open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Ledende menig

**Ledende menig** er en grad i Forsvaret som blir blir brukt av vernepliktige.

## Historikk i Norge
Utskrevet ledende menig (ULM) fantes tidligere i Sjøforsvaret og het offisielt visekonstabel (ULM) - utskrevet ledende menig. Graden ble gitt til vernepliktige.

## Militærordningen fra 1. januar 2016
Ledende menig blir innført i Norge på OR-1-nivå i Sjøforsvaret og Hæren i forbindelse med innføringen av den nye ordningen for militært tilsatte. Graden tilsvarer ledende flysoldat i Luftforsvaret.

Graden ledende menig kan tildeles soldater som skiller seg litt ut fra mengden og viser profesjonalitet og ansvar. Som regel er dette soldater som blir nestlagførere og lagførere, men det må ikke nødvendigvis være slik. Graden kan også gis som en påskjønnelse for god tjeneste. Med grad som ledende menig følger også et lite tillegg i dagpengene.


Fil:Norway-army-OR-1b.svg|Distinksjon for ledende menig i Hæren.
Fil:OR2b NOR - Ledende menig.png|Distinksjon for ledende menig i Sjøforsvaret.
Fil:OR1 NOR - Ledende flysoldat.png|Distinksjon for ledende flysoldat i Luftforsvaret.


## Ledende menig (OR-1) i ulike land
* Canada: Private (Recruit)
* Danmark: Konstabel
* Nederland: Soldaat / Huzaar/Kanonier
*Sverige: Menig
* Tyskland: Soldat
* Storbritannia: Private
* USA: Private

## Se også
* Militære grader i Norge

## Referanser
BI (andre betydninger)

**BI** eller **Bi** kan bety:

## Forretning, vitenskap og teknologi
*Virksomhetsetterretning, også kjent under det engelske navnet *business intelligence*
*IATA-koden for flyselskapet Royal Brunei Airlines
*Insektet bi (bie)
*Kjemisk symbol for vismut

## Språk
* Den kinesiske jadeskiven Bi
* Forstavelse avledet av latinsk *bis*, «tvende», «en til»

## Skoler
* Handelshøyskolen BI (opprinnelig Bedriftsøkonomisk Institutt), en norsk privat høyskole
Rubrikkmarked

Et **rubrikkmarked** er en markedsplass der aktører, private og bedrifter, kan ta del i en felles markedsplass for utveksling av produkter, tjenester m.m. Den vanlige forretningsmodellen for de meste vellykkede aktørene er at tjenestene er gratis for brukerne, mens det er annonsøren som betaler en sum til selskapet bak tjenesten.

I dag har Internett tatt mer og mer av markedet, som tradisjonelt sett har vært sterkest i avisene.
Utbytte

**Utbytte** deles normalt ut i form av kontanter eller aksjer fra aksjeselskapet til selskapets aksjonærer.

Utbyttebegrepet omfatter "enhver utdeling som innebærer en vederlagsfri overføring av verdier fra selskap til aksjonær", jf definisjonen i skatteloven § 10-11 annet ledd. Bestemmelsen viderefører definisjonen i den nå opphevede selskapskatteloven § 3-2 nr.2 ff. For øvrig må sies at utbyttebegrepet slik det er brukt både i skattelovgivningen, i aksjeloven og i allmennaksjeloven i det store og hele er sammenfallende.

Aksjelovgivningen setter strenge materielle og formelle rammer for overføringer av økonomiske verdier fra selskap til aksjonær. Aksjeloven og allmennaksjeloven har i §§ 3-6 likelydende bestemmelser om utdeling fra selskapet. Bestemmelsene fastslår at «Utdeling fra selskapet kan bare skje etter reglene om utbytte, kapitalnedsetting, fusjon eller fisjon av selskaper, og tilbakebetaling etter oppløsning.»

I tilfeller hvor en utdeling ikke følger noe regelsett vil utdelingen kunne bli kategorisert som ulovlig utdeling.

## Referanser
Liste over høyadelstitler i England

:

**Liste over høyadelstitler i England** omfatter adelstitler i England opprettet før 1707 og som inngår i **Peerage of England**. Fra 1707, da England og Skottland ble forent, ble det ved nye adelsutnevnelser skapt en ny britisk høyadel.

Fram til 1999, da *[[House of Lords Act 1999]]* ble vedtatt, kunne alle som hadde en tittel på denne listen sitte i Overhuset.

Titlene som finnes i Englands høyadel er hertug (*duke*), marki (*marquess*), jarl (*earl*), vicomte *(viscount)* og baron. De fleste av titlene kan kun arves i mannlig linje, men en del, spesielt de eldre baroniene, kan også arves av døtre. Dog er kvinner etter engelsk arvelov alltid medarvinger, slik at mange av titlene ikke er i bruk ettersom de strengt tatt er delt mellom flere arvinger. 

## Hertuger
:*For alle hertugtitlene som har eksistert og eksisterer på De britiske øyer se [[liste over høyadelstitler på De britiske øyer]]*

## Markier

## Jarler

## Vicomter

## Baroner og baronesser

## Eksterne lenker
* ''The Roll of the Peerage'', offisiell liste over nåværende innehavere av britiske og irske adelstitler
Kristin Asbjørnsen

**Kristin Asbjørnsen** (født 1971) er en norsk sanger og komponist med improvisert musikk (en utvidelse av jazz-begrepet) som tyngdepunkt. Hun har vært medlem av gruppene Dadafon, Krøyt og Kvitretten og debuterte som soloartist midt på 2000-årene.

Kristin Asbjørnsens stil har røtter i «singer/songwriter»-tradisjonen og lar elementer fra afrikansk verdensmusikk, spiritual og jazz flyte inn i musikken. Hun har en stemme med et uvanlig bredt klangspektrum som gjør det mulig å fremføre vokal musikk med særlig stor dynamikk, kontrast og kraft. 

I 2000 fikk hun Gammleng-prisen i klassen jazz og Edvard-prisen i klassen populærmusikk - mindre verk sammen med Øyvind Brandtsegg og Thomas T. Dahl for «Silent». De tre ble også nominert til Edvard-prisen 2002 i samme klasse for «Heart's Heart» fra albumet *One Heart is too Small*. Hun vant Kanonprisen 2005 i klassen beste filmmusikk for musikken til Bent Hamers film *[[Factotum]]*. Hun var nominert til Spellemannprisen 2006 i åpen klasse for *[[Wayfaring Stranger|Wayfaring Stranger – A Spiritual Songbook]]*. For albumet *[[The Night Shines Like the Day]]* fikk hun Spellemannprisen 2009 i åpen klasse og for låten «Snowflakes» fra albumet fikk hun NOPAs musikkpris for 2009. Hun fikk Kardemommestipendiet i 2018 til å «komponere norskspråklige sanger til nytt soloalbum, og i tillegg videreutvikle trioen med gambiske griot Suntou Susso og gitarist Olav Torget».

## Diskografi
* *[[Seafarer's Song]]* (2004) - med Ketil Bjørnstad
* *[[Factotum (album)|Factotum]]* (2006)
* *[[Wayfaring Stranger]]* (2006)
* *[[Bessie Smith revisited]]* (2008) - med Nymark Collective
* *[[The Night Shines Like the Day]]* (2009)
* *[[I'll meet you in the morning]]* (2013)

### Med Dadafon
* *[[Coloured Moods]]* (1998) 	
* *[[And I Can't Stand Still]]* (2002) 	
* *[[Release Me]]* (2002) 	
* *[[Visitor (album)|Visitor]]* (2002) 	
* *[[Harbour]]* (2004) 	
* *[[Lost Love Chords]]* (2005) 	

### Med Krøyt
* *[[Sub]]* (1997) 	
* *[[Low]]* (1999)
* *[[Body Electric]]* (2001) 	
* *[[One Heart is too Small]]* (2001)

### Med Kvitretten
* *[[Voices]]* (1996)
* *[[Everything Turns]]* (1999) 	
* *[[Kloden er en snurrebass som snurrer oss]]* (2002) 	

### Annet
* *[[Smak av himmel, spor av jord]]* (2001) - diverse artister

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
* 
* Biografi fra Jazzbasen.
* Diskografi fra Jazzbasen.
Kinza Clodumar

**Kinza Godfrey Clodumar** (1945–2021) var en naurisk politiker. Han var medlem av landets parlament i flere år, og var finansminister fra 2003 til oktober 2004, og var president fra 12. februar 1997 til 18. juni 1998, da han ble utsatt for et mistillitsforslag.

## Biografi
Clodumar ble født 8. februar 1945 i Boe. Han tilhørte Naurus urbefolkning og var opptatt av miljøspørsmål. Han var mangeårig medlem av parlamentet og var den eneste politikeren i landet som har bitt innvalgt fra to forskjellige valgkretser. Han satt først to valgperioder fra Aiwo (fra 1971 til 1979) og ble gjenvalgt i 1983. I 1995 hadde han flyttet til Boe og ble gjenvalgt for en tredje periode.

Han satt i regjeringen som «Minister Assisting the President of Nauru» (en form for visepresidentstilling) i perioden 1976-1978 og fra september til oktober 1986. Han var også speaker i parlamentet en kort periode i desember 1986.

Han var finansminister flere ganger; fra januar 1977 til januar 1978, fra september 1986 til oktober 1986, fra desember 1986 til august 1989, fra desember 1989 til september 1993 og i november 1996.

## President
Clodumar var president i Nauru fra 12. februar 1997 til 18. juni 1998 da parlamentet vedtok mistillitsforslag mot ham. Han var da også finansminister.

## Etter presidenttiden
Etter sin presidentperiode var han igjen finansminister i flere perioder; fra april til juni 1999, fra mai til august 2000, fra mars til mai 2004 og fra juni til august 2004. I 2003 forsøkte han to ganger å bli gjenvalgt som president, men tapte knepent ved avstemningen i parlamentet begge gangene. Ved parlamentsvalget i oktober 2004 mistet han også plassen sin i parlamentet.

Clodumar stiftet og var også leder for Naurus senterparti. Fram til 2004 var Clodumar partiets eneste parlamentsmedlem.

Han døde 29. november 2021 i en alder av 76 og ble begravet på statens bekostning dagen etter.

## Referanser
José María Aznar

**José María Aznar López** (født 25. februar 1953) var president for regjeringen (statsminister) i Spania fra 5. mai 1996 til 17. april 2004. Aznar ble født i Madrid, men er av baskisk opprinnelse. Bestefaren Manuel Aznar Zubigaray var opprinnelig baskisk nasjonalist, men ble senere overbevist falangist og fikk høye posisjoner i Francos Spania.

Som ung mann beskrev José María Aznar seg selv som falangist. Han studerte jus i Madrid og arbeidet for spanske skattemyndigheter. Aznar ble medlem av den konservative Folkealliansen (Alianza Popular) og ble innvalgt i parlamentet for La Rioja. Senere ble han president for den autonome regionen Kastilien og Leon. Hans nære forhold til Manuel Fraga førte til at han etterfulgte ham som partiformann for de konservative. Aznar reorganiserte deretter de spanske konservative i et nytt parti, Partido Popular, som han flyttet mot det politiske sentrum og distanserte seg fra arven fra falangismen. Under hans ledelse meldte partiets medlemmer i Europaparlamentet seg inn i Det europeiske folkepartiets gruppe.

Aznar har blitt kjent for en tøff linje mot baskiske separatister, og for å ha gått helhjertet inn for Irak-krigen. Disse forholdene førte til at hans parti i 2004 tapte regjeringsmakten til sosialistpartiet.

Han er gift med Ana Botella Serrano og har to sønner og en datter.

## Publikasjoner
* *Libertad y solidaridad* (1991)
* *La España en que yo creo* (1995)
* *España: la segunda transición* (1995)
* *Ocho años de Gobierno. Una visión personal de España* (2004)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Olav Kavli

**Olav Kavli** (født 7. januar 1872 på Årø i Bolsøy, død 22. september 1958 i Fana) var en norsk forretningsmann, kjent for etableringen av Kavli smelteost.

## Tidlig liv og karriere
Kavli vokste opp på Årø utenfor Molde som sønn av gårdbrukerne Knut Olsson Kavli (1836–1912) og Ane Jensdotter (1834–1909). I tidlige kilder er Olav ført som *Ole*, en vanlig dansk skrivemåte for Ola(v), og med mellomnavnet *Knudsen*, et patronymikon han sluttet å bruke.

I 1890 reiste han til Bergen, hvor han tok handelsbrev og etablerte egen ostehandel i 1894. Kavli etablerte grossistavtaler med kjøpmenn langs kysten fra Christiania til Kirkenes. En annen viktig milepæl var avtalen med staten om levering av proviant til arbeiderne som bygget Bergensbanen. Han utvidet i perioden fram til 1910 med handelsforbindelser i England, Sverige og Danmark, samt USA etter en handelsreise dit i 1910.

## Smøreostens «far»
I 1914 startet han meieri i Sandnes og fikk i 1924 gjennombrudd med lanseringen av osten Primula, verdens første holdbare smelteost, basert på ideer fra studiereise til Sveits, Serbia og Bulgaria. Ved å smelte sammen det beste fra yoghurten og osten oppnådde han bløt ost med god holdbarhet.

Olav Kavlis sønn Knut (1896–1965) ble i 1924 medeier i Kavli og fikk ansvar for driften i Norge. Olav reiste mye og utviklet agenturer i USA, Hellas, India og Afrika. Tubeost ble lansert i 1929 og tilpasset enkelte land og deres markeder. Før annen verdenskrig var eksporten til over femti land. Produksjonen i Danmark startet i 1935. Etter hans død i 1958 ble aksjene overført til O. Kavli og Knut Kavlis Almennyttige Fond (1962). Kavlifondet er i dag eier av O. Kavli AS og Q-Meieriene. Overskuddet fra disse selskapene går til Kavlifondet, som igjen støtter kultur, forskning og humanitære formål.

## Utenfor næringsmiddelbransjen
O. Kavli var i perioder også involvert i forretninger utenfor næringsmiddelbransjen. I 1917/18 var han en av fire eiere som overtok gamle Sogns Uldspinderi og Fargeri, som ble omdøpt til A/S Sognefjorden Uldvarefabrik.

## Utmerkelser
* Kongens fortjenstmedalje i gull (1933)
* St. Olavs Orden (1952)

## Bibliografi
* *Med ost i kofferten* (John Griegs forlag, 1946), om tre handelsreiser til USA (1910, 1922 og 1927)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Korn Ferry-touren

**Korn Ferry-touren** er en golftour som ligger på nivå under PGA-touren og omfatter profesjonelle herregolfere som ikke har kvalifisert seg til PGA-touren eller som har mistet plassen på PGA-touren fordi de ikke har tjent nok penger.

Touren har tidligere hatt navn som *Ben Hogan-touren* (til minne om golflegenden Ben Hogan), *Nike-touren* og *Buy.com-touren* (de to siste som resultat av salg av navnerettighetene til hhv. Nike og Buy.com). Det forrige navnet *Nationwide-touren* kom fra salget av navnerettighetene til forsikringsselskapet Nationwide Mutual Insurance Company. I juni 2012 overtok internettleverandøren Web.com som hovedsponsor for *Web.com-touren*, og i juni 2019 overtok Korn Ferry som ny hovedsponsor for *Korn Ferry-touren*.

## Eksterne lenker
*
Challenge-touren

**Challenge-touren** er en golftour arrangert av organisasjonen PGA European Tour. Den er på nivå under Europatouren, og spillere som lykkes kvalifiserer seg til denne. Det utdeles poeng til verdensrankingen i golf for gode resultater i noen av turneringene på Challenge-touren.

Touren var introdusert i 1986 og var opprinnelig kalt for *Satellite Tour*. Rankingen var introdusert i 1989, hvor de topp fem rankete spillerne fikk medlemskap i Europatouren den påfølgende sesongen. Året etter ble touren omdøpt til Challenge-touren. Inntil i 1993 rankingen var basert på den enkeltes spillers flere beste resultater, men siden 1994 har det vært en normal pengeranking der alle resultater teller. I 2008 var de totale prispengene 6.017.393 Euro.

Spillere med gode resultater på Challenge-touren kvalifiserer til medlemskap på Europatouren den påfølgende sesongen. De som er topp 20 på rankingen sies å ha oppnådd Europatouren kortet; men i realiteten så er de topp 15 kvalifisert for flest turneringer, og de 16-20 noen færre. Men kategoriene er rerangert midtveis i sesongen. De siste 5 plassene ble lagt til i 2005 sesongen – tidligere var det kun topp 15 som kvalifiserte. Spillere som ender som 21-45 kan også oppnå å kvalifisere til noen turneringer på Europatouren med lavere prispenger. Spillere som vinner tre turneringer på Challenge-touren i en sesong blir overført til Europatouren umiddelbart samme sesong.  

## Eksterne lenker
*
Zhan Guo Ce

***Zhan Guo Ce*** (kinesisk:  戰國策 / 战国策;, pinyin: *Zhànguócè*) var et vidgjetent kinesisk historieverk om de stridende staters tid. Det ble kompilert i den senere del av det vestlige Han-dynasti av Liu Xiang. Verket er av stor betydning for studiet av de stridende staters tid, og det skildrer de forskjellige strategier og politiske synspunkter som gjorde seg gjeldende og gir et innblikk i epokens historiske og sosiale kjennetegn. 

Verkets navn har blitt oversatt på mange måter. En variant kunne være *De stridende staters strategier*.  

## Forfattere, versjoner
Man vet ikke hvem som var forfatterne av *ZGC*. I det sene vestlige Han-dynasti ble Liu Xiang oppmerksom på seks versjoner av skrevne verker fra de kretser som går under betegnelsen "forhandlingsskolen" under hans arbeide med samlingen og korrekturlesningen av de keiserlige litterære samlinger. Her var meget i dårlig forfatning, og det var også utfullstendig kopiert der ord og sammenhenger manglet. Liu Xiang gjennomgikk og redigerte alt sammen til det nye verket *Zhan Guo Ce*.

Vesentlige deler av *Zhan guo ce* gikk senere tapt, noen deler for all tid. Zeng Gong fra det nordlige Song-dynastiet fikk fatt i noen av de tapte kapitlene, og sammensatte det som nå er den moderne versjon. 

Helt i den senere tid er det ved arkeologiske utgravninger kommet tilrette mer: Det gjelder funn fra en grav fra Han-tiden ved Mawangdui nær byen Changsha i 1973. De ble redigert og publisert i  Beijing i 1976 i den 27 kapitler lange *Zhanguo zonghengjia shu* *"(arbeider fra forhandlingsskolen i de stridende rikers tid)* – elleve av kapitlene var nokså like deler av *ZGC* og *[[Shiji]]*.

## Format
ZGC gjennomgår kinesisk historie i den epoke som innledes av Fan-klanens nedkjempelse av Zhi-klanen i  490 f.Kr. frem til Gao Jianlis mislykkede attentat mot Qin Shi Huangs liv i 221 f.Kr..

Boken er på omkring 120&nbsp;000 ord i 497 seksjoner i 33 kapitler. De tolv *ce* er:
* *[[Det vestlige Zhou-dynasti|Dong Zhou]] Ce* (betyr: "Det østlige Zhous strategier") – ett kapittel
* *[[Det østlige Zhou-dynasti|Xi Zhou]] Ce* ( "Det vestlige Zhous strategier") – ett kapittel
* *[[Qin (stat)|Qin]] Ce* ( "Qins strategier") – fem kapitler
* *[[Qi (Shandong)|Qi]] Ce* ("Qis strategier") – seks kapitler
* *[[Chu (stat)|Chu]] Ce* ( "Chus strategier") – fire kapitler
* *[[Zhao (stat)|Zhao]] Ce* ("Zhaos strategier") – fire kapitler
* *[[Wei (stat)|Wei]] Ce* ("Weis strategier") – fire kapitler
* *[[Han (stat)|Han]] Ce* ( "Hans strategier") – tre kapitler
* *[[Yan (stat)|Yan]] Ce* ( "Yans strategier") – tre kapitler 
* *[[Song (stat)|Song]] og [[Wei (stat)|Wei]] Ce* ( "Song og Weis strategier") – ett kapittel
* *[[Zhongshan (stat)|Zhongshan]] Ce* ( "Zhongshans strategier") – ett kapittel
Straumsnes (Tingvoll)

**Straumsnes** er et bygdelag og opprinnelig et kirkesogn som ble opprettet i kongelig resolusjon av 14. januar 1863, fra 1866 eget herred utskilt fra Tingvoll herred og selvstendig kommune fra 1868 til 1964. Fra og med 1964 er Straumsnes en del av Tingvoll kommune.  

Store omlegginger av både kirke- og kommunegrensene på Nordmøre, drevet av at transporten i stor grad ble lagt om til land, førte til at nye grenser ble trukket langs fjorder i stedet for fjell og utmark. Vestlige del av Aspøya gikk dermed til Straumsnes sokn og Tingvoll kommune (fra Frei). 

### Navn
Navnet stammer fra gamle Straum gard, også omtalt som *Strøm*. Under eierskap av familien Kane kjent som *Kanestraum*, som også ga navnet til bygda og fergestedet.   

Navnet ble endret fra Strømsneset til Straumsnes 3. November 1917 i kongelig resolusjon.

### Tettsteder og bygdesentra
Området rundt *Beiteråsen* ble regnet som sentrum med skole, frisør, aldershjem, sagbruk, trelasthandel, bank, bensinstasjon, brannstasjon, postkontor, idrettsanlegg og dagligvarebutikk. Handelssentrum i Straumsnes er etter Krifastbyggingen flyttet til *Einset* på Aspøya, der man finner et lite kjøpesenter med kafeteria, butikker, frisør, bank, byggvarehandel, bensin- og ladestasjon m.m. Krifast førte også til at *Kvisvik*, som var fergested og bygd i vekst, ble mindre sentral med redusert nybebyggelse.   

### Folk fra Straumsnes
Olav Trondsson (ca 1405-1474), Ole Nilssen (1829-1912), Edvard Langset (1867-1924) , Lars S. Romundstad (1885-1961), Unni Boksasp (1972-) og Mari Ulset (1980-).

### Folketallsutvikling
Innbyggere i tidligere Straumsnes kommune:

### Naturreservat

* Langvatnet naturreservat ble opprettet i 1988 for å verne et viktig våtmarksområde.
* Einsetmyra naturreservat ble opprettet i 1996 for å verne et spesielt myrområde.
* Boksaspa naturreservat ble opprettet i 2003 for å sikre verdens nordligste eikeskog.
* Gylhamran naturreservat ble opprettet i 2003 for å verne en varmekjær og mangfoldig vegetasjon.

## Kilder
Jaap de Hoop Scheffer

**Jakob Gijsbert «Jaap» de Hoop Scheffer ** (født 1948) er en nederlandsk politiker, som har representert det kristendemokratiske partiet.

Han arbeidet i utenrikstjenesten, blant annet som kontorsjef for flere utenriksministre, før han selv ble politiker. Han var medlem av Tweede Kamer fra 1986 til 2002, partileder i Christen-Democratisch Appèl fra 1997 til 2001 og utenriksminister i Jan Peter Balkenendes regjeringer fra juli 2002 til desember 2003.

Den 5. januar 2004 tiltrådte han som NATOs generalsekretær. I hans tid som generalsekretær ble ni nye land tatt opp som NATO-medlemmer: syv i 2004 og to i 2009. NATO utvidet sin operasjon i Afghanistan, som til slutt omfattet hele landet. SFOR i Bosnia-Hercegovina ble avløst av EUFOR Althea. Utviklingen i Ukraina etter oransjerevolusjonen opptok også NATO sterkt i denne perioden. Scheffers åremålsperiode utløp 1. august 2009.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Strømm

**Strømm** var en kommune nordøst i (tidligere) Vestfold fylke, siden 2020 en del av Drammen kommune.

Kommunene ble innført med formannskapslovene fra 1837, og landet ble delt i 392 geografiske områder med basis i prestegjeldene. I 1837 var Strømm et annekssogn til Hurum prestegjeld på andre siden av Drammensfjorden. Men siden Strømm var adskilt fra sitt hovedsogn av en fylkesgrense (Strømm tilhørte Vestfold, mens Hurum hovedsogn lå i Buskerud) måtte det opprettes som et eget formannskapsdistrikt. 

Ladestedet Svelvik ble opprettet i 1845, og det ble adskilt fra Strømm som et eget formannskapsdistrikt. Disse to kommunene ble imidlertid slått sammen igjen, under navnet Svelvik, 1. januar 1964. I 1845 hadde Strømm 794 innbyggere (mot ladestedet Svelviks 1&nbsp;201 innbyggere). Ved sammenslåingen i 1964 hadde Strømm 2&nbsp;618 innbyggere.

Fram til 1918 ble kommunenavnet alltid skrevet i bestemt form (*Strømmen*), men etter dette i ubestemt form (*Strømm*). Strømm sogn skiftet navn til *Svelvik sogn* i 1977.

## Eksterne lenker
*
Strandvik

**Strandvik** er en tidligere selvstendig kommune i Hordaland fylke. Strandvik ble skilt ut som egen kommune fra Fusa 1. januar 1903 samtidig med Hålandsdal. Strandvik hadde ved opprettelsen 1&nbsp;876 innbyggere.

Fusa kommune var i 1856 skilt ut fra Os.

1. januar 1964 ble Strandvik, Hålandsdal og det meste av Fusa slått sammen til den nye Fusa kommune. Strandvik hadde ved sammenslåingen 2&nbsp;053 innbyggere.
I bygden finnes det bla. nærbutikk, restaurant, barneskole, ridesenter og byggevarer. 

## Se også
* Strandvik kirke

## Eksterne lenker
* Strandvikjo.no (nettsted om bygda)
Lishui (elv)

**Lishui** (kinesisk: 澧水; pinyin: *L&#464;sh&#468;i*) er en elv i provinsen Hunan i Kina. Den er den fjerde største av Yangtzeflodens sideelver i denne provinsen.  

Lishui har tre kilder, i nord, i midten og i sør. Den nordligste kildeelver er den viktigste; den heter *Shanmujie* og ligger i Sangzhi fylke. Den midtre springer ut fra østsiden av Badagongshanfjellet i Sangzhi. Den sørlige er fra *Longjiazhai* i Yongshun fylke. De tre møtes i Nancha i Sangzhi fylke og renner så østover.

Elven renner ut i Dongtingsjøen ved Xiaodukou ved Jinshi. Elvens totale lengde er 388 kilometer.

Ved sideelva Lei ligger Dongjiang-demningen med installert 500 MW kapasitet.

## Byer langs Lishuielven
* Zhangjiajie
* Jishou
* Shimen
* Lixian
* Jinshi
* Changde
Sykesalving

**Sykesalving** er et sakrament i Den katolske kirke og Den ortodokse kirke, og en velsignelseshandling i flere andre kirker. 

## Navnet
Sakramentet ble tidligere kalt *den siste olje*, fordi det da fortrinnsvis ble gitt når en persons sykdom ble oppfattet som særlig livstruende. Det nyere uttrykket *sykesalving* har i katolske kretser forlengst fortrengt *den siste olje*, men i norsk og internasjonal presse foretrekkes ofte det mer dramatiske uttrykk. 

Navnet sykesalving foretrekkes fordi det oppfordres til å be om sakramentet så snart som mulig når man pådrar seg en alvorlig sykdom, og ikke å vente med det til man er døden nær. Bakgrunnen for dette finnes i Jakobs brev 5,14-16: «Er noen blant dere syk? Han skal kalle til seg menighetens eldste, og de skal be over ham og salve ham med olje i Herrens navn. Da skal troens bønn redde den syke, og Herren skal reise ham opp. Har han gjort synder, skal han få dem tilgitt.»

## Katolsk sakramentsforvaltning
I Den katolske kirke gis sakramentet ved at den syke salves med olje på pannen og hendene mens en bønn fremsies av presten. Dersom det er nødvendig kan man nøye seg med salving på pannen eller en annen del av kroppen, men hele bønnen må sies. Oljen som brukes er vigslet under oljevigselsmessen sammen med hellig krisma og katekumenolje. Sakramentet meddeles, når det er mulig, ofte sammen med vandringsbrød, og kombinasjonen av de to, og helst også et skriftemål dersom det er mulig, kalles gjerne *de siste riter*.

## Den norske kirke
Den norske kirke vurderte i 1984 å innføre sykesalving, men forslaget ble lagt til side av biskopene i 1987 etter kritikk fra blant annet sykehusprester og Norsk Kommuneforbund. Likevel praktiserer en del prester i Den norske kirke sykesalving som en personlig praksis. I frikirker, og spesielt hos pinsevennene, er ikke sykesalving sett på som et sakrament, men det praktiseres likevel salving av syke og helbredelse ved håndspåleggelse og bønn.

## Se også
* Sognebud

## Eksterne lenker
* Katolsk informasjon om sykesalving
Hålandsdal

**Hålandsdal** er en tidligere selvstendig kommune i Hordaland fylke. Hålandsdal ble skilt ut som egen kommune fra Fusa 1. januar 1903 samtidig med Strandvik. Hålandsdal hadde ved opprettelsen 647 innbyggere. Fusa kommune var i 1855 utskilt fra Os.  Kommunen hadde i 1960 536 innbyggere.

1. januar 1964 ble Hålandsdal, Strandvik og det meste av Fusa slått sammen til den nye Fusa kommune. Hålandsdal hadde ved sammenslåingen 528 innbyggere. Fusa ble 1. januar 2020 slått sammen med Os kommune til Bjørnafjorden kommune.

I Hålandsdal ligger Holdhus kirke, som er en gammel langkirke i tre fra 1306, som er en stor turistattraksjon. Her ligger også Hålandsdal kirke, samt Hålandsdalen leirskole som eies og brukes av Bergen kommune.

## Kjente personer fra Hålandsdal
* Liv Grete Skjelbreid
* Ann-Elen Skjelbreid
* Ingjald Haaland


Holdhus kirke, Fusa kommune, Hordlanad.jpg|Holdhus kirke i Hålandsdal
Hålandsdalen montessoriskole.jpg|Hålandsdalen montessoriskole
Liv Grete Poiree.jpg|Liv Grete Skjelbreid, skiskytter


## Referanser
Anxiang

**Anxiang** (kinesisk: 安乡县; pinyin: *Ānxiāng Xiàn*) er et fylke i byprefekturet Changde i provinsen Hunan i Folkerepublikken Kina. I 1999 var folketallet på .

Steinalderkulturen Tangjiagangkulturen er oppkalt etter et arkeologisk funnsted i fylket Anxiang. Funnene ble gjort i 1977. Kulturen dateres til tiden ca. 5050–4450 f.Kr.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Infoside
* Early Neolithic Artifacts in Hunan
Chenzhou

**Chenzhou** (kinesisk: 郴州, pinyin: *Chēnzhōu*) er en by på prefekturnivå i provinsen Hunan i Sør-Kina. Befolkningen anslås (2008) til 4&nbsp;510&nbsp;000.

Det er større forekomster av wolfram, vismut og molybden i prefekturet.

## Administrative enheter
*Beihu distrikt (北湖区)
*Suxian distrikt (苏仙区)
*Zixing byfylke (资兴市)
*Guiyang fylke (桂阳县)
*Yongxing fylke (永兴县)
*Yizhang fylke (宜章县) 
*Jiahe fylke (嘉禾县) 
*Linwu fylke (临武县) 
*Rucheng fylke (汝城县) 
*Guidong fylke (桂东县) 
*Anren fylke (安仁县)

## Samferdsel
### Jernbane

Beijing-Hongkong høyhastighetsjernbane har stoppested her.

### Vei
Kinas riksvei 107 fører gjennom området. Den løper fra Beijing til Shenzhen (rett ved Hongkong, og er på sin vei innom provinshovedstedene Shijiazhuang, Zhengzhou, Wuhan, Changsha og Guangzhou.

## Eksterne lenker
* Offisiell webside for Chenzhou
Jinshi (Changde)

**Jinshi** (kinesisk: 津市; pinyin: *Jīnshì*) er et byfylke i byprefekturet Changde i provinsen Hunan i Sør-Kina. 

Befolkningen var på  innbyggere i 1999. 

Byfylket ligger langs nordre bredd av elven Li Shui. 

## Referanser


## Eksterne lenker
* Lokalregjeringens hjemmesider
Jishou

**Jishou** (kinesisk: 吉首; pinyin: *Jíshǒu*) er en kinesisk by og et byfylke i provinsen Hunan i Sør-Kina. 

Bedolkningen var på  innbyggere i 2010

## Samferdsel
Kinas riksvei 209 løper gjennom området. Den begynner i Hohhot i Indre Mongolia, krysser gjennom provinsene Shanxi, Henan, Hubei, Hunan og ender opp i havnebyen Beihai i Guangxi.

Kinas riksvei 319 fører gjennom fylket. Riksveien begynner i Xiamen i Fujian, løper nordvestover gjennom provinsene Jiangxi, Hunan og Chongqing, til den ender opp i Chengdu, hovedstaden i provinsen Sichuan.

## Referanser
Leiyang

**Leiyang** (kinesisk: 耒阳; pinyin: *Lěiyáng*) er en kinesisk by på fylkesnivå i byprefekturet Hengyang i provinsen Hunan i Sør-Kina. Leiyang ar et areal på 2&nbsp;649&nbsp;km².

Befolkningen i fylkesbyen var på  innbyggere i 1999.

## Kulturminner
  
Leiyang kan føre sin historie helt tilbake til Qin-dynastiets tid. Cai Lun (50–121 e.Kr.), som oppfant papiret eller i det minste dokumenterte dets produksjon, ble født og bodde i Leiyang. Et tempel til hans minne (*Cai hou ci*, 蔡侯祠) ble i 2006 oppført på Folkerepublikken Kinas liste over verneverdige kulturminner.

## Samferdsel
### Jernbane
Beijing-Hongkong høyhastighetsjernbane har stoppested her.

### Vei
Kinas riksvei 107 fører gjennom området. Den løper fra Beijing til Shenzhen (rett ved Hongkong, og er på sin vei innom provinshovedstedene Shijiazhuang, Zhengzhou, Wuhan, Changsha og Guangzhou.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Byfylkets offisielle hjemmeside
Lengshuijiang

**Lengshuijiang** er en by på fylkesnivå i byprefekturet Loudi i provinsen Hunan i Folkerepublikken Kina. 

Fylket har et areal på 436 km² og hadde i 2020 en befolkning på ca.  innbyggere. 

Det har store forekomster av antimon, og har verdens største antimon-gruve (mer enn 50% av verdens årsproduksjon).

## Fotnoter


## Referanser
Lengshuitan

**Langshuitan** er en kinesisk bydistrikt i provinsen Hunan i Sør-Kina. Befolkningen anslås (2005) til 94&nbsp;000.
Oljevigselsmesse

**Oljevigselsmessen** er en katolsk messe hvor de hellige oljer vigsles. Den feires alltid av en biskop, som regel av bispedømmets stedlige biskop, med flest mulig av bispedømmets prester til stede. I tillegg til at man vigsler oljene som skal brukes det neste året fornyer prestene sine løfter under messen.

Den skal egentlig feires på formiddagen på skjærtorsdag, men på steder hvor dette ikke er praktisk mulig kan den feires tirsdag i den stille uke, altså siste tirsdag før skjærtorsdag. I de katolske stiftene i Norge feires den på tirsdagen, fordi de store avstandene betyr at prestene ikke vil kunne rekke tilbake til sine menigheter før feiringen av skjærtorsdagsliturgien dersom det gjøres den dagen.
Huaihua

**Huaihua ** (kinesisk: 怀化; pinyin: *Huáihuà*) er en by på prefekturnivå i provinsen Hunan i Sør-Kina. Befolkningen innen selve bygrensene anslås (2005) til 300&nbsp;000. Prefekturet Huaihua har totalt 5 millioner innbyggere. 

Byen har kjemisk og farmasøytisk industri, og er et viktig jernbane- og veiknutepunkt mellom Vest- og Øst-Kina.  Selve byen har stor trafikkforurensing. 

Huaihua har hatt universitet siden 1958, en fargerik befolkning bestående både av Han-kinesere og mange minoriteter (Miao, Dong). Omgivelsene er interessante og vakre, både naturmessig og kulturelt.

Byens flyplass, Zhijiang Hunan, ligger 35 km fra Huaihua sentrum, og trafikkeres av China Southern Airlines. 

Zhijiang var en viktig militærflyplass under andre verdenskrig, og skueplass for den japanske kapitulasjonen overfor Kina i 1945. Det gamle baseanlegget er i dag et museum om motstanden mot japanerne. I Zhijiang by ligger verdens lengste overbygde bru, konstruert i Dong-arkitektur, en såkalt «Vind-og-regn bru.» 

Fra Huaihua er det to timers bussreise til den gamle elvebyen Fenghuang, og fire timers togreise til Zhangjiajie ved den storslåtte naturparken Wulingyuan. Togreise til Beijing tar 23 timer, til Guangzhou 13 timer. Det er nylig fullført en ny høyhastighets motorvei fra Huaihua til Chongqing, og parallelt også en ny høyhastighets togtrasé.

## Administrative enheter
Huaihua består av ett bydistrikt, ett byfylke, fem fylker og fem autonome fylker:
*Bydistriktet Hecheng (鹤城区), 729 km², 330&nbsp;000 innbyggere, sete for lokalregjeringen;
*Fylket Yuanling (沅陵县), 5&nbsp;825 km², 630&nbsp;000 innbyggere;
*Fylket Chenxi (辰溪县), 1&nbsp;977 km², 500&nbsp;000 innbyggere;
*Fylket Xupu (溆浦县), 3&nbsp;438 km², 850&nbsp;000 innbyggere;
*Fylket Zhongfang (中方县), 1&nbsp;467 km², 260&nbsp;000 innbyggere);
*Fylket Huitong (会同县), 2&nbsp;245 km², 340&nbsp;000 innbyggere;
*Det autonome fylke Mayang for miaofolket (麻阳苗族自治县), 1&nbsp;561 km², 360&nbsp;000 innbyggere;
*Det autonome fylke Xinhuang for dongfolket (新晃侗族自治县), 1&nbsp;511 km², 250&nbsp;000 innbyggere;
*Det autonome fylke Zhijiang for dongfolket (芷江侗族自治县), 2&nbsp;096 km², 360&nbsp;000 innbyggere;
*Det autonome fylke Jingzhou for miao- og dongfolkene (靖州苗族侗族自治县), 2&nbsp;211 km², 260&nbsp;000 innbyggere;
*Det autonome fylke Tongdao for dongfolket (通道侗族自治县), 2&nbsp;225 km², 220&nbsp;000 innbyggere;
*Byfylket Hongjiang (洪江市), 2&nbsp;279 km², 500&nbsp;000 innbyggere.

## Samferdsel
Kinas riksvei 209 løper gjennom området. Den begynner i Hohhot i Indre Mongolia, krysser gjennom provinsene Shanxi, Henan, Hubei, Hunan og ender opp i havnebyen Beihai i Guangxi.

Kinas riksvei 320 går gjennom området. Den begynner i Shanghai og løper sørvestover til grensen mellom provinsen Yunnan og Burma. Underveis er den innom blant annet Hangzhou, Nanchang, Guiyang, Kunming og Dali.

## Eksterne lenker
* Lokalregjeringens hjemmeside
Hongjiang

**Hongjiang** (kinesisk: 洪江; pinyin: *Hóngjiāng*, også romanisert som * Hungkiang *) er en kinesisk by på fylkesnivå i provinsen Hunan i Sør-Kina. 

Hongjiang har et areal på 2&nbsp;279 km² og ca. 500&nbsp;000 innbyggere (2002). 

Fylkesbyen er en elvehavn ved øvre Yuanjiang. Byen er et regionalt handelssenter med forskjellige typer lettindustri. 

## Samferdsel
Kinas riksvei 209 løper gjennom området. Den begynner i Hohhot i Indre Mongolia, krysser gjennom provinsene Shanxi, Henan, Hubei, Hunan og ender opp i havnebyen Beihai i Guangxi.
Lianyuan

**Lianyuan** (kinesisk: 涟源; pinyin: *Liányuán*) er en kinesisk by på fylkesnivå i byprefekturet Loudi i provinsen Hunan i Sør-Kina. 

Byen hadde  innbyggere i 1999.

## Administrative enheter
Lianyuan består av ett subdistrikt og en rekke kommuner. Befolkningstallene er fra 2010. 

## Samferdsel
Kinas riksvei 207 løper gjennom fylket. Denne viktige trafikkåren begynner i Xilinhot i Indre Mongolia nær grensen til Mongolia, løper sørover og ender i Hai'an, en by som ligger i Xuwen fylke sør på Leizhouhalvøya i provinsen Guangdong.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Infoside
Liling

**Liling**  (kinesisk: 醴陵; pinyin: *Lǐlíng*) er et kinesisk byfylke i Zhuzhou i provinsen Hunan i Sør-Kina. Befolkningen innen bygrensene anslås (2005) til 98&nbsp;200. 

Arkeologene har avdekket tydelige tegn etter Shang-kulturen i området.

Liling er kjent for sin porselens- og fyrverkeri-fremstilling. «Formann Mao»-porselen er et særlig edelt merke. 

## Samferdsel
Kinas riksvei 106 går gjennom området. Den løper fra Beijing og er innom blant annet Hengshui, Kaifeng, Ezhou og Shaoguan på sin vei ned til Guangzhou i Sørkina.  

Kinas riksvei 320 går også gjennom området. Den begynner i Shanghai og løper sørvestover til grensen mellom provinsen Yunnan og Burma. Underveis er den innom blant annet Hangzhou, Nanchang, Guiyang, Kunming og Dali.

## Eksterne lenker
*
Loudi

**Loudi** (kinesisk: 娄底 ; pinyin: *Lóudǐ*) er en by på prefekturnivå i provinsen Hunan i Sør-Kina. Befolkningen innen grensene anslås (2005) til 151&nbsp;000. 

## Administrative enheter
Loudi består av ett bydistrikt, to byfylker og to fylker:

* Bydistriktet Louxing – 娄星区 *Lóuxīng Qū*&thinsp;;
* Byfylket Lengshuijiang – 冷水江市 *Lěngshuǐjiāng Shì*&thinsp;;
* Byfylket Lianyuan – 涟源市 *Liányuán Shì*&thinsp;;
* Fylket Shuangfeng – 双峰县 *Shuāngfēng Xiàn*&thinsp;;
* Fylket Xinhua – 新化县 *Xīnhuà Xiàn*.

## Eksterne lenker
* Offisielle nettsider
* Kart over Loudi 
* Fotos av Loudi hos ''Panoramio''
Ningxiang

**Ningxiang** (kinesisk: 宁乡县; pinyin: *Níngxiāng Xiàn*) er en kinesisk by på fylkesnivå i Changsha i provinsen Hunan i Sør-Kina. 

Befolkningen innen bygrensene anslås (2005) til 58&nbsp;500. 

## Arkeologi
Arkeologene har avdekket tydelige tegn etter Shang-kulturen i området. I 2004 fant man dessuten ruiner fra Vestre Zhou-perioden (11. årh. - 771 f.Kr.) i Tanheli. Her er bygninger, muligens palassresidenser, vollgraver, graver, bronse- og jadegjenstander. Funnet ble regnet som et av årets viktigste arkeologiske funn i Kina.

## Kulturminner
Hjemstedet til Liu Shaoqi (*Liu Shaoqi guju*, 刘少奇故居) og funnstedet Tanheli (*Tanheli yizhi*, 炭河里遗址) fra det vestlige Zhoudynastis tid er oppførte på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.

## Samferdsel
Kinas riksvei 319 fører gjennom fylket. Riksveien begynner i Xiamen i Fujian, løper nordvestover gjennom provinsene Jiangxi, Hunan, og Chongqing, til den ender opp i Chengdu, hovedstaden i provinsen Sichuan.

## Norsk misjon
Det norske misjonsselskap etablerte en misjonsmark i provinsen Hunan i 1902, og den første misjonsstasjonen var i byen Changsha, øst for Ningxiang. Men bare to år etter ble det også opprettet en norsk misjonsstasjon i Ningxiang. 

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Old Residence of Liu Shaoqi
* Ruins from the Western Zhou Period, Tanheli, Ningxiang County, Hunan Province.
Qidong (Hengyang)

**Qidong** (kinesisk: 祁东县; pinyin: *Qídóng Xiàn*) er et kinesisk fylke i byprefekturet Hengyang i provinsen Hunan i Sør-Kina. 

Befolkningen var på  innbyggere i 1999.

## Samferdsel
Kinas riksvei 322 løper gjennom området. Den går fra Hengyang via Guilin og Nanning i den autonome regionen Guangxi og frem til grensen mot Vietnam ved Vennskapsporten.

## Referanser
Qiyang

**Qiyang** (kinesisk: 祁阳县; pinyin: *Qíyáng Xiàn*) er et kinesisk fylke i Yongzhou i provinsen Hunan i Sør-Kina. 

Befolkningen anslås (1999) til . 

## Kulturminner
Wuxi-steininnskriftene (*Wuxi moya shike*, 浯溪摩崖石刻) ble i 1988 oppført på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner. 

## Samferdsel
Kinas riksvei 322 passerer gjennom området. Den fører fra Hengyang i Hunan, via Guilin og Nanning i den autonome region Guangxi og frem til grensen mot Vietnam ved Vennskapsporten.

## Eksterne lenker
* Wuxi Stone Carving
Xiangxiang

**Xiangxiang** (kinesisk: 湘乡; pinyin: *Xiāngxiāng*) er en kinesisk by på fylkesnivå i provinsen Hunan i Sør-Kina. Befolkningen er (1999) på 891&nbsp;418 innbyggere. Det ligger innen byprefekturet Xiangtan.

## Kulturminner
Bygningene til det tidligere Dongshanakademiet (*Dongshan shuyuan jiuzhi*, 东山书院旧址), som ble grunnlagt i 1895, ble i 2006 tilføyd på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.

## Samferdsel
Kinas riksvei 320 går gjennom området. Den begynner i Shanghai og løper sørvestover til grensen mellom provinsen Yunnan og Burma. Underveis er den innom blant annet Hangzhou, Nanchang, Guiyang, Kunming og Dali.

## Eksterne lenker
* Hunan Xiangxiang xian - Dongshan shuyuan
Xiangyin

**Xiangyin** (kinesisk: 湘阴县; pinyin: *Xiāngyīn Xiàn*) er et kinesisk fylke i byprefekturet Yueyang i provinsen Hunan i Sør-Kina. Befolkningen ble i  1999 anslått til  innbyggere.

## Referanser
Yongfeng

**Yongfeng** (kinesisk: 永丰县; pinyin: * Yǒngfēng Xiàn*) er et fylke i provinsen Jiangxi i Folkerepublikken Kina. Det ligger i byprefekturet Ji'an.

Befolkningen var  i 1999.

## Kulturminner
Longganggravsteininnskriften (*Longgang qianbiao bei*, 泷冈阡表碑) av Ouyang Xiu fra Songdynastiets tid ble i 2006 tilføyd på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Yongfeng xian
* Longgang qianbiao beiting
* Du Ouyang Xiu "Longgang qianbiao" yougan
* Longgang qianbiao Wikisource: 瀧岡阡表
Caroline av Hannover

**Caroline av Hannover**, tidligere **Caroline av Monaco**, (født 1957) er en monegaskisk prinsesse. Hun er den eldste datteren av fyrst Rainier III av Monaco og filmskuespillerinnen Grace Kelly. Caroline er gift med den tyske aristokraten prins Ernst August av Hannover, eldste mannlige etterkommer etter kong Georg III av Storbritannia. Hennes fulle tittel er: *Hennes kongelige høyhet prinsesse Caroline av Hannover, hertuginne av Braunschweig og Lüneburg, kongelig prinsesse av Storbritannia og Irland, og av fødsel prinsesse av Monaco*. Hennes borgerlige (folkeregistrerte) navn er *Caroline Prinzessin von Hannover*.

Med Ernst August har hun datteren prinsesse Alexandra av Hannover.

Hun har vært gift to ganger før:

Hun giftet seg med Philippe Junot den 29. juni 1978. Ekteskapet brøt sammen og endte med skilsmisse i  1980. Det ble gransket av Den romerske Rota, den katolske kirkes domstol for blant annet ekteskapssaker i Vatikanet, og ble erklært for ugyldig i 1992. Det er uvanlig at ekteskapssaker granskes direkte i Vatikanet og ikke i det lokale bispedømme. Det skyldes en gammel ordning for statsoverhoders og deres pårørendes anliggender, og er ment å motvirke at det utøves utilbørlig press på de nasjonale kirkelige domstoler.

Hennes andre ekteskap var med Stefano Casiraghi, som omkom den 3. oktober 1990. Med ham fikk hun tre barn, Andrea som er nr. to i tronfølgen, Charlotte og Pierre.

Tidligere kunne ikke kvinner arve Monacos trone, men som følge av at fyrst Albert ikke hadde legitime arvinger (barn født i ekteskap) vedtok nasjonalforsamlingen i 2002 en endring av grunnloven som åpnet for at Alberts søsken og deres etterkommere kunne arve tronen, primogeniturt med fortrinnsrett for menn (til forskjell fra den tidligere rent primogeniturt-agnatiske arvefølgen).

## Referanser
Yongzhou

**Yongzhou** (kinesisk: 永州; pinyin: *Yǒngzhōu* – tidligere kjent som **Yungchow**) er en kinesisk by på prefekturnivå i provinsen Hunan i Sør-Kina. Arealet er på 22&nbsp;441,43&nbsp;km² og befolkingen på  innbyggere per .

Det uklassifiserte lille kinesiske språket linghua er hjemmehørende i dette området.

## Administrative enheter
Yongzhou består av to bydistrikter, åtte fylker og ett autonomt fylke:
*Bydistriktet Lengshuitan 冷水滩区, 1&nbsp;218 km², 490&nbsp;000 innbyggere
*Bydistriktet Lingling 零陵区, 1&nbsp;959 km², 580&nbsp;000 innbyggere
*Fylket Dong'an 东安县, 2&nbsp;211 km², 590&nbsp;000 innbyggere
*Fylket Dao 道县, 2&nbsp;441 km², 670&nbsp;000 innbyggere
*Fylket Ningyuan 宁远县, 2&nbsp;508 km², 740&nbsp;000 innbyggere
*Fylket Jiangyong 江永县, 1&nbsp;633 km², 250&nbsp;000 innbyggere
*Fylket Lanshan 蓝山县, 1&nbsp;807 km², 350&nbsp;000 innbyggere
*Fylket Xintian 新田县, 1&nbsp;004 km², 370&nbsp;000 innbyggere
*Fylket Shuangpai 双牌县, 1&nbsp;739 km², 170&nbsp;000 innbyggere
*Fylket Qiyang 祁阳县, 2&nbsp;519 km², 980&nbsp;000 innbyggere
*Det autonome fylke Jianghua for yaoer 江华瑶族自治县, 3&nbsp;216 km², 460&nbsp;000 innbyggere.

## Kommunikasjon
Kinas riksvei 207 løper gjennom prefekturet; først gjennom fylket Dong'an, så gjennom selve byen Yongzhou (bydistriktene nevnt ovenfor), så gjennom fylkene Shuangpai, Dao og Jianghua. Denne viktige trafikkåren begynner i Xilinhot i Indre Mongolia nær grensen til Mongolia, løper sørover og ender i Hai'an, en by som ligger i Xuwen fylke sør på Leizhouhalvøya i provinsen Guangdong.

## Referanser
Yuanjiang (Yiyang)

**Yuanjiang** (kinesisk: 沅江; pinyin: *Yuánjiāng*) er en kinesisk by og et byfylke i byprefekturet Yiyang nord i provinsen Hunan i Sør-Kina. Den ligger ved elven Yuanjiangs utløp i Dongtingsjøen. 

Befolkningen var på  innbyggere i 1999.

## Norsk misjon
Det norske misjonsselskap etablerte misjonsmark i provinsen Hunan i 1902, og flere av misjonsstasjonene var i prefekturet Yiyang. Én ble etablert i Yuanjiang i 1930. 

## Referanser


## Eksterne lenker
* Infoside
Ezhou

**Ezhou** (kinesisk: 鄂州; pinyin: *Èzhōu*, gammel postalromanisering, **Ochow**) er en by på prefekturnivå i provinsen Hubei i det sentrale Kina. Befolkningen anslås (2005) til 1,1 millioner.

Ved byen finner vi bl.a Ezhou kullkraftverk.

## Historie
Ezhou har sitt navn fra Handynastiets tid. Det er avledet av en av vasallstatene i oldtidens Zhoudynasti (1046&ndash;256 f.Kr.), nemlig staten E som havnet i den østlige del av dette området i midten av det vestlige Zhou. Dets administrative sentrum ble flere ganger endret frem til de tre rikers tid (220&ndash;280 e.Kr.). 

Da ble det gjort til hovedstad for staten Wu av Sun Quan og gitt navnet Wuchang. Dette navnet har vært til forvirring, helt frem det bortfalt helt en gang etter år 1915. Forvirringen ligger i at det i nærheten også lå en annen og etterhvert viktigere by ved samme navn – nå et av bydistriktene i storbyen Wuhan.

Tett på Ezhou på den andre siden av Yangtzefloden ligger Huanggang, som likesom Wuhan og Ezhou i januar 2020 ble ilagt bevegelsesrestriksjoner på grunn av det i Wuhan oppdagede sykdomsskapende viruset 2019-nCoV.

## Administrative enheter
Ezhou består av tre bydistrikter:
*Bydistriktet Echeng (鄂城区), 520 km², 610&nbsp;000 innbyggere, regjeringssete;
*Bydistriktet Liangzihu (梁子湖区), 525 km², 180&nbsp;000 innbyggere;
*Bydistriktet Huarong (华容区), 460 km², 270&nbsp;000 innbyggere.

## Samferdsel

Kinas riksvei 106 går gjennom området. Den løper fra Beijing og er innom blant annet Hengshui, Kaifeng, Ezhou og Shaoguan på sin vei ned til Guangzhou i Sørkina.  

Kinas riksvei 316 løper gjennom området. Den fører fra Fuzhou i Fujian via Nanchang i Jiangxi og Wuhan i Hubei til Lanzhou i Gansu.

## Referanser
Zaoyang

**Zaoyang** (kinesisk: 枣阳; pinyin: *Zǎoyáng*) er et byfylke i byprefekturet Xiangfan i provinsen Hubei i Folkerepublikken Kina.

Befolkningen var på  innbyggere i 1999.

## Samferdsel
Kinas riksvei 316 løper gjennom området. Den fører fra Fuzhou i Fujian via Nanchang i Jiangxi og Wuhan i Hubei til Lanzhou i Gansu.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Lokalregjeringens hjemmesider
Xianning

**Xianning** (kinesisk: 咸宁; pinyin: *Xiánníng*) er en by på prefekturnivå i provinsen Hubei i det sentrale Kina. Befolkningen anslås (2005) til 500&nbsp;000.

## Administrative enheter
Xianning består av ett bydistrikt, ett byfylke og fire fylker:

* Bydistriktet Xian'an – 咸安区 *Xián'ān Qū*&thinsp;;
* Byfylket Chibi – 赤壁市 *Chìbì Shì*&thinsp;;
* Fylket Jiayu – 嘉鱼县 *Jiāyú Xiàn*&thinsp;;
* Fylket Tongcheng – 通城县 *Tōngchéng Xiàn*&thinsp;;
* Fylket Chongyang – 崇阳县 *Chóngyáng Xiàn*&thinsp;;
* Fylket Tongshan – 通山县 *Tōngshān Xiàn*.

## Økonomi
Prefekturet til et viktig transport- og shippingsenter.  Andre store næringsveier er jordbruk og skogbruk, likeså mineraler. Det er gruvedrift etter niob, gull, magnesium, antimon, monazitt, kull, mangan, vanadium, glimmer og marmor.

## Samferdsel
### Jernbane
Beijing-Hongkong høyhastighetsjernbane har stoppested her.

Jingguangbanen, som er den konvensjonelle toglinjen, stanser også her.

### Vei
Kinas riksvei 107 fører gjennom området. Den løper fra Beijing til Shenzhen (rett ved Hongkong, og er på sin vei innom provinshovedstedene Shijiazhuang, Zhengzhou, Wuhan, Changsha og Guangzhou.
Knutshø landskapsvernområde

**Knutshø landskapsvernområde** er et norsk landskapsvernområde på Dovrefjell, øst for Drivdalen og E6. Området ble opprettet i mai 2002 i forbindelse med etableringen av Dovrefjell-Sunndalsfjella nasjonalpark; og er på 908&thinsp;km². Området ligger i kommunene Oppdal; Folldal, Tynset og Dovre.  

Formålet med landskapsvernområdet er å ta vare på et sammenhengende høgfjellsområde med leveområdene til villreinen i Knutshø, og et særpreget natur- og kulturlandskap med tilhørende planteliv, dyreliv, landskapsformer og kulturmiljø.

Fjellet Knutshøa ligger i området. 

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Dovrefjell nasjonalparkstyre er forvaltningsmyndighet
Kieren Keke

**Kieren Aedogan Keke** (født 1971) er en naurisk lege og tidligere parlamentsmedlem. Han er nå en hovedperson i opposisjonspartiet Naoero Amo. Han er en av øyas få leger. (Andre er dr. Mark Kun, dr. Ludwig Keke (Kierens far, tannlege), dr. Godfrey Waidabu og dr. Kiki Thoma.)

I 2004 fikk han ikke ta sitt parlamentssete, fordi parlamentsmedlem Russell Kun hevdet at Keke ikke er en naurisk innbygger. Keke ble også arrestert sammen med David Adeang og Fabian Ribauw i april 2004, og siktet for opprørsledelse etter en demonstrasjon på Naurus flyplass, men siktelsen ble snart frafalt. Keke ble gjeninnvalgt i parlamentet i oktober 2004, og er nå øyas helse-, luftfarts- og kvinneminister.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Auweyida

**Kong Auweyida**, også **Awiyeda**, (født 1850 i Boe, død ca. 1921 ved Ganab-kanalen) var en naurisk konge. Før Nauru kom under hvit kontroll, ble det kontrollert av kongen, som lagde lovene, som videre ble iverksatt av lokale høvdinger. Når tyskerne kom til Nauru og la øya innunder Tysk Ny-Guinea, kunne Aweida få beholde sin suverenitet, og forble høvding over det nauriske folket. Ellers er lite kjent om ham.

På det nederste bildet har han på seg flosshatten. Hans kone, dronning Eigamoiya, har på seg en hvit kappe.