open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
DDT

**DDT** (fork. for *diklor-difenyl-trikloretan*) er et fargeløst, smakløst og nesten luktfritt kjemisk stoff som ble mye brukt som insektdrepende middel i 1940-årene til 1960-årene, før det ble forbudt i de fleste land på grunn miljøskadelige effekter.

DDT ble først framstilt syntetisk i 1874 og stoffets effekt som insektdrepende middel   ble oppdaget av den sveitsiske kjemikeren Paul Hermann Müller i 1939. DDT ble tatt i bruk under slutten av andre verdenskrig for å hindre utbrudd av malaria og tyfus. Müller ble tildelt Nobelprisen i medisin for oppdagelsen i 1948.

DDT er ekstremt giftig for insekter, brytes sakte ned, og har blitt forbudt i flere land – deriblant i Norge siden 1970. Boka *[[Den tause våren]]* av Rachel Carson fra 1962 hadde stor innflytelse på hvordan insektmidler (som DDT) miljøvirkninger på miljøet ble oppfattet.

I etterkrigsårene ble DDT lenge sett på som et vidundermiddel i mange sammenhenger. Stoffet ble brukt som insektdrepende middel (insekticid). Det førte til finere grønnsaker og frukt, fluefrie fjøs og hus. Midlene var billige, luktfrie, enkle å bruke og angivelig ufarlige.

I 1947 annonserte for eksempel A/S Plantevern-Kjemi optimistisk for sine varer i *Bonde og Småbruker*: «Like revolusjonerende som atombomben er de nye *Kverk* DDT-preparatene». På redaksjonell plass forsvarte bladet indignert DDT-midlene mot kritikk i andre deler av pressa.

Etter hvert avdekket ny kunnskap skadevirkningene: Insektarter ble ikke utrydda, men motstandsdyktige mot DDT. Fugler som levde av insekter døde etter å ha fått i seg stoffet. DDT fulgte næringskjedene, og kunne føre til kreft hos mennesker. I store deler av Afrika brukes DDT fortsatt for å kontrollere malaria (som overføres via mygg), mest i form av innendørs spray.

## Se også
* Pesticid

## Referanser
Volker Braun

**Volker Braun** (født 7. mai 1939 i Dresden) er en tysk forfatter og dramatiker.

## Liv
Braun ble født i Dresden. Der arbeidet han som trykker før han begynte å studere filosofi i Leipzig. Først var han lyriker, men senere skrev han stadig mer prosa. Hans mest kjente verk er *Unvollendete Geschichte*, som er inspirert av Heinrich von Kleist og Georg Büchner og har som idé at (den virkelige) sosialismen ikke er fullendt.

## Verker (utvalg)
* *Der Schlamm* (1959, først publisert 1972)
* *Provokation für mich* (1965 i DDR, 1966 i Forbundsrepublikken Tyskland)
* *Unvollendete Geschichte* (1975)
* *Hinze-Kunze-Roman* (1981, publisert 1985)
* *Iphigenie in Freiheit* (1992)

## Priser og utmerkelser (utvalg)
*  – Georg Büchners pris

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Ski

**Ski** kan vise til

* Ski (redskap) &ndash; redskap (fremkomstmiddel) til å gå med på snø
* Ski (by) &ndash; tettsted med bystatus i Nordre Follo kommune i Akershus
** Ski stasjon &ndash; stasjon på Østfoldbanen i Nordre Follo kommune i Akershus
** Ski (kommune) &ndash; tidligere kommune i Akershus fylke
** Ski Storsenter &ndash; kjøpesenter i Ski sentrum
** Ski idrettspark &ndash; kommunal idrettspark og Follo Fotballklubbs hjemmebane
** Ski Bygg &ndash; byggevareforhandler på Østlandet
** Ski Idrettslag &ndash; norsk idrettslag i Ski, som driver med fotball, friidrett, håndball, innebandy, ishockey, tennis og turn
** Ski videregående skole &ndash; videregående skole i Ski som eies av Akershus fylkeskommune
** Ski middelalderkirke &ndash; kirke i Nordre Follo kommune og Nordre Follo prosti i Akershus
**Ski flyplass &ndash; flyplass med ICAO flyplasskode ENSI
**Ski magasinleir &ndash; nedlagt militærleir i Nordre Follo kommune i Akershus
**Ski yrkesskole for handel og kontor – tidligere navn på Drømtorp videregående skole i Ski
* Skiidrett
* Ski eller skie &ndash; planke eller kløvd vedstykke (jamfør vindskie, skigard med mer)
City of London Police

**City of London Police** er City of Londons politistyrke. Den er ikke del av Metropolitan Police Service, som har ansvaret for resten av Stor-London. City of London Politi har rundt 1&nbsp;200 ansatte, hvorav 800 er polititjenestemenn. Det er politistasjoner ved Snow Hill, Wood Street og Bishopsgate. 

Den moderne politistyrken ble stiftet i 1839, da Corporation of London bestemte seg for å modernisere politiet for å unngå at den eldre styrken ble innlemmet i Metropolitan Police. Dens historie går lenger tilbake, da den er en direkte etterfølger etter City of London Watch som ble grunnlagt i det 13. århundre. 

## Olympiske leker
Londonpolitiet har stilt lag i tautrekking under tre olympiske leker. Under OL 1908 i London ble de olympiske mestere, de beseiret Liverpoolpolitiet i finalen. Fire år senere under OL 1912 i Stockholm fikk de sølvmedalje, de tapte mot Stockholmpolitiet. Siste gangen tautrekking stod på det olympiske programmet var under OL 1920 i Antwerpen. Londonpolitet vant finalen over Nederland og de er dermed regjerende olympiske mestere i tautrekking.

## Eksterne lenker
*
City of Westminster

**Westminster** er en bydel og by i det sentrale London. Den omfatter mesteparten av West End, Londons teaterdistrikt. Westminster er også sete for Storbritannias styresmakter, inkludert parlamentsbygningen Palace of Westminster og monarkens offisielle residens, Buckingham Palace.

## Steder i Westminster

* Bayswater
* Belgravia
* Charing Cross
* Chinatown
* Covent Garden
* Holborn (sørlig del)
* Maida Hill
* Maida Vale
* Marylebone
* Mayfair
* Millbank
* Paddington
* Pimlico
* St James's
* St John's Wood
* Soho
* «Theatreland»
* Westbourne Green
* Westminster

## Eksterne lenker
* 
* City of Westminster Council
Metropolitan Police Service

**Metropolitan Police Service** (**MPS**), ofte kalt **Scotland Yard** etter navnet på hovedkvarteret, er Stor-Londons politistyrke. Metropolitan Police District (MPD), består av 32 kommuner og dermed mer enn 8 millioner mennesker. Politistyrken har ikke ansvar for City of London, som voktes av City of London Police.

MPS ble etablert 29. september 1829. Styrken ledes av en kommissær (*[[Commissioner of Police of the Metropolis]]*). 

I tillegg til det lokale politiansvaret for London, har MPS en del riksdekkende oppgaver, blant annet innenfor terrorbekjempelse og beskyttelse av diplomater, ministre og kongelige.

## Organisasjon
Den ordinære politivirksomheten i London utføres av 33 geografiske divisjoner (*borough operational command units, BOCUs*), som hver dekker en av Londons 32 bydeler samt Heathrow lufthavn. De geografiske divisjonene har ansvaret for lokale polititjenester, inkludert etterforskning. Hver divisjon har flere politistasjoner.

MPS hadde i 2021 33128 politibetjenter, 9 804 kontorister, 1 179 vektere og 1 838 spesialbetjenter.

På sentralt nivå har MPS en rekke spesialenheter og to store spesialavdelinger som dekker hele byen. Spesialenhetene inkluderer Trafikkenheten (600 mann), Flyenheten (3 helikoptre), Enhet for offentlig orden, Rytterenheten, Hundeenheten og Båtenheten. De to store spesialavdelingene er Direktoratet for spesiell kriminalitet og Avdelingen for spesialoperasjoner.

Sutton Parks Constabulary er en lokal, britisk politistyrke som har ansvaret for å håndheve lov og orden i offentlige parker i bydelen Sutton i London. Styrken ble opprettet i 1998 og patruljerer bydelens 89 parker og frialeraler, 36 kolonihageanlegg og 2 gravlunder.

## Politistasjoner
Det er i tillegg til hovedkvarteret 140 politistasjoner i London. Disse inkluderer både distriktshovedkvarterene som er store og døgnåpne, og mindre stasjoner med kortere åpningstider. 

Den eldste bevarte politistasjonen, som lå i Bow Street, ble åpnet i 1881. Den ble nedlagt i 1992, og i 2006 la man også ned Bow Street Magistrates Court ved siden av. Den eldste politistasjonen som er operativ er i Wapping, og ble åpnet i 1908. Den er hovedkvarter for Marine Support Unit, og huser også et bårehus og River Police Museum.

De fleste politistasjoner kan gjenkjennes ved at det er en eller flere blå lamper ved inngangen. Disse ble innført i 1861. 

En vanlig politistasjon har en inngang for ansatte og en for publikum, et lite resepsjonsområde, glattceller, avhørsrom og kontorer. Det har blitt foreslått å revurdere måten man bygger og innreder politistasjoner på, slik at man gjennom det fysiske miljøet oppnår bedre kontakt med publikum.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Den europeiske jødiske kongressen

**Den europeiske jødiske kongressen** (**EJC**) ble grunnlagt i 1987, og er en paraplyorganisasjon for 42 jødiske nasjonale samfunn i Europa, med rundt 2,5 millioner medlemmer. Organisasjonen har hovedkvarter i Brussels, med kontorer i Paris, Strasbourg, Berlin og Budapest. Kongressen er et demokratisk folkevalgt organ som har som formål å representere jødiske samfunn i Europa.

Tilknyttet til den jødiske verdens kongressen, jobber EJC med nasjonale myndigheter, EU og Europarådet. EJC er en av de mest innflytelsesrike offentlige organisasjonene, og representerer over 2,5 millioner jøder i Europa. Hovedformålet med organisasjonen er å promotere europeisk demokratisk. Dette gjøres ved å bygge gode relasjoner mellom naboland, en felles forståelse og toleranse. EJC har også som formål å beskytte menneskerettigheter, bekjempe fremmedfrykt og antisemittisme.

## Referanser


## Eksterne lenker
* http://www.eurojewcong.org/
Majuro

**Majuro** er det politiske og økonomiske senteret på Marshalløyene, og ligger på atollen av samme navn.

## Geografi
Majuro er en atoll bestående av. Den er en del av Ratak-kjeden. 
 
## Demografi
Folketellingen i 2011 viste at Majuro hadde en befolkning på . Dette utgjorde 52,3 % av befolkningen i landet.

## Historie

Tyskland gjorde Marshalløyene til koloni i 1884. I 1914, under kamphandlingene i Asia og Stillehavet under første verdenskrig, tok Japan kontroll, og øyene ble en del av mandatområdet Folkeforbundet ga Japan ansvar for å forvalte etter krigen. Begge land styrte øyene fra atollen Jaluit.

Japan etablerte en sjøflybase på atollen. Majuro-atollens dype lagune var egnet som flåtehavn og mot slutten av andre verdenskrig ble atollen benyttet som flåtebase av USA. Atollen ble erobret av amerikanske styrker sist i januar 1944, uten kamp, da japanerne hadde evakuert sine styrker. USA tok i bruk sjøflybasen og bygget flyplass på land. Det ble først en landingsstripe på 1768 meter, så en annen på  1341 meter. Noen mindre anlegg for å støtte orlogsskip ble bygget og det ble anlagt veg mellom noen av øyene i atollen. 4000 evakuerte marshallesere fra andre øyer ble flyttet til Majuro. USAs militærbase på Majuro ble nedlagt 23. juni 1947.

Etter dette ble atollen til administrasjonssted for USAs tilsynsområde i Stillehavet. Stedet vokste utover 1960-tallet som følge av arbeidsmulighetene den amerikanske tilstedeværelsen ga. Folk flyttet fra andre av øyene til Majuro, der omkring halvparten av landets befolkning var bosatt i 1988. I 1958 bodde to tredeler på de ytre øyene.

Opprinnelige bodde folk i landsbyen Laura vest på atollen, mens USA etablerte og bygde ut sin virksomhet på den østlige delen. Der ble det også bygget skoler, sykehus og forretningslokaler. Inntil en 5 mil lang veg mellom de to delene ble fullført på 1970-tallet, foregikk trafikken mellom dem med båt. Økonomien på Majuro har også vært stimulert av tilskudd som kom som følge av Compact of Free Association mellom Marshalløyene og USA.

I 1982 ble et kraftverk på 12 mW åpnet. Telekommunikasjonene ble på 1990-tallet bedret av installasjon av satellittutstyr og fiberoptisk kabel. Havnen er omlastingssted for kontainertransport og benyttes av tunfisikeflåten. Det drives fra 1990-tallet av også reiselivsvirksomhet på Majuro.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Metropolitan police

**Metropolitan police** (norsk: storbypoliti) kan vise til:
* Metropolitan Police Service i Stor-London
* Metropolitan Police of the District of Columbia i Washington, DC
* Las Vegas Metropolitan Police Department i Nevada
Nesodden-Bundefjord Dampskipsselskap

**A/S Nesodden-Bundefjord Dampskipsselskap** (NBDS) var et rederi som i hovedsak trafikkerte strekningen Nesoddtangen&ndash;Aker Brygge. NBDS var fra 2008 eid 51&nbsp;% av Fosen Trafikklag, 38&nbsp;% av Nesodden kommune og for øvrig av enkeltpersoner og velforeninger. Selskapet hadde vel 50 ansatte, hvorav 45 bemannet skipene. Administrerende direktør var i 2009 Olav Brein

NBDS eide i 2009 seks båter, fire konvensjonelle og to hurtigbåter bygd i 1974, 1990 og 1999. Disse var MS «Huldra», MF «Bamse Brakar», MF «Smørbukk», MF «Dronningen», MS «Prinsen» og MS «Prinsessen».

I tillegg til strekningen Nesoddtangen&ndash;Aker Brygge trafikkerte selskapet også strekningen Nesoddtangen&ndash;Lysaker samt at de også trafikkerte en rushtidsrute fra Slemmestad og Vollen i Asker til Aker Brygge. I sommersesongen trafikkerte selskapet også ruten Oslo&ndash;Drøbak med anløp på flere av øyene i Indre Oslofjord samt Nesoddens vestside. Selskapet fraktet omkring 2,7 millioner passasjerer årlig. Passasjerantallet var 160 ganger større enn Nesodden kommunes innbyggertall.

Etter anbudsutsettelse i 2007 ble trafikken fra 1. juli 2009 overtatt av Tide Sjø. MF «Smørbukk» og MS «Huldra» ble overtatt av det Tide Sjø, det samme ble MS «Prinsen», men den ble solgt til utlandet sommeren 2009. MS «Prinsessen» ble solgt til Bergen-Nordhordland Rutelag (BNR) i Bergen i april 2010.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Selskapets nettsider
* Oversiktsside over fergene som har gått til Nesodden
Toralv Øksnevad

**Toralv Øksnevad** (1891–1975) var en norsk journalist, radiomann og politiker (Venstre). Han er kjent som «Stemmen fra London» under andre verdenskrig. Mellom januar 1941 og mai 1945 var han ankermann i BBCs sendinger på norsk. Øksnevad blir regnet som grunnleggeren av den moderne nyhetstjenesten i NRK.

## Bakgrunn og virke
Fra 1914 til 1916 var han leder av Unge Venstre. I årene 1927&ndash;33 var han redaktør av *[[Romsdalsposten]]*. Fra 1931 til 1933 var han varamann (suppleant) til Stortinget for byene i Møre og Romsdal. Han ble ansatt i NRK, som leder av nyhets- og aktualitetsavdelingen, høsten 1933. Han ledet denne avdelingen fra 1937 frem til 1961.

Den 9. april 1940 var Øksnevad vaktsjef i NRK og leste de første nyhetene i radio om det tyske angrepet.. Øksnevad kom til Sverige og ble utnevnt som presseattaché ved den norske legasjonen i Stockholm den 18. april 1940. Han dro videre fra Sverige til Storbritannia den 13. august og i desember 1940 fikk han ansvaret for å ordne Regjeringen Nygaardsvolds forhold til BBC, og ble satt til å lede de norske sendingene i BBC. I 1944 fikk han tittelen «midlertidig riksprogramsjef». Han fikk mye å si for det norske folk, spesielt etter at de tyske okkupasjonsmyndighetene gjorde det ulovlig å ha radio (med unntak for NS-medlemmer) og inndro radioapparater i 1941. På tross av dette gjemte mange apparatene sine, og «stemmen fra London» ble et alternativ til de offisielle tyske nyhetene. Ofte ble nyhetsendingene skrevet ned og distribuert via illegale aviser.

Etter krigen ga Øksnevad ut boken *Det lå i luften* som inneholdt talene han holdt på radio under krigen. Han var medlem av Oslo bystyre for Venstre 1952–59 og varaordfører i Oslo 1956–57.

Øksnevad ble i 1948 utnevnt til offiser av Den britiske imperieordenen «for verdifulle tjenester for den felles sak under krigen.»

Toralv Øksnevad var far til pianist og skuespiller Kari Øksnevad.

## Se også

* Dette er London

## Referanser





## Litteratur
* Dahl, Hans Fredrik: *Hallo-Hallo! Kringkastingen i Norge 1920&ndash;1940*, Oslo 1999. ISBN 82-02-18478-9
* Dahl, Hans Fredrik (med flere): *Norsk krigsleksikon 1940&ndash;45*, Oslo 1995. ISBN 82-02-14138-9 Nettversjon

## Eksterne lenker
* 
*
Liste over isbreer i Norge

Dette er ei liste over **Norges største isbreer** basert på NVEs kartlegging av alle norske breer ved hjelp av satellittbilder fra perioden 1999–2006. 

På bakgrunn av tellingen ble det definert 2534 isbreer, hvorav 1252 lå i Sør-Norge og 1282 i Nord-Norge. Det samlede arealet som var dekket av breer og flerårige snøfelt var 2692 km², noe som tilsvarer 0,7 % av Norges samlede landareal. 57 % av isbrearealet befant seg seg i Sør-Norge. De to foregående breatlasene inkluderte kun 1627 brer, den store forskjellen skyldes i hovedsak en metodeendring og at det nye breatlaset har tatt med flere små enheter. Den nye kartleggingen anslår så langt at Norges brearealet har minket med ca. 12 prosent i perioden fra 1960-tallet til den nye kartleggingen fra tiden 1999 til 2006. 

Isbreene på Svalbard er ikke med på denne listen. Svalbards 2100 isbreer dekker nesten 60 % av landarealet. Den største  er Austfonna på Nordaustlandet, som med sine omtrent 8450 km² er den nest største i Europa.

## Isbreer i Norge
På Norges hovedland finnes det platåbreer (for eksempel Jostedalsbreen og Svartisen), dalbreer og små botnbreer. Isbreer og varig snø dekker knapt 1&nbsp;% av hovedlandets areal fordelt på rundt 1600 isbreer. Dette tilsvarer anslagsvis et vannvolum på 270&nbsp;km3. De store breene er platåbreer og kan være 500-600 meter tykke over en ofte sterkt kupert, alpint berggrunn. Vestlandet, Jotunheimen, Troms og Nordland har mest isbreer. Rundt de alpine toppene i Lyngen, Jotunheimen og Sunnmørsalpene er det mange små botnbreer. Engabreen ved Svartisen når nesten havnivå. Etter istiden forsvant trolig de fleste isbreer fra Norge, og de store breene i Norge oppsto trolig omkring 500 f.Kr. da klimaet ble dårligere. Over 60&nbsp;% av Svalbard er dekket av isbre.

Breene på hovedlandet har over tid variert i utstrekning og nådde flere steder største utstrekning på 1700-tallet. Isbreer dannes og vedlikeholdes ved at det faller mer snø enn det som smelter om sommeren. De tykke snølagene omdannes til is som begynner å sige nedover i terrenget når vekten blir stor nok. I sommersesongen kan de raskeste breene bevege seg opp til 2 meter i døgnet, mens dalbreene i Jotunheimen vanligvis har en hastighet på 10&nbsp;cm i døgnet. Isen skiftes stadig ut ved smelting nederst og tilvekst øverst, grensen mellom disse kalles likevektslinjen. På Ålfotbreen er likevektslinjen rundt 1200 m.o.h., i Jotunheimen er den rundt 2100 meter og på kysten av Nordland rundt 800 meter. Mellom 1960 og 1990 vokste breene på Vestlandet, mens breene øst for vannskillet krympet. Vann magasineres i breene noe som demper variasjon i vannføring fra år til år i tilknyttede vassdrag. Vassdrag i områder med breer har jevnt over større vannføring enn vassdrag som ikke drenerer breer. Den eldste isen i norske breer er 700 til 1000 år gammel.

## Liste

## Referanser


## Litteratur
* Liss M. Andreassen og Solveig H. Winsvold (eds.), 2012: Inventory of Norwegian glaciers. NVE Rapport 38-2012, Norges vassdrags- og energidirektorat, 236 s.

* L. Ryvarden og B. Wold: *Norges isbreer*. Universitetsforlaget 1991.
Says lov

**Says lov** er en lov som fastslår at ens mulighet til å konsumere avhenger av ens evne til å produsere, at først kommer produksjon og deretter konsum. Dermed er ikke en generell overproduksjon mulig på grunn av at folket selger noe fordi de ønsker å kjøpe noe annet. Jean-Baptiste Say, som loven er oppkalt etter, mente at «det er produksjon som åpner etterspørselen etter produkter». Ifølge denne loven bør man få økonomisk vekst ved å unngå å hindre produksjon, ikke ved å stimulere etterspørselen.

De to kjente økonomene David Ricardo og Thomas Malthus hadde en sterk «feide» omkring Says lov på begynnelsen av 1800-tallet. Malthus satte spørsmålstegn ved om loven gjaldt, mens Ricardo derimot forsvarte den med stor kraft. Det var Ricardos syn som vant fram blant økonomene på 1800-tallet og Malthus godtok tilslutt loven. 

Den britiske økonomen John M. Keynes tok på 1900-tallet sterk avstand fra Says lov i forbindelse med sine analyser av mellomkrigstidens krise. Han hevdet at det var en ulykke at det var Ricardo som hadde gått seirende ut av striden med Malthus i dette spørsmålet, fordi dette senere hadde ført til at mange nødvendige tiltak for å rette opp den økonomiske utviklingen ikke hadde blitt satt i verk.
## Referanser
Einar Busterud

**Einar Busterud** (født 1953) er en norsk lokalpolitiker i Hamar kommune. Han var ordfører i kommunen, og representerer lokalpartiet By- og bygdelista. Han ble først valgt inn i kommunestyret i 1991. I 1999 ble han valgt til ordfører, deretter ble han gjenvalgt i 2003 og 2007.  Han ble på nytt valgt til ordfører i 2015 og 2019.

Busterud var aktiv i ml-bevegelsen, og var i 1970-årene redaktør for AKP(m-l)s avis *Sigden*, en egen utgave av *[[Klassekampen]]* rettet mot folk i jordbruket. I 1987 sto Busterud øverst på Rød Valgallianses liste i Vang.

Før han ble ordfører var han daglig leder i reklamebyrået Ord & Jord. Han var sentralstyremedlem i Nei til EU i tiden omkring folkeavstemningen om norsk EU-medlemskap i 1994. Han var også leder for Hedmark Nei til EF i tre år.

Busterud ble i mai 2008 valgt inn i styret til Eidsiva Energi.

I perioden 2012–2015 var han direktør for avdelingen Kommunikasjon og Strategi i Norsk Tipping.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Gansås

**Gangsås** er en bydel i Harstad&nbsp;– mellom Vågsfjorden mot nordvest, Stangnes mot øst og Åsby og Kanebogen mot sør. På Gangsås ligger boligfeltene Vollen og Øvre Gangsås m.fl.

## Vollen
Til Vollen kommer man ved å ta seg opp halve Gangsåsbakken, som er en del av Gangsåsveien. Rekkehus og blokker preger miljøet, hvor man også finner fotballbane og Knerten barnehage. De første boligene stod ferdig i 1975.

## Øvre Gangsås
Fortsetter man opp Gangsåsbakken fra Vollen, kommer man til Øvre Gangsås, som ble etablert på 1980-tallet. Eneboliger preger miljøet, hvor man også finner fotballbane og Aurora barnehage. De fleste veiene har navn etter solsystemets planeter. Det går sti videre opp til Gangsåstoppen. Flere steder på Øvre Gangsås har man god utsikt over Harstad sentrum.

## Mercur (Nedre Gangsås)
På den vestlige foten av åsen ligger Mercur. Der finner man Statoils tankanlegg, hvor det har vært aktivitet i mange tiår. Mercur har noen eneboliger, men er i hovedsak et utbygd næringsområde.

## Gangsåstoppen
Åsryggen, som er ubebygd, består av 3 topper&nbsp;– Gangsåstoppen i sør, Steinhammeren i midten og Ramfløya lengst nord&nbsp;– men på  kalles hele området for Gangsåstoppen. Fra sørsiden av åsen går det en merket sti fra parkeringsplassen i Toppenveien (innkjøring fra Østeråsveien). Det fins også andre stier opp, for eksempel fra Øvre Gangsås og Hestvika.

Fra Gangsåstoppen har man full utsikt vestover mot bykjernen i Harstad samt flere av toppene rundt, som Middagsfjellet og Hinnstein. En ser mot øst Rolla og fastlandet, mot sør Tjeldsundet og mot nord Grytøya og Senja.

Det har vært planer om å etablere kafé, og til og med hotell, oppe på åsen&nbsp;– men disse planene er lagt på is. På Ramfløya fins det en postkasse hvor man kan skrive seg inn i gjesteboka, og se hvem andre som har vært der.

## Referanser




## Eksterne lenker
* Offisiell turistinformasjon Velg *Gangsåstoppen* i lista til venstre
* Visit Harstad
The Pentagon

**The Pentagon** er hovedkvarteret til det amerikanske krigsdepartementet. Bygningen, som ble innviet 15. januar 1943 etter kun 16 måneders konstruksjonsarbeid, er verdens nest største kontorbygning og huser omkring  ansatte.

Bygningen er pentagon-formet og ligger i Arlington i delstaten Virginia.

Som et ledd i terrorangrepet 11. september 2001, planlagt av Khalid Sheikh Mohammed, fløy et passasjerfly inn i bygningen. Deler av bygningen raste sammen, og 125 mennesker omkom, i tillegg til de 64 passasjerene, inkludert de 5 kaprerne, i flyet.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Forsvarsdepartementets informasjonsside
* Pentagon Force Protection Agency
Pol Pot

**Pol Pot** (khmer: , egentlig **Saloth Sar**, født 19. mai 1925 i Kampong Thom, død 15. april 1998 i Anlong Veng), også kalt **Bror nr. 1** og **Kamerat Pol**, var en kambodsjansk kommunistisk politiker, revolusjonær og diktator. Han ledet den revolusjonære, kommunistiske bevegelsen kjent som Røde Khmer 1963–1997. Pol Pot var *[[de facto]]* statsleder i Kambodsja, som ble kalt Demokratisk Kampuchea under hans styre, fra midten av 1975 til 1979. Nominelt var han statsminister i Demokratisk Kampuchea 1976–1979.

Pol Pots totalitære regime igangsatte en radikal kollektiviseringsprosess, der store deler av befolkningen ble forvist til landsbygden for å jobbe på kollektivbruk og tvangsarbeidsleirer. Denne politikken ble av regimet presentert som en ny start på sivilisasjonen, kalt «år null», og skulle ta utgangspunkt i det tradisjonelle bondesamfunnet. Med den hensikt å utrydde fiender av revolusjonen, begikk regimet massemord på de såkalte dødsmarkene. Ofrene ble ofte torturert til døde med svært primitive midler, mens andre døde av sykdom, tvangsarbeid og sult. Byfolk, buddhististiske munker, vestlig utdannede intellektuelle, kapitaleiere, funksjonshemmede og etniske minoriteter var særlig utsatt. Estimater av antall drepte i perioden 1975–1979 varierer mellom 1,5 og 2,3 millioner, av en befolkning på 7–8 millioner, med 2 millioner ofre som det vanligste anslaget.

Som følge av Den kambodsjansk-vietnamesiske krig ble Demokratisk Kampuchea invadert av Vietnam i 1979, og Pol Pot ble avsatt. Deretter flyktet Pol Pot og hans tilhengere inn i jungelen i den nordvestlige delen av Kambodsja, hvor de drev geriljakrig mot de vietnamesiske okkupasjonsstyrkene og de kambodsjanske regjeringsstyrkene. Invasjonen av Kambodsja ble fordømt av flere land, som USA og Kina, og Røde Khmer fikk derfor beholde Kambodsjas sete i FN. Kina, som var regimets næreste allierte, invaderte også Vietnam som reaksjon på invasjonen av Kambodsja. Pol Pot ble aldri stilt til ansvar for handlingene sine, men ble avsatt og fengslet etter en intern maktkamp i restene av Røde Khmer i 1997. Han døde av naturlige årsaker under husarrest i 1998, hvoretter Røde Khmer-geriljaen gikk raskt i oppløsning.

## Verker på norsk
* 1978 – *Slik vart Kampuchea fritt* (Formannen i Kampucheas Kommunistiske Parti om revolusjonen i Kampuchea), Forlaget Oktober ISBN 82-7094-978-7

## Referanser


## Litteratur

* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 
* 

## Eksterne lenker
* 

* 
* 
* 
*
Sojourner Truth

**Sojourner Truth** (ca. 1797–1883) var en amerikansk aktivist som kjempet mot slaveriet. Hun tok dette navnet i 1843. Opprinnelig het hun **Isabella Bomefree** (senere endret til **Baumfree**). Hun ble født som slave, antagelig i 1797.

I 1827 flyktet hun til Canada. Etter at New York avskaffet slaveriet, dro hun dit i 1829. Hun engasjerte seg både i kvinnerettsbevegelsen og anti-slaveribevegelsen, hvor hun reiste land og strand rundt og snakket om alle menneskers rett til å være frie. En av hennes mest kjente taler var *[[Ain't I a Woman?]]*, som hun holdt på de amerikanske kvinnenes andre frihetskongress i 1851.

I 1981 ble hun innvotert i National Women's Hall of Fame.

UNESCO har inkludert Sojourner Truth i sin oversikt over betydningsfulle kvinner i afrikansk historie.

## Referanser


 

## Eksterne lenker

* Genealogy note
* *Narrative of Sojourner Truth*: http://digital.library.upenn.edu/women/truth/1850/1850.html
* An obituary written by Harriet Beecher Stowe is available from the Electronic Text Center, University of Virginia Library: https://web.archive.org/web/20061220160141/https://etext.lib.virginia.edu/
* Biography at FemBio – Notable Women International
* Text of 'Ain't I A Woman?' Speech
Bergtatt – Et Eeventyr i 5 Capitler

***Bergtatt – Et Eeventyr i 5 Capitler*** (utgitt 1995) er Ulvers debutalbum. 

Musikkstilen er metal med sterk og tydelig inspirasjon for nordisk folkemusikk. Den består både av harde Black Metal-partier med snerrende vokal, en stil som man kan finne igjen på deres senere album *[[Nattens Madrigal - Aatte Hymne til Ulven i Manden|Nattens Madrigal]]*, og rolige akustiske partier, en stil de videreførte på *[[Kveldssanger]]*. Folkemusikkpreget ivaretas gjennom å bruke en gammeldags skrifttype og stavemåte i coveret. Bergtatt regnes av mange som et av de beste albumene i den norske metalltradisjonen.

Tekstene i Bergtatt bygger videre på de folkelige bergtagningsmytene som er et vanlig tema i den norske folkemusikken. En ung kvinne går seg vill i den mørke skogen under et uvær. Til slutt blir hun lokket inn i fjellet til trollene og ingen ser henne igjen.

## Sporliste
# «Capitel I: I Troldskogen faren vild» (7:51)
# «Capitel II: Svelen gaaer bag Aase need» (6:34)
# «Capitel III: Graablick blev hun vaer» (7:45)
# «Capitel IV: Een Stemme locker» (4:01)
# «Capitel V: Bergtatt – ind i Fjeldkamrene» (8:06)

## Medvirkende musikere
*Garm &ndash; vokal
*Erik Olivier «AimarikiaR» Lancelot &ndash; trommer
*Håvard Jørgensen &ndash; gitar
*Hugh «Skoll» Mingay &ndash; bass
*Torbjørn «Aismal» Pedersen &ndash; gitar
*Lill Kathrine Stensrud &ndash; fløyte og kvinnelig vokal
*Sverd &ndash; *piano*

## Kilder
*Bergtatt - Et Eeventyr i 5 Capitler hos Encyclopaedia Metallum

## Eksterne lenker
*
Komische Oper Berlin

**Komische Oper Berlin** er et operahus i bydelen Mitte i Berlin. Det regnes som det mest eksperimentelle av Berlins tre store operahus. Fra 2003 til 2005 var nordmannen Per Boye Hansen operaens direktør.

Den ble bygget mellom 1891 og 1892 som *Theater Unter den Linden* av Ferdinand Fellner og Hermann Helmer og åpnet 24. september 1892 med Adolf Ferrons operette *Daphne* og Gaul og Haßreiters ballett *Die Welt in Bild und Tanz*.

## Betydelige uroppførelser

* 1991: Georg Katzer, *Antigone oder die Stadt*
* 1985: Siegfried Matthus, *Judith*
* 1972: Siegfried Matthus, *Noch einen Löffel Gift, Liebling*
* 1967: Siegfried Matthus, *Der letzte Schuß*
* 1937: Fred Raymond, *Maske in blau*
* 1936: Fred Raymond, *Auf großer Fahrt*
* 1935: Fred Raymond, *Ball der Nationen*
* 1932: Paul Abraham, *Ball im Savoy*
* 1932: Oscar Straus, *Eine Frau, die weiß, was sie will*
* 1929: Franz Lehár, *Das Land des Lächelns*
* 1928: Franz Lehár, *Friederike*
* 1923: Walter Kollo, *Marietta*
* 1913: Jean Gilbert, *Die Kinokönigin*

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Berlin: Komische Oper – inneholder tidstypiske portkortmotiver
Per Boye Hansen

**Per Boye Hansen** (født 11. oktober 1957 i Oslo) er en norsk operaregissør, fra høsten 2019 sjef for Nasjonaloperaen og Statsoperaen i Praha, Tsjekkia. Han har tidligere blant annet arbeidet som direktør for Festspillene i Bergen (2005–2012), og fra 2012 til høsten 2017 operasjef ved Den Norske Opera & Ballett. 

I årene 1984 til 1989 var han regiassistent ved operaen i Köln. I flere år arbeidet han som regiassistent ved Festspillene i Salzburg. 

Fra 2001 til 2005 var han Casting Director/Operndirektor for Komische Oper Berlin.

Hansen er utdannet i musikkteaterregi og tok diplomeksamen fra Staatliche Hochschule für Musik, Essen Ruhr, ved linjen for musikkteater-regi. 

Han grunnla Oslo Sommeropera i 1983 hvor han var kunstnerisk leder fram til 1992, og Oslo Arts Management AS i 1990 som han ledet fram til 2000. 

Han er fra 2011 leder av juryen for Den internasjonale Ibsenprisen.

## Referanser
Reginald Pole

**Reginald Pole** (født 3. mars 1500 i Stourton Castle, Staffordshire, England, død 17. november 1558 i London) var den siste katolske erkebiskop av Canterbury, og var kardinal.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Reginald Pole var sønn av Margaret Pole, datter av hertug George av Clarence. Han fikk sin utdannelse i Oxford og Padova, ble det man senere skulle kalle humanist, og siden den gang holdt han kontakt med en rekke av samtidens humanister.

### Karriere
Uten prestevielse fikk han en rekke embeter i kirken. Kong Henrik VIII av England  tilbød ham utnevnelse til erkebispedømmet York eller bispedømmet Winchester, ville han bare støtte hans ønske om å få sitt ekteskap med spanske Katarina av Aragón kjent ugyldig. Men Pole ville ikke det, og flyktet for sikkerhets skyld i eksil til Frankrike og Italia i 1532, der han fortsatte sine studier i Padova og Paris.

Pave Paul III utnevnte lekmannen Pole til kardinal i ved konsistoriet desember 1536, mot hans eget ønske. Han ble kardinaldiakon ved *[[Santi Nereo ed Achilleo]]*, skjønt i mai 1540 vekslet titteldiakoniet til *[[Santi Vito, Modesto e Crescenzio]]* og så i desember 1540 til *[[Santa Maria in Cosmedin]]*.

Som pavelig legat stod Pole i kontakt med den engelske konges motstandere. Henrik VIII fikk derfor utstedt en parlamentarisk straffebeslutning mot Pole, og utlovet dusør til den som kunne ta ham til fange. I 1541 ble hans mor, Margaret Pole, 8. grevinne av Salisbury, henrettet.

I 1542 ble han utnevnt som en av de tre pavelige legater som skulle presedere ved konsilet i Trient. Etter pavens død manglet det bare én stemme på at han skulle etterfølge Paul III som ny pave.

Etter Edward VIs død den 6. juli 1553 kom Maria Tudor på tronen i England. Det fremskyndte Poles hjemkomst fra eksil. Først skulle han komme som pavelig legat, men både Maria og keiser Karl V sørget for å forsinke ham helt til den 20. november 1554. Under dronning Maria Is styre ble Pole endelig presteviet den 20. mars 1557 og to dager etter konsekrert til erkebiskop av Canterbury. Dette embetet besatte han helt til sin død den 17. november 1558 i Lambeth-palasset i London, bare noen timer etter dronning Marias død.

## Verker
* Thomas F. Mayer (utg.): *The correspondence of Reginald Pole*, Ashgate, Aldershot,
# *A calendar 1518–1546. Beginnings to legate of Viterbo*, 2002, ISBN 0-7546-0326-1.
# *A calendar 1547–1554. A power in Rome*, 2003, ISBN 0-7546-0327-X.
# *A calendar 1555–1558. Restoring the English Church*, 2004, ISBN 0-7546-0328-8.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Lapu-Lapu City

**Lapu-Lapu City** (før 1961: **Opon**) er en filippinsk by i provinsen Cebu. Den ligger på en liten øy, Mactan, rett utenfor Cebu City, og tilhører Cebu Citys storbyområde.  

Lapu-Lapu City er knyttet sammen med Cebu med to broer, *[[Mactan-Mandaue-broen]]* og den yngre *[[Marcelo Fernan-broen]]*. 

## Historie
Da spanjolene ankom på 1500-tallet ble det bebygde området kalt Mactan, likesom øya fremdeles heter i dag. Augustinerne grunnla landsbyen Opon i 1730, og dette var navnet helt til 1961 da den fikk bystatus. Da ble navnet endret til Lapu-Lapu City, etter den lokale høvdingen Lapu-Lapu som den 27. april 1521 beseiret den portugisiske oppdagelsesreisende Ferdinand Magellan. Magellan ble drept under denne trefningen som fant sted i strandkanten på nordsiden av Mactan. 

### Lufthavn
Mactan-Cebu International Airport ligger midt på Mactan, innenfor Lapu-Lapu Citys bygrenser. Den er Filippinenes nest travleste lufthavn, og har internasjonale ruteforbindelser til Tokyo, Kota Kinabalu, Singapore og Hongkong (november 2004). 

Den høye frekvensen trafikk fra Japan skyldes dels at området er populært turistmål (en rekke luksushoteller og *Beach Resorts* ligger innen bygrensene, langs Mactans østkyst), dels at en rekke japanske firmaer har etablert seg i et stort frihandelsområde nord i Lapu-Lapu City. 

### Pilegrimsmål
Byen har også et viktig lokalt katolsk pilegrimsmål, en Maria-statuett ved navn *Virgen de la Regla* i sognekirken i Opon, det navn som bykjernen fremdeles går under.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
John Pemberton

**John Stith Pemberton** (født 8. juli 1809, død 16. august 1889) var en amerikansk farmasøyt, som er mest kjent for å være oppfinneren av Coca-Cola. 

Han var utdannet både som lege og som farmasøyt og jobbet kontinuerlig med å utvikle nye medisiner, og hadde ved sin død i 1888 et meget stort antall nedskrevne eksperimenter. Pemberton var en apoteker som drømte om å oppfinne den perfekte medisinen og den perfekte leskedrikken samtidig. Pemberton var kavalerioffiser under den amerikanske borgerkrigen, og ble skadet i et slag i krigens siste fase, i delstaten Georgia.

I 1853 giftet han seg med Ann Eliza Clifford Lewis i Columbus, Georgia, og hun forble hans ektefelle til hans død i 1888. De fikk et barn sammen, Charles Ney Pemberton som ble født i 1854.

Drikken Coca-Cola utviklet han i løpet av vinteren 1885/1886, og selve smaken var et resultat av omfattende forbrukertesting i utsalgsstedet Jacob's Pharmacy i Atlanta. Det første glasset med Coca-Cola ble solgt den 8. mai 1886. Logoen og merkenavnet ble utviklet av Pembertons revisor Frank Robinson, som ble sentral i den senere driften av selskapet. Pemberton var før sin død i graverende dårlig form og sterkt avhengig av morfin, som han aktivt hadde brukt for å lette på smertene etter krigsskaden han pådro seg i den amerikanske borgerkrigen og døde i 1888 på grunn av magekreft, ukjent og uvitende om den fremtidige suksessen til sin oppfinnelse. Han er gravlagt på Linwood Cemetary i Columbus, Georgia.

## Referanser


## Kilder
* NNDB.com: John Stith Pemberton
Asa G. Candler

**Asa Griggs Candler** (født 30. desember 1851, død 12. mars 1929) var en amerikansk forretningsmann som skapte seg en formue ved å selge Coca-Cola. Han var også borgermester i Atlanta i Georgia fra 1916 til 1919.

Candler ble født Villa Rica i Georgia.  I 1887 kjøpte han oppskriften på Coca-Cola fra oppfinneren John Pemberton for 2300 amerikanske dollar og grunnla The Coca-Cola Company. Coca-Colas suksess skyldtes i høy grad Candles aggressive markedsføring av produktet. Candler tjente mange millioner dollar på investeringen, og ble en betydelig økonomisk bidragsyter for Metodistkirken. Han skjenket en million dollar pluss en tomt til Emory University, slik at skolen kunne flytte fra Oxford i Georgia til Atlanta. Teologistudiet og det teologiske biblioteket ved universitetet er oppkalt etter Candler. 

Candler ble borgermester i Atlanta i 1916. I 1919 solgte han The Coca-Cola Company til en gruppe investorer.

## Referanser
Rogaland Krigshistoriske Museum

**Rogaland Krigshistoriske Museum**, forkortet **RKM**, er et lokal- og militærhistorisk museum i den tidligere Soma militærleir i Sola kommune i Rogaland.

Muséet dokumenterer og formidler militære og sivile hendelser fra lokalsamfunnet under andre verdenskrig 1940–1945. Utstillingene er bygget opp med gjenstander, tekst, bilder og dioramaer. Muséet har en stor samling militære kjøretøy.

RKM var opprinnelig en privat stiftelse som ble grunnlagt i 1989. Museet flyttet til Somaleiren i 1994 da gamle militære bygninger ble stilt til disposisjon av Forsvaret.
Jærmuseet overtok driften av Rogaland Krigshistoriske Museum i 2011. 

Samlingene er åpen for publikum søndager (12-16) i perioden mai t.o.m. oktober.

## Biler i samlingen

### Biler fra krigen
* AEC Matador
* Austin K6
* Bedford 3T OYD
* Bedford 6T OXC
* BMW R12
* Chervolet C-15A
* Chervolet C-30 LAAT
* Chervolet C60L  
* Chervolet C60S (kranbil)
* Diamond T 968
* Diamond T 969A (kranbil)
* Dodge D60L 
* Dodge WC-52 APT
* Dodge WC-54 (ambulanse) 
* Fordson Wot 2H 
* GMC CCKW 353A2  
* GMC CCKW 353A2 (airborn)
* GMC CCKW 353A2 (tankvogn)   
* Loyd Carrier
* M3A1 White Scout Car
* M5 International half-track
* M24 Chaffee
* M29 Studenbaker Weasel
* Morris C-4 3/4ton
* Opel Kadett 
* Renault FT-17C
* Renault UE2 Chenillette
* Sd.Kfz 142/1 – Sturmgeshütz III(3)
* Sd.Kfz 2 – Kettenkrad
* Sd.Kfz 8 DB 9 – 12t (halvbelte)
* Sd.Kfz 305 – Opel Blitz 4x2
* Somua MCG
* Steyr RSO
* Unic P107
* Universal Carrier
* Willys Jeep

### Biler fra etter krigen

* Bv 202
* Landrover 109
* M88A1 Bergepanser(bergningsvogn)
* M5A3
* M-621 Lastevogn
* NM-116 Panserjager
* NM-130 Bergepanser
* Volvo 3314N Felt

## Eksterne lenker
* Rogaland Krigshistoriske Museum
* RKM Kjøretøyer
Håndfestning

**Håndfestninger** er det dokument som den påtenkte fyrste må underskrive før han velges til konge. Håndfestningene var vanligvis diktert av landets adel og tok i første rekke sikte på å sikre adelens rettigheter mot en for sterk kongemakt.

Oppsett og underskriving av håndfestninger var altså en del av et kongevalg, og ble derfor kun brukt i nasjoner som var valgkongedømmer, som f.eks. Danmark. Der kan skikken med håndfestninger følges tilbake til tiden før Kalmarunionen.

I Norge, som var et arvekongedømme, ble den første håndfestning underskrevet i forbindelse med striden om arvtaker som norsk konge etter at den barnløse Christoffer av Bayern var død i 1448. Det var da helt klart at Norge måtte inngå kongefellesskap med enten Sverige eller Danmark, og etter tur underskrev både det svenske kongsemnet (Karl Knutsson Bonde) og det danske (hertug Christian av Oldenburg) en norsk håndfestning.

Det var Christian I som kom seirende ut av striden, og hans norske håndfestning fastsatte at Norge fra nå av var et valgkongedømme på linje med Danmark. Christian ble valgt til norsk konge på riksrådsmøte 2. juli i Marstrand i Båhuslen.

Denne håndfestningen og alle de etterfølgende fram til selvstendighetstapet i 1536 hadde som rød tråd at Norge skulle være en selvstendig nasjon, kun bundet til Danmark ved kongefellesskapet. Videre ga den det norske riksrådet sterke fullmakter selv i kongens regjeringstid, den tok sikte på å hindre at den norske adel ble for sterkt utvannet med utlendinger og at Norges viktigste befestninger skulle stå under kommando av nordmenn.

At de fleste konger etter underskrivingen og etter kongevalget mer eller mindre suverent så bort fra håndfestningenes bestemmelser, er imidlertid et faktum. Den siste håndfestning ble vedtatt av riksrådet i 1536 hvor den såkalte «Norgesartikkelen» overfører det norske riksrådets makt til det danske riksrådet og kongen.

Ordningen med håndfestninger forsvant i 1660, da eneveldet ble innført i Danmark-Norge.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Håndfestning hos Danmarkshistorien.dk
* Bokmålsordboka
* Håndfestning, artikkel hos Store norske leksikon
Holmenkollen

**Holmenkollen** er et boligstrøk i bydel Vestre Aker i Oslo. Kollens høyeste punkt ligger 371 meter over havet. Holmenkollen, og da spesielt Holmenkollbakken, er en av Norges mest kjente turistattraksjoner med over 1 million besøkende hvert år. Egennavnet **Besserud** er en del av området, det er her Holmenkollen nasjonalanlegg med den kjente hoppbakken ligger.

## Historie

Boligbyggingen i Holmenkollen tok til for alvor i forbindelse med anlegget av Holmenkollbanen i 1898. Tomter langs med banen ble solgt for å sørge for et jevnt kundegrunnlag, ut over trafikken av ski- og turgåere. Den fine utsikten og korte avstanden til Marka gjorde at strøket ble svært attraktivt, og området er i dag preget av villabebyggelse. I de senere årene har det i tillegg foregått en tildels omstridt fortetting og utbygging av boligområdene, særlig i området ovenfor Holmenkollbakken (Voksenkollen). 

Holmenkollbanen bidro også sterkt til at området ble tatt i bruk som rekreasjonsområde for Oslos befolkning. Området er brukt som inngangsport til Nordmarkas vestre del og sommerstid er turgåing, fiske, sykling og kanopadling populære aktiviteter. Vinterstid er området tilrettelagt med oppkjørte og tildels opplyste skiløyper til konkurransetrening og turgåing.

## Holmenkollbakken
 

Holmenkollbakken ble åpnet i 1892 med en bakkerekord på 21,5 meter, men er ombygd mange ganger siden. Bakken var arena for det olympiske hopprennet i 1952 samt VM i 1966, 1982 og i 2011 

Ny bakkerekord ble satt under Holmenkollen Skifestival og Raw Air 2019 den 9. mars 2019 av Robert Johansson. Bakkerekorden er 144 meter.

Holmenkollanlegget er Norges best besøkte turistmål, med 686 857 betalende gjester i sesongen 2006.

Holmenkollbakken ligger ca. 425 meter over havet.

Den gamle Holmenkollbakken ble revet i 2008, for å gi plass til en ny.
### Skimuseet

Skimuseet i Holmenkollen er verdens eldste museum for ski og skihistorisk utstyr. Skisamlingen til slottsforvalter Hjalmar Welhaven dannet grunnstammen i samlingen.

## Holmenkollen kapell

Holmenkollen kapell ligger like ved Holmenkollbakken. Det ble bygget i 1903, og gjenoppbygget i 1996 etter en påsatt brann. Kapellet er ettertraktet for vielser, og Kongefamilien har som tradisjon å feire julen med et besøk her.

## Eksterne lenker
* 
* Hjemmeside for Ski-VM 2011
* Holmenkollen.com
* Skiforeningen Holmenkollen
* Holmenkollen World Cup
* Aktiviteter og tilbud i Holmenkollen-området

* ScenicNorway, bilder fra Holmenkollen
Hovedredningssentralen

**Hovedredningssentralen** (**HRS**) har overordnet operativt ansvar ved søk- og redningsaksjoner i Norge. HRS består av to avdelinger/tjenestesteder, en ved Sola/Stavanger og en i Bodø.

HRS ble omorganisert fra 1. januar 2020, fra to hovedredningssentraler med hver sin ledelse til én hovedredningssentral ledet av en direktør. Direktørstillingen er lagt til Bodø.

HRS er underlagt Justis- og beredskapsdepartementet.

Hovedredningssentralene er redningssentraler som leder og koordinerer alle typer redningsaksjoner (land-, sjø- og luftredningstjeneste) i Norge. Dette skjer enten direkte fra en av de to hovedredningssentralene i Nord-Norge og Sør-Norge, eller gjennom oppdrag til underlagte lokale redningssentraler (LRS). Hovedredningssentralene har også et særskilt pådriveransvar for å vedlikeholde og videreutvikle samvirket innen redningstjenesten mellom hendelsene.

## Hovedredningssentralene
**HRS Sør-Norge** er plassert i nærheten av Stavanger lufthavn Sola (). Sentralen sitt ansvarsområde går fra Skagerrak og opp til 65 grader nord. I sør grenser HRS S-N sitt ansvarsområde mot Sverige og Danmark, og i vest mot Storbritannia. Sentralen har også det overordnede ansvaret for all redningstjeneste på land fra og med Trøndelag fylke og sørover.

**HRS Nord-Norge** ligger i Bodø (). Sentralen sitt geografiske ansvarsområde går fra 65 grader nord og opp til Nordpolen. I vest går grensen ved 0-meridianen og i øst fra grensen Norge-Russland og et stykke nord/nordøst til den treffer 35 grader østlig lengde. Derfra følger grensen 35 graden nord til Nordpolen. HRS N-N har også det overordnede ansvaret for all redningstjeneste på land fra og med Nordland fylke og nordover, inkludert Svalbard.

Hovedredningssentralene er samlokalisert med Telenor Kystradio, som er bindeleddet mellom fartøy i nød og operatørene hos HRS.

## Organisasjon
Hver av de to hovedredningssentralene består av en redningsledelse, sammensatt av de sentrale samvirkepartnerne og med politimestrene med ansvar for Bodø og Sola som ledere. De statlige sentrale samvirkepartnerne i redningsledelsen skal bestå av representanter for Forsvaret, Luftfartstilsynet, Kystverket, Sjøfartsdirektoratet, Nasjonal kommunikasjonsmyndighet, Helsedirektoratet og Direktoratet for samfunnssikkerhet og beredskap. Følgende tilbys å delta i redningsledelsen på nærmere fastsatt måte ved Justis- og beredskapsdepartementet: Representanter for Avinor, Frivillige Organisasjoners Redningsfaglige Forum og Redningsselskapet.

Ved hovedredningssentralene er det ansatte i administrative og operative stillinger. En avdelingsdirektør står for hovedredningssentralens daglige drift etter fullmakt fra politimesteren. Når redningsledelsen ikke er innkalt, ledes og koordineres redningsaksjoner normalt av redningsledere, etter fullmakt fra politimesteren.

I juni 2020 ble Jon Halvorsen ansatt som direktør for Hovedredningssentralen. og 01. Januar 2026 ble de 2 gjennværende kystradiostasjonene overført til hovedredningssentralen. 

## Referanser


## Eksterne lenker
* Hovedredningssentralene
*
Stenebyen

**Stenebyen** eller Tjelta er et tettsted i Sola kommune i Rogaland. Tettstedet har  innbyggere per 1. januar , og ligger omtrent 7,5 kilometer sørvest for kommunesenteret Solakrossen og ca. to kilometer sørøst for Hålandsmarka.

## Referanser
Håland herred

**Håland herred** var en tidligere kommune i Rogaland. Den ble opprettet i 1837 med losoldermann Gabriel Monsen som første ordfører. Kommunen ble i 1930 delt i to kommuner, Sola og Madla kommune.

## Eksterne lenker
* Haaland herred, fra ''Topografisk -Statistisk beskrivelse over Stavanger Amt 1888''
* Håland kommune på arkivportalen.no