open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Hagbart Wiklund

**Hagbart Wiklund** (1881–1958) var ordfører i Biri fra 1914 til 1931. Wiklund representerte Arbeiderdemokratene. 

Han var sønn av *John Johnsen* og *Helene Larsdatter Wiklund*. Allerede som 19-åring bestyrte han et landhandleri på Biristranda, en forretning som seinere skulle bli kjent som *Wiklund-butikken*. I 1916 overtok han også som poståpner på Biristranda. Hagbart Wiklund dreiv landhandleriet til andre verdenskrig, da sønnen *Johan* gradvis tok over virksomheten. 

Wiklund kom inn i herredsstyret i Biri i 1911, og allerede perioden etter ble han valgt til ordfører. Han ble siste gang gjenvalgt til herredsstyret i 1947. Wiklund satt som folkevalgt representant i hele 36 år. Ved siden av ordførervervet var han formann og sekretær i budsjettkomiteen i Oppland fylkesting, medlem av Biri forliksråd og forstanderskapet og kontrollkomiteen for Biri Sparebank. Wiklund var også medlem av avholdsselskapet DNT, i likhet med mange andre arbeiderdemokrater.

## Referanser


## Kilder
* Herberg, Bjørn: «Handel på Biri», i *Årbok for Gjøvik. Tverrdalene, 7. årg. 1990*, Gjøvik 1990, s. 147-149. 
* Opplandsarkivets avskrift av kommunevalgresultater
Thorbjørn Fylling

**Thorbjørn Fylling** (født 21. november 1957) er en norsk lokalpolitiker som representerer Fremskrittspartiet (FrP). Han var ordfører i Ørskog kommune i Møre og Romsdal fra 2007 til 2015. Han ble valgt ved direkte ordførervalg i 2007 og ble gjenvalgt som ordfører i 2011 da FrP fikk over 30 prosent av stemmene.

Ved kommunestyrevalget i 2015 gikk FrP tilbake med 7,2 prosent, og Arbeiderpartiets Karen Simonnes Aanes overtok som ordfører.

## Referanser
George Stephenson (ingeniør)

**George Stephenson** (født 9. juni 1781 i Wylam, England, død 12. august 1848),  ingeniør og jernbanepioner. I 1814 konstruerte han et damplokomotiv som han kalte *Blucher*. I 1823 dannet han sammen med sin sønn Robert Stephenson lokomotivfabrikken *The Robert Stephenson & Company*. Under George og Robert Stephensons ledelse konstruerte fabrikken det berømte og historisk viktige dampdrevne lokomotivet «The Rocket» i 1829. George Stephenson betraktes som damplokomotivets far.

## Bildegalleri

Image:Blucher.JPG|Stephensons første lokomotiv, «Blucher»
Image:Stephenson's_Rocket_drawing.jpg|«The Rocket»
Image:Stephenson's Rocket.jpg|«The Rocket» utstilt på Science Museum i London


## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Biography
* Biography
* Biography
* Stephenson's birthplace
Myrens Verksted

**Myrens Verksted** (etablert 1848 i Kristiania) var opprinnelig ei smie ved Akerselva, ervervet av møllersønnene og brødrene
Jens og Andreas Jensen fra Kongsberg (1848) som Øvre Foss Mechaniske Værksted og senere, etter at Knud Dahl hadde blitt partner (1855), J. & A. Jensen og Dahl – Myrens Mekaniske Verksted, ført under navnet «Jajod». Deres forretningsmål var produksjon av maskineri for trevarefabrikker og møller.

Den første produksjon var ved Grünerløkka, og hvorfra byggenummer 4 til Drammens Jernstøberi ble Norges  første dampmaskin, en 1-sylindret sådan (1850). 
De laget også den første turbin i Norge (1850). Ellers gikk det i maskiner for trelast. Produksjonen flyttet til Myraløkka på Torshov (1854), og det ble etablert underbruk i Sverige og Fredrikstad (1870), det senere Fredrikstad Mekaniske Verksted. Firmaet var blant landets største med sine drøyt tusen ansatte (1909). Det ble kjøpt opp av Kværner Brug (1928) og skapte ingeniørselskapet «Kamyr». Produksjonen opphørte i 1988, og lokalene er i dag kontorer, utleie og fritid, drevet av Myren Eiendom fra 1997.

I 1875 gjennomgikk J. Myhre bakgrunnen til rundt 100 av Myrens arbeidere. Industriarbeid hadde i starten høyere status enn håndverk og tjeneryrket, noe som kan forklare at 18 % av de undersøkte var sønner av gårdbrukere. Nesten 1/3 var sønner av husmenn og innerster, 15 % fra håndverkerfamilier, og resten var sønner av arbeidere. Et par var sønner fra kondisjonerte familier. Minst 1/3 av Myrens arbeidere var i slekt, eller de delte bolig. Felles for Myrens ansatte var at de var faglærte og derfor godt betalt. Utdannelse til smed var den gang vanlig blant bondesønner uten odelsrett.

De gamle fabrikklokalene rommer i dag blant annet studio for NRK Østlandssendingen, *[[Greenpeace]]* og Designinstituttet. På verkstedets grunn er det også oppført flere nye leilighetsbygg.

Angivelig holder et gjenferd til i bygningen. Forfatteren Arne Berggren hadde kontor hos Rubicon TV og sørget som katolikk for å ha vievann og rosenkrans innenfor rekkevidde etter å ha blitt skremt av en usynlig vakt som gikk runden sin i ni-ti-tiden hver kveld. Skrittene krysset gangen og fortsatte ned trappen. En kveld gikk Berggren ut i gangen og så opp på en mesanin der lyden da kom fra. «Det var som noe stirret på meg», men ingen var å se.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Adrian-hjelm

**Adrian-hjelm**, på fransk *casque Adrian*, var en militær kamphjelm av stål som ble tatt i bruk av den franske hæren under første verdenskrig. En variant var til bruk til 1970-årene.

## Historie og utbredelse

### Andre typer militærhjelmer
Også den britiske hæren ønsket beskyttelse mot nedfallende granatsplinter under første verdenskrig, og i 1915 designet og patenterte briten John L. Brodie en stålhjelm som beskyttet hodet, men som først og fremst var lett å masseprodusere da den kunne presse ut av en stålplate i én arbeidsprosess. Hjelmene var dessuten lette å stable og nyttige som vaskefat og kokekar. Den keiserlige tyske hær innførte i 1916 M16 Stahlhelm som var designet av ingeniør Frederich Schwerden og kirurgen Dr. August Bier ut fra de hodeskadene soldatene fikk. I 1935 ble Stahlhelm gjort mindre, men ytte fortsatt best beskyttelse.

Stålhjelmer beskytter utelukkende mot granatsplinter, mens skudd normalt vil gå rett gjennom dem. Stålhjelmer har vært standard i de fleste militære styrker siden første verdenskrig, og begynte først på 1980-tallet å bli avløst av hjelmer i andre materialer, for eksempel kevlar.

Både Adrian-, Brodie- og tyskerhjelmene gav soldatene et lett gjenkjennelig utseende og ble et  tydelig nasjonalt kjennetegn i første og andre verdenskrig.

## Referanser

## Eksterne lenker
*
Ole Christoffer Ertvaag

**Ole Christoffer Ertvaag**  (født 1987) er en norsk skuespiller. Han debuterte i rollen som Yngve i filmen *[[Mannen som elsket Yngve (film)|Mannen som elsket Yngve]]* basert på romanen ved samme navn skrevet av Tore Renberg. Ertvaag har gått på Romerike Folkehøgskole og begynte høsten 2007 på den 3-årige skuespillerutdanningen ved Kunsthøgskolen i Oslo. Han spilte i den britiske TV-serien *[[The Last Kingdom]]* i 2015–2017, i filmen *[[Vann over ild]]* i 2018  og TV-serien *[[Heimebane]]* i 2019.

## Referanser


## Eksterne lenker
*  
* Ole Christoffer Ertvaag – profil hos Filmweb 
* rogaland-teater.no: Ole Christoffer Ertvaag
* Ole Christoffer – Fanside
Melissa

**Melissa** er et kvinnenavn, av det greske ordet *melissa* (= honningbie), jfr gresk *meli* (= honning).

I gresk mytologi var Melissa en nymfe, datter av kong Melisseus (= «bie-mann»). Ifølge Lactantius tok Melissa seg av Zeus da han var et spebarn og sørget for at han fikk melk fra geiten Amalthea. Senere lærte hun menneskene å dra nytte av honning, som blant annet kunne gjære til en form for rusdrikk (blant annet mjød). «Melissa» ble også brukt som tittel for Demeters og Artemis' prestinner. 

Gudinnen Kybeles prestinner ble ifølge Lactantius og Porfyrios kalt *melissai* (= honningbier). Kybele var beslektet med Artemis, og Aiskylos omtaler «birøkterne» som åpnet Artemis' tempelporter. Bier var også hellige for den hettittiske gudinnen Hannahannas, som sendte en bie til hjelp for Telipinu, og i *[[Kalevala]]* er det Lemminkäinens mor som sørger for at sønnen gjenopplives av magisk honning som bringes ham av en bie.

## Utbredelse
Melissa var et populært navn i USA fra 1960- til 1990-årene.

*Melissa* var et populært navn i England i 1990-årene.
	

|}

## Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
* Melissa Etheridge (f. 1961), amerikansk sanger
* Melissa Gilbert (f.1964), amerikansk skuespiller
* Melissa Joan Hart (f.1976), amerikansk skuespiller
* Melissa Wiik (f. 1985), norsk fotballspiller
* Melissa Horn (f. 1987), svensk sanger

## Annen bruk av navnet
* Orkanen Melissa

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Bernhardtslinjen

**Bernhardtslinjen** eller kalt **Reinhardslinjen** var en var en serie av tyske militære forsvarsposisjoner og fortifikasjoner i Italia under andre verdenskrig.

## Se også
* Operasjon Avalanche
* Slaget om Monte Cassino
* Felttoget i Italia
Jan Willoch

**Jan Isaachsen Willoch** (1924–2000) var en norsk fabrikkeier, riksmålsmann og politiker (H).

## Liv og virke
Under andre verdenskrig dro han via Sverige til Storbritannia for å gå inn i den norske marinen. Her ble han offiser, og deltok i de arktiske konvoiene. Han overlevde en tysk torpedering, men fikk varige ryggskader.

Willoch var utdannet sivilingeniør fra Princeton University, og overtok etter sin far Bonna skifabrikk, som senere slo seg sammen med Splitkeinfabrikken og ble til Norske Skiprodukter. Som leder for denne fabrikken var han en pionér i innføringen av plast som sålemateriale istedenfor tre. Etter at han trakk seg ut av virksomheten arbeidet han som selvstendig konsulent med særlig interesse for tekstilbransjen.

Han var formann i Riksmålsforbundet 1983–1988. I sin formannsperiode i Riksmålsforbundet var han meget synlig i samfunnsdebatten, og engasjerte seg spesielt for å få «forbudte» riksmålsord inn i bokmålsrettskrivningen.

Willoch var også lokalpolitisk aktiv for Bærum Høyre i mange år.

Jan I. Willoch var bror av Erik Willoch og Kåre Willoch.

## Referanser
Matthias Lanzinger

**Matthias Lanzinger** (født 1980) er en østerriksk alpinist.

Lanzinger ble juniorverdensmester i kombinasjonen i 2000. Hans beste resultat i verdenscupen er en tredjeplass i super-G i Beaver Creek den 1. desember 2005. Dette var hans andre deltagelse i verdenscupen i alpint etter at han endte på 21.-plass i super-G i Lake Louise den 27. november 2005. Lanzinger måtte amputere venstre bein etter en ulykke i Kvitfjell i 2008, og begynte som parautøver.

## Ulykken i Kvitfjell
Søndag den 2. mars 2008 kolliderte Lanzinger med en port i en fart av 120&nbsp;km/t i super-G-mesterskapet i Kvitfjell Alpinanlegg. Ulykken forårsaket at bena i den venstre leggen brakk tvers av, i tillegg til at han havnet i koma som følge av slagene han fikk mot hodet. Etter fallet ble han sendt direkte til Lillehammer sentralsykehus i et privat helikopter, deretter til Ullevål universitetssykehus i Oslo i et ambulansehelikopter for umiddelbar operasjon. Tirsdag formiddag den 4. mars ble det klart at leggen måtte amputeres. Beslutningen ble tatt etter gjentatte mislykkede forsøk på å gjenopprette blodsirkulasjonen.

En av årsakene til det alvorlige omfanget av skadene kan være at mekanismen i bindingen som skal løsne skien i slike situasjoner ikke fungerte ordentlig.

## Erstatningskrav
I oktober 2008 fremmet Lanzinger via sin advokat Manfred Ainedter krav om 100&nbsp;000 euro i erstatning fra Det internasjonale skiforbundet (FIS). FIS avslo kravet og viste til sin forsikring, hvilket førte kravet videre til den lokale arrangøren.

Årsaken til kravet er basert på uttalelser og redegjørelser fra den tyske kirurgen Bernd Steckmeier, som mener beredsskapplanen på Kvitfjell ikke var tilstrekkelig, noe som førte til at det tok for lang tid før Lanzinger fikk rett behandling.

I 2010 bestemte Norsk pasientskadeerstatning at Lanzinger hadde krav på erstatning.

## Referanser


## Kilder
* http://www.vg.no/pub/vgart.hbs?artid=504244
* http://www.vg.no/pub/vgart.hbs?artid=504314
* http://www.vg.no/pub/vgart.hbs?artid=548887

## Eksterne lenker
* 
*
Dezhou

**Dezhou** (kinesisk: 德州; pinyin: *Dézhōu*) er en by på prefekturnivå i nordvestre del av provinsen Shandong i Folkerepublikken Kina. Den grenser til prefekturene Jinan i sørøst, Liaocheng i sørvest, Binzhou i nordøst, og til provinsen Hebei i nord og nordvest.

Dezhou ligger inntil Gulelven,  og Keiserkanalen løper gjennom prefekturet.

## Historie, kulturminne, turisme
**De tre rikers tid:** Mot slutten av Han-dynastiet begynte Liu Bei (161-223) sin politiske karriere som prefekt for fylket Pingyuan ved dagens Dezhou; han opprettet staten Shu Han og ble en viktig leder i de tre rikers tid.

**Sulu-kongens mausoleum:** Dezhous største historiske attraksjon er gravmælet til Sultan Paduka Batara av Sulu, som døde i Dezhou under returferden på Keiserkanalen etter sitt tributtbesøk hos Yongle-keiseren i hans palass i Beijing sensommeren 1417. 

Gravmælet ligger i bydelen Beiying, én km nord for sentrum. Den er godt bevart; etter 1980 foretok staten en omfattende reparasjon av hele anlegget. Den ligger i Wanglingparken og dekker et område på mer enn 80 dekar. Graven er 4,2 meter høy og 16,6 meter i diameter. På begge sider av graven er det steinmennesker, steinhester, steinsauer, steinleoparder og kinesiske klokker.   Det ble i 1988 oppført på Folkerepublikken Kinas liste over verneverdige fortidsminner (*Sulu wang mu* 苏禄王墓, 3-252). Etterfølgere av sultanens muslimske ledsagere bor fremdeles i Dezhou, og er klassifisert som huikinesere. Tausugdelegasjoner fra Sulu har gjestet Dezhou for å treffe etterkommerne av den gamle kongeslekten.

**Bokseropprørets vugge:** Det var i fylket Pingyuan i Dezhou at det hemmelige selskap Yihetuan ble grunnlagt; det var den bevegelsen som stod bak bokseropprøret (1899-1901) som utløste militær intervensjon fra åttenasjonsalliansen.

## Administrasjonsenheter

Dezhou administrerer ett distrikt, to byer på fylkesnivå og åtte fylker.

*Decheng distrikt (德城区)
*Lingcheng distrikt (陵城区, tidligere Ling fylke)
*Leling byfylke (乐陵市)
*Yucheng byfylke (禹城市)
*Pingyuan fylke (平原县)
*Xiajin fylke (夏津县)
*Wucheng fylke (武城县)
*Qihe fylke (齐河县)
*Linyi fylke (临邑县)
*Ningjin fylke (宁津县)
*Qingyun fylke (庆云县)

## Samferdsel
### Jernbane
Beijing-Shanghai høyhastighetstog har stoppested her.

Byen Dezhou er også stoppested på den viktige jernbanelinen Jinghubanen som løper fra Beijing til Shanghai via blant annet Tianjin, Jinan, Nanjing og Suzhou.

Qingdao-Taiyuan høyhastighetstog stanser her på sin vei fra Qingdao til Taiyuan.

### Veier
Kinas riksveier 104 og 105 løper også gjennom Langfang. De begynner i Beijing, løper sørover og deler seg i Dezhou. Riksvei 104 fortsetter da til Jinan, Xuzhou, Nanjing, Hangzhou, Wenzhou og ender opp i Fuzhou, mens 105 løper til Jining, Shangqiu, Jiujiang, Nanchang og Guangzhou, og ender opp i Zhuhai.

## Referanser


## Litteratur
*Joseph W. Esherick: *The Origins of the Boxer Uprising*, Berkeley: University of California Press, 1987. ISBN 0520064593

## Eksterne lenker
* Hjemmeside 
**Zhongguo Fensheng Ditu Ji.* Beijing: Xingqiu ditu chubanshe, 2001.
Løkke

**Løkke** kan vise til
* Byløkke, friområde eller større landeiendom i en by
* Ei sløyfe, buktning, krøll eller hempe på et tau, se knop (knute)
** Renneløkke, løkke som blir selvstrammende når det dras i tauet
** Førerløkke, en fast og pålitelig løkke som kan knyttes midt på et tau
* Løkke (etternavn)
* Løkke (jordstykke) (engelsk: *paddock*), et inngjerdet jordstykke, for eksempel for hester
* Løkke (programmering), syntaks brukt for å angi programflyt i et program, for eksempel en for-løkke (*for loop*) eller tilstandsløkke (*while loop*)
* Løkkegård, gårdsbruk med mange bygninger som omkranser et gårdstun

## Se også
* Sløyfe
Subprovinsielle byer

**Subprovinsielle byer** 副省級城市 (***Fù Shěngjí Chéngshì***) er en klasse territorielle administrative enheter i Folkerepublikken Kina. Klassifikasjonstypen ble vedtatt av regjeringen den 25. februar 1994. Borgermesteren for en subprovinsiell by er av samme rang som en viseguvernør i en provins.

Til å begynne med ble det opprettet 16 subprovinsielle byer. Men antallet er senere redusert ettersom Chongqing i 1997 ble elevert til byprovins.  De subprovesielle byene har en vesentlig høyere grad av rettigheter, kompetanser og ansvarsområder, særlig innen rettspleie og økonomi, enn andre territorielle enheter på sekundærnivå. 

De 15 subprovinsielle byene er:

#Changchun i Jilin,
#Chengdu i Sichuan,
#Dalian i Liaoning,
#Guangzhou i Guangdong,
#Hangzhou i Zhejiang,
#Harbin i Heilongjiang,
#Jinan i Shandong,
#Nanjing i Jiangsu,
#Ningbo i Zhejiang,
#Qingdao i Shandong,
#Shenyang i Liaoning,
#Shenzhen i Guangdong,
#Wuhan i Hubei,
#Xiamen i Fujian, og
#Xi'an i Shaanxi.

*Av de femten er det ti provinshovedsteder (Changchun, Chengdu, Guangzhou, Hangzhou, Harbin, Jinan, Nanjing, Shenyang, Wuhan og Xi'an).
*Provinsene Guangdong, Liaoning, Shandong ogd Zhejiang har alle to subprovinsielle byer hver.
*Fujian, Heilongjiang, Hubei, Jiangsu, Jilin, Shaanxi og Sichuan har én.
*Fujian er den eneste provinsen på listen der selve hovedstaden (Fuzhou) *ikke* er subprovinsiell.
Ronny Harald Blomvik

**Ronny Harald Blomvik** (født 6. mars 1958) er en norsk lokalpolitiker fra Fremskrittspartiet. Han var ordfører i Sula kommune i Møre og Romsdal fra 2003 til 2011. Han ble gjenvalgt ved direkte ordførervalg i 2007. Blomvik har også vært fylkesleder for Møre og Romsdal FrP.

Blomvik er leder for kontrollutvalget i Sula kommune i perioden 2015–2019.

Blomvik mottok i 2011 offiserskorset av Litauens fortjenstorden i forbindelse med statsbesøk fra Litauens president.

## Referanser
Lindex

**Lindex** er en svensk motekjede med butikker i Norden, Estland, Latvia, Litauen, Russland, Sentral-Europa og Midtøsten. Lindex selger damekonfeksjon, dameundertøy, barneklær og kosmetikk. 

## Historie
I 1954 åpnet Ingemar Boman og Bengt Rosell undertøysbutikken «Fynd» i Alingsås. Raskt etter overtok grunnleggerne forretningen «Lindex» i Göteborg som etter hvert gav navn til de etterfølgende butikkene. I løpet av sekstitallet fikk undertøyssortimentet utvidet til dameklær, spesielt jumpers og bluser. Virksomheten ekspanderte og den første Lindexbutikken ble åpnet i Norge. 

I løpet av syttitallet fortsatte Lindex å vokse i Sverige og Norge. Sortimentet ble utvidet til å inkludere kjoler og bukser, og dessuten barneklær. Åttitallet innebar store forandringer for Lindex, med stor ekspansjonen og stort sett all tekstilproduksjonen ble flyttet utenlands. Kjeden prøvde ut nye markeder, som Danmark, Storbritannia og Finland, men mot slutten av åttitallet ble virksomheten fokusert til Sverige, Norge og Finland. I 1993 åpnet de sitt første produksjonskontor i Hongkong og begynte å jobbe med inspeksjoner for å kontrollere at leverandørene ikke benyttet seg av barnearbeid. 

Lindex innledet en storsatsing på 2000-tallet. De utvidet østover, og startet sin ekspansjon i Sentral-Europa gjennom å åpne butikker i de baltiske landene og i Tsjekkia. Det finske børsnoterte selskapet Stockmann kjøpte Lindex i 2007 og tok kjeden inn i det russiske markedet Den første Lindexbutikken åpnet i St. Petersburg i 2008. I tillegg startet man franchisevirksomhet i Midtøsten. Mot slutten av det første tiåret av 2000-tallet er Lindex en av Nord-Europas største motekjeder, med cirka 360 butikker og en omsetning på 5 milliarder.

## Modeller

* Høst 2011 – Reese Witherspoon
* Vår 2012 – Gwyneth Paltrow

## Eksterne lenker
*
Logan Browning

**Logan Browning** (født 9. juni 1989) er en amerikansk skuespillerinne, mest kjent for rollen som Sasha i filmkomedien *[[Bratz (film)|Bratz]]* fra 2007.

## Biografi
Logan Browning hadde sin debut som skuespiller i tenåringsserien *Summerland*, der hun hadde rollen som Carrie, og i Nickelodeons *Ned's Declassified School Survival Guide* i 2005.

I 2007 hadde hun en av de fire hovedrollene i spillefilmen *[[Bratz (film)|Bratz]]*, basert på dukkemerket ved samme navn. Filmen var hennes første store rolle i en spillefilm. I 2008 ble hun sammen med de tre andre skuespillerne i filmen nominert til en Razzie-pris for «dårligste skuespillerinne», men de «tapte» for Lindsay Lohan i *[[I Know Who Killed Me]]*.

Hun hadde også en liten opptreden i Prima Js musikkvideo til sangen «Rockstar». samt i B5s musikkvideo til «U Got Me».

### Personlig liv
Browning ble født i Atlanta i Georgia, men bor nå i Atlanta.

## Filmografi
### filmer

### TV

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* TheBratzFilm.Com  (inneholder en kort biografi om Logan Browning)
Belinda Braza

**Belinda Braza** (født 30. november 1981 i Bergen) er en profesjonell danser, koreograf, sanger og skuespiller fra Bergen.

Hun er en profesjonell danser og lærer i hiphop og jazz ved tallrike skoler i Oslo: Statens balletthøyskole, Spinoff dansestudio, Kristine Glennes ballettskole, Norsk ballettinstitutt og Torild Frostads dansestudio. Sammen med Jens Jeffry Trinidad tilbyr hun nå hiphop-workshops rundt om i landet. De har til sammen over fem hundre fornøyde elever i uken og underviser dessuten alle nivåer og aldersgrupper. *Teamteach* kaller de det. Braza er utdannet ved Bårdar Akademiet (2001&ndash;2003). Hun er også en aspirerende koreograf og var en av hiphop-koreografene som arbeidet med Dansefeber på TV og på turne i samarbeid med Riksteatret.

Braza har opptrådt som sanger og skuespiller i musikaler og show som *[[Fame]] – The Musical* (Chat Noir 2003), *[[Det folk vil ha]]* (Det norske teatret 2005), *[[Fruen fra det indiske hav]]* (Oslo nye teater 2006) med flere. Hun har koreografert for forskjellige artister som Samsaya, Myrna Braza, Wisnu, Sichelle og Maria Haukaas Storeng. Hun har også koreografierfaring fra show (blant annet ombord i Color Fantasy), Melodi Grand Prix, KGB-kompaniet og TV-produksjonen *[[Hundre år med egen stemme]]*. Braza har opptrådt som danser og sanger i ulike TV-show som Gullfisken, Gullruten, Melodi Grand Prix og Eurovision Song Contest. Hun var også programleder for TV Hordalands *[[Ung]]*. Hennes livsmotto skal være «Be your dreams, fulfill yourself!».

## Eksterne lenker
* 
* 
*  Teach me. Koreografi av Belinda Braza
*  I'm not afraid, Jill Scott. Koreografi av Belinda Braza
*  Back to you, goapele. Koreografi av Belinda Braza
Erling Granholt

**Erling Granholt** (født 17. juni 1925, død 21. november 2015) var en norsk lektor, riksmålsmann og politiker (FrP).

Granholt tok eksamen ved Stavanger lærerskole i 1959 og ble cand. philol. ved Universitetet i Oslo i 1979. Han arbeidet som lærer ved Framnes skole i Sandefjord 1962–1988.

Han var medlem av Sandefjord bystyre 1984–1991, medlem av Vestfold fylkesting 1988–1991 og formann i Riksmålsforbundet 1988–1990. Han var æresmedlem av Vestfold slektshistorielag og medlem av New York Academy of Sciences. Videre var han styremedlem i Sjømænds Gamlehjem i Sandefjord.

## Bibliografi
* 
* *Døden som motiv i Arnulf Øverlands lyrikk* (1979)

## Referanser
Løkkegård

**Løkkegård** er en type gårdsbebyggelse som omkranser et gårdstun. Løkkegårder er gårdsbruk med en frittstående bygningsmasse (bestående av mange bygninger) som omkranser et gårdstun (også kalt *løkkegårdsanlegg*). Eksempler på dette siste er Riddergården i Hønefoss som ble bygget på 1700-tallet og de mange løkkeanleggene som tjente som fritidsboliger for Christiania-borgerskapet på 17- og 18-hundretallet.

## Se også
*Byløkke
*Lystgård
Afrikaanstalende befolkning i Sør-Afrika

Ifølge folketellingen i Sør-Afrika i 2001 var det totalt 5&nbsp;983&nbsp;443 mennesker som snakket afrikaans som sitt morsmål. Folketellingen i Namibia i 2001 rapporterte at 11,4 % av namibierne hadde afrikaans som deres morsmål. Antallet afrikaanstalende ifølge Sør-Afrikas folketelling i 2001 etter kommunale grenser er følgende:

## Referanser
Australian Open-vinnere

**Australian Open-vinnere** kan vise til:

* Australian Open-vinnere (double damer) 
* Australian Open-vinnere (double herrer) 
* Australian Open-vinnere (mixed double) 
* Australian Open-vinnere (single damer)
* Australian Open-vinnere (single herrer)
Nittedal Teleport

**Nittedal Teleport**, også kalt **Nittedal jordstasjon**, ligger nord i Hakadal og driftes av SpaceNorway AS. Den er selskapets og Nordens største jordstasjon. Anlegget har noe over 50 antenner for opplink til, og nedlink fra, diverse satellitter. De største antennene har en diameter på 18 meter.

Herfra kommuniserer selskapet med satellitter for både radio, TV, telefoni og data. Programmer sendes opp til satellittene Thor 5, Intelsat 10-02 (i nyere tid markedsført som Thor 10-02), Thor 6 og Thor 7. Ved Nittedal overvåkes kvaliteten i Norkring, Canal Digital og TTS sine fjernsynssendinger i Norden, i tillegg til UPC i Øst-Europa.

Omtrent 75 systemingeniører og operatører jobber døgnkontinuerlige skift ved stasjonen.

Jordstasjonen ble etablert i 1986.

## Eksterne lenker
*
Arribatec

**Arribatec Group ASA**, tidligere **Hiddn Solutions**, er et børsnotert selskap som fokuserer på finansiering, utvikling og kommersialisering av teknologi.

## Historie
### Acta
Selskapet ble stiftet 7. mai 1998 som *Acta ASA* av Fred Ingebrigtsen og Alfred Ydstebø og ble mest kjent for å selge omstridte strukturerte spareprodukter til norske småsparere. Selskapet tilbød mer enn 300 spare- og investeringsløsninger til privatpersoner, og forvaltet ca. 90 milliarder kroner for 83&nbsp;000 kunder. Acta hadde rundt 580 investeringsrådgivere fordelt på over 57 kontorer i Norge, Sverige og Danmark.

### Agasti
Etter Acta-saken, ble restene av selskapet omdøpt til *Agasti Holding ASA* og delt inn i tre forretningsområder; *Wealth Management*, *Capital Markets* og *Investment Management*. Forretningsområdet *Wealth Management* bestod av selskapene Navigea Securities i Norge og dets svenske filial, samt Navexa Securities i Sverige. Forretningsområdet *Capital Markets* bestod av selskapet Agasti Wünderlich Capital Markets, mens forretningsområdet *Investment Management* bestod av selskapet Obligo Investment Management med datterselskaper.

Agasti eide 66 % av Obligo Holding AS, mens Blackstone Real Estate Funds eide de øvrige 34 %. Obligo etablerte en institusjonell investorplattform med hovedfokus på investeringer og forvaltning av eiendom i Norden. Pr 31. mars 2016 forvaltet Obligo verdier for totalt 44 milliarder kroner på vegne av investorer. Av dette forvaltet Obligo eiendomsselskaper for ca. 35 milliarder kroner, hvorav ca. 21 milliarder kroner på vegne av Blackstone. Obligo forvaltet i tillegg investeringsselskaper innen shipping, private equity, infrastruktur og fornybar energi for 10 milliarder kroner.

### AgaTech
19. oktober 2016 overtok investoren Øystein Tvenge kontroll på selskapet, gjennom aksjekjøp for 3,3 millioner à 3,4 øre stykket. Aksjen syvdoblet seg på kjøpet og hindret Tvenges hensikt med aksjekjøpet, som ifølge Finansavisen var å omgjøre selskapets beslutning om å strykes fra børsnotering og kjøpe opp det Tvenge-dominerte krypteringsselskapet Hiddn Security der Hiddn-aksjonærene skulle få Agasti-aksjer i bytte.

På en ekstraordinær generalforsamling 14. november 2016 ble dog den vedtatte avviklingen reversert og selskapets foretaknavn endret til *AgaTech ASA*.

### Hiddn Solutions
I desember 2016 utførte AgaTech og Hiddn Security en omvendt overtakelse, hvorpå AgaTech overtok 90% av aksjene i Hiddn Security og endret navn til *Hiddn Solutions ASA*.

## Konsernsjefer
* 1990 – 2005: Alfred Ydstebø
* 2005 – 2009: Simen Mørdre
* 2009 – 2012: Geir Inge Solberg
* 2012 – 2014: Alfred Ydstebø
* 2014 – 2016: Jørgen Pleym Ulvness
* 2016 – 2017: Tore Viana-Rønningen
* 2017 – 2019: Carl Espen Wollebekk
* 2022 – p.t.: Geir Johansen

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Friby

**En friby** er en by som har påtatt seg å være vertskap for en forfulgt forfatter i opptil to år. De fleste fribyer er tilknyttet den internasjonale organisasjonen ICORN, International Cities of Refuge Network, som organiserer ordningen og godkjenner forfatterne. 

Fribynettverket kom i sin tid i stand etter en ide fra forfatteren Salman Rushdie i 1993, og første friby ble etablert i 1994. 

For forfatterne betyr fribyordningen at de kommer seg i trygghet, og at de sikres ro til å gjenoppta sitt arbeide. Som gjesteforfatter representerer hen de talløse andre forfattere verden over som er forfulgt, fengslet eller for alltid er blitt brakt til taushet. Ved å være en friby tar byen ikke bare et viktig standpunkt i forhold til ytringsfrihet, men bidrar også konkret til å hjelpe eller redde et menneske.

## Krav til gjesteforfattere
For at en person skal komme inn under fribyordningen, må han/hun være forfatter med en viss litterær produksjon og beviselig være truet eller forfulgt i sitt hjemland på grunn av sitt litterære virke. Definisjonen *forfatter* inkluderer forfattere av både skjønnlitterære og faglitterære verk og skuespill, poeter, redaktører, oversettere, forleggere, journalister og tegneserietegnere. 

Forfattere som kommer til en friby i Norge har formell status som gjesteforfatter i fribyperioden, etter dette er han/hun kvoteflyktning og har muligheten til å bli værende i landet.

## Krav til vert
Vertsbyenes og kommunenes utøvende rolle er først og fremst koordinerende. Det legges vekt på å involvere forfatterne i lokale, nasjonale og internasjonale litterære miljøer, og det jobbes opp mot forlagsbransjen med tanke på mulig oversettelse med påfølgende utgivelse av forfatterens verk i Norge. En ønsker å sette i gang prosjekter som kan utnytte forfatterens ulike potensialer og forberede mulige kunstneriske engasjement i regionen dersom han/hun velger å bosette seg i byen etter at fribyoppholdet er over. Her setter økonomien begrensninger, men det søkes om støtte fra lokale/nasjonale kulturinstanser.

## Fribyer i Norge
I Norge er det tolv fribyer pr. januar 2016:
*Stavanger første gjesteforfatter, den aserbajdsjanske musikeren og poeten Araz Elses, kom til byen i 1997. Stavanger gjester i dag sin syvende gjesteforfatter, den irakiske journalisten og poeten Manal al-Sheikh.
*Kristiansand fikk første fribyforfatter i 1999.
*Oslo fikk første fribyforfatter i 2001.
*Trondheim fikk første fribyforfatter i 2004.
*Tromsø 
*Molde 
*Skien
*Bergen
*Drøbak
*Lillehammer
*Haugesund
*Levanger
*Larvik: Wesam Almadan 2018-2021, Moloud Hajizadeh 2021-
*Horten: Somaya El-Sousi  2019-

## Fribyer utenfor Norge
Ved årsskiftet 2010-2011 hadde ICORN 35 fribyer i Europa, USA og Latin-Amerika. Nettverket er i stadig og rask vekst, nye byer blir medlemmer og antall forfattere som står på venteliste for en friby øker.

*Amsterdam
*Barcelona
*Brussel
*Chiusi
*Fanø
*Frankfurt am Main 
*Fredriksberg
*Göteborg 
*Grosseto
*Hannover 
*Kraków
*København
*Malmö
*Mexico by
*Miami
*Norwich
*Odense
*Palma de Mallorca
*Paris
*Potenza
*Skåne
*Stockholm
*Uppsala
*Århus

## Eksterne lenker
* Friby Stavanger
* ICORN
Bushmaster IMV

**Bushmaster Infantry Mobility Vehicle** er et australsk hjulgående pansret personellkjøretøy, en klasse som i nyere tid kalles lettpansret kjøretøy. Det ble utviklet av Perry Engineering i Adelaide med hjelp fra irske Timoney Technology Ltd.  Prototypen, designet og kontrakten ble kjøpt opp av Thales Australia, og det ble utviklet videre hos dem i Bendigo. Bushmaster er i tjeneste i Australia og Nederland. Kjøretøyet ble i 2022 også tatt i bruk av det ukrainske forsvaret under krigen mot Russland.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* ADI Thales Bushmaster – produsentens hjemmesider (engelsk)
* Project Land 116 – Bushranger – Defence Materiel Organisation
* Acquisition of Infantry Mobility Vehicles - Australian National Audit Office (engelsk)
* Bushranger stands to deliver (engelsk)
* Project Bushranger  (engelsk)
Veslefrikk (band)

**Veslefrikk** var et norsk folkrock-band som ble stiftet under navnet Remmer & Tøy høsten 1977 og oppløst i 1982.

Veslefrikk fikk tidlig ry på seg for å være et energisk og utadvendt liveband, som skapte liv og røre blant publikum. 
De spilte blant annet på Kalvøya-festivalen i 1979 og var oppvarmingsband for både Tom Robinson Band og Sham 69 da disse spilte på Chateau Neuf i Oslo. 
De opptrådte også på Hamarfestivalen i 1981. 
Preus, Vestaby, Rimestad, Olsen og Børresen var kjernen i Veslefrikk, og andre musikere kom og gikk. 

## Medlemmer
* Per Vestaby &ndash; Bass
* Hege Rimestad &ndash; Fele
* Anne Grete Preus &ndash; Vokal
* Turid Pedersen &ndash; Vokal
* Frank B. Olsen &ndash; Trommer
* Jarle Børresen &ndash; Keyboard
* Helge Grøslie &ndash; Keyboard
* Halldor Krogh &ndash; Gitar
* Hilde Johannessen &ndash; Gitar
* Terje Wiik (1977&ndash;1978)
* Lars Helljesen - Gitar, vokal
* Truls Gudbrandsen - Gitar, vokal

## Diskografi
**[[Veslefrikk (album)|Veslefrikk]]* (1978, MAI)
**[[1980 (album)|1980]]* (1980, RCA)
**[[Kameleon (album)|Kameleon]]* (1981, Talent)
**[[Live (Veslefrikk-album)|Live]]* (konsertalbum) (1982, Talent)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Biografi på MIC
Kvås videregående skole

**Kvås videregående skole** var en privat videregående skole i Lyngås i Vest-Agder. Skolen ble etablert i 2005 av Norsk Luthersk Misjonssamband. Kvås var en internatskole med tilbud for både folkehøgskole og videregående opplæring. Allerede høsten 2008 ble skolen lagt ned på grunn av manglende økonomiske ressurser.

## Eksterne lenker
* Vårt land: *Slutt for Kvås videregående skole*
Elfir

**Elfír** eller **Elven** er det historiske norske og danske navnet på Göta älv, som var grenseelv mellom Elfsysla i Norge og Vestergøtland i Sverige, og mellom Norge og Halland i Danmark – den eneste landverts grense mellom disse to land gjennom tidene. Det nordre elveløpet, *Nordre älv*, fra Båhus festning til Kattegat var frem til 1658 en innenlandsk norsk elv.

Den historiske byen Konghelle på elvens vestre bredd var kongsgård allerede på 900-tallet og fra 1000-tallet en av Norges viktigste byer. Strategisk plassert der elven deler seg, hovedåren fortsetter sydover og Nordre älv går mot sydvest. Begge renner ut i Kattegat. Mellom disse to elvearmene ligger øya Hisingen. Hele øya lå fra Magnus Barfots tid (1097) under Norges konges rike.  

Sverige fikk tilgang til havet og Kattegat en gang i årene 1206–1261 ved at de to norske bygdene Lundby og Tuve sør på Hisingen, samt de danske herredene Askim, Sevedal og Vettle på søndre elvebredd ble overgitt til svenskene, og de fikk en ca. 15&nbsp;km bred landkorridor mot havet. De oppførte på 1300-tallet Älvsborg festning, grunnla byen Nya Lödöse i 1473 og byen Göteborg i 1621 på elvens søndre bredd.

Elfsysla ble i løpet av unionstiden med Danmark del av Båhuslen, som ble avstått til Sverige etter freden i Roskilde i 1658.
Elfsysla

**Elfsysla** eller **Elv(e)syssel** (norrønt *Elfarsýsla*, svensk *Älvsyssel*), var i middelalderen et syssel i Norge som omfattet søndre del av Ranafylke, området som senere ble Båhuslen. Navnet kommer av elven Elfir (svensk *[[Göta älv]]*) som dels dannet grensen mellom Norge og Västergötland i Sverige og mellom Norge og Halland i Danmark, sistnevnte inntil begynnelsen av 1200-tallet.

## Historie
Ved kong Sverres inndelning av Norge i sysler på slutten av 1100-tallet, ble det daværende Ranafylke delt i Ranrikesysla i nord og *Elfsysla* i syd, med grensen ved dagens Uddevalla. Den eldste byen i Elfsysla var Konghelle, som på 1100-tallet var den tidvis kongelig residensby og Norges faktiske hovedstad. Omkring denne tiden ble byen angrepet av vendere fra Pommeren, antakelig den eneste gangen Norge har vært invadert av slavere (inntil Den røde armés invasjon av Øst-Finnmark i 1944).

Kong Håkon V Magnusson anla i 1308 Båhus festning, som i årene etter ble Norges, kanskje Nordens sterkeste festning. I senmiddelalderen og i unionstiden med Danmark frem til 1660 ble sysselordningen gradvis avløst av et system med len, og i 1476 ble Elfsysla for første gang omtalt som Båhuslen, hvilket etterhvert omfattet hele det gamle Ranarike. Båhuslen ble avstått til Sverige etter freden i Roskilde i 1658.

### Elfsysla som forlening

I 1304 ble Elfsysla forlent av Håkon Magnusson til hertug Erik Magnusson ettersom den svenske hertugen var trolovet med kongens datter Ingebjørg. Etter at Håkon skiftet side i brødrestriden mellom hertugene Erik og Valdemar på den ene siden og kong Birger Magnusson på den andre, beleiret han Eriks oppholdsted Konghelle og Ragnhildsholmen. Det var i forbindelse med denne konflikten han etablerte Båhus festning.

Etter freden i Helsingborg i 1310 måtte hertug Erik frasi seg Elfsysla, men det er ikke kjent om området ble tilbakeført til Norge. Forøvrig giftet Erik og Ingeborg seg i Oslo i 1312, og året etterpå feiret de bryllupsfest i Lödöse ved Göta älv, en av støttepunkene i Eriks Vest-Svenske hertugdømme som omfattet Västergötland, Dalsland og Värmland.

I 1319 ble Elfsysla forlent til Eriks enke, hertuginne Ingeborg, som en del av hennes underhold i forbindelse med at sønnen Magnus Eriksson som treåring ble konge i både Norge och Sverige. Også for henne var Elfsysla del av et større län, ettersom hun også hadde Lödöse og Axevalla hus, derunder fem herreder i Västergötland og Värmland samt Nordre Halland. I 1327 ble Ingebjørg tvunget til å avtså sine norske len, det samme hadde hun gjort med de svenske året før.

I 1359 fikk dronning Blanka av Namur Elfsysla (uten Orust) som morgengave og erstatning for Tunsberg len.

### [[Skipreide]]r
8 skipreider:
* Lana *(Lane)*
* Orðóst *(Ordost)*
* Þjórn *(Tjørn)*
* Frikna *(Frekne)*
* Þorpa (Hjertum og Visteland)
* Grøtsbakke (Nordre Indland)
* Fokseherad (Søndre Indland)
* Hísingar

## Referanser
Diderik Brochmann

**Diderik Hegermann Brochmann** (1879–1955) var en norsk sjømann, sjantimann, sjantisamler og forfatter.  Han var redaktør for *Jul til Sjøs* fra 1912 til 1926.

Han gikk til sjøs i 1894 og seilte i seks år før han gikk på skipperskolen i Bergen og tok styrmannseksamen i 1900 og skippereksamen i 1902.  I 1908 ga han ut *Shantimanden*, den første norske samling av sjantier, og ble redaktør for *Norsk Styrmannsnytt* i 1911, et verv han hadde til 1921.  Han er vår største og viktigste samler av sjantier brukt på norske skuter. 

I tillegg til sjantisamlingene gav han ut en rekke bøker om sjømannsliv og sjømannsspråk.  I 1924 var han i ledelsen for *Skipsfartsnytt* som brakte nyheter om skip.

Han var sønn av røldalspresten Johannes Brochmann (1852–1930) og Elisabeth Falsen Smith (1855–1955) fra Molde, samt bror av forfatteren Georg Brochmann (1894–1952).  Diderik giftet seg i 1901 med lensmannsdattera Margit Hagen (1876–1962) fra Røldal. De bodde mye i Ullensvang og var foreldre til arkitekten Odd Brochmann (1909–92) og forfatteren Zinken Hopp (1905–87).

## Bibliografi
* 1908: *Shantimanden* 
* 1915: *Tusen og tre sjømandsord*
* 1928: *Med norsk skib i verdenskrigen*
* 1931: *Cassiopeia : Sjømannsliv i seilskibstiden*
* 1933: *Sogneprestene Brochmann*
* 1934: *Sang fra sjøen*
* 1935: *Fagprat mellem sjøfolk* 
* 1937–1938: *Sjømannsviser* 
* 1941: *Tyrkeknoper*
* 1945: A*ure: Ferskvannsbiologisk marionettroman*
* 1946: *Sang fra sjøen*
* 1948: *Streiflys over sjøfronten*
* 1981: *Blow boys blow: sjanties frå Diderik Brochmanns samlingar,* redigert av Velle Espeland (Norsk folkeminnelags skrifter, 123).

## Referanser
RCA

**Radio Corporation of America** (**RCA**) var opprinnelig et amerikansk holdingselskap for å kontrollere den voksende radiostasjonsvirksomheten i USA etter første verdenskrig og ble stiftet i 1919 og kontrollert av General Electric.

Selve virksomheten i selskapet ble lagt ned i 1986 og i dag er det kun et varemerke, kontrollert av det franske selskapet Thomson.
## Referanser


## Eksterne lenker
*
Iselin Engan

**Iselin Engan** (født 23. september 1978) er en norsk designer. Engan ble kjent gjennom tv-programmet Designerspirene, og designer klær til eget merke. Engan har deltatt med egen visning under Oslo Fashion Week.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 

*
Vampyrens assistent

***Vampyrens assistent*** er den andre boken i Sagaen om Darren Shan. Boka er skrevet av forfatteren Darren Shan.

## Handling
Livet til Darren har fått en helt ny vri: Han har måttet forlate familien, som tror han er død, og nå lever han som halv-vampyr.
Darren jobber også som assistent hos Herr Crepsley, som prøver å lære Darren hvordan han overlever som en halv-vampyr. Men det er ikke lett når Darren blant annet nekter å drikke blod, det eneste han må ha for å klare å overleve.

Denne boka er den spennende fortsettelsen av «Skrekkens sirkus»
Vampyrfjellet

***Vampyrfjellet*** er fjerde boken i sagaen om Darren Shan. Boka er skrevet av forfatteren Darren Shan.

## Handling
Det har gått noen år siden Darren og Mr. Crepsley kjempet mot den onde vampanen Murlough. Nå stunder det mot vampyrenes store samling, så Darren og Mr. Crepsley forlater Cirque Du Freak og legger ut på en strabasiøs reise som skal føre dem til Vampyr-fjellet. Underveis må de kjempe mot mer enn kulden – de oppdager nemlig at vampanene er på farten igjen, og etter blodsporene å dømme har de ikke godt i sinne.

Denne boka er fortsettelsen av «Tunneler av blod»
Verden (Aller)

**Verden** () er en by i Niedersachsen, Tyskland, ved elven Aller. Det er det administrative senteret til Verden (distrikt). Verden er kjent for den påståtte massakren på sakserne i 782 hvor 4500 saksere ble myrdet i forbindelse med tvangsinnføring av kristendommen, gjennomført på ordre fra Karl den store, for stedets katedral og for hesteavl.

Byen fikk byrettigheter i 1259 og fikk status som en Fri riksstad. Byen var sete for fyrstbiskopen og under sekulariseringen etter reformasjonen ble området et fyrstedømme. Fyrstedømmet ble først styrt i en personalunion med den svenske kronen som Bremen-Verden og fra 1715 med den hannoverske kronen. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Tunneler av blod

***Tunneler av blod*** er den tredje boken i Sagaen om Darren Shan. Boka er skrevet av forfatteren Darren Shan.

## Handling
Darren er halvt vampyr og jobber for den skumle vampyren Herr Crepsley. Herr Crepsley får besøk av en mystisk type og tar med seg Darren og Evra Von ut på tur i storbyen. Men snart begynner rare ting å skje. Det blir funnet flere døde mennesker som er blitt tappet for blod, og Darren vet ikke hva han skal tro. Snart begynner han å lure på om Herr Crepsley er morderen.

Denne boka er fortsettelsen av *[[Vampyrens assistent]]*
Garuda

:*For artikkelen om flyselskapet med samme navn, se [[Garuda Indonesia]].*

**Garuda**, også kalt **Solørnen**,  er en guddommelig kjempefugl i hinduismen og indisk mytologi. Han er kongen over fuglene og fungerer som guden Vishnus transportmiddel. Garuda er halvt fugl og halvt menneske, det vil si med kropp og lemmer som et menneske, men med hode, nebb, klør og vinger som en ørn. Moren til Garuda heter Vinata og faren hans heter Kasyapa. Det sies at kjempefuglen kan bevege seg like raskt som tanken.
Jens Jeffry Trinidad

**Jens Jeffry Trinidad** (født 1987) er en norsk koreograf og danser fra Hovseter i Oslo. Han startet hos Dancing Youth i 1998. Dansegruppen ble opprettet i 1987 i Oslo. I dag er han blant en av hovedkoreografene for Cre-8, som er showgruppen til Da-Yo.

Trinidad har undervist blant annet på KHIO (Kunsthøgskolen i Oslo), subsdans og jump dansestudio. Han har også vært medkoreograf i *[[Dansefeber]]* 2007, *[[Samsayafeber]]* og på Kunsthøgskolen i Oslo. Trinidad jobber med artister som Samsaya, Wisnu og Madcon. Han har også jobbet med koreografer som Hooman Sharifi, Belinda Braza, Katrine Bølstad, Camilla Tellefsen og Bounce Streetdance Company.

I 2015 ble han utnevnt til ambassadør for Dansens dager. Han fikk Gammleng-prisen i utøverklassen i 2024.

## Referanser
Chillicothe

**Chillicothe** begynte som en indianerlandsby der shawneestammens (også kalt *shawano*stammen) *Chilacatha*gruppe holdt til. Den berømte høvdingen Cornstalk bodde her. Chillicothe var godt befestet med en side mot en høy og steil skråning ned mot Scioto River, og ellers omgitt av palisader forsterket med flettverk. Chillicothe var bebodd av shawneene til 1787.

Nå er Chillicothe en by i delstaten Ohio i Ross County. Den ble grunnlagt som nybyggerby av oberst Nathaniel Massie i 1796. Den var delstatshovedstad for Ohio i to perioder på 1800-tallet.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Innbyggertall 2010 - 2019 – United States Census Bureau
Christianssandsposten

***Christianssandsposten*** var en norsk avis som utkom i Kristiansand i årene 1839&ndash;1847. Den ble grunnlagt av Johan Reinert Reiersen, som siden ble en av foregangsmennene for den norske utvandringen til Amerika. Avisen var blant de første kildene til nordmenns kunnskap om emigrasjonsmulighetene.

Henrik Wergeland offentliggjorde noen av sine verker i denne avisen, for eksempel det berømte diktet «Mig Selv».
Fekting under Sommer-OL 2008

**Fekting under Sommer-OL 2008**. Fekting var med på det olympiske programmet for 26. gang under 2008 i Beijing. Konkurransene ble avviklet i perioden 9. til 17. august og det ble konkurrert om ti olympiske titler, tre individuelle og to i lag for menn og tre individuelle og to lagkonkurranser for kvinner. Italia ble beste nasjon foran Frankrike og Tyskland alle med to gullmedaljer hver. 

## Medaljer

## Medaljører
### Menn

### Kvinner

## Eksterne lenker
* Resultater og profilside  på sports-reference.com
This is Sofian

***This is Sofian*** er debutalbumet til den norske soulartisten Sofian. Det ble gitt ut i 2005 og fikk gode kritikker. Sofian skriver egne tekster og laget alle sangene sammen med produsentene, unntatt coverlåtene «People Are People» som opprinnelig er gitt ut av Depeche Mode, og «Lovely» som er en ny versjon av Stevie Wonders «Isn't She Lovely», der de gjorde både lyriske og musikalske forandringer. «Lovely» er Sofians største radiohit så langt. Sofian har laget videoer for både «Lovely» og «45 Degrees» fra albumet *This is Sofian*. 

## Sporliste
Alle sanger er laget av Sofian og produsentene, unntatt de som er merket.

#«45 Degrees»
#«She Wants to Know»
#«Stank»
#«Pride»
#«Stress»
#«1996»
#«Soulman»
#«Lovely» (Stevie Wonder)
#«Good Things»
#«Je suis la»
#«Eventually» feat. Jade
#«People Are People» (Martin Gore)

## Eksterne lenker
* Kulturnett - Sofian
Brian

**Brian** er et mannsnavn med usikker opprinnelse. Det kan være dannet av de gamle keltiske ordene **brig*, «høy, nobel», eller *bre*, «bakke».

## Utbredelse
*Brian* var et vanlig navn i England fra 1930-årene til 1960-årene.

*Brian* har vært et populært navn i USA siden 1940-årene og hadde en popularitetstopp med 2.2% i 1973.

|}

## Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
* Brian Wilson (1943–2025), amerikansk musiker kjent fra The Beach Boys
* Brian Cox (f. 1946), skotsk skuespiller
* Brian Eno (f. 1948), engelsk musiker

## Annen bruk av navnet
* *[[Life of Brian]]*, britisk spillefilm fra 1979 av og med Monty Python

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Trond Davidsen

**Trond Davidsen** er navnet til flere personer:

*Trond Davidsen (forfatter) (født 1963)
*Trond Davidsen (gitarist) (født 1964)
*Trond Davidsen (statsviter) (født 1965)
Bryting under Sommer-OL 2008

**Bryting under Sommer-OL 2008**. Det ble konkurrert om 18 olympiske titler i bryting under Sommer-OL 2008 i Beijing. Mennene konkurrerte i sju vektklasser i gresk-romersk-stil og sju i fri stil. Kvinnene i fire vektklasser i fri stil. Konkurransene ble avviklet i perioden 9. til 19. august.

## Medaljer

* * Sverige ble fratatt en bronsemedalje på grunn av bryterens protest under premieutdelingen.

## Medaljører

### Menn
#### Fri stil

#### Gresk-romersk stil

### Kvinner
#### Fri stil

## Eksterne lenker
* Resultater og profilside  på sports-reference.com
Granskeren

***Granskeren*** var et norsk tidsskrift som utkom i årene 1840&ndash;1843. Bladet ble opprettet av Ludvig Kristensen Daa, som på denne tiden var statsrevisor, og var dets redaktør. 

Bladet ble gitt ut av boktrykker Johan Jørgen Krohn. Daa opprettet bladet for at det skulle være et talerør for opposisjonen. Her uttalte han seg med stor frimodighet og hensynsløshet, og fikk flere prosesser på nakken. Spesielt førte virksomheten til brudd med hans tidligere venn, Henrik Wergeland. Tidsskriftet var politisk og preget av Daas egne hjertesaker og liberale ideer som religionsfrihet, motstand mot byråkrati og mot monopoler. På den tiden ble det etablert mange tidsskrifter (over 50 i tiden 1830-1840) og de fleste var kortvarig.

## Referanser