open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Litteraturåret 1683

**Litteraturåret 1683** er en oversikt over utgivelser, hendelser, prisvinnere og avdøde personer med tilknytning til litteratur i 1683.

## Hendelser
*John Locke flykter til Nederland, under mistanke om involvering i Rye House-komplottet.
*Protestantiske Académie de Saumur undertrykkes av kong Ludvig XIV av Frankrike.
*Lancelot Addison blir prost i Lichfield.
*Marie-Madeleine Pioche de la Vergne, comtesse de la Fayette, blir enke.
*Giftermålet til André Dacier og Anne Lefèvre.

## Nye bøker
*Petter Dass - Den Nordske Dale-Viise
*John Dryden - *Plutarch* (en av de første biografier på engelsk)
*Alexander Oldys (?) - *[[The London Jilt|The London Jilt; or, the Politick Whore]]*
*John Pordage - *Theologia Mystica*
*"Abbé du Prat" (pseudonym) - *[[Venus in the Cloister]]*
*Dr Thomas Sydenham - *Tractatus de podagra et hydrope*

## Nye skuespill
*Joshua Barnes - *Landgartha, or the Amazon Queen of Denmark and Norway*
*John Crowne - *City Politiques*
*John Dryden & Nathaniel Lee - *The Duke of Guise*
*Sor Juana - *Los empeños de una casa (The Trials of a Noble House)*
*Thomas Otway - *The Atheist*
*Edward Ravenscroft - *Dame Dobson, or the Cunning Woman*

## Poesi
*Robert Gould - *Love Given O'er: Or a Satyr on the Inconstancy of Woman*

## Fødsler
*3. april - Mark Catesby, britisk naturforsker og forfatter (død 1749)
*27. desember - Conyers Middleton, engelsk teolog (død 1750)
*Hattori Nankaku, japansk dikter og maler (død 1759)
*ca. 1683 - Henry Mill, engelsk oppfinner av skrivemaskin (død ca. 1771)

## Dødsfall
*15. januar - Philip Warwick, engelsk politiker og forfatter (født 1609)
*28. april - Daniel Casper von Lohenstein, tysk dramatiker (født 1635)
*24. august - John Owen, engelsk teolog (født 1616)
*20. oktober - Marie-Catherine de Villedieu, fransk romanforfatter og dramatiker (født 1640)
*18. november - Innokentiy Gizel, ukrainsk historiker (født ca. 1600)
*15. desember - Izaak Walton, engelsk forfatter (the *Compleat Angler*) (født 1593)
Joaquín López-Dóriga

**Joaquín López-Dóriga** (født 7. februar 1947 i Madrid) er en meksikansk journalist. Siden 2000 har han vært fast nyhetsanker i programmet *[[El Noticiero con Joaquín López-Dóriga]]* på Televisa-kanalen El Canal de las Estrellas. Han har også leda radioprogrammet *[[Radiofórmula]]*.

## Eksterne lenker
* Joaquín López-Dóriga hos EsMas.com
OAIS-modellen

**OAIS-modellen** er et rammeverk for elektronisk arkiv (e-arkiv) som håndterer digital informasjon.
Modellen ble opprinnelig utviklet av NASA for å behandle og lagre digital informasjon. Modellens allsidighet gjør at den passer til en hvilken som helst lagring av digital informasjon.

Et OAIS-basert arkiv er strukturert i seks funksjonelle elementer:
# *Ingest* gir funksjoner og tjenester for å kunne motta datapakker fra skaperne, samt forbereder dem for lagring og håndtering av e-arkiv
# *Archival Storage* tilbyr tjenester og funksjoner for lagring.
# *Data Management* leverer tjenester og funksjoner for å skape, vedlikeholde og samle beskrivende informasjon som er lagret i e-arkivet. Målet er at digital informasjon skal være tilgjengelig for noen tid.
# *Administrasjon* leverer tjenester og funksjoner for generelt vedlikehold av e-arkivet.
# *Access* tilbyr tjenester og funksjoner som hjelper forbrukerne å finne informasjon lagret i e-arkiv.
# *Preservation Planning* leverer tjenester og funksjoner for å overvåke arkivets ytre miljø, og gir anbefalinger for å sikre at informasjonen i e-arkivet opprettholdes over tid.
 
Den praktiske anvendelsen er at produsenten leverer informasjon som skal beholdes i en OAIS som en leveringspakke: *Submission Information Package* (SIP).

En OAIS etablerer deretter en *Archival Information Package* (AIP), som kan være basert på en eller flere SIP: AIP blir altså informasjonspakken som er lagret i en OAIS.

Når en forbruker ber om å få AIP fra e-arkivet vil den bli levert i form av en *Dissemination Information Package* (DIP). I motsetning til en AIP trenger ikke DIP-meldingen inneholde nødvendig informasjon for å gjenskape dokumentets layout.

## Eksterne lenker
* Arkivverkets temaside om OAIS
* Standard – Hvad er OAIS-modellen, og hvorfor er den vigtig?
Papyrologi

**Papyrologi** er studiet av alt som ble skrevet på papyrus.

Papyrus som skrivemateriale ble anvendt i Egypt, hvor det ble fremstilt, og i hele den gresk-romerske verden. I nyere tid anvendes betegnelsen mest om studiet av greske og latinske papyrer fra Egypt, siden papyrer fra andre del av den antikke verden er gått til grunne, mens de har blitt bevart i Egypts tørre klima. Det finnes likevel bevarte eksemplarer av papyrer fra Herculaneum i Italia og noen fra Syria og Israel.

Papyrologi omfatter også studiet av ostraka (beskrevne potteskår), tretavler, linnestrimler med skrift (fra mumier), og i det hele tatt alt skriftlig overlevert på forgjengelig materiale, mens innskrifter på stein og metall normalt behandles under epigrafikk.

Papyrustekster er ofte ganske ødelagte og skrevet med en vanskelig håndskrift (kursivskrift) som man må ha særlig trening i å tyde. Papyrologi-faget deles ofte opp i *litterær papyrologi*, som beskjeftiger seg med verker av klassiske greske og latinske forfattere overlevert på papyrus, og *dokumentarisk papyrologi*, som studerer alle dokumenter, brev, kontrakter, regnskaper og selvangivelser fra det gresk-romerske Egypt.

Til forskjell fra andre historiske kilder gir papyrer ofte et innblikk i alminnelige menneskers dagligliv, men de illustrerer også periodens rettshistorie, administrasjon og kronologi.

I 1789 ga dansken Niels Iversen Schouw ut den første oversettelsen av et dokument skrevet på papyrus, men først i 1890-årene fikk papyrologien sin nåværende form. Det er til dato utgitt over  greske og latinske papyrer, men formodentlig finnes det like mange eksemplarer som venter på utgivelse i museer og biblioteker, og det kommer stadig nye til fra utgravninger i Egypt.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Trismegistos: an academic interdisciplinary portal of papyrological resources
* Places and discovery of papyri
* Introduction to Papyrology
* Duke Databank of Documentary Papyri  (DDBDP)
* The University of Michigan Papyrus Collection
*  John D. Muccigrosso's Papyrology Homepage
* Ancient Egypt papyrus collection and stories behind each scene
* papyri.info
* Oxyrhynchus Papyri Project
* Association Internationale de Papyrologues, Links page
* Arabic Papyrology Database
* Updates of papyrological publications, compiled from Papy-L et al. 
* Papyrological Institute Leiden University
Schwassmann–Wachmann 3

**Schwassmann–Wachmann 3**, også kjent som **73P/Schwassmann–Wachmann**, er en periodisk komet som er i ferd med å bryte sammen. Hovedkomponenten ble oppdaget på nytt innenfor perihelpassasjen 2011 den 28. november 2010 med en tilsynelatende størrelsesklasse på 21,3.

## Referanser
Anders Vangen

**Anders Halvorsen Vangen** (født 19. januar 1960, død 19. mai 2013) var en norsk operasanger.

Vangen ble utdannet ved Statens operahøgskole og ble uteksaminert som cand.mag. i 1991.

Vangen var en baryton og virket store deler av karrieren som frilans solist og stod på flere scener i Norge og utlandet, blant annet ved Den Norske Opera & Ballett. Didrik Solli-Tangen, vinner av Melodi Grand Prix 2010, var en elev av Vangen.

Før en siste hjerteoperasjon skrev Vangen et brev til venner og familie hvor han blant annet skrev: «Livet var en sang, og dere var med i minst ett av versene»

## Referanser
Christine Keeler

**Christine Keeler** (født 22. februar 1942 i Uxbridge i Greater London, død 4. desember 2017 på Princess Royal university hospital nær Farnborough) var en britisk modell og stripper som var i sentrum av den såkalte Profumo-affæren  i 1963.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Keeler vokste opp i Wraysbury i Berkshire. Da hun var femten år gammel, rømte hun hjemmefra og dro til London, hvor hun jobbet som modell og som stripper på en klubb i Soho. Da hun var seksten, fødte hun et barn som døde kort tid etter fødselen. 

Hun flyttet sammen med en mann ved navn Stephen Ward, men det sies at det ikke var et kjærlighetsforhold, men snarere et forretningsforhold hvor Ward tok vare på sin egne og den attraktive Christines interesser. 

### Profumo-skandalen
Keeler startet i 1961 et forhold med den britiske konservative politikeren John Profumo, som var forsvarsminister i Harold Macmillan regjering. Samtidig hadde hun et forhold med Eugene Ivanov som var marineattaché ved den sovjetiske ambassaden i London.

Da forholdet ble avslørt, løy Profumo i Underhuset den 22. mars 1963, da han hevdet at det ikke hadde skjedd noe utilbørlig mellom ham og Christine Keeler. Den 5. juni samme år innrømmet John Profumo at han hadde løyet i parlamentet. Det førte til at han ble tvunget til å gå av som forsvarsminister.

Etter avgangen til John Profumo ble det nedsatt en granskingskommisjon. Den ble ledet av Alfred Denning. Rapporten ble en bestselger, men den var ikke hyggelig lesning for statsminister Harold Macmillan og hans nærmeste. Macmillan valgte å trekke seg av helsemessige årsaker, og Profumo-skandalen var den direkte foranledningen til at de konservative tapte valget året etter.

### Livet etter skandalen
Keeler ble arrestert 5. september 1963, etter anklager om mened i en rettssak som ikke hadde noen sammenheng med Profumo-skandalen.  I forbindelse med denne saken var hun fengslet i ni måneder. Hennes forretningsforbindelse, Stephen Ward, begikk selvmord på rettssakens siste dag.

I 2001  utgav hun sammen med redaktøren Douglas Thompson sin selvbiografi med tittelen *The Truth at Last: My Story*. Og i 2012 utgav hun også sammen med Thompson boken *Secrets and Lies*. 

## Bibliografi
* 1985: *Sex Scandals*  Christine Keeler og Robert Meadley; Xanadu Publications ISBN 0-947761-03-9
* 1989: *Scandal!*  Christine Keeler; London: Xanadu Publications ISBN 0-947761-75-6  
* 1989: *The Businessperson's Guide to Intelligent Social Drinking* av Richard Basini og Christine Keeler; Congdon & Weed ISBN 0-312-92070-9
* 1992: *The Naked Spy* av  Christine Keeler, Yevgeny Ivanov og Gennady Sokolov; Blake Publishing ISBN 1-85782-092-4
* 2001 *The Truth at Last: My Story* Skrevet sammen med Douglas Thompson Sidgwick & Jackson Ltd, 2001 ISBN 0-283-07291-1
* 2012  *Secrets and Lies*  Skrevet sammen med Douglas Thompson    John Blake Publishing,   ISBN 9781857827194

## Referanser




## Kilder
* NRK.no: Honningfellen som fanget feil mann

## Eksterne lenker
* 
*
Vitenskapsåret 1683

## Geografi
* Vincenzo Coronelli fullfører en globus og en himmelglobus for Ludvig XIV.
* Alain Manesson-Mallet får publisert fembindsverket «Description de l’univers» (*Universets beskrivelse*).

## Matematikk
* Basert på hans oppdagelse av resultant, starter Seki Takakazu å utvikle elimineringsteori i «Kai-fukudai-no-hō» (解伏題之法,). For å uttrykke resultanten utvikler han en notasjon for determinanten.

## Teknologi
* Sébastien Le Prestre de Vauban får publisert manualen «Le Directeur-Général des fortifications», om befestninger.

## Biologi
* 17. september – Anton van Leeuwenhoek skriver et brev til Royal Society i London der han beskriver «animalcules», den første kjente beskrivelsen av protozoa.

## Fødsler

* 28. februar - René Antoine Ferchault de Réaumur (død 1757), fransk fysiker.
* 23. desember - François Nicole (død 1758), fransk matematiker.

## Dødsfall
* 10. november
** John Collins (født 1625), engelsk matematiker.
** Robert Morison (født 1620), skotsk botaniker.

## Bildegalleri

Robert_Morison.png|Robert Morison (1620–1683)
John_Theophilus_Desaguliers.jpg|John Theophilus Desaguliers(1683–1744)


## Referanser
Holmliaveien (Oslo)

**Holmliaveien** er en vei i bydel Søndre Nordstrand i Oslo kommune. Veien ble anlagt i forbindelse med utbyggingen av Holmliaområdet ved starten av 1980-tallet. Veien erstatter den tidligere Holmveien fra 1925, som nå bare delvis finnes som gangveier mellom Sloreåsen, Skovbakken og Holmlia Senter. Den nye veien het *Fjeldlundveien* fra den ble anlagt i 1980, og fikk nåværende navn i 1982.
Veien går fra Ljabrudiagonalen sørover langs Østfoldbanen, og slutter i kryss med Rosenholmveien, der veien fortsetter som Nordåsveien.

Veien er skiltet som forkjørsvei (2013), som oppheves ved begge endepunktene.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Svart marlin

**Svart marlin** (*Istiompax indica*) er en fisk i seilfiskfamilien som finnes i Stillehavet og Indiahavet.

## Eksterne lenker
* ''Istiompax indica'' - FishBase
Jeff Sagarin

**Jeff Sagarin** er en amerikansk sportsstatistiker som er mest kjent for å rangere lag og utøver i ulike sportsligaer, spesielt amerikansk collegefotball og -basketball. Han har bakgrunn fra Massachusetts Institute of Technology hvor han har en bachelorgrad i matematikk.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Jeff Sagarin computer ratings - USA Today
Børge Olsen-Hagen

**Børge Olsen-Hagen** (1883–1936) var en norsk redaktør og politiker (Ap). Han var redaktør av *[[Rogalands Avis|1ste Mai]]* 1920–1936, og stortingsrepresentant i fire perioder 1925–1936.

Olsen-Hagen utdannet seg ved Stavanger kommunale handelsskole og hadde deretter ulike stillinger innenfor varehandelen. I 1911 ble han ansatt som redaksjonssekretær i *[[Rogalands Avis|1ste Mai]]*, og fra 1920 til 1936 var han avisens redaktør.

Han ble valgt inn i Stavanger bystyre og formannskap i 1916, og satt i Stavanger arbeiderpartis styre fra 1920. Han ble valgt inn på Stortinget for Kjøpstedene i Vest-Agder og Rogaland fylker i 1924, og satt frem til 1936.

Olsen-Hagen satt to perioder i fengsel, dømt for oppfordring til militærstreik og oppvigleri. Han satt på Botsfengselet da han ble valgt inn på Stortinget i 1924, og sonet fortsatt da Stortinget skulle tre sammen på nyåret. Dette førte til et hardt press mot statsminister Johan Ludwig Mowinckel, og Mowinckel benådet derfor Olsen-Hagen i januar 1925 slik at han kunne møte i Stortinget.

Han var oldefar til stortingsrepresentant Gunn Vigdis Olsen-Hagen.

## Referanser




## Eksterne lenker
* 
*
Ljabrudiagonalen (Oslo)

**Ljabrudiagonalen** er en vei i bydel Søndre Nordstrand i Oslo kommune. Veien ble anlagt i forbindelse med utbyggingen av Holmliaområdet ved starten av 1980-tallet. Veien starter fra Nedre Prinsdals vei på Hauketo og følger i starten den tidligere *Holmveien* fra 1925, som gikk fra Hauketo til gården Holm. Holmveiens trasé er i dag gang- og sykkelvei fram til den nyere Holmliaveien (*Fjeldlundveien* 1980-82), inkludert den gamle brua over Østfoldbanen. Resten av Holmveien finnes som blindvei fra Holmliaveien sør for Holmlia senter.

Fra planskilt kryss med Holmliaveien, fortsetter Ljabrudiagonalen ned mellom Hallagerbakken og Hallagerjordet til Herregårdskrysset med Herregårdsveien og E18. På denne strekningen har veien ett kjørefelt nedover og to oppover, og  Ljabrudiagonalen tunnel på toppen, der gang- og sykkeltrafikk er forbudt. På den andre siden av E18 fortsetter veien som Ljansbrukveien.

Det var opprinnelig planlagt at Ljabrudiagonalen skulle fortsette østover fra Nedre Prinsdals vei og i tunnel fram til E6 sør for Leirskallen.

## Referanser
Kjøpstedene i Vest-Agder og Rogaland fylker

**Kjøpstedene i Vest-Agder og Rogaland fylker** var en valgkrets i stortingsvalg fra 1921 til 1949. Valgkretsen bestod av kjøpstedene (byene) Flekkefjord, Kristiansand og Mandal i Vest-Agder fylke og Haugesund og Stavanger i Rogaland fylke.

Valgdistriktet ble etablert som følge av Stortingets endringer i grunnloven i 1919 og i valgloven i 1920. Stortinget vedtok å gå over fra flertallsvalg til forholdstallsvalg. I den forbindelse ble det vedtatt å slå sammen mindre byvalgkretser, så de kunne velge flere representanter og praktisere forholdstallsvalg. Det ble foreslått mange forskjellige inndelinger av Sørlandsbyene.

Kristiansand og Stavanger hadde hittil vært inndelt i to enmannskretser, mens Flekkefjord og Haugesund var hver sin enmannskrets. Mandal hadde vært et ladested og valgt sammen med landdistriktene i Vest-Agder fylke, men fikk kjøpstadsrettigheter i 1921.

Kjøpstedene i Vest-Agder og Rogaland fylker fikk syv representanter.

## Representanter
Følgende representanter var fast innvalgt fra kjøpstedene i Vest-Agder og Rogaland fylker:

## Referanser
Mølsterprisen

**Mølsterprisen** var en pris i gitaristen, næringslivslederen og livskunstneren Morten Mølsters navn. Prisen ble delt ut fem ganger i perioden 2013 til 2018. Bak prisen, som ble tildelt en kunstner med lokal tilknytning, stod MaiJazz. Den oppnevnte komitéen la følgende kriterier til grunn for tildeling: høy instrumental kompetanse, innovative dimensjoner, improvisatoriske egenskaper samt være positiv bidragsyter til regionens musikkliv.

Prisen bestod av en sum på kr. 40.000,- (redusert siste tildelingsår) samt et oppdrag om å gjennomføre en konsert på MaiJazz påfølgende år.

## Prisvinnere
*2013 Stein Inge Brækhus
*2014 Vidar Schanche
*2015 Simen Kiil Halvorsen
*2016 Cloroform
*2017 ikke utdelt
*2018 Gjertrud Økland

## Referanser


## Kilder
*nrk.no/rogaland: For første gang deles en pris ut i avdøde Morten Mølsters navn
*nrk.no/rogaland: Vidar Schanche fikk Mølsterprisen
*webavisen.no: Mølsterprisen til Simen Kiil Halvorsen
*dagsavisen.no: Stavanger-bandet Cloroform er tildelt Mølsterprisen 2016
*webavisen.no: Mølsterprisen til Gjertrud Økland
Global Economic Perspectives

**Global Economic Perspectives** (GEP) er en del av Norges Handelshøyskoles Studentforening (NHHS), og arbeider for engasjement for samfunnsøkonomi blant studenter ved Norges Handelshøyskole (NHH) og i Bergen. Organisasjonen er politisk uavhengig og i sin helhet studentdrevet. 

Gjennom debatter og konferanser søker GEP å sette fokus på viktige samfunnsspørsmål, og å skape en arena for menings- og kunnskapsutveksling. Deltakere på GEPs arrangementer er, foruten mange og engasjerte studenter, prominente personer fra politikk, akademia og næringsliv. Eksempler er tidligere utenriksminister Jonas Gahr Støre, Stortingspresident Dag Terje Andersen, Erna Solberg, Eivind Reiten, Jan Petersen, Victor Norman, Frank Aarebrot, Ole Moen, Kjetil Bjorvatn, Finn Bergesen jr., Harald Magnus Andreassen med flere.

## Referanser
Nautilus belauensis

***Nautilus belauensis*** (palauperlebåt) er en art i slekten *[[Nautilus (slekt)|Nautilus]]* som inngår i familien av perlebåter (Nautilidae). Arten lever i havområdene rundt Palau. Skallet er som oftest rundt 210 millimeter i diameter og det har blitt observert individer med en diameter på opptil 226 millimeter.

## Inndeling
Inndelingen under følger World Register of Marine Species (WoRMS) og er i henhold til Rosenberg (2016). Norske navn og beskrivelser i parentes er nødvendigvis ikke offisielle.

* Cephalopoda, blekkspruter
** Nautiloidea 
*** Nautilida
**** Aturioidea Hyatt, 1894 (utdødd overfamilie)
**** Hercoglossidae Spath, 1927 (utdødd familie)
**** Nautilidae Blainville, 1825, perlebåtfamilien
***** *[[Allonautilus]]* Ward & Saunders, 1997
***** *[[Eutrephoceras]]* Hyatt, 1894 (†) (består kun av fossiler)
***** *[[Nautilus (slekt)|Nautilus]]* Linnaeus, 1758
****** *[[Nautilus belauensis|N. belauensis]]* Saunders, 1981, (palauperlebåt)
****** *[[Nautilus crassulus|N. crassulus]]* Walker & Jacob, 1798 (†)
****** *[[Nautilus crispus|N. crispus]]* Linnaeus, 1758 (†)
****** *[[Nautilus globiferus|N. globiferus]]* Batsch, 1791 (†)
****** *[[Nautilus inflatus|N. inflatus]]* Montagu, 1808 (†)
****** *[[Nautilus macromphalus|N. macromphalus]]* G.B. Sowerby II, 1849
****** *[[Nautilus orthoceratites|N. orthoceratites]]* Schroeter, 1803 (†)
****** *[[Nautilus pennatula|N. pennatula]]* Batsch, 1791 (†)
****** *[[Nautilus pertusus|N. pertusus]]* Forskal, 1775 (†)
****** *[[Nautilus pompilius|N. pompilius]]* Linnaeus, 1758
****** *[[Nautilus radicula|N. radicula]]* Batsch, 1791 (†)
****** *[[Nautilus scapha|N. scapha]]* Wulfen, 1791 (†)
****** *[[Nautilus sertum|N. sertum]]* Wulfen, 1791 (†)
****** *[[Nautilus stenomphalus|N. stenomphalus]]* G.B. Sowerby II, 1849

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Allonautilus

* se inndeling!

***Allonautilus*** er en slekt med blekkspruter som har utvendig skall. Slekten er én av to slekter i familien perlebåter (Nautilidae) og består trolig av kun én nålevende art.

## Inndeling
Inndelingen under følger World Register of Marine Species (WoRMS) og er i henhold til Bouchet (2016). Norske navn og beskrivelser i parentes er nødvendigvis ikke offisielle.

* Cephalopoda, blekkspruter
** Nautiloidea 
*** Nautilida
**** Aturioidea Hyatt, 1894 (utdødd overfamilie)
**** Hercoglossidae Spath, 1927 (utdødd familie)
**** Nautilidae Blainville, 1825, perlebåtfamilien
***** *[[Allonautilus]]* Ward & Saunders, 1997
****** *[[Allonautilus scrobiculatus|A. scrobiculatus]]* (Lightfoot, 1786)
****** *[[Allonautilus perforatus|A. perforatus]]* (Conrad, 1847) (*[[nomen dubium]]*)
***** *[[Eutrephoceras]]* Hyatt, 1894 (†) (består kun av fossiler)
***** *[[Nautilus (slekt)|Nautilus]]* Linnaeus, 1758

## Litteratur

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Lian (Lindesnes)

**Lian** er tre ulike gårdsnavn med ulike gårdsnummer tilknyttet Lindesnes kommune. To av disse gårdene er i Valle sokn og en i Vigmostad.

## Gård nr 39 Lian
Gårds nr 39 Lian ligger i  indre Valle sokn Sør-Audnedal 

## Gård nr 40 Lian
Gårds nr 40 Lian ligger i ytre Valle sokn Sør-Audnedal

## Gård nr 76 Lian
Gård nr 76 Lian ligger i Vigmostad og er en utskilt gård fra Tryland hvor Tryland kraftverk ligger.
Lian er førstegang nevnt i prestemanntallet for 1666. Det er da nevnt to menn: Tollak (Todda) Nilsson og Sommund Eirikson. Det er en foss i vigmostad som er oppkalt etter Todda. (Toddasprangje) 

Gården er oppført som bondegods, men i 1690 er gården oppført som Krongods.

I 1723 er gården oppført med to bruk, nedre Lian bruk nr: 1 og øvre Lian bruk nr: 2.

På nedre Lian var det oppført Mølle med kraft fra elven som renner gjennom gården.

## Eksterne lenker
* Prestemanntallet 1666 hos Arkivverket.no
* Toddasprangje hos Historier.no
Xoybûn

**Xoybun** er et uavhengig kurdisk politisk parti som ble opprettet i Beirut i Libanon i 5. Oktober 1927. Bevegelsen skulle samle alle kurdiske ideologier under ett for å kjempe for et fritt Kurdistan. Partiet skulle samle kurdere fra alle deler av kurdistan. De var de som sto bak «Ararat-opprøret» i 1930. På grunn av en strategisk plan mellom Iran og Tyrkia ble de nedkjempet og tvunget i eksil.
Liste over kommuner i Fransk Polynesia

**Liste over kommuner i Fransk Polynesia** gir en oversikt over kommunene i det selvstyrte landet Fransk Polynesia, tilhørende Frankrike. Landet er siden 1971 inndelt i 48 kommuner.

Fordelt etter de fem øygruppene er kommunene med folketall per 2012:

*Îles du Vent i Selskapsøyene:
** Arue 
** Faa'a 
** Hitia'a O Te Ra 
** Mahina 
** Moorea-Maiao 
** Paea 
** Papara 
** Papeete 
** Pirae 
** Punaauia 
** Taiarapu-Est 
** Taiarapu-Ouest 
** Teva I Uta 

*Îles Sous-le-Vent i Selskapsøyene
** Bora Bora 
** Huahine 
** Maupiti 
** Tahaa 
** Taputapuatea 
** Tumaraa 
** Uturoa 

*Tuamotu- og Gambierøyene:
** Anaa 912
** Arutua 
** Fakarava 
** Fangatau 306
** Gambier 
** Hao 
** Hikueru 245
** Makemo 
** Manihi 
** Napuka 367
** Nukutavake 360
** Puka Puka 167
** Rangiroa 
** Reao 620
** Takaroa 
** Tatakoto 301
** Tureia 306

*Marquesasøyene:
** Fatu Hiva 636
** Hiva Oa 
** Nuku Hiva 
** Tahuata 723
** Ua Huka 633
** Ua Pou 
 
*Australøyene
** Raivavae 977
** Rapa 530
** Rimatara 907 
** Rurutu 
** Tubuai 

## Referanser
Mitridate Eupatore

***Il Mitridate Eupatore*** (*[[Mitridates VI av Pontos|Mitridates Eupator]]*) er en opera seria i fem akter av den italienske komponisten Alessandro Scarlatti med en libretto av Girolamo Frigimelica Roberti. Den ble uroppført på Teatro San Giovanni Grisostomo, Venezia 5. januar 1707. Selv om den var en fiasko ved premieren blir *Mitridate Eupatore* nå regnet som et Scarlattis fineste operaverk.

## Roller

## Synopsis
I det antikke kongedømmet Pontus, har Farnace tatt makten etter å ha drept kongen og giftet seg med hustruen hans, Stratonica. Den myrdede kongens datter, Laodice, er gift med den ruinerte adelsmannen, Nicomede, som nå redusert til å jobbe som gjeter, mens hennes bror, Mitridate Eupatore, har søkt tilflukt i Egypt. Mitridate og hans hustru, Issicratea, ankommer hoffet til Pontus forkledd som egyptisk ambassadør. De lover Mitridates hode til den fraranede kongen og dronningen til gjengjeld for fred mellom Egypt og Pontus. Mitridates mor aksepterer døden til ​​sin egen sønn. Mitridate treffer sin søster Laodice og avslører sin sanne identitet. Mitridate og Issicratea myrder Farnace og Stratonica, og Nicomede kunngjør til folket at deres rettmessige kongen skal vende tilbake.

## Referanser


## Kilder
*Amadeus Almanac, accessed 10 November 2010
**The Viking Opera Guide* ed. Holden (Viking, 1993)
* Vaccarini, Marina, *Mitridate Eupatore*,  in Gelli, Piero & Poletti, Filippo (editors), *Dizionario dell'opera 2008*, Milan: Baldini Castoldi Dalai, pp.&nbsp;1168-1169, ISBN 978-88-6073-184-5 (reproduced online at Opera Manager (in Italian))
*Magazine de l'opéra baroque (in French)
Digerofsen

**Digerofsen** var en ekstremflom som fant sted på 1340-tallet. Flommen rammet Vågåmo i Innlandet ved at Ottas sideelv Finna fant nytt løp, der den skal ha tatt liv og rasert terreng og gårder. Den skal også ha demmet opp Vågåvatnet, slik at det fikk dagens størrelse. Den skal ha vært verre enn den langt mer kjente storofsen i 1789..

Geologiske undersøkelser viser at hendelsen har funnet sted, men dokumentasjonen er begrenset, og lite er kjent om digerofsen. Også dateringen er usikker. Én kilde oppgir at den skjedde sju år før svartedauden, dvs. 1342. Den kan ha hatt tidsmessig sammenheng med 1000-årsflommen som rammet Tyskland i august 1342, uten at det kan dokumenteres. På denne tiden eksisterte imidlertid flere klimatiske likhetsfaktorer som kan ha ført til lignende hendelser flere steder i Europa. Digerofsen er også datert til 1348, ett år før svartedauden og tre år etter at en flomkatastrofe i Gauldalen ifølge islandske annaler skal ha krevd 500 menneskeliv.

## Se også
* Andre ofser

## Referanser


## Eksterne lenker
* De største flommene i Norge (NVE/NRK)
Storflaumen i 1860

**Storflaumen i 1860** eller **ofsen** som den også ble kalt, var en ekstremflom som fant sted på Østlandet og hadde en flomtopp mellom 15. og 18. juni i 1860. Flommen var ikke like ødeleggende som Storofsen i 1789, men vannstanden var mange steder større eller tett opp mot den. Ifølge NVE hadde flommen et volum på 3-4 ganger Storofsen i deler av Glomma. Minst tolv personer skal ha mistet livet. Flommen kan ha vært på nivå med en 500-årsflom.

Flommen kom som følge av at det var uvanlig mye snø i fjellet vinteren 1859/1860. Da snøsmeltingen sto på som verst, falt det også store mengder regn, noe som førte til ekstremflom og store oversvømmelser mange steder på Østlandet. På den måten minnet den om Vesleofsen i 1995, mens Storofsen i større grad var en regnflom. Buskerud var spesielt ille utsatt, og menneskeliv gikk tapt, sammen med husdyr og bruer.

Også deler av Sverige hadde storflom. Faluån ødela en stor del av bebyggelsen langs elvebredden, og vannstanden i Siljan steg til 3&nbsp;m over det normale.

## Se også
* Flom

## Referanser
Îles du Vent

**Îles du Vent** er en gruppe øyer i Selskapsøyene i Fransk Polynesia i Stillehavet. Den største og mest folkerike øya er Tahiti, der også Papeete, hovedstaden i Fransk Polynesia, ligger. I tillegg omfatter Îles du Vent øyene Moorea, Maiao og Mehetia og atollen Tetiaroa. Nordvest for disse ligger îles Sous-le-Vent, den andre hoveddelen av Selskapsøyene.

## Administrativ inndeling
Det er tretten kommuner i Îles du Vent (folketall i 2012 i parentes):

* Arue ()
* Faa'a ()
* Hitia'a O Te Ra ()
* Mahina ()
* Moorea-Maiao ()
* Paea ()
* Papara ()
* Papeete ()
* Pirae ()
* Punaauia ()
* Taiarapu-Est ()
* Taiarapu-Ouest ()
* Teva I Uta ()

## Referanser
Ofse

**Ofse** (av norr. *ofsi*, som egentlig betyr *forfengelighet*, *lyst til å vekke oppsikt* eller *overmot*, *overdrivelse*, *voldsomhet*, *overveldende mengde* og *tyranni*, men som også kan bety *uvær*, *storm* og *brå storflom*) er et uttrykk som helst er benyttet i forbindelse med ekstremflom og påfølgende skred. Slike flommer har forekommet i alle Norges fylker, men denne bruken av *ofse* ser ut til å stamme fra Gudbrandsdalen og har vært kalt et Vågå-uttrykk. Nettopp Vågå har i historisk tid vært hardt rammet av ofser. Utgravninger i Gudbrandsdalen har identifisert 114 flomkatastrofer siden siste istid. De mest kjente ofsene er, i kronologisk rekkefølge:

* Gammelofsen, en ekstremflom som rammet Gudbrandsdalen for omkring 2100-2200 år siden
* Merovingerofsen, en ekstremflom i Gudbrandsdalen mellom 600 og 800 e.Kr., mest sannsynlig tidlig i perioden.
* Digerofsen, en ekstremflom som blant annet rammet Vågåmo på 1340-tallet
* Storofsen, den mest kjente av dem alle, en ekstremflom under og etter et voldsomt regnvær 21.–23. juli 1789. Den rammet store deler av Østlandet og deler av Møre og Romsdal og Sør-Trøndelag; i noen grad også Agderfylkene. En rekke vassdrag hadde den høyeste vannføring som har vært registrert.
* Storflaumen i 1860 eller *Ofsen*, en ekstremflom som rammet store deler av Østlandet i  1860, med en flomtopp 15.–18. juni. Også deler av Sverige ble hardt rammet.
* Storflåmen 1938, en ekstremflom som 31. august–4. september rammet Gudbrandsdalen og sidedalene, særlig vest for Lågen og nord for Losna.
* Vesleofsen, en ekstremflom som rammet store deler av Østlandet rundt 2. juni 1995. Også deler av Sverige ble rammet I Gudbrandsdalen ble områdene på østsiden (som langs Lågens bielv Moksa) særlig hardt rammet.

## Se også
Også andre landsdeler har vært rammet av lignende flom- og skredkatastrofer, men her ser det ut til at betegnelsen *ofse* ikke har vært brukt før ganske nylig, f.eks. ved at Storeflaumen i 1743 er kalt Vestlandets storofse.

## Referanser
Saotometrost

**Saotometrost** *(Turdus olivaceofuscus)*, tidligere kalt **oliventrost**, er en fugl i trostefamilien. Den er endemisk for São Tomé som ligger i Guineabukta på Afrikas vestkyst. Dens nærmeste slektning er principetrost (*T. xanthorhynchus*) som finnes på naboøya Príncipe i nord. De var inntil nylig regnet som samme art.

## Biologi
Saotometrost blir omkring 24 cm lang og veier normalt cirka 75–95 g. Fjærdrakt er i hovedsak mørk olivengrønn–brun på oversiden og i brystet (som har små lyse spetter), men blek på undersiden med mørk trim i ytterkantene av dekkfjærene. Nebbet er mørkt med gul tupp, og det er lengre enn hos principetrosten. Øynene har rødbrun iris. De undre ekstremitetene er mørk gråbrune. Kjønnene  er like.

Arten foretrekker tett skog i lavlandet, men er også til stede på plantasjer, tåkeskog, savanne og lignende, opp i høyder til cirka .

## Inndeling
Inndelingen følger Birds of the World og er i henhold til Winkler, Billerman & Lovette (2020). Norske navn på gruppene følger Norsk navnekomité for fugl og er i henhold til Syvertsen *et al.* (2008, 2017).

* Passeriformes, spurvefugler
** Passeri, sangfugler
*** Passerida
**** Muscicapoidea
***** Turdidae, trostefamilien (18 slekter, 173 arter)
****** *[[Turdus]]*, 83 arter
******* *[[saotometrost|T. olivaceofuscus]]*, saotometrost (monotypisk)

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Asirtrost

**Asirtrost**  *(Turdus menachensis)* er en fugl i Trostefamilien.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
* Birdlife Species Factsheet: ''Turdus menachensis''. Hentet ut 8. april 2015.
* IBC - The Internet Bird Collection: ''Turdus menachensis''. Hentet ut 8. april 2015.
* Clements, J. F., T. S. Schulenberg, M. J. Iliff, D. Roberson, T. A. Fredericks, B. L. Sullivan, and C. L. Wood. 2014. ''The Clements checklist of birds of the world: Version 6.9.''. Hentet ut 8. april 2015.
Îles Sous-le-Vent

**Îles Sous-le-Vent** er en gruppe øyer i Selskapsøyene i Fransk Polynesia i Stillehavet. Den består av øyene Bora Bora, Huahine, Maupiti, Raiatea og Tahaa, samt atollene Manuae, Maupihaa, Motu One og Tupai. Sørøst for øygruppa ligger Îles du Vent, den andre hoveddelen av Selskapsøyene.

## Administrativ inndeling
Det er sju kommuner i Îles Sous-le-Vent (folketall i 2012 i parentes):

* Bora Bora ()
* Huahine ()
* Maupiti ()
* Tahaa ()
* Taputapuatea ()
* Tumaraa ()
* Uturoa ()

## Referanser
Gråvingetrost

**Gråvingetrost**  *(Turdus boulboul)* er en fugl i trostefamilien.

Gråvingetrost lever på de nordlige delene av det indiske subkontinent og østover til Sørøst-Asia, inkludert Pakistan, Bangladesh (streiffugler), Bhutan. India, Laos, Myanmar, Nepal, Thailand, Tibet og Vietnam. Arten foretrekker fuktig tropisk fjellskog.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Kinatrost

**Kinatrost**  *(Turdus mupinensis)* er en fugl i trostefamilien. Arten holder til i Asia.

## Eksterne lenker
*
Liste over overflateformasjoner på Ganymedes

**Liste over overflateformasjoner på Ganymedes** er en liste over navngitte geologiske formasjoner på overflaten til Jupiters største måne Ganymedes.

## Catenae (kraterkjeder)

## Faculae

## Fossae (kanaler)

## Regioner

## Sulci

## Se også
* Liste over kvadrangler på Ganymedes
* Liste over kratere på Ganymedes

## Eksterne lenker
* 
* USGS nomenklatur for Ganymedes
Mingtrost

**Mingtrost**  *(Turdus feae)* er en fugl i trostefamilien.

Arten er en trekkfugl som hekker i fjellområdene i Nord-Østlige Kina, og trekker sørover til de tropiske og subtropiske skogene i India, Laos, Burma og Thailand. Den er truet av fragmentering og tap av leveområder.

## Eksterne lenker
*
Andesskifertrost

**Andesskifertrost**  *(Turdus nigriceps)* er en monotypisk art i trostefamilien. Arten ble fra 2005 regnet som konspesifikk med brasilskifertrost , men i dag hersker det stor enighet om at disse er to selvstendige arter.

## Taksonomi
I 2005 slo SACC sammen de to artene brasilskifertrost (*T. subalaris*) og andesskifertrost (*T. nigriceps*) til samme art, under den norske beskrivelsen skifertrost , noe Norsk navnekomité for fugl (NNKF) følger i sin siste oversikt over norske navn fra 2017. Det hersker imidlertid ikke lenger internasjonal enighet om sammenslåingen. Store ornitologiske aktører som Birds of the World, eBird/Clements Checklist of Birds of the World og IOC World Bird List anerkjenner alle nå to selvstendige arter, noe vi derfor følger her.

## Biologi
Andesskifertrost måler cirka 18–21,5&nbsp;cm og veier typisk 50–67,5 g. Hannen har skifergrå fjærdrakt på oversiden mot en gradvis blekere underside, som blir nærmest helt hvit mot gumpen. Strupen og øvre del av halsen har hvit bakgrunn med et melert stripelignende sort mønster. De mørke øyene er omkranset av en syltynn gul øyering. Nebbet er gult og middels langt, mens de undere ekstremitetene er gule. Hunnen har samme mønster som hannen, men hun er olivenbrun på oversiden mot blekere olivenbrun på undersiden, og halsmarkeringene er mindre tydelige. Nebbet blir dessuten mørkere (nesten sort) mot tuppen og de undre ekstremitetene er ikke like slående gule som hos hannen.

Arten trives i trekronene og på grensen  til subtropisk fuktig montanskog, sekundær skog, eukalyptusplantasjer med naturlig undervekst, og ofte langs bekker i tett fuktig buskskog og skogkledde kløfter. I Ecuador i høyder rundt , i Argentina i høyder rundt  (men den hekker bare i store høyder), og opp til  i Bolivia. I Peru er det registrert migranter i høyder mellom  og , men de fleste registreringene er gjort i høyder rundt .

Evidens indikerer at arten er en delvis eller tidvis migrant. Dietten består i hovedsak av frukt, men det eter også en del virvelløse dyr, som snegler, biller, maur og fluer. I Argentina er det dessuten rapportert at den eter bær.

Hekketiden varierer med utbredelsen. Redet er en åpen kopp-formet konstruksjon typisk plassert omkring 3,6 m over bakken. Hunnen legger cirka 2–4 egg og inkubasjonstiden tar i snitt cirka 12,5 dager. Ungene blir i redet i cirka 13 dager.

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Svartkuttetrost

**Svartkuttetrost**  *(Turdus olivater)* er en fugl i trostefamilien som lever i Sør-Amerika.

## Eksterne lenker
*
Sumptrost

**Sumptrost**  *(Turdus lawrencii)* er en fugl i trostefamilien.

## Bildegalleri

Fil:TurdusLawrenciiKeulemans.jpg


## Eksterne lenker
*
Blekgumptrost

**Blekgumptrost**  *(Turdus obsoletus)* er en fugl i trostefamilien.

## Referanser

## Eksterne lenker
* 
* 
* 
* Birdlife Species Factsheet: ''Turdus obsoletus''. Hentet ut 10. april 2015.
* IBC - The Internet Bird Collection: ''Turdus obsoletus''. Hentet ut 10. april 2015.
* Clements, J. F., T. S. Schulenberg, M. J. Iliff, D. Roberson, T. A. Fredericks, B. L. Sullivan, and C. L. Wood. 2014. ''The Clements checklist of birds of the world: Version 6.9.''. Hentet ut 10. april 2015.
Maranontrost

**Maranontrost**  *(Turdus maranonicus)* er en fugl i trostefamilien som lever i Ecuador og Peru.

## Eksterne lenker
*
Hvithaketrost

**Hvithaketrost**  *(Turdus aurantius)* er en fugl i trostefamilien. Den lever i fuktige subtropiske skoger i lavlandet på Caymanøyene og Jamaica.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Leirtrost

**Leirtrost**  *(Turdus grayi)* er en fugl i trostefamilien.

Leirtrosten er Costa Ricas nasjonalfugl. Den er der kjent under navnet *yigüirro*.

## Eksterne lenker
*
Umbratrost

**Umbratrost**  *(Turdus falcklandii)* er en fugl i trostefamilien som lever helt sør i Sør-Amerika og på Falklandsøyene. Bestanden på Falklandsøyene har en mer rustrød farge på brystet enn fastlandsbestanden.

## Eksterne lenker
*
Rustbuktrost

**Rustbuktrost**  *(Turdus rufiventris)* er en liten fugl i trostefamilien som lever i Sør-Amerika. Den likner av utseende litt på en rødstrupe og kalles «robin» (engelsk for rødstrupe) i der den lever.

## Eksterne lenker
*
Rødstrupetrost

* *T. r. ruficollis*
* *T. r. atrogularis*

**Rødstrupetrost** (*Turdus ruficollis*) er en spurvefugl i trostefamilien. Den har grå rygg, svart strupe og røde undervinger og lever på taigaen i Asia som trekkfugl.  Noen ganger trekker den helt til Vest-Europa.

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Izutrost

**Izutrost**  *(Turdus celaenops)* er en fugl i trostefamilien. Navnet viser til Izuøyene i Japan der arten lever.

## Eksterne lenker
*
Sottrost

**Sottrost**  *(Turdus nigrescens)* er en fugl i trostefamilien. Den likner svarttrost i fargene, men er mindre. Arten holder til i Costa Rica og Panama.

## Eksterne lenker
*
Auroratrost

**Auroratrost**  *(Turdus olivaceus)* er en fugl i trostefamilien.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
* Birdlife Species Factsheet: ''Turdus olivaceus''. Hentet ut 8. april 2015.
* IBC - The Internet Bird Collection: ''Turdus olivaceus''. Hentet ut 8. april 2015.
* Clements, J. F., T. S. Schulenberg, M. J. Iliff, D. Roberson, T. A. Fredericks, B. L. Sullivan, and C. L. Wood. 2014. ''The Clements checklist of birds of the world: Version 6.9.''. Hentet ut 8. april 2015.
Svartstrupetrost

**Svartstrupetrost**  *(Turdus atrogularis)* er en fugl i trostefamilien. Den er noen ganger regnet som en underart av et artskompleks der den andre underarten er rødstrupetrosten. Disse blir nå regnet som to ulike arter.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Australdvergrørdrum

**Australdvergrørdrum**  *(Ixobrychus novaezelandiae)* er en utdødd art i hegrefamilien.

På engelsk kalles denne fuglen *New Zealand little bittern* («newzealanddvergrørdrum»), men det norske navnet på arten er til forveksling svært likt den alternative engelske beskrivelsen av svartryggrørdrum (*I. dubius*), som er australiadvergrørdrum (Australian Little Bittern). Disse er altså to forskjellige arter.

## Inndeling
Inndelingen under følger HBW Alive og er i henhold til Martínez-Vilalta & Motis (2018). Norske navn på artene følger Norsk navnekomité for fugl og er i henhold til Syvertsen *et al.* (2008, 2017). Navn og beskrivelser i parentes er ikke offisielle, men kun foreløpige beskrivelser.

* Pelecaniformes, pelikanfugler
** Threskiornithidae, ibisfamilien
** Ardeidae, hegrefamilien (19 slekter, 69 arter)
*** *[[Zonerodius]]* (monotypisk)
*** *[[Tigriornis]]* (monotypisk)
*** *[[Tigrisoma]]* (3 arter)
*** *[[Agamia]]* (monotypisk)
*** *[[Cochlearius]]* (monotypisk)
*** *[[Zebrilus]]* (monotypisk)
*** *[[Botaurus]]* (4 arter)
*** *[[Ixobrychus]]*, (smårørdrummer), (10 arter)
**** *[[striperørdrum|I. involucris]]*, striperørdrum (monotypisk)
**** *[[pygmerørdrum|I. exilis]]*, pygmerørdrum
**** *[[dvergrørdrum|I. minutus]]*, dvergrørdrum
**** *[[svartryggrørdrum|I. dubius]]*, svartryggrørdrum (monotypisk)
**** *[[australdvergrørdrum|I. novaezelandiae]]*, australdvergrørdrum  (utdødd)
**** *[[okerrørdrum|I. sinensis]]*, okerrørdrum (monotypisk)
**** *[[orientrørdrum|I. eurhythmus]]*, orientrørdrum (monotypisk)
**** *[[kanelrørdrum|I. cinnamomeus]]*, kanelrørdrum (monotypisk)
**** *[[skiferrørdrum|I. sturmii]]*, skiferrørdrum (monotypisk)
**** *[[gulhalsrørdrum|I. flavicollis]]*, gulhalsrørdrum
*** *[[Gorsachius]]*, (dvergnatthegrer), (3 arter)
*** *[[Calherodius]]* (monotypisk)
*** *[[Nycticorax]]*, (typiske natthegrer), (5 arter)
*** *[[Nyctanassa]]*, (amerikanske natthegrer), (2 arter)
*** *[[Butorides]]* (monotypisk)
*** *[[Ardeola]]*, (damhegrer), (6 arter)
*** *[[Bubulcus]]* (monotypisk)
*** *[[Ardea (slekt)|Ardea]]* (14 arter)
*** *[[Syrigma]]* (monotypisk)
*** *[[Pilherodius]]* (monotypisk)
*** *[[Egretta]]* (12 arter)
** Scopidae, skyggefuglfamilien
** Balaenicipitidae, treskonebbfamilien
** Pelecanidae, pelikanfamilien

;Noter
* *A. brachyrhyncha* og *A. plumifera* ble tidligere regnet som underarter av *A. intermedia* (duskhegre), men disse er nå skilt ut som selvstendige arter. De er imidlertid ikke navngitt på norsk enda.
* Kritthegre og hvithalshegre ble tidligere av og til regnet til *Ardea*, men disse er nå plassert i *Egretta*

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Diana Ross (forfatter)

**Diana Patience Beverly Ross** (født 8. juli 1910 i Valletta, Malta, død 4. mai 2000 i Gosforth) var en britisk barnebokforfatter og -illustratør, som det meste av livet bodde nær Melksham i Wiltshire. Hun er best kjent for de ni bøkene om *Det lille røde lokomotivet*, som begynte med *The Little Red Engine Gets a Name* (1942). 

## Liv og virke
Faren var kaptein i den britiske marine, og hun ble født på Malta under et kort opphold der. Hun fikk utdannelse ved Kensington High School, London; Girton College og Central School of Art London 1933–35. Hun giftet seg i 1940 med fotografen og interiørarkitekten Anthony Denney. De fikk to tvillingdøtre og en sønn, og skilte seg i 1950. 

Hun arbeidet dels som tegnelærer, dels som illustratør og dels som forfatter. Hun var også en tidlig bidragsyter til barneprogrammer i radio, og flere av hennes bøker er basert på fortellinger som først ble kringkastet. 
  
Hun debuterte som illustratør i 1934 med tegninger til *The Romance of Labrador* av , og som forfatter i 1939 med fotobilledbøkene *Getting You Things* og *Making You Things*, som viste barn hvordan ting ble bygget. Den første skjønnlitterære barneboken hennes var *The Beetle who lived alone* (1941). Hun illusterte også noen av bøkene sine selv, under psevdonymet *Gri*. 

Bøkene hennes er ikke oversatt til norsk. 

## Referanser

## Eksterne lenker
*
Madagaskarsilkehegre

**Madagaskarsilkehegre**  *(Egretta dimorpha)* er en fugl i hegrefamilien. Den finnes på i Kenya og Tanzania og på Komoroene Madagaskar, Mayotte og Seychellene.

## Eksterne lenker
*
Brilledverghegre

**Brilledverghegre**  *(Calherodius leuconotus)* er en mellomstor art i hegrefamilien (Ardeidae), og eneste art i slekten ***Calherodius***. Arten er endemisk for Afrika sør for Sahara. Den består som to underarter.

## Biologi
Brilledverghegre måler omkring  og kjønnene er like. Den har et sort og relativt stort hode med et ganske kort stilettformet sort nebb. Rundt øyene har den bar hvit hud, som blir gul i underkant av de store mørke øynene. Halsen er middels lang og rødbrun, mens oversiden av fjærdrakten er mørk olivengrønn Den er mer blekbrun i buken. De undere ekstremitetene er gul-oransje og middels lange.

## Inndeling
Inndelingen under følger HBW Alive og er i henhold til Martínez-Vilalta & Motis (2018). Norske navn på artene følger Norsk navnekomité for fugl og er i henhold til Syvertsen *et al.* (2008, 2017). Navn og beskrivelser i parentes er ikke offisielle, men kun foreløpige beskrivelser.

* Pelecaniformes, pelikanfugler
** Threskiornithidae, ibisfamilien
** Ardeidae, hegrefamilien (19 slekter, 69 arter)
*** *[[papuatigerhegre|Zonerodius]]* (monotypisk)
*** *[[dusktigerhegre|Tigriornis]]* (monotypisk)
*** *[[Tigrisoma]]* (3 arter)
*** *[[sverdhegre|Agamia]]* (monotypisk)
*** *[[Cochlearius]]* (monotypisk)
*** *[[sikksakkhegre|Zebrilus]]* (monotypisk)
*** *[[Botaurus]]* (4 arter)
*** *[[Ixobrychus]]* (10 arter)
*** *[[Gorsachius]]* (3 arter)
*** *[[brilledverghegre|Calherodius]]* (monotypisk)
**** *[[brilledverghegre|C. leuconotus]]*, brilledverghegre
***** *C. l. leuconotus* (nominatformen), utbredt fra Senegal og østover til det sørvestre Nigeria
***** *C. l. natalensis*, spredte populasjoner fra Kamerun og østover til Sudan, det vestre Etiopia og det nordlige Angola, og gjennom Den demokratiske republikken Kongo og østover til Tanzania og sørover til det nordlige Botswana og det østre Sør-Afrika
*** *[[Nycticorax]]* (5 arter)
*** *[[Nyctanassa]]* (2 arter)
*** *[[Butorides]]* (monotypisk)
*** *[[Ardeola]]* (6 arter)
*** *[[Bubulcus]]* (monotypisk)
*** *[[Ardea (slekt)|Ardea]]* (14 arter)
*** *[[Syrigma]]* (monotypisk)
*** *[[Pilherodius]]* (monotypisk)
*** *[[Egretta]]* (12 arter)
** Scopidae, skyggefuglfamilien
** Balaenicipitidae, treskonebbfamilien
** Pelecanidae, pelikanfamilien

;Noter
* *A. brachyrhyncha* og *A. plumifera* ble tidligere regnet som underarter av *A. intermedia* (duskhegre), men disse er nå skilt ut som selvstendige arter. De er imidlertid ikke navngitt på norsk enda.
* Kritthegre og hvithalshegre ble tidligere av og til regnet til *Ardea*, men disse er nå plassert i *Egretta*

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Sikksakkhegre

**Sikksakkhegre**  *(Zebrilus undulatus)* er en monotypisk liten art i hegrefamilien (Ardeidae), og eneste art i slekten ***Zebrilus***. Arten er endemisk for det nordlige Sør-Amerika.

## Biologi
Sikksakkhegre er en småvokst hegre som måler cirka  og veier omkring . Den har mørk brun og nærmest sort spettet fjærdrakt med islett av grått, men er litt lysere gulbrun spettet i buken. Nebbet er relativt kort og stilettformet. Øynene har lys gulbrun iris. Kort stjert og ganske korte, men relativt kraftige undere ekstremiteter. Kjønnene er like, men hannen har litt mer definerte spetter på undersiden.

Arten er kjent for å vagle seg på spurvelignende vis, og den er mest vokal i grålysningen og like etter soldnedgang. Habitatet består av bekker og sakteflytende mindre elver, kroksjøer, dammer og sumpområder i tropisk regnskog, inkludert llanosen. Den er også registrert i mangrover. I Venezuela finner man fuglene opp til , men ellers er den mest vanlig under .

Man vet svært lite om matvanene til denne arten, men den er observert når den tar fisk og flygende insekter. Den antas å være opportunistisk og mest aktiv på dagtid. Når den jakter fisk sitter den gjerne på en grein som strekker seg ut over vannflaten.

## Inndeling
Inndelingen under følger HBW Alive og er i henhold til Martínez-Vilalta & Motis (2018). Norske navn på artene følger Norsk navnekomité for fugl og er i henhold til Syvertsen *et al.* (2008, 2017). Navn og beskrivelser i parentes er ikke offisielle, men kun foreløpige beskrivelser.

* Pelecaniformes, pelikanfugler
** Threskiornithidae, ibisfamilien
** Ardeidae, hegrefamilien (19 slekter, 69 arter)
*** *[[papuatigerhegre|Zonerodius]]* (monotypisk)
*** *[[dusktigerhegre|Tigriornis]]* (monotypisk)
*** *[[Tigrisoma]]* (3 arter)
*** *[[sverdhegre|Agamia]]* (monotypisk)
*** *[[Cochlearius]]* (monotypisk)
*** *[[sikksakkhegre|Zebrilus]]* (monotypisk)
**** *[[sikksakkhegre|A. agami]]*, sikksakkhegre (monotypisk)
*** *[[Botaurus]]* (4 arter)
*** *[[Ixobrychus]]* (10 arter)
*** *[[Gorsachius]]* (3 arter)
*** *[[Calherodius]]* (monotypisk)
*** *[[Nycticorax]]* (5 arter)
*** *[[Nyctanassa]]* (2 arter)
*** *[[Butorides]]* (monotypisk)
*** *[[Ardeola]]* (6 arter)
*** *[[Bubulcus]]* (monotypisk)
*** *[[Ardea (slekt)|Ardea]]* (14 arter)
*** *[[Syrigma]]* (monotypisk)
*** *[[Pilherodius]]* (monotypisk)
*** *[[Egretta]]* (12 arter)
** Scopidae, skyggefuglfamilien
** Balaenicipitidae, treskonebbfamilien
** Pelecanidae, pelikanfamilien

;Noter
* *A. brachyrhyncha* og *A. plumifera* ble tidligere regnet som underarter av *A. intermedia* (duskhegre), men disse er nå skilt ut som selvstendige arter. De er imidlertid ikke navngitt på norsk enda.
* Kritthegre og hvithalshegre ble tidligere av og til regnet til *Ardea*, men disse er nå plassert i *Egretta*

## Referanser




## Eksterne lenker
*