Jean-Pierre Melville

**Jean-Pierre Melville** (født **Grumbach**; 20. oktober 1917 i Paris, død 2. august 1973 samme sted) var en fransk filmregissør. Melville er blant annet kjent for gangsterfilmen *[[Den røde sirkel|Le Cercle Rouge]]* (1970 - *Den røde sirkel*), som har inspirert instruktører som Quentin Tarantino, John Woo og Jim Jarmusch.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Jean-Pierre Grumbachs foreldre, Berthe og Jules Grumbach, var av jødisk avstamming. De kom fra Alsace. 

Da andre verdenskrig brøt ut hadde Grumbach akkurat fullført førstegangstjenesten, og deltok i den franske armeen under den tyske invasjonen av Frankrike. Ved evakueringen fra Dunkerque, under slaget om Dunkerque i 1940, fulgte han med allierte styrker over til Storbritannia. 

Etter den franske kapitulasjonen gikk han inn i den franske motstandsbevegelsen. Dekknavnet hans, «Mellville», var ment som en hyllest til den amerikanske forfatteren Herman Melville, og han beholdt det som kunstnernavn etter krigens slutt. Motstandsbevegelsen og franskmennenes forhold til de tyske okkupantene skildret han i filmer som *L'Armée des ombres* (1969) og *Le Silence de la mer* (1949).

### Filmkarriere
Melville var allerede fra ung alder influert av amerikansk film fra 1930- og 1940-årene. I sin tur påvirket han selv en hel generasjon europeiske, asiatiske og amerikanske filmskapere. Han var en del av den nye franske bølgen og kan sies å ha gjenoppfunnet *[[film noir]]*, som han utvidet med et unikt grep om tid og stillhet. Melville var en unik historieforteller som tok mål av seg til å være et tidsvitne, han skapte et univers av menn, vennskap, lojalitet og svik, der kjærlighet og kvinner hadde problemer med å få fotfeste. 

Melville døde av slag i 1973 under et måltid med forfatteren Philippe Labro på Hôtel PLM Saint-Jacques’ restaurant i Paris. Han var 55 år gammel. Melville skrev da på sin neste film, *Contre-enquête*, en spionthriller for produsenten Jacques-Éric Strauss med Yves Montand i hovedrollen. Melville hadde kommet hele 200 scener inn i filmen. 

Dokumentarfilmen *Sous le nom de Melville* (2008), regissert av Olivier Bohler, viser ved hjelp av intervjuer, arkivmateriale og filmklipp hvordan Melvilles filmer både tematisk og estetisk er påvirket av erfaringene under krigen.

## Filmografi som regissør

### Spillefilm

* 1949: *Havets stillhet* (Le Silence de la mer)
* 1950: *Les Enfants terribles*
* 1953: *Quand tu liras cette lettre*
* 1956: *[[Spilleren Bob]]* (Bob le flambeur)
* 1959: *Deux hommes dans Manhattan*
* 1961: *[[Léon Morin, prest]]* (Léon Morin, prêtre)
* 1962: *[[Voldsmenn]]* (Le Doulos)
* 1963: *[[På flukt fra loven]]* (L'Aîné des Ferchaux)
* 1966: *[[En gangsters død]]* (Le deuxième souffle)
* 1967: *[[Leiemorderen]]* (Le Samouraï)
* 1969: *[[Skyggenes armé]]* (L'Armée des ombres)
* 1970: *[[Den røde sirkel]]* (Le Cercle rouge)
* 1972: *[[Skitne penger]]* (Un flic)


### Kortfilm
* 1945: *Vingt-quatre heures de la vie d'un clown*

## Referanser


## Kilder
* ''Jean-Pierre Melville'', biografi, film-zeit.de
* ''Jean-Pierre Melville Foundation'', jeanpierremelvillefoundation.com

## Litteratur
* Eric Breitbart: *Call Me Melville*, New England Review 2006.  27:3. s. 174–183

## Eksterne lenker
* 
*