open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Lippstadt

**Lippstadt** er en by i delstaten Nordrhein-Westfalen i Tyskland med rundt  innbyggere. Det er den største byen i Kreis Soest og den ligger ved elven Lippe, omtrent 70 km øst for Dortmund og 30 km vest for Paderborn. Det historiske sentrumet er plassert mellom en kunstig kanal til Lippe og selve elven.

## Historie
Tidlig på 1200-tallet hadde Lippstadt  innbyggere og kirker. Et augustinerkloster har eksistert siden 1281.

Heinrich von Ahaus grunnla et av sine kvinnelige fellesskap kalt Brødrene av Felleslivet her. 

I 1523 dannet Lippstadt en forsvarsallianse med nabobyene Osnabrück, Dortmund, Soest og Münster.

Augustinere som studerte ved Universitetet i Wittenberg førte Martin Luthers doktrine med seg hjem. I 1524 ble Lippstadt dermed en av de første byene til å offisielt omfavne reformasjonen. 

I 1851 ble hele Lippstadt, som til da hadde vært delt mellom Preussen og fyrstedømmet Lippe, en del av den prøyssiske provinsen Westfalen.

I 1944 ble en kvinnelig underavdeling av konsentrasjonsleiren Buchenwald opprettet i Lippstadt. 

## Bilder

File:Lippstadt Marienkirche.jpg|Mariakirken
File:P1010029 Lippstadt kath.JPG|St. Nicolaikirken
File:Lippstadt Jacobikirche.jpg|Jacobskirken
File:LP Goldener Hahn.JPG|Bygningen *Den gylne hane* fra 1566


## Referanser


## Eksterne lenker
*
Egil Undrum

**Egil Undrum** (født 23. september 1927, død 4. juli 2007 på Nøtterøy) var en norsk industrigründer og bedriftseier som også utviste stort lokalt engasjement.

## Industrimagnaten
Undrum startet sitt yrkesaktive liv som regnskapsfører ombord på en hvalfangstskute til Sør-Georgia i Antarktis. Senere var han ansatt på salgskontoret til Brita Industrier i Oslo, hvor han etterhvert fikk aksjemajoriteten og bygde ny fabrikk i Tønsberg. Fabrikken ble senere solgt til BEHA i Skien.

## Frivillig arbeid
Undrum var på 1960-tallet med på å stifte Bøler Idrettsforening, hvor også hans barn Anne og Steinar var dyktige utøvere. Han fungerte som leder av Bøler IF i årene fra 1970 til 1972. Et karakteristisk trekk ved Egil Undrum var at han gjerne ga folk en sjanse til dersom de feilet. Det gjaldt både i yrkeslivet og i idretten. Var det en løper som ikke klarte å ta ut sitt beste eller en som med liten margin hadde revet tre ganger i høyde, sa han gjerne: «Prøv én gang til, du!» I 1975 mottok Egil Undrum klubbens hedersmedalje.

Undrum var også en av drivkreftene bak oppførelsen av Bøler samfunnshus. Dessuten var han i mars 1976 med på å opprette avdeling Rustad av Lions Clubs International i Oslo. Her var han selv president i periodene 1977&ndash;78 og 2003&ndash;04.

## Referanser
Pedro de Garibay

**Pedro de Garibay** (født 1729, død 7. juli 1815) var visekonge av Ny-Spania fra 16. september 1808 til 19. juli 1809.

## Referanser
Lars Björn

**Lars Björn** (1931–2024) var en svensk ishockeyspiller.

Björn var back på Sveriges landslag i ishockey og i klubblaget Djurgårdens IF. Han spilte 217 landskamper og ble verdensmester to ganger, 1953 i Sveits og 1957 i Moskva. Han deltok også i tre olympiske vinterleker og vant en bronsemedalje under OL 1952 i Oslo. Han ble europamester tre ganger: 1952, 1953 og 1957. Lasse Björn vant ni SM-gull med Djurgården i årene 1950&ndash;1963.

## OL-medaljer
* 1952  Oslo -  Bronse i ishockey med Sverige

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Jürgen Stark

**Jürgen Stark** (født 31. mai 1948 i Gau-Odernheim) er en tysk økonom. Han er sjeføkonom og medlem av direktoriet i Den europeiske sentralbanken.

Han studerte økonomi i Hohenheim og Tübingen mellom 1968 og 1973, og tok doktorgraden i økonomi i 1975. Fra 1978 til 1998 arbeidet han i avdelingen for næringspolitikk i det føderale næringsministeriet og fra 1988 til 1992 var han leder for sekretariatet for utenlandshandel, penger, valuta og finansmarkeder i Kanzleramt. Fra 1992 til 1995 arbeidet han i finansministeriet som leder for forskjellige avdelinger, og fra 1995 til 1998 var han statssekretær i finansministeriet. I september 1998 ble han visepresident for Deutsche Bundesbank, og i 2002 fikk han ansvar for internasjonale forbindelser og revisjon i styret. Etter at Ernst Welteke gikk av som president for banken i 2004 fungerte Stark som president frem til Axel A. Weber ble utnevnt til ny president. I juni 2006 ble Stark utnevnt til medlem av direktoriet i Den europeiske sentralbanken, som etterfølger etter Otmar Issing. Han ble samtidig også utnevnt til sjeføkonom. Han ble i juni 2005 utnevnt til honorærprofessor ved universitetet i Tübingen.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Lüdenscheid

**Lüdenscheid** er en by i delstaten Nordrhein-Westfalen i Tyskland med rundt 77&nbsp;000 innbyggere. Byen er administrasjonssete for *[[kreis]]en* Märkischer Kreis i området Sauerland, men formannskapet møtes fremdeles i rådhuset i Iserlohn.

## Historie
Det er stadfestet at de første bosetningene i Lüdenscheid-området ble opprettet på 800-tallet, men byen ble først nevnt i 1268. På 1400- og 1500-tallet var Lüdenscheid et medlem av Hansaen. I 1815 ble byen en del av Westfalen, og i 1975 ble den administrasjonssete for Märkischer Kreis da dette ble opprettet. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Lünen

**Lünen** er en by i den tyske delstaten Nordrhein-Westfalen med rundt 90&nbsp;000 innbyggere. Byen ligger i Kreis Unna nord for Dortmund ved elven Lippe.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Ole Magne Omdal

**Ole Magne Omdal** (født 16. mai 1956) er en norsk politiker (Senterpartiet). Fra 1995 til 2011 var han ordfører i Iveland kommune. I stortingsvalget 2017 er han Senterpartiets førstekandidat i Vest-Agder  
Omdal har bakgrunn som rådgiver for næringssaker hos Fylkesmannen i Aust-Agder før han ble ordfører. På Senterpartiets landsmøte i 2007 ble han valgt inn i partiets sentralstyre. 

Omdal har særlig engasjert seg for næringssaker også mens han har vært ordfører i Iveland. Han har også vært opptatt av hvordan øke folketallet i kommunen. Likevel er tegningen av Omdal som kommunefrosk sittende på et vannliljeblad den enkeltsaken som har brakt ham mest medieoppmerksomhet.

Omdal var veldig nær å bli ordfører i Kristiansand i kommune og fylkestingvalget 2019.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Kommunefrosken – karikaturtegning av Ole Magne Omdal
* Dagbladets oppslag om karikaturtegning av Ole Magne Omdal
* https://web.archive.org/web/20070927205502/http://www.orapp.no/jakten_pa7/ Artikkel i Økonomisk Rapport om Omdals arbeid for å øke folketallet i Iveland]
Asbjørn Ramsli

**Asbjørn Ramsli** (født 1. april 1963) er en norsk politiker som representerer Senterpartiet. Han var ordfører i Bjerkreim kommune i perioden 2003-2007, etter valget i 2007 ble han varaordfører. Asbjørn Ramsli  sin bakgrunn er bondeyrket.

## Referanser
Marl

**Marl** er en by i Tyskland i delstaten Nordrhein-Westfalen med rundt 90&nbsp;000 innbyggere. Byen ligger i *[[kreis]]en* Recklinghausen nær Wesel-Datteln-kanalen ved elven Lippe, omtrent 10 km nordvest for Recklinghausen.

I Marl ligger det en stor kjemisk industri samlet i Chemiepark Marl, som tidigere ble kalt *Hüls*.

## Vennskapsbyer
*  Bitterfeld, Tyskland
*  Creil, Frankrike
*  Herzliya, Israel
*  Zalaegerszeg, Ungarn
*  Pendle, Storbritannia
*  Kuşadası, Tyrkia

## Eksterne lenker
*
Frithjof E. Bye

**Frithjof Eugen Bye** (født 18. februar 1900, død 21. november 1973) var en norsk forfatter fra Tistedalen i Halden.

Veien til dikterbordet ble både slitsom og lang for den stillfarende og beskjedne kjøpmannssønnen, som selv drev en manufakturforretning inntil forfatterambisjonene tok overhånd i krigsårene 1940-45.  Han lukket butikkdøra for godt.

Bye debuterte i 1942 med romanen *Sør i landet nord i sjøen* på Aschehoug. Forfatteren fant inspirasjon i et stort historisk stoff med utspring i sagbruksmiljøet på hjemstedet tilbake til 1600-1700 da landet var preget av danskeveldet.
Bye fulgte opp med ytterligere to romaner i etterkrigsårene. *Fredløs ferd* i 1946 og *Ættens makt* i 1948. Samlet opplag gikk opp i 33&nbsp;000 eksemplarer, og i tillegg kom oversettelser til sju språk. Både før og i samme periode fikk han fortellinger og noveller på trykk i ukeblader og lokalpressen. Hovedperson i romantrilogien er skogskjempen *Alv Udda*, som preger de fleste høydepunktene. Hovedprofilen til Alv Udda hentet  Bye fra grensebygda Aremark. 

Selv om Bye var en utpreget ”solsidegutt” med velstående foreldre isolerte han seg ikke fra arbeiderklassen på det lille industristedet Tistedal. Han tok del i den rike fortellertradisjonen i Tistedal, han studerte historiske dokumenter som rettsprotokoller, skjøter, firmaregnskap og samtalte mye med den lokalhistorisk interesserte Johan Kristiansen, også kalt "Den siste saugkall" og andre av samme kaliber. Sannsynligvis var det etter denne grundige årelange research at han etter hvert satt inne med stoffet som kunne utnyttes i romanform.
 
Frithjof E. Byes profesjonelle forfatterkarriere strakk seg hovedsakelig over et tiår mellom 1940 og 1950. Både før og i samme periode fikk han fortellinger og noveller på trykk i enkelte ukeblad og i lokalpressen.

Et minnerelieff i bronse over Frithjof E. Bye, utformet av billedhuggeren Karl Johan Giskeødegård, ble avduket i Tistedal sentrum i 1986. Oddvar Rakengs bok "Forfatteren nord i sjøen", Norrøna Forlag, 1986, utkom ved avdukingen av minnerelieffet. – Byes romantrilogi kom i nyutgivelse på *Valdisholm Forlag* i årene etter.

## Referanser
Meerbusch

**Meerbusch** er en by i Tyskland i delstaten Nordrhein-Westfalen med rundt 55&nbsp;000 innbyggere. Byen ligger i *[[kreis]]en* Rhein-Kreis Neuss.

## Geografi
Byen ligger like utenfor Düsseldorf nær Düsseldorf internasjonale flyplass og Messe Düsseldorf. Andre nabobyer er Neuss, Krefeld, Duisburg, Kaarst og Willich. 

Byen har vært en selvstendig by siden 1970, da byen ble til ved å slå sammen kommunene Büderich, Osterath, Lank-Latum, Ossum-Bösinghoven, Strümp, Langst-Kierst, Nierst og Ilverich.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Slåttetromme

**Slåttetrommen** er en tromme som trolig først ble introdusert i Norge som et militærinstrument på 1300- eller 1400 tallet. Slåttetrommen er i utgangspunktet lik de gamle militærtrommene, selv om det ble laget mange forskjellige variasjoner rundt i de forskjellige bygdene i landet. Trommen som instrument og tamburene (trommeslagerne) som utøvere var spredt i hele landet, da alle militære avdelinger hadde tamburer. Trommen var også nyttet som sivilt instrument som varslet f.eks. bystyremøter i de store byene eller brann. I festlige lag skal det være musikk og dans, og da trommeslagere og trommene var spredt over hele landet ble de en selvfølgelig del av den folkelige kulturen. De musikalske uttrykksformer var de norske slåttetradisjonene, og resultatet ble slåtterytmer uttrykt på tromme kombinert med den underliggende virvelen fra militærsignaltradisjonen. Etter hvert ble trommen svært populært, og i enkelte deler av landet var det en selvfølge å ha en god tambur i bryllup.

Trommeslått-tradisjonen holdt seg lengst på Vestlandet, og særlig i Fusa, Os og på Sotra. De siste bryllupene der man kjenner til at det ble brukt bryllupstambur, ble feiret rett etter andre verdenskrig. Trommeslåttradisjonen fikk sin renessanse på 1990-tallet, og fra da av har flere trommeslagere benyttet seg av tradisjonsstoffet ved forskjellige konserter og i diverse andre anledninger. De fremste tradisjonsbærere av «Sundvor-tradisjonen» (etter trommeslåttinnsamleren Johannes Sundvor, som samlet trommeslåtter rundt perioden 1900&ndash;1930) er Eirik Sundvor, Carl Haakon Waadeland, Birger Mistereggen, Rolf K. Seldal og Sindre Sætre.

## Lærebøker
Carl Haakon Waadeland ga i 1991 ut læreboka *Trommeslåtter – en trommeslagers skattekiste*, med tilhørende kassett (seinere CD). Rolf K. Seldal har også gitt ut en lærebok i slåttetrommeslåttspill som heter *Hvordan lære tradisjonelle trommeslåtter*.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Eksempel på musikk med slåttetromme: Svensk bruremarsj fra Søndre Finnskogen, fremført av den svenske duoen Heim'at, på YouTube.com. Besøkt 29.&nbsp;juli 2023.
* Eksempel på musikk med slåttetromme: Norsk bruremarsj etter Ola Mokøkken, fremført av Lom spelemannslag, på YouTube.com. Besøkt 29.&nbsp;juli 2023.
Så mye å si deg …

***Så mye å si deg …*** er en australsk ungdomsroman fra 1987 som er skrevet av John Marsden, hans debut. Boken, som handler om en stumme tenåringsjente ved navn Marina, ble en salgssuksess Australia og USA, og har siden blitt oversatt til ni språk og tildelt flere priser. John Marsden har uttrykt håp om at boken skal virke som en inspirasjon for tenåringer som har hatt problemer med å begynne å snakke igjen. 

## Sammendrag
*Så mye å si deg…* er den oppdiktede dagboken til en australsk fjortenåring ved navn Marina, som har blitt tvunget til å begynne på kostskole da hun ikke snakker og nekter å sosialisere seg etter at hun fikk ansiktet ødelagt. Skaden skjedde da faren kastet syre etter moren og traff datteren istedenfor. 

I begynnelsen av boken har hun nettopp fått beskjed om å skrive dagbok som engelskoppgave, og er fast bestemt på å ikke røpe noe. Derfor er de første sidene av boken en introduksjon til skolen og miljøet heller enn en beskrivelse av Marina selv. Selv om hun fortsetter å fortelle om alle de andre ved skolen, begynner Marina allerede tidlig i dagboken å åpne seg om fortiden sin og forholdet til foreldrene sine. Hun begynner også å trekke seg mindre unna, og å kommunisere ved hjelp av kroppsspråk. Mot slutten av boken sender hun også lapper og brev til og fra medelever og lærere. Hun blir i tillegg gradvis mindre fiendtlig innstilt mot sin far, som sitter på arbeidsanstalt, og på slutten av boken drar hun av sted for å treffe ham. Det eneste gangen Marina faktisk sier noe høyt i hele boken er når hun hilser på faren sin og forteller ham at hun har «så mye å si deg…»

## Opphav
Boken er delvis basert på en sann historie. Marina er inspirert av en fjortenåring og en kvinne ved navn Kay Nesbitt, som fikk ansiktet ødelagt av et hagleskudd. I tillegg identifiserer Marsden en viss John Mazur som personen bak engelsklæreren til Marina, Herr Linell, som hun har stor tillit til.

## Priser
Boken ble en øyeblikkelig suksess i hjemlandet Australia og i USA, og vant flere priser, blant annet *Cristopher Medal Victoria Premier's Award*, og ble utnevnt til årets beste bok av det australske barnebokrådet (Children's Book Council).

Merete Alfsen ble i 1992 belønnet med Kultur- og kirkedepartementets oversetterpris for barne- og ungdomslitteratur for den norske oversettelsen.

## Eksterne lenker
* John Marsdens hjemmeside (engelsk)
Pål Hansen (designer)

**Pål Hansen** (1950–2021) var en norsk industridesigner, interiørarkitekt (NIL) og illustratør. Han var utdannet ved Statens Håndverks- og Kunstindustriskole og Høyskolen for Industridesign. I tillegg til virksomhet som designer og arkitekt, var Hansen i mange år kreativ leder i Dagbladet, og stod sentralt i Dagbladets omlegging til tabloidformat.

Med en særpreget, underfundig strek og stor allsidighet har Hansen gjennomført et utall designarbeider i forskjellige sjangre, og skapt flere visuelle ikoner, som Dagbladets mangeårige avishode og lemen-maskot.

Han var eldre bror av forfatteren Erik Fosnes Hansen.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Hansens nettsted – ukrut.no, med hans klassiske Lemen-logo til Dagbladet
Thyridoidea

* Siculodinae
* Striglininae
* Thyridinae

**Thyrididae** er en familie av sommerfugler som hovedsakelig lever i tropene. Bare én art, *Thyris fenestrella*, finnes i Europa nord til det sørlige Tyskland. Thyrididene er tettvokste møll som kan minne om små svermere (Sphingidae) eller om kraftige målere (Geometridae). De har tidligere blitt regnet til gruppen Pyraloidea men blir i dag vanligvis regnet som en egen overfamilie, Thyridoidea, innen gruppen Obtectomera. Det er beskrevet ca. 760 arter, i tillegg er det kjent minst 450 arter som hittil ikke er formelt beskrevet.

## Utseende
Små til middelsstore (vingespenn 12 – 72&nbsp;mm), kraftig bygde møll. Kroppen er tykk og spoleformet, hodet forholdsvis lite. Noen arter har små punktøyne (ocelli) mellom fasettøynene. Sugesnabelen er vanligvis velutviklet uten skjell ved roten, men den kan være tilbakedannet. Antennene er middels lange og temmelig kraftige, trådformede eller smalt kam- eller fjærformede. Forvingene er avrundet trekantede, forholdsvis brede, ofte med en ujevn ytterkant. Noen arter etterligner visne blader. Vingene har ofte skjell-løse felter (vindusflekker). Bakvingene er avlange og forholdsvis små.

## Levevis
De voksne sommerfuglene kan være aktive både om dagen, i skumringen og om natten. De besøker ulike slags åpne blomster, for eksempel skjermplanter (Apiaceae), og er vanligvis ganske sky. Larvene kan utnytte minst 30 forskjellige plantefamilier, der de lever mellom sammenspunne blader, borer i stengler eller danner galler. Den eneste europeiske arten, *Thyris fenestrella*, har larver som lever på tysk klematis (*Clematis vitalba*), trolig også på andre *Clematis*-arter.

## Systematisk inndeling

* Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
** Gruppen Glossata – Homoneura
*** Gruppen Coelolepida
**** Gruppen Myoglossata
***** Gruppen Neolepidoptera
****** Gruppen Heteroneura
******* Gruppen Eulepidoptera
******** Gruppen Ditrysia
********* Gruppen Apoditrysia
********** Gruppen Obtectomera
*********** Overfamilie **Thyridoidea**  – bare én familie
************ Familien **Thyrididae**
************* Underfamilien Siculodinae, ligner målere,  bl.a.:
************** Slekten *Oxycophina*
************* Underfamilien Striglininae, ligner målere, bl.a.:
************** Slekten *Aglaopus*
************** Slekten *Banisia* Walker, 1864
************** Slekten *Canaea*
************** Slekten *Striglina*
************* Underfamilien Thyridinae, ligner små svermere, bl.a.:
************** Slekten *Dysodia* Clemens, 1860
************** Slekten *Hexeris* Grote, 1875
************** Slekten *Thyris* Laspeyrés, 1803
*************** *Thyris fenestrella* (Scopoli, 1763)

## Eksterne lenker
* 
* *Thyris fenestrella*: http://www.lepiforum.de/cgi-bin/lepiwiki.pl?Thyris_Fenestrella
* Billedgalleri av arter fra ulike underfamilier: http://janzen.sas.upenn.edu/caterpillars/chckradufam/thyradufam/thyr1up.html
Hans Plüschke

**Hans Plüschke** (født 12. mars 1939, død 15. mars 1998) var en tysk politimann og mordoffer.

Som ung arbeidet han i det føderale grensepolitiet, og skjøt i 1962 en av DDR-regimets grensesoldater. Det skjedde i nødverge, etter at en av DDRs grensesoldater begynte å skyte inn i Vest-Tyskland.

I DDR ble Plüschke «dømt» til 25 års tukthus *[[in absentia]]*, mens grensesoldaten ble gjort til folkehelt av regimet i kampen mot det «fascistiske» vesten, og skoler ble oppkalt etter ham.

Plüschke fryktet resten av sitt for hevnaksjoner fra kommunistene, og 15. mars 1998, over åtte år etter DDRs fall, ble han funnet skutt og drept i nærheten av stedet hvor grenseepisoden fant sted i 1962. Han var skutt på identisk måte som DDR-grensesoldaten og alt tyder på at kommunistiske gjerningsmenn stod bak. Saken ble likevel aldri oppklart.
Blindleia

**Blindleia** er den indre leden i Lillesand kommune i Aust-Agder.

Navnets opprinnelse er ikke kjent, men det som er spesielt med Blindleia er den lange strekningen (ca. 20&nbsp;km) der man kan ferdes med båt innaskjærs godt beskyttet mot havet (Skagerrak) av øyer, holmer og skjær.

Blindleias ytterpunkter er ikke klart definert, men de fleste kilder oppgir at leia i nordøst starter i området rundt innseiling til Lillesand (Humlesund eller Skauerøya). I sørvest settes starten enten til Kalvøya, Gamle Hellesund eller Ulvøysund. Mellom disse tre er det strekninger med helt eller delvis åpent hav.

Den østligste av de større øyene langs Blindleia er Skauerøya som ligger rett utenfor Lillesand. Mesteparten av øya er idag friareal etter at den eneste gården på øya ble ervervet av kommunen og staten i fellesskap i 1965. Foruten huset på gården, som idag benyttes som leirsted, er bare tre av de gamle boplassene på øya bevart.

Seiler man vestover fra Skauerøya kommer man til Asperøya der det ligger et vakkert herskapshus. Videre vestover ligger Justøya, den største øya i området. Justøya er forbundet med fastlandet med bro over Sundet og har betydelig fast bosetting.

Sentralt langs Blindleia ligger Ågerøya hvor det er godt bevart kulturlandskap. Ågerøya er den eneste øya i Lillesand kommune uten broforbindelse der det var boplikt frem til 2012. Det er omkring 30 fastboende på øya.

I den vestre delen av Blindleia ligger Ramsøya og Nibe, to vakre øyer langt ut mot havet der man finner en rekke godt bevarte sørlandshus.

Langs Blindleia finner man de gamle uthavnene Humlesund (rett utenfor Lillesand), Brekkestø (vest på Justøya), Stranda på Ågerøya, Gamle Hellesund og lengst vest Ulvøysund. Uthavnene var i tidligere tider båtbaserte handelssentra som også tjente som overvintringshavner for seilskip i internasjonal fart.

Idag blir de aller fleste gamle boplassene langs Blindleia benyttet som feriesteder. De fleste eierne har lagt stor vekt på å beholde de gamle plassenes opprinnelige preg.

## Referanser
Liste over ordførere i Hitra

**Liste over [[Hitra|Hitra kommunes]] ordførere** etter innføringen av formannskapsloven i 1837. Inkludert er ordførere for de tidligere kommunene Hitra, Fillan, Sandstad og Kvenvær som i dag utgjør Hitra kommune.

*Lista er komplett fra og med 1971, og hva gjelder Sandstad kommune.*

## Ordførere i Hitra
### Ordfører i Hitra formannskapsdistrikt (1837–1877)
*Inkluderte dagens Hitra- og Frøya kommuner*
* 1837–1840: Johan Jørgen Borthen
* 1840–?: Christian Johannes Brodtkorb
* 1862–1869 Martin Nicolai Brodtkorb

### Ordfører i Hitra kommune (1877–1886)

### Ordfører i Hitra kommune (etter 1964)
* 1964–1967 Arne Schanche Nilsen (Sp)
* 1968–1971 Isak Hegerberg (H)
* 1972–1975 Arne Schanche Nilsen (Sp)
* 1976–1981 Isak Hegerberg (H)
* 1982–1983 Bergljot Stokkan (Sp)
* 1984–1987 Helge Jegtvik (Ap)
* 1988–1999 Egil Hestnes (H)
* 1999–2003 Sigmund Jessen (Ap)
* 2003–2007 Egil Hestnes (H)
* 2007–2023 Ole Haugen (Ap)
* 2023-     John Lernes (Ap) 

## Referanser
Liste over ordførere i Frøya

**Liste over ordførere i Frøya** begynner i 1877, da Frøya ble utskilt fra Hitra kommune. Frøya var delt i Sør-Frøya og Nord-Frøya fra 1906 til 1964.

## Ordførere i Frøya kommune (1877–1905)

## Ordførere i Nord-Frøya kommune (1906–1964)

## Ordførere i Sør-Frøya kommune (1906–1964)

## Ordførere i Frøya kommune (1964–d.d.)

## Referanser
Arvid Hammernes

**Arvid Agnar Hammernes** (født 1955) er Venstre-politiker og tidligere ordfører i Frøya kommune i Trøndelag. 

Han var ordfører i perioden 2003–2007 for en fempartikoalisjon der de øvrige partiene er H, Krf, Sp og Frp, etter at Venstre var blitt det største borgerlige partiet i kommunestyret ved kommunestyrevalget i 2003. Denne koalisjonen sprakk imidlidlertid midtveis i perioden. 

Selv om de fem partiene beholdt flertallet etter kommunestyrevalget 2007, delte de seg i tre da ny ordfører skulle velges. Venstre sto alene bak Hammernes, Kristelig Folkeparti støttet Ap og SVs ordførerkandidat, Hans Stølan, mens H, Sp og Frp støttet Frps Halgeir Bremnes. Valget endte med at Stølan ble valgt med flest stemmer, men uten å oppnå flertall i kommunestyret.

Hammernes er kommuneingeniør av yrke. 

## Referanser
Sigmund Jessen

**Sigmund Jessen** (født 1941) er Ap-politiker og tidligere ordfører i Hitra. Han var ordfører i perioden 1999&ndash;2003 etter et valgteknisk samarbeid mellom Ap, Sp og Frp.
Enkebrenning

**Enkebrenning** (Sanskrit: **Sati**) er en hinduistisk skikk hvor den avdødes enke – enten frivillig eller med tvang – lar seg brenne levende på begravelsesbålet sammen med den avdøde. Skikken ble forbudt i 1829 under britisk styre og forekommer nå sjelden.

Ordet sati kommer fra gudinnen Sati som var gift med guden Shiva og som satte fyr på seg selv.

Et av de mest kjente tilfellene i nyere tid skjedde 4. september 1987, da 18-år gamle Roop Kanwar ble tvunget opp på begravelsesbålet av sin svigerfar og svoger, før svogeren tente bålet og hun brant til døde. Dette førte til stor oppstandelse både i India og internasjonalt, og resulterte i at lokalregjeringen i Rajasthan og sentralregjeringen i India traff flere mottiltak mot denne skikken.

Enkebrenning forekommer fortsatt sporadisk på landsbygda i India. Senest kjente tilfelle skjedde 11. oktober 2008, da en 75 år gammel kvinne brant til døde, etter å angivelig ha hoppet opp på sin 80 år gamle ektemanns begravelsesbål i Checher, Chhattisgarh's Raipur.

## Referanser
Balinesisk

**Balinesisk** er et malayopolynesisk språk som snakkes av rundt 3,9&nbsp;millioner mennesker på Bali, Java og Lombok i Indonesia. De fleste balinesisktalende personer snakker også indonesisk.
## Eksempel

## Referanser
Sati

**Sati** kan vise til:

* Sati (gudinne) – hinduistisk gudinne
* Sati, sanskrit for enkebrenning – en gammel hinduistisk skikk som ikke lenger praktiseres
Reiseradioen

***Reiseradioen*** er et norsk underholdningsprogram som har gått på NRK Radio siden 1963. Programmet sendes gjennom hele skoleferien (fra lørdag før sankthans til og med søndag før første skoledag). Inneholder spaltene «Skippermøtet» (hvor programlederne leser viktige meldinger for båtfolk. Et fast samarbeid med Redningsselskapet.) og «Badetemperaturene» (hvor et utvalg  innrapporterte badetemperaturer leses opp på slutten av sendingen. Et samarbeid med  meteorologlskinstitutt yr.no). Programledernes betraktninger er bærebjelken i programmet. En utegående medarbeider rapporterer direkte fra hele landet. Lett sommermusikk. Programmet kringkastes på NRK P1 klokken 09:00-11:00 alle ukedager. 

Johan Vigeland var grunnleggeren. Hans ønske var å lage et lett radioprogram med reisende reportere og mye musikk. Første sending gikk på lufta 24. juni 1963. Sendingene hadde en times varighet de første årene, men ble senere utvidet til en og en halv time, senere to timer.

*[[Nitimen]]* er bygd på samme lest og kom på lufta to år etter *Reiseradioen*. Når *Reiseradioen* sendes om sommeren har *Nitimen* pause.

De 24 første sekundene av «The Kid From Red Bank» med Count Basies orkester har vært *Reiseradioen*s kjenningsmelodi siden starten. Siden slutten av 1990-tallet har det vært tradisjon å avslutte sesongens siste program med å spille låten «En sommer er over» med Kirsti Sparboe.

*Reiseradioen* er en del av radioredaksjonen i NRK Underholdningsavdelingen.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Reiseradioen på NRK Radio (tilgjengelig i 180 dager etter sending)
* Eldre hjemmeside fra 2005 (siden er arkivert av NRK)
* Utdrag fra Reiseradioens jubileumssending 24. juni 2013 (lengre lydklipp på 43 minutter)
Alta Laksefiskeri Interessentskap

**Alta Laksefiskeri Interessentskap** er et selskap i Alta som administrerer fisket i Altaelva. En mye brukt forkortelse for selskapet er ALI. Selskapet representerer grunneierne i Alta som har elverett. Disse medlemmene har lik andel i selskapet uavhengig av eiendommens størrelse, og deler overskuddet likt imellom seg. For å bli medlem i Alta Laksefiskeri Interessentskap må man eie og drive jord som produserer nok høy til å fø ei ku en hel vinter, noe som tilsvarer 2500 kg tørrhøy eller 10000 kg silo, og bo mindre enn 5 km fra elva. Denne regelen er flere hundre år gammel og gjelder den dag i dag.

## Drift
Selskapet har et styre på 7 personer som er valgt blant medlemmene og representerer grunneierne. Det holdes et elveting (generalforsamling) i året der styret skal iverksette det elvetinget har vedtatt. Selskapet består av daglig leder, regnskapsfører og sekretær. I fiskesesongen leies det inn ekstra hjelp i form av stakere, elvevakter, kokker og vaktmester.

## Bygninger
ALI eier flere bygninger ved elven. Noen av bygningene leies ut til fiskere som har fiskekort i nærheten og andre brukes av elvevakter og stakere (guider).
* Sautsogården
* Sautso stakerstue
* Sandiagården
* Sandia stakerstue
* Vaktbua
* Stengelsen gården
* ALI kontoret

## Eksterne lenker
* Alta Laksefiskeri Interessentskap
Est (Kamerun)

**Est** er en region i Kamerun, helt sørøst i landet. Hovedstaden i regionen heter Bertoua. Andre store byer i regionen er Batouri, Garoua Boulai og Abong Mbang. Est er i areal den største regionen i Kamerun. Regionen hadde i 2010 en befolkning på .

## Referanser
Ibadan

**Ibadan** er en stor by i Nigeria, og hovedstaden i delstaten Oyo. 

Byen ligger 110 km nordøst for Lagos. Ibadan har et areal på  km² og et folketall på omtrent 3,8 millioner medregnet storbyområdet. Ibadan er landets nest største by etter Lagos. 

Byen er et sentrum for handel og industri. De viktigste industriproduktene er kakao, tobakk og bomull. Ibadan er også et jernbaneknutepunkt. Byen har en stor botanisk og zoologisk hage og har et stort kunstmuseum. 

Ibadan ble grunnlagt på 1700-tallet, og har siden den gang vært et kulturelt og økonomisk sentrum for jorubaene.

## Eksterne lenker
*
Kratersjø

En **kratersjø** er en innsjø som har blitt dannet inni et vulkansk krater, kaldera eller maar. Fordypningen fylles med nedbør og danner en stadig dypere innsjø fram til en likevekt har blitt oppnådd mellom vann som tilføres og vann som forsvinner på grunn av fordampning, drenering og i noen tilfeller også utstrømming over kraterkantens laveste punkt. Kratersjøer som dekker aktive vulkanske skorsteiner er ofte kjent som *vulkanske innsjøer*, og vannet i disse er vanligvis surt, mettet med vulkanske gasser, uklare og med en sterk grønnlig farge. Innsjøer som ligger i sovende eller utdødde vulkaner består vanligvis av ferskvann. Sikten er ofte ekstremt god på grunn av mangelen på innstrømmende elver og sedimenter.

En velkjent kratersjø er Crater Lake i Oregon i USA. Den befinner seg i kalderaen til Mount Mazama, og navnet er derav litt misvisende. Det er den dypeste innsjøen i USA med en dybde på 594 m. Crater Lake får tilførsel av vann utelukkende fra regn og snø, og har ingen inn- eller utstrømming på overflaten og har derfor det klareste vannet av alle innsjøer i verden.

Den høyeste vulkanen i verden Ojos del Salado (6&nbsp;891 moh) har en permanent kratersjø som er rundt 100 m i diameter og ligger i en høyde av 6&nbsp;390 m på den østre siden av vulkanen. Dette er trolig den høyestliggende innsjøen i verden.

På grunn av det ustabile miljøet eksisterer kratersjøer ofte bare periodisk. Kalderasjøer kan i motsetning være store og bestå i lang tid. For eksempel ble Tobasjøen dannet av et vulkanutbrudd for rundt 70&nbsp;000 år siden, og har et areal på over 1&nbsp;000 km²

Selv om mange kratersjøer er svært naturskjønne kan de også være dødelige. Gass som ble frigitt fra Nyossjøen tok i 1986 livet av 1&nbsp;800 mennesker ved kvelning, og andre kratersjøer slik som Mount Ruapehu sin har ofte har medvirket til ødeleggende laharer.

Innsjøer kan også dannes i nedslagskratere, men disse blir vanligvis ikke omtalt som kratersjøer unntatt i noen få frittstående tilfeller. Eksempler på slike innsjøer er blant annet Lake Bosumtwi i Ghana, Manicouagansjøen i Canada og Siljan i Sverige.

## Kratersjøer av betydning

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* USGS Hawaiian Volcano Observatory &ndash; Artikkel om kratersjøer 
* USGS Cascades Volcano Observatory &ndash; Innsjøer av vulkansk opprinnelse 
* Vitenskapen rundt vulkanske innsjøer
Jordmorloven

**Lov om jordmødre** (jordmorloven) av 26. april 1985 nr. 23 var en lov som omhandlet jordmødres virksomhet, plikter og rettigheter.

Jordmorloven ble opphevet fra den tid helsepersonelloven trådte i kraft.
Este

**Este** er en italiensk by på Posletta. Byen ligger 30&nbsp;km sørvest for Padova, og har 16 734 innbyggere (2013).

Byen har porselens- og fajansefabrikker. Det er gjort tallrike funn fra den rike Estekulturen i jernalderen, og byen er kjent for sine dekorerte vaser. Byen er svært gammel, og ingen er helt sikker på når den ble grunnlagt, men på slutten av 200-tallet f.Kr. underla den seg fredelig under Roma og ble en romersk koloni. Fra 1405 til 1797 tilhørte den republikken Venezia.

## Vennskapsbyer
Este har følgende vennskapsbyer:

*  Bad Windsheim, Tyskland
*  Leek, England
*  Pertuis, Frankrike
*  Rijeka, Kroatia
*  Fredericksburg, Virginia, USA

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Ingolv Haaland

**Ingolv Haaland** (født 1973) er en norsk komponist og pianist som i 2020 disputerte for sin doktorgrad (ph.d) *Intercultural Musical Collaboration–Towards a Global Sound.* Avhandlingen er levert som en egen innovativ webside, hvor komposisjoner, studio- og liveproduksjoner presenteres fra et innsideperspektiv. Avhandlingen kombinerer artistic research og popular musicology.

Ph.d i kunstfag, spesialisering i utøvende rytmisk musikk, ble avlagt ved institutt for  rytmisk musikk, Fakultet for kunstfag, Universitetet i Agder. Fokusområder i Haalands forskning er Sørøst-Asia og Midtøsten.       

## Karriere
Haaland har siden 2006 arbeidet i Sørøst-Asia, og fra 2012 Midtøsten med ulike musikalske prosjekter hvor han har samarbeidet med artister som libanesiske Abeer Nehme og kambodsjanske Ouch Savy. Han har tidligere arbeidet som frilansmusiker, musikalsk leder og arrangør for en rekke ulike artister i Norge og gjort turnéer med blant andre Rein Alexander, Egil Eldøen, repetitør for X Factor to sesonger (2009/10) og ulike teaterproduksjoner ved Den Nationale Scene og Kilden Teater.

2014-2018 arbeidet han i tillegg med forskningsprosjektet *Music Without Borders – Traditional Music from Setesdal in meeting with world musicians* . Platen Ferd (Grappa) er et resultat av dette kunstneriske utviklingsprosjektet med 56 artister fra 17 ulike land.

## Diskografi
*2018 *Dawara*. Live-plate med norsk/arabisk/tyrkisk ensemble. Instrumental album.
*2017 *Silpasean*. Utgivelse i Thailand av Silpakorn University. Rearrangementer og orkestrering til minne om H.M King Bhumibol Adulyadej.
*2015 Asian Flow feat. Synth. Utgivelse i Thailand med thai-tekster.
*2015 *Live in Concert - Ingolv Haaland & Kristiansand Symphony Orchestra with friends.* Arabisk/Asiatisk/Europeiske artister og musikere.
*2014 *Open Doors* Duo-album med Hilde Norbakken innspilt i Rainbow Studio med Jan Erik Kongshaug.
*2014 *Asian Flow* feat. Ouch Savy. Utgivelse i Norge/Kambodsja
*2009 *Journey*     

## Referanser


## Eksterne lenker
*Ingolv Haalands offisielle hjemmeside
*http://globalsoundphd.uia.no
*
*
*
Petter T Moshus

**Petter Trond Moshus** (født 30. mars 1946) er en norsk grafisk designer med professorkompetanse.

## Arbeid
Petter T Moshus har høyskoleutdannelse innen kommunikasjonsdesign fra Tyskland der han blant annet jobbet praktisk med designprogrammet til OL i München i 1972. Han var en av pionerene bak Televerkets ambisiøse forsøk med Teledata, en forløper for internett, på 1980-tallet. Han var sjef for designprogrammet for OL på Lillehammer i 1994. I etterkant har han vært rådgiver innen design for komiteene som arrangerte de olympiske lekene i Salt Lake City 2002, Aten 2004, Torino 2006 og Beijing 2008.

Moshus har vært leder for et prosjekt med mål å utvikle og implementere et grafisk designprogram for alle departementene og regjeringens dokumenter og informasjonsmedier i oppdrag fra Kulturdepartementet.
Fra 1996 til 2003 var han ansatt i NRK som leder av designavdelingen med enheter innen scenografi, tv-grafikk, animasjon og klær/kostyme. Han var konsernansvarlig for utviklingen av samordnet corporate identity/visuell branding i NRK. Moshus har vært i ansatt som prosjektleder for utvikling og implementering av et visuelt profil-/designprogram for kongehuset og Det kongelige hoff.

Han var i perioden 2003 til 2008 ansatt som instituttleder ved Institutt for Industridesign (IDE) ved Arkitektur- og designhøgskolen i Oslo (AHO). Han var også prorektor ved skolen.

Moshus var medlem av arkitekturrådet for Oslos hovedflyplass. Han har fra 2008 hatt styreverv i KORO (kunst i offentlig rom) oppnevnt av Kulturdepartementet, vært styremedlem i AHO, i Norsk Designråd i tolv år samt medlem av R&D-utvalget ved Kunsthøgskolen i Bergen (KhiB) i seks år. 

Moshus har videre vært verge for enslige mindreårige asylsøkere oppnevnt av Oslo, Asker og Bærum overformynderier.

## Publikasjoner
Moshus har skrevet rapporten «Visualisering i Teledata» med Televerkets forskningsinstitutt som oppdragsgiver. Han har vært ansvarlig for «Rapport om designprogrammet for De XVII Olympiske vinterleker» utgitt av Kulturdepartementet og Norsk form, medredaktør og medforfatter av boken «Norsk Olympisk design», Messel forlag, skrevet artikkelen «Using design to create an identity« i boken «Evoking – an Image of The Games«, publisert av Musée Olympique i Lausanne.

## Utmerkelser
Som designansvarlig i NRK har han mottatt merket for god design av Norsk designråd for designprogrammet til NRK, og for initiering av et designprogram for «Det kongelige bryllup« i 2001. For arbeidet med OL-design har han mottatt den skandinaviske designpris, blitt utnevnt til «Årets designer» (Gullblyanten) av Kreativt Forum og tildelt *The golden Olympic Rings* av IOC.

## Referanser
Bandol

**Bandol** er en kommune i departementet Var i regionen Provence-Alpes-Côte d'Azur sørøst i Frankrike. Bandol er en kystby på sør-kysten av Frankrike, mellom Marseille og Toulon vest i Provence. Befolkningen er 8.549 innbyggere i 2021. Om sommeren er det en populær turistby. I Bandol er det flere strender store sandstrender og små strender mellom klippene. Bandol er også navnet på vinområdet som ligger i området rundt byen. Den røde bandolvinen er den mest kjente, men det produseres også hvitvin og rosévin i dette området. Vinene kjennetegnes ved at de inneholder mye av mourvedre-druen.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Kommunedata INSEE
Andreas Isachsen

:*For politikeren, se [[Andreas Isachsen (politiker)]]

*'Andreas Hornbeck Isachsen*' (født [[31. mai]] [[1829]] i [[Grimstad]], død [[22. februar]] [[1903]] i [[Köln]]) var norsk [[skuespiller]] og [[dramatiker]]. 

Andreas Isachsen ble student i 1850 og redigerte en kort stund studentsamfunnets håndskrevne avis [[Samfundsbladet]] sammen med [[Henrik Ibsen]]. 18. januar 1852 debuterte han som skuespiller ved [[Det norske Theater]] i Bergen som Ruy Gomez i [[enakter]]en *Man kan hvad man vil*. Han var ansatt i Bergen til 1858, da han for en stund forlot scenen.


Han fikk igjen ansettelse som skuespiller under artistisk direktør Henrik Ibsen ved [[Kristiania norske Theater]] i 1860, og var knyttet til denne scenen inntil teateret ble slått konkurs i 1862. Han var deretter knyttet til teateret i Trondheim fra 1862. I 1865 kom han til [[Christiania Theater]] sammen med sin hustru, men de fulgte [[Bjørnstjerne Bjørnson]]s protesttog til [[Christiania Folketheater|Folketheatret]] i [[Møllergata (Oslo)|Møllergaten]], hvor de begge jobbet som skuespillere fra september 1870 til februar 1872, da hans hustru valgte å legge opp som skuespiller, mens han selv gikk tilbake til Christiania Theater, og ble værende fast knyttet til dette inntil han søkte avskjed fra scenen i 1894.

Isachsen var kjent som karakterskuespiller med særlig talent for komiske roller. Isachsen kom opp i en krangel med Henrik Ibsen om noen opplesningsaftener han arrangerte i Christiania på eget initiativ fra *Kejser og Galilæer'' i 1873. Skuespilleren pådro seg etter dette dramatikerens vrede. Han hadde tidligere holdt slike opplesninger med Asbjørnsen og Moes eventyrtekster, under entusiastiske bifall fra P. Chr. Asbjørnsen selv.

Etter kontroversen med Ibsen forlangte dramatikeren spesifikt i sine brev til teaterstyret at «den forferdelige Isachsen» ikke skulle få plass i stykkene, fordi han hadde en hang til å overspille og karikere rollene.

Andreas Isachsen ble gift med skuespiller Janny Grip (1835–1894) i Bergen 10. november 1853.

## Litteratur
* Skuespiller Isachsen (s. 86-87). Folkebladet No. 6. Søndag 15de Marts 1903.

## Eksterne lenker
* 
*
Legeloven

**Lov om leger** (legeloven) av 13. juni 1980 nr. 42 var en lov som omhandlet legers og assisterende personells virksomhet, plikter og rettigheter.

Legeloven ble opphevet fra den tid helsepersonelloven trådte i kraft.

## Referanser
Helsepersonelloven

**Lov om helsepersonell m.v.** (helsepersonelloven, forkortet hlspl.) av 2. juli 1999 er en lov som omhandler virksomhet, plikter og rettigheter for helsepersonell og virksomheter som yter helsehjelp i Norge.

Lovens formål er å bidra til sikkerhet for pasienter og kvalitet i helsetjenesten samt tillit til helsepersonell og helsetjeneste. Mange av bestemmelsene i loven forvaltes av Helsetilsynet i fylket og Statens helsetilsyn. 

## Opphevelse av andre lover
Helsepersonellovens § 77 opphevet, fra det tidspunkt loven trådte i kraft, en rekke lover som omhandlet ulike grupper helsepersonell:
*Lov av 13. juli 1956 om fysioterapeuter og mensendiecksykegymnaster
*Lov av 8. januar 1960 nr. 1 om godkjenning av sykepleiere
*Lov av 11. juni 1971 nr. 54 om ortopediingeniører og om omsetning av ortopediske hjelpemidler
*Lov av 23. juni 1972 nr. 69 om offentleg godkjenning av pleiarar i psykiatriske sjukehus
*Lov av 9. mars 1973 nr. 13 om godkjenning m.v. av psykologer
*Lov av 14. juni 1974 nr. 47 om godkjenning m.v. av helsepersonell
*Lov av 13. juni 1980 nr. 42 om leger (legeloven)
*Lov av 13. juni 1980 nr. 43 om tannleger (tannlegeloven)
*Lov av 26. april 1985 nr. 23 om jordmødre (jordmorloven)

## Eksterne lenker
* Helsepersonelloven
Eiksmarka menighet

**Eiksmarka menighet** tilhører Bærum prosti i Oslo bispedømme. Eiksmarka ligger i Bærum kommune som 1 av totalt 10 menigheter. 

Menigheten sogner til Eiksmarka kirke. Sogneprest er Else Bang Engebretsen.

## Eksterne lenker
* Eiksmarka menighets hjemmeside
Bærum prosti

**Bærum prosti** er et av åtte prosti i Oslo bispedømme. Prostiet er geografisk sammenfallende med Bærum kommune. 

Ved delingen av Asker og Bærum prosti ble fra 1. januar 2002 Bærum eget prosti under Oslo bispedømme. Prostiet består av ti menigheter. Prost er Ingeborg Sommer (2022–). 

Prostekontoret er lokalisert sammen med Kirkelig fellesråd i Bærum.

## Menighetene i Bærum prosti
* Bryn
* Eiksmarka
* Haslum
* Helgerud
* Høvik
* Jar
* Lommedalen
* Fornebulandet
* Tanum
* Østerås

## Prestegjeld (frem til 2004)
* Høvik
* Jar
* Eiksmarka
* Haslum
* Helgerud
* Bryn
* Lommedalen
* Tanum

Fra 2004 ble prestegjeldet som administrativ enhet faset ut av Den norske kirke, og fra 2012 gikk det også ut av lovverket.

## Historikk
Asker prosti bestod fra 11. juli 1947 av Asker, Vestre og Østre Bærum prestegjeld. Ved kgl.res. av 16. juni 1961 ble navnet endret til *Asker og Bærum prosti*, gjeldende fra 1. juli 1961. Den 1. januar 2002 ble prostiet ble delt ved opprettelsen av et nytt *Bærum prosti*, og den første prosten i det nye prostiet, Liv Rosmer Fisknes, ble innsatt av biskop Gunnar Stålsett den 6. januar 2002. Senere har Gunnar Næsheim vært prost fra 2011-2022. 

## Referanser


## Eksterne lenker
* Nettside for Kirken i Bærum
Høvik menighet

**Høvik menighet** var et prestegjeld tilhørende Bærum prosti i Oslo bispedømme i Den norske kirke. Det omfattet Høvik sogn av Bærum kommune i Akershus fylke, og hovedkirken var Høvik kirke.

Høvik menighet inngikk fra 1. januar 2020 i Høvik sogn, underlagt Bærum prosti.

## Historikk

Ved forskrift av 3. juli 1953 ble Østre Bærum prestegjeld delt i to, ved etableringen av Haslum og Høvik prestegjeld.

Helge Hognestad skapte diskusjon innad i kirken i tiden han var residerende kapellan fra 1980 til 1984 med sitt kontroversielle syn på kristendommen.

## Menigheter

Prestegjeldet hadde ved sin avvikling følgende menigheter:
* Høvik
* Lysaker/Snarøya
Fra 2004 ble prestegjeldet som administrativ enhet faset ut av Den norske kirke, og fra 2012 gikk det også ut av lovverket.

## Referanser
Jar menighet

**Jar menighet**, også benevnt **Jar-Eik prestegjeld**, var et prestegjeld tilhørende Bærum prosti i Oslo bispedømme i Den norske kirke. Det omfattet Jar sogn av Bærum kommune i Akershus fylke, og hovedkirken var Jar kirke.

Høvik menighet inngikk fra 1. januar 2020 i Jar sogn, underlagt Bærum prosti.

## Historikk

Ved kgl.res. av 11. desember 1964, ble Haslum prestegjeld delt, og Jar(-Eik) utskilt som eget sognekall, gjeldende fra 1. januar 1965. Ved kgl.res. av 18. oktober 1968 ved delingen av Jar sogn og prestegjeld, ble det opprettet et nytt Eik sogn og prestegjeld under Asker og Bærum prosti av Eik kirkebokføringsdistrikt.

Østerås menighet ble skilt ut fra Jar menighet i 1969.

## Menigheter

Prestegjeldet hadde ved sin avvikling følgende menigheter:
* Jar
Fra 2004 ble prestegjeldet som administrativ enhet faset ut av Den norske kirke, og fra 2012 gikk det også ut av lovverket.

## Kilder
Rolf Martin Snustad

**Rolf Martin Snustad** (født 1976) er en norsk musiker fra Hommelvik i Trøndelag. Snustad spiller saksofon i bandene Spidergawd, Hopalong Knut, Samvirkelaget og Northern Star Groove Alliance.

Han er utdannet cand.philol. med hovedfag i musikk fra NTNU, og jobber siden 2008 ved Nord Universitet sine musikkutdanning ved Campus Levanger. Sammen med Asle Gauteplass drev han Jabbsaft Booking som booket konserter blant annet for bandene Samvirkelaget, Gatas Parlament og Hopalong Knut 2005-2011.
## Diskografi
### [[Spidergawd]]
**LP**
* *[[Spidergawd (album)|Spidergawd]]* (2014)
* *[[Spidergawd II]]* (2015)
* *[[I II III]]* (2016)
* *[[Spidergawd III]]* (2016)
* *[[Spidergawd IV]]* (2017)
* *[[Spidergawd V]]* (2019)
* *[[IV V +]]* (2019)
* Spidergawd VI (2021)
* Spidergawd VII (2023)
* From 8 to infinity (2025)
;
;Singler
* *Into Tomorrow/Devil Got My Woman* (2013)
* *Empty Rooms* (2013)
* *Get Physical* (2014)
* *Our Time/Battlefield* (2014), med Orango
* *Empty Rooms/Hard Time Killing Floor Blues* (2014)
* *Fixing to Die Blues/Ghost Rider* (2015)
* *Best Kept Secrets* (2016)
* *What You Have Become/Starfighter* (2017)
* *Ritual Supernatural/Heaven Comes Tomorrow Blues* (2018)
* *All and Everything/My Occupation (Etableringsfasen)* (2018)

### [[Hopalong Knut]]
* *[[Feilkalibrert tidsmaskin]]* (2005)
* *[[Evolusjonens trøst]]* (2006)
* *[[La Pluto bli en planet igjen]]* (2011)
;Singler
* *Bautastein* (2002)
* *[[I levende live]]* (2003)
* *Jabbsaft/Sol og jubel* (2004)
* *Gjør det sjøl* (2005)
* *Sitter på en bombe* (2005), med Johndoe
* *Suppe* (2005)
* *Ut gjennom vinduet/Sol og jubel* (2006)
* *Overtrampet og protestbevegelsen* (2015), med Gatas Parlament

### [[Samvirkelaget (musikkgruppe)|Samvirkelaget]]
* *[[Musikk (Samvirkelaget-album)|Musikk]]* (2007)
;Singler
* *Itjnå som kjæm tå sæ sjøl* (2007)
* *Ikke snakk til meg om interiør* (2007)

### Deltar på
* Gåtelangs: *[[Gåtelangs (album)|Gåtelangs]]* (1998)
* Brødrene Fosenmomo: Sanger fra Fosenmomoen vol.1 (2001)
* Jumpin' Jerry: *[[Turn on the Light]]* (2004)
* Are og Odin: *[[Bæ To Da Bone]]* (2004)
* Joachim Nielsen-hyllest: *[[Det beste til meg og mine venner]]* (2005)
* Deleted Waveform Gatherings: *[[Complicated View]]* (2006)
* Lasse Myrvold-hyllest: *[[Dans til musikken]]* (2006)
* Deleted Waveform Gatherings: *[[Baby Warfare]]* (2008)
* Jan Magne Førde: *[[Breeze]]* (2008)
* Harmony Design: *[[Måne i advent]]* (2009)
* Åarjel-saemiej skuvle: *[[Govlede Govlede]]* (2011)
* Spoon Train Audio: *[[Samleplate for et oljefritt Lofoten, Vesterålen og Senja]]* (2011)
* Støp: *The Darkest Night* (2013)
* Magnus Sinnes: Woo-Moon (2014)
* Raga Rockers-hyllest: *[[Sannhet på boks &ndash; en hyllest til Raga Rockers]]* (2015)
* Johndoe: *Verdenstomrommet* (2015)
* Johndoe: *[[Skandinista]]* (2016)
* Pink Moon: Cosmic Heart Attack (2020)
* Billy McBarbie and theToxic bananas: Paranoid Blonde. (En legende – en høylytt hyllest til Bjørn Müller) (2025)
* Leknes & The Layoffs: M.S. Playhead Vol. 1 (2025)

## Referanser
Brindisi

**Brindisi** er en havneby i regionen Puglia i Sørøst-Italia, kjent for sin flåtebase og petrokjemiske industri. I oldtiden het byen **Brindisium**, eller **Brundisium** (latin), og var endepunkt for Via Appia, og et overfartssted til Hellas og Orienten. I dag har Brindisi en flyplass og en travel ferjehavn.

Innbyggertallet i 2004 var 87&nbsp;935.

Brigata marina «San Marco», en del av den italienske marinen, har hovedkvarter i Brindisi.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Reiseguide
Baldassare Cittadella

**Baldassare Cittadella** (født 1603 i Lucca i Italia, død 3. desember 1651 til sjøs utenfor Goa i India) var en katolsk kinamisjonær tilhørende jesuittordenen. 

I 1635 kom han til Macao, og der var han rektor for seminaret og fikk et særlig ansvar for nydøpte kinesere. Han omkom under en reise tilbake til Roma. 

## Se også
* Liste over kinamisjonærer tilhørende jesuittordenen

## Litteratur
* Louis Pfister: *Notices biographiques et bibliographiques sur les jésuites de l'ancienne mission de Chine, 1552-1773*, Chang-hai, 1932-1934 (Nendeln: Kraus Reprint, 1971)