord. I 1842 ble Flekkefjord gitt bystatus, etter å ha hatt ladestedsrettigheter siden 1780. Den nye byen fikk formelt egen byfogd ved kongelig resolusjon 6. mai 1844, men embetet skulle skjøttes av sorenskriveren i Flekkefjord. Formannskapet søkte i 1872 departementet om en selvstendig byfogd, ettersom sorenskriveren i liten grad hadde tid til å skjøtte byens magistratsoppgaver, men fikk avslag.

Flekkefjord byfogdembete ble vedtatt nedlagt ved kongelig resolusjon 6. november 1897 som følge av lov om delvis omordning av det sivile embetsverk 21. juli 1894, nr. 5. Loven skulle senest settes i verk etter hvert som de berørte embeter ble ledige. For Lister og Mandal ble bestemmelsene gjeldende fra 20. juli 1904, etter kronprinsregentens resolusjon 16. april 1904. Byfogdembetet i Flekkefjord ble altså formelt nedlagt i 1904, og politimester-, magistrats- og rådstueskriverforretninger tillagt sorenskriverembetet.

## Arkiv
Arkivet etter Flekkefjord byfogd er avlevert til Statsarkivet i Kristiansand. Arkivet har et omfang på fire hyllemeter.

## Eksterne lenker
* Arkivkatalog for Flekkefjord byfogd hos Statsarkivet i Kristiansand. 
* Skannede pantebøker fra Flekkefjord byfogd hos Digitalarkivet.
* Skannede skifteprotokoller og dødsfallprotokoller hos Digitalarkivet.

## Kilder
* Statsarkivet i Kristiansand, arkivkatalog for Flekkefjord byfogd.
Valentin Conrart

**Valentin Conrart** (født i 1603 i Paris, død 23. september 1675 samme sted) var en fransk forfatter. Han var med på å opprette Académie française, det franske akademi, på bud fra kardinal Richelieu. En i hans egen krets, lyrikeren Jacques de Serisay, ble president og tok sete nummer 3. Conrart ble akademiets sekretær og holdt sete nummer 2.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Conrart ble født i Paris av foreldre som var kalvinister, og han ble utdannet innen forretningsvirksomhet.

### Litterær karriere
Da hans far døde i 1620 beveget han seg derimot inn i de litterære sirkler. Han skaffet seg snart et omdømme, skjønt han skrev ingenting på mange år. Han ble gjort til kompilator og sekretær for kongen. I 1629 ble hans hus en slags salong for en gruppe som kom sammen for samtale over litterære emner, og for å lese og i fellesskap diskutere hverandre arbeider. Gruppen besto blant av Jean Chapelain, Claude Favre de Vaugelas, Antoine Godeau, Jean Desmarets de Saint-Sorlin, Jean-Louis Guez de Balzac og Vincent Voiture.

Kardinal Richelieu tilbød gruppen sin beskyttelse og på den måten ble det franske akademi opprettet med den hensikt å beskytte det franske språk. Dets første møte ble holdt i Conrarts hus. Han ble enstemmig valgt til sekretær, og hold disse pliktene i førtitre år, fram til han døde i 1675. De regnet seg som «purister», for øvrig en språklig nydannelse av nettopp det slag som de aktet å bekjempe.

I akademiets tidligste år spilte han en særdeles viktig rolle også ved utarbeidelsen av dets statutter og ved fordhanslingene med Richelieu om dets anerkjennelse og med kongen om hans approbasjon. Han klarte også å vinne justisminister (*chancelier*) Pierre Séguier som medlem og protektor av akademiet.

Som lærd kompilator sammenstilte han 42 manuskriptbinder av sjeldne verker som senere ble oppbevart i Bibliothèque de l'Arsenal i Paris. Det viktigste av hans skrevne tekster er han *Mémoires sur l'histoire de son temps* som ble utgitt av Louis-Jean-Nicolas Monmerqué i 1825.

## Referanser


## Litteratur
* Nicolas Schapira: *Un professionnel des lettres au XVIIe siècle. Valentin Conrart, une histoire sociale*, ISBN 2876733749
Claude-Gaspard Bachet de Méziriac

**Claude-Gaspard Bachet de Méziriac** (født 9. oktober 1581 i Bourg-en-Bresse, død 26. februar 1638 samme sted) var en fransk dikter og matematiker. 

## Liv og virke
Bachet ble selv medlem av jesuittordenen i 1601, men ble bare det for en kort stund, og giftet seg siden. Han ble en elev og venn av jesuitt-matematikeren Jacques de Billy (1602–1679) ved jesuittenes høyskole i Reims.

Han skrev poesisamlinger på fransk og latin, og ble medlem av Det franske akademi da det ble grunnlagt i 1634. I matematikken arbeidet han med tallteori og stilte blant annet opp hypotesen om at ethvert helt tall kan skrives som en sum av fire kvadrattall. Dette ble senere bevist av Joseph Louis Lagrange. 

Studiene av Méziriac, og særlig oversettelsen hans av verkene til Diofant fra gresk til latin i 1621, inspirerte Pierre de Fermat i det tallteoretiske arbeidet hans. Det mest kjente verket til Méziriac er en samling matematiske underholdningsproblem, *Problèmes plaisans et délectables qui se font par les nombres*, fra 1612, som siden er kommet ut i mange utgaver. 

## Skrifter
* *Problèmes plaisans et delectables, qui se font par les nombres: Partie recueillis de diuers autheurs, & inuentez de nouueau auec leur demonstration. Tres-vtiles pour toutes sortes de personnes curieuses, qui se seruent d'Arithmetique.* Lyon: Pierre Rigaud, 1612. 21624.
* ''Diophanti Alexandrini Arithmeticorvm'' *Libri Sex. Et De Nvmeris Mvltangvlis Liber Vnvs. Nunc primum Graece & Latine editi atque absolutissimis Commentariis illustrati.* Paris: Hieronymous Drovart, 1621.

## Referanser
Dennis Daugaard

**Dennis Martin Daugaard** (1953–) er en amerikansk politiker. Han var guvernør i delstaten Sør-Dakota fra 2011 til 2019. Han tilhører Det republikanske parti.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Han vokste opp på en gård med melke&shy;produksjon i Minnehaha County. Foreldrene var Florence (født Kennedy) og Raymond Daugaard, som begge var født døve. Familien kommuniserte på tegnspråk. Slekts&shy;navnet kommer fra farfaren og farmoren Martin og Margaret Daugaard, som innvandret fra Danmark i 1911.

Dennis Daugaard giftet seg i 1981 med lærer og bibliotekar Linda Schmidt fra Dell Rapids. De har tre barn.

### Karriere
Daugaard tok arbeid som oppvaskhjelp, servitør, sveiser og industrimaler for å betale collegeutdannelsen sin ved University of South Dakota. Han studerte så jus ved Northwestern University i Chicago og arbeidet samtidig som sikkerhetsvakt og bussjåfør.

Daugaard arbeidet noen år som advokat i Chicago. I 1981 flyttet han tilbake til slektsgården og ble viseadministrerende direktør i U.S. Bancorp i Sioux Falls. Fra 1990 til 2009 var han utviklingsdirektør, senere administrerende direktør, ved Children’s Home Society of South Dakota, som hjelper barn som har vært utsatt for overgrep og omsorgs&shy;svikt.

Han var valgt til Sør-Dakotas delstatssenat fra  1997–2003, deretter viseguvernør under guvernør Mike Rounds 2003–2011. I 2010 ble han valgt til guvernør i Sør-Dakota, etter å ha vunnet det republikanske primærvalget med 50,4 % av stemmene i første valgrunde, deretter selve guvernørvalget med 61,5 % av stemmene.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Birgivi

**Mehmet ibn Pîr Ali Birgivi**, egentlig **Taqi ad-Din Muhammed ibn Ali** (født 1522 i Balıkesir, død 1573 i Birgi øst for Izmir) var en muslimsk skriftlærd, kjent som forfatter av en av de mest populære muslimske «katekismer», grunnleggende introduksjonsbøker til islam, en sjanger kjent på tyrisk som *ilm-i hâl* (moderne tyrkisk *ilmihali*). Hans *Vasiyyetnâme* («Veiledningsboken»; også kjent som *Birgivi Risâlesi*, «Birgivis lærebok») leses og brukes fremdeles i vår tid.

Han underviste ved flere medrese i Istanbul. I siste siste år bodde han i Birgi, hvor en medrese som bærer hans navn fremdeles finnes. Han var kjent for sin strenge moral, og kritiserte både umoralske styresmakter, korrupsjon og de som tok betalt for å undervise i Koranen.

Birgivis hovedverk *Vasiyyetnâme* ble utgitt på norsk av Christopher Andreas Holmboe i 1829, med tittelen *Tyrkisk Katekismus, eller Udtog af Tyrkernes Troeslære*.

## Referanser