Motortrafikkvei

**Motortrafikkvei** (i Norge kalt *motorvei klasse&nbsp;B* frem til juni 2006; dansk: ***motortrafikvej***, svensk: ***motortrafikled***) er en type vei i europeiske land, som defineres av det enkelte lands veimyndigheter. Som på en egentlig motorvei tillates bare motorkjøretøy med en viss minstehastighet. I Norge er således (som på motorveier) ferdsel på motortrafikkveier forbudt for gående, syklende, kjøretøy som ikke lovlig kan kjøres i minst 40 km/t på vannrett vei, samt mopeder, dog må disse trafikanter krysse en motortrafikkvei i et veikryss. Motortrafikkvei har dog ofte noe lavere dimensjonerende hastighet enn motorvei, som har mer moderate krav til linjeføring, veibredde, utforming av kryss etc.; i enkelte land (Sverige, Sveits, Japan, og siden 2022 Polen) er det dog et krav for en motortrafikkvei (liksom en motorvei) å ha planskilte kryss med andre veier.

## I ulike land
### Norge
I Norge gjelder følgende krav til en motortrafikkvei::

* Minst to kjørefelt (men et forbikjøringsfelt i tillegg er ganske vanlig; en motorvei skal alltid ha minst fire kjørefelt og midtdeler)
* Bredde minst 10 meter – for årsdøgntrafikk (ÅDT) – og fartsgrense 80 km/t – for større trafikkmengder og høyere hastigheter blir kravene strengere (motorveier minst 20 meter)
* Midtdeler hvis ÅDT er over 
* Minste kurveradius 300 meter
* Minsteavstand mellom kryss bør være 1 km, og kryss bør være planskilte (men behøver ikke; kryss i samme plan er dog sjeldent i Norge.)
* Holdeplass for kollektivtransport bør utformes som busslomme uten refuge (på motorveier skal holdeplasser legges til ramper)
Kravene gjelder for å godkjenne en vei som motortrafikkvei, men de kan fortsatt være det uten å bygge om hvis f.eks. ÅDT blir høyere. Som eksempel har E6 ved Lillehammer ÅDT  kjøretøyer per døgn og 8 meter bredde uten midtdeler (den er planlagt for bygging av ny motorvei).

### Sverige
Motortrafikkvei heter offisielt *motortrafikled* på svensk (siden Dagen H 1967), og er opprinneligt en "semi-motorvei". De fleste motortrafikkveiene i Sverige har midtdeler og vekselvis et eller to kjørefelt per retning. Fartsgrensen er normalt 100 km/t (eller i enkelte fall 110).

Noen veier er bygget som motorvei men mangler påkjøringsramper, f.eks. E4 Söderhamn-Hudiksvall og regnes da som motortrafikkvei. Mange veier er bygget som motortrafikkvei, dog med kryss i samme plan med mindre veier, og regnes derfor som landevei (eller møtefri landevei hvis den har midtdeler) og ikke som *motortrafikled* (ettersom en *motortrafikled* liksom motorvei i Sverige ikke må ha kryss i samme plan).

### Danmark
I Danmark er det over 300 km "Motortrafikvej". De har vanligvis ikke midtdeler og har vanligvis 90 km/t fartsgrense.

### Tyskland
I Tyskland brukes en liknende veitype kalt *Kraftfahrstraße*, denne er tillatt bare for trafikk med motorkjøretøy med maks 4 meter høyde og maks 2,55 meter bredde, og som kan kjøres med en tillatt hastighet over 60 km/t.

Til forskjell fra en *[[Autobahn]]* (motorvei) trenger ikke en Kraftfahrstraße å ha planskilte kryss. Kryss i samme plan er dog i de fleste fall regulerte med trafikklys eller bygget som rundkjøring. Den trenger ikke å ha midtdeler, men uten gjelder de samme hastighetsbegrensingene som på landeveier, med midtdeler de samme som på Autobahn.   Fotgjengere kan krysse kjørebanen på spesielt angitte steder, på en Autobahn er dette utelukket.

### Østerrike og Sveits
I Østerrike og Sveits er motortrafikkvei kalt *Autostraße* (på sveitsertysk stavet *Autostrasse*). Motortrafikkveier har Autobahn-nummer i Sveits, og spesielle nummer med S foran i Østerrike.

I Sveits skal både en *Autobahn* (motorvei) og en *Autostrasse* alltid ha planskilte kryss, hvilket en *Autostraße* derimot ikke behøver ha i Østerrike, men en *Autostrasse* behøver derimot ikke ha kjøreretningene atskilt (med midtdeler) eller minst to kjørefelt i hver retning. Høyt trafikkerte strekninger eller strekninger med bratt stigning har dog ofte to kjørefelt for å muliggjøre forbikjøring.

I Østerrike er det obligatorisk å bære refleksvest ved stopp p.g.a. ulykke (for eksempel motorfeil) på *Autobahn* eller *Autostraße*.

## Fartsgrenser
Fartsgrensene er som regel lavere enn på motorveier. Norge har ingen særskilt fartsgrense for motortrafikkveier, men Statens vegvesen dimensjonerer nye motortrafikkveier for fartsgrenser på 80 eller 90&nbsp;km/t (cirka 50 respektive 56 mph), noen har dog 100&nbsp;km/t (cirka 62 mph) som fartsgrense (delstrekninger på E16 Kløfta–Kongsvinger). 100&nbsp;km/t er den vanligste fartsgrensen på motortrafikkveier i Sverige, mens den i Danmark normalt er 80&nbsp;km/t.

I Tyskland er fartsgrensen vanligvis 100 eller 120&nbsp;km/t (cirka 62 respektive 74,6 mph), men på en del motortrafikkveier fri fart, dog med anbefalt topphastighet (da må de ha atskilte kjøreretninger med minst to kjørefelt per retning).

I Nederland er fartsgrensen vanligvis 100 km/t, men alltid lavere (70 km/t; cirka 43,5 mph) forbi en åpningsbar bru og et veikryss eller en rundkjøring.

## Se også
*Liste over norske motorveier og motortrafikkveier

## Referanser


## Eksterne lenker
*  Endring av skiltforskrift