open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Bergenstraktaten

**Bergenstraktaten** (*Bergens recess*) eller **Unionsavtalen av 1450 **ble inngått mellom norske og danske rådsherrer i Bergen i 29. august 1450. Det var allerede 13. mai samme år inngått en unionsavtale mellom Danmark og Sverige, Halmstadtraktaten, som det var forutsetningen at Norge skulle tiltre. Dette skjedde ikke, sannsynligvis pga. svenskenes uvillighet til å oppfylle sin del av avtalen, og det ble således en egen avtale mellom Norge og Danmark. Kolbjørn Gerst, Olav Nilsson og biskop Torleiv Olavsson var noen av de norske riksrådene som var med på å inngå avtalen.

Avtalen var på mange vis en videreføring av Kalmarunionen inngått i 1397, mellom Norge, Danmark og Sverige, mens Norge og Danmark hadde vært i personalunion med felles overhode siden 1380. Bergenstraktaten tilsa at Norge og Danmark skulle høre sammen til evig tid. Valg av konge skulle gjøres i fellesskap, og den første valgte konge var Christian I fra 1450. Videre skulle rikene være likestilte og selvstyrte. Det siste betød at det norske riksrådet fortsatte sitt virke med å styre landet, så Norge beholdt en stor grad av selvstendighet. Det forhindret likevel ikke at Christian pantsatte Orknøyene og Shetland som betaling av medgift da hans datter Margaret i 1468 ble forlovet med Jakob III av Skottland, mot det norske riksrådets vilje.

Senere, i forbindelse med reformasjonen i 1537 opphørte det norske riksrådet sitt virke, og Norge ble et lydrike under den danske trone, mens siste rest av selvstendighet opphørte i 1660 med innføringen av enevelde.

Dette vedvarte til Frederik VI ved Kielfreden måtte gi avkall på riket etter å ha vært på den tapende siden under Napoleonskrigene. Norge ble da avstått til arvefienden Sverige.

Det kan følgelig diskuteres om Danmark og Norge var i union fra 1380 til 1814, dvs. 434 år, fra 1450 til 1814, dvs. i 364 år, 1450 til 1660, dvs. 210 år, eller 1537 til 1814, dvs. 277 år.
Verdenscupen i kombinert 2013/14

**Verdenscupen i kombinert 2013/14** startet 30. november 2013 i Kuusamo og ble avsluttet i Falun 16. mars 2014.

## Kalender

}
|  
| 
|-
| align=center| 411
| align=center| 4
| 15. desember 2013
| HS98 + 10 km 
|   Eric Frenzel
|      Håvard Klemetsen
|      Mikko Kokslien
|-
| align=center| 412
| align=center| 5
| 21. desember 2013
| rowspan="2"| Schonach 
| HS106 + 10 km 
|  Magnus Moan
|  Håvard Klemetsen
|  Akito Watabe
|-
| align=center| 413
| align=center| 6
| 22. desember 2013
| HS106 + 10 km
|  Jason Lamy-Chappuis
|   Johannes Rydzek
|      Akito Watabe
|-
| align=center| 414
| align=center| 7
| 4. januar 2014
| rowspan="2"| Tsjajkovskij 
| HS106 + 10 km
|  Tim Hug
|  Björn Kircheisen
|  Miroslav Dvořák
|-
| align=center| 415
| align=center| 8
| 5. januar 2014
| HS140 + 10 km 
|  Wilhelm Denifl
|  Björn Kircheisen
|  Miroslav Dvořák
|-
| align=center| 416
| align=center| 9
| 11. januar 2014
| rowspan="2"| Chaux-Neuve 
| HS 118 / 10&nbsp;km 
|  Mikko Kokslien
|  Magnus Krog
|  Jørgen Graabak
|-
| align=center| 23
| align=center| 3
| 12. januar 2014
| HS118 + 2 x 7,5 km lagsprint
| 
| 
| 
|-
|-bgcolor=#EFDECD
| colspan=11 align=center|**[[Kombinerttrippelen]]** (17.– 19. januar 2014)
|- bgcolor=#EFDECD
| align=center| 417
| align=center| 10
| 17. januar 2014
| rowspan="3"| Seefeld  
| HS109 + 5 km 
|  Eric Frenzel
|  Magnus Moan
|  Tino Edelmann
|-bgcolor=#EFDECD
| align=center| 418
| align=center| 11
| 18. januar 2014
| HS109 + 10 km 
|  Eric Frenzel
|  Johannes Rydzek
|  Magnus Moan
|-bgcolor=#EFDECD
| align=center| 419
| align=center| 12
| 19. januar 2014
| HS109 + 15 km 
|  Eric Frenzel
|  Håvard Klemetsen
|  Magnus Moan
|-
| align=center| 24
| align=center| 4
| 25. januar 2014
| rowspan="2"| Oberstdorf  
| HS137 + 4 x 5 km stafett
| 
| 
| 
|-bgcolor=#BCD4E6
|colspan=8 align=center| Vinter-OL 2014
|-
| align=center| 420
| align=center| 13
| 26. februar 2014
| HS137 + 10 km 
|  Eric Frenzel
|  Jan Schmid
|  Akito Watabe
|-
| align=center| 421
| align=center| 14
| 28. februar 2014
| rowspan="2"| Lahtis   
| HS130 + 10 km
|  Johannes Rydzek
|  Akito Watabe
|  Eric Frenzel
|-
| align=center| 25
| align=center| 5
| 1. mars 2014
| HS130 + 2 x 7,5 km lagsprint
| 
| 
| 
|-
| align=center| 422
| align=center| 15
| 6. mars 2014
| rowspan="1"| Trondheim  
|rowspan="1"| HS138 + 10 km 
|  Johannes Rydzek
|  Jørgen Graabak
|  Magnus Moan
|-
| align=center| 423
| align=center| 16
| 8. mars 2014
| rowspan="1"| Oslo  
| HS134 + 10 km 
|  Johannes Rydzek
|  Magnus Moan
|  François Braud
|-
| align=center| 424 
| align=center| 17
| 15. mars 2014
| rowspan="2"| Falun  
| HS137 + 10 km
|  Akito Watabe
|  Jørgen Graabak
|  Alessandro Pittin
|-
| align=center| 
| align=center|
| 16. mars 2014
| HS100 + 4 x 5 km stafett
| colspan="3" |*Avlyst*
|}

## Sammenlagt

### Individuelt

### Nasjonscupen

## Kilder
*FIS Nordic Combined World Cup 2013/14 
*Race Calendar Nordic Combined World Cup 2013/14 hos skisport365.com
*Ranking Nordic Combined World Cup 2013/14 hos skisport365.com
Knerten naturreservat

**Knerten naturreservat** omfatter den lille øya Knerten med sjøområdet rundt, i øygruppa Steilene i Nesodden kommune. Berggrunnen er lagdelt kalkstein og leirskifer fra ordovicium. Det høyeste punktet på øya er ved nordspissen, 8,0 moh.

Formålet med fredningen av Knerten naturreservat er å bevare livsmiljøet for plante- og dyrelivet særlig ut ifra hensynet til sjøfuglene og deres hekkeplasser. Øya har lenge vært en viktig hekkelokalitet for gråmåke og svartbak. I senere år er det også blitt flere ærfugl, samt hvitkinngås.

Verneforskriften fastsetter at reservatet omfatter «øya Knerten og de tilstøtende sjøområder innenfor en avstand av ca. 50 m fra land», og at det er ferdselsforbud i hele dette området fra 15. april til og med 15. juli.

## Referanser
Mávasjávrre

**Mávasjávrre** er en innsjø i Arjeplog kommune i svensk Lappland. Innsjøen ligger nær grensen til Norge, mellom fjellene Nordre Saulo og Årjep Sávllo. Den ligger 547 moh., og har et areal på vel 29 km². Mávasjávrre har sitt utløp mot øst gjennom sundet *Strávve* til Kaskaure som ligger på samme nivå og inngår i Piteälvens dreneringsområde. 

Ved Mávasjávrres nordre bredd ligger sameleiren Mavas.

## Referanser
Knardal naturreservat

**Knardal naturreservat** ligger på vestsiden i hellingen ned mot den innerste delen av Bunnefjorden i Frogn kommune. Formålet med fredningen av Knardal naturreservat er å bevare en liten, variert forekomst av edellauvskog. Dagens edellauvskogslokaliteter er restbiotoper fra et tidligere varmere klima og skogene utgjør også nordlige utposter av mellomeuropeiske skogtyper. Norge har derfor verdens nordligste edellauvskoger, men disse er sterkt redusert ved at områdene er tatt i bruk til andre formål.

På et nokså begrenset areal er vegetasjonsforholdene meget varierte. I tørre partier øverst i lia vokser alm-lindeskog med hegg. Lenger ned kommer gråor-askeskog inn, mens små arealer med den sjeldne skogtypen snelle-askeskog finnes nederst i lia. Tresjiktet er også variert med arter som alm, lind, sommereik, ask, lønn, bjørk og gråor.  

## Referanser
Kiselgurfabrikken på Ims

**Kiselgurfabrikken på Ims** var en fabrikk i Sandnes som produserte kiselgur fra 1890-årene frem til første verdenskrig. 

Grunnlaget for fabrikken var at det fantes mengder av kiselgur i Liavatnet og Storavatnet. Kiselgur var og er en sjelden råvare i Europa. I Liavatnet ble det bygd demninger som demmet opp for vannet slik at man kunne skjære ut kiselgur. Kiselguren ble så tørket før den ble transportert på en taubane ned til Ims. På Ims besto virksomheten av en mølle, tre tørkehus, lager og en brygge med flere sjøhus. Kiselgurfabrikken på Ims var den største industrielle virksomheten i Høle fra 1890-årene og i en årrekke framover. Fabrikken ble etter en tid flyttet og ruinene etter den siste fabrikkperioden ligger mellom Lutsivatnet og Storavatnet.

## Referanser


## Kilder
*sandnes.kommune.no: Kiselgurfabrikken på Ims
*http://www.sørfylket.no/det-hendte/sandnes/2178-knott-gurdynamitt-og-krigsfangar.htm

## Eksterne lenker

* Gurfabrikken i OpenStreetMap
* Taubanen i OpenStreetMap
Eikemofosstunnelen

**Eikemofosstunnelen** er en tunnel på fylkesvei 379 i Masfjorden kommune i Vestland. Den er 165 meter lang.

## Se også
*Veitunneler i Norge
*Undersjøiske veitunneler i Norge

## Referanser
Lofotekspressen

**Lofotekspressen** var rute- og markedsføringsnavnet på et sammenhengende hurtigbåtsamband i Nordland som trafikkerte strekningen Bodø, via Svolvær, til Narvik fra 1988 til 1990. Sambandet ble driftet som et samarbeid mellom de to konkurrerende rederiene Saltens Dampskibsselskab (SDS) og Ofotens og Vesteraalens Dampskibsselskab (OVDS). Lofotekspressen var Norges lengste hurtigbåtsamband med en seilingslengde på 165 nautiske mil.

## Historie

I 1987 fikk OVDS og SDS bygd to vannjetdrevne katamaraner, henholdsvis «Ofoten» og «Salten», som ble satt inn i sambandet. Rederienes investeringer var på 54 millioner kroner og de to skipene var blant landets største og raskeste med en passasjerkapasitet på 186 og en maksfart på 42 knop.

### 1988–1990
Ruta ble åpnet i Svolvær 4. juni 1988 av Bjørg Simonsen fra Samferdselsdepartementet, og den påfølgende dagen startet den ordinære rutetrafikken. Lofotekspressen ble da omtalt som begynnelsen på slutten for Hurtigruta. Sambandet erstattet de to tidligere hurtigbåtrutene mellom Bodø og Skutvik, som ble driftet av SDS, og mellom Svolvær og Narvik, som ble driftet av OVDS. I løpet av den første driftsmåneden i juni reiste ti tusen passasjerer med Lofotekspressen.

I juli 1988 gikk «Salten» inn i en steinmur på en øy i Nyholmsundet under innseilingen til Bodø etter at skipet mistet kontrollen over styre- og fremdriftssystemet som følge av at olje lekket ut fra det hydrauliske systemet. I hendelsen ble fem personer lettere skadd. 11. november samme år førte brottsjø til at «Ofoten» fikk store skader på vei fra Svolvær til Lødingen. Knuste ruter førte til at vann fosset inn i passasjersalongen, men ingen passasjerer ble skadet i hendelsen. For å hindre lignende hendelser ble både «Ofoten» og «Salten» ombygd i løpet av vinteren 1988–89. Som erstatning ble den eldre og mindre hurtigbåten «Skogøy» satt inn i sambandet.

Den 7. juni 1990 ble Lofotekspressen og Helgelandsekspressen slått sammen til et tre-delt hurtigbåtsamband som ble markedsført under rutenavnet Nordlandsekspressen. Tre hurtigbåter trafikkerte som Nordlandsekspressen i  rutene Sandnessjøen–Bodø (NEX I), Bodø–Sortland (NEX II) og Svolvær–Narvik (NEX III).

## Rutetilbud
Lofotekspressen hadde 19 anløpssteder i kommunene Bodø, Steigen, Hamarøy,  Vågan, Lødingen, Evenes og Narvik. Passasjertrafikken hadde sin hovedtyngde på delstrekningene Svolvær–Narvik og Svolvær–Bodø. Hurtigbåtene «Salten» og «Ofoten» gikk begge én rundtur daglig. Skipene hadde en marsjfart på 37 knop og reisen fra Bodø til Narvik tok seks timer, inkludert liggetid.

## Fotnoter


## Kilder
*Erling Svanberg, *Langs vei og lei i Nordland. Samferdsel i Nordland gjennom 3000 år*. Nordland fylkeskommune, Bodø 1990. Sidene 303-305. ISBN 82-7416-021-5

## Referanser
Dick King-Smith

**Ronald Gordon King-Smith** (født 27. mars 1922 i Bitton, død 4. januar 2011 i Bath) var en britisk barnebokforfatter, best kjent for boka *Heldiggrisen Babe* (*[[The Sheep-Pig]]*, 1983), som ble filmet som *[[Heldiggrisen Babe]]* i 1995.

Forfatterskapet har blitt beskrevet som «King-Smiths tredje karriere» – han utga sin første bok da han var 56 år gammel. Tidligere hadde han drevet en gård som var en del av en industrieiendom som familien hadde, og da gården ble nedlagt skiftet han retning og ble barneskolelærer i en alder av 53. Han vokste opp i en velstående familie, og er beskrevet som «every inch a country gentleman». Han tjenestegjorde i Grenadier Guards i Italia under andre verdenskrig.

Han debuterte med *The Fox Busters* (1978), hvor kløktige høner overlister sultne rever. Forfatterskapet var preget av hans tilknytning til gårdsdrift, og inspirert av klassiske antropomorfe dyreeventyr som *[[Det suser i sivet]]* og *[[Jungelboken]]*. Gjennombruddet kom med *The Sheep-Pig* i 1983, som ble tildelt Guardian Children's Fiction Prize. I alt skrev han over 100 barnebøker, og flere av dem er filmet.

Han ble utnevnt til Officer of the Order of the British Empire ved nyttår 2009.

## Bøker
På norsk finnes *Heldiggrisen Babe* (1996), *Stjernegrisen Ess* (1997) og *Vannhesten* (2008).

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Eljarviktunnelen

**Eljarviktunnelen** er en 105 meter lang vegtunnel på europavei 134 i Etne kommune i Vestland.

## Se også
*Veitunneler i Norge
*Undersjøiske veitunneler i Norge

## Referanser
Eversviktunnelen

**Eversviktunnelen** er en 108 meter lang tunnel på fylkesvei 83 i Tysnes kommune i Vestland.

## Se også

*Veitunneler i Norge
*Undersjøiske veitunneler i Norge

## Referanser
Fjontunnelen

**Fjontunnelen** er en veitunnel på europavei 39 i Sveio i Vestland. Den er 194 meter lang.

## Se også
*Veitunneler i Norge

## Referanser
Hanyu Da Cidian

***Hanyu Da Cidian*** (kinesisk: 漢語大詞典, pinyin: *Hànyǔ Dà Cídiǎn*) er den mest omfattende (2013) kinesiske ordbok som er tilgjengelig. Den dekker den kinesiske ordskatt med påvisning av eldre ordformer opp gjennom tre tusen år, fra orakelbeinskrift og de kinesiske klassikere frem til moderne slang. Hovedredaktøren, Luo Zhufeng 羅竹風 (1911–1996), satte i gang med arbeidet i 1979, og med hjelp av over 300 fagfolks innsats ble verkets 13 bind publisert fra 1986 til 1993.

*Hanyu da cidian* omfatter oppslag på 23 000 kinesiske skrifttegn, definerer rundt 370 000 ord og gir 1,5 millioner ordreferanser / sitater. Oppslagene er organisert etter et nytt 200-tegns omfattende radikalsystem og følger primært tradisjonell kinesisk, men med referanse til forenklet kinesisk. 

Definisjoner og forklaringer er i forenklet kinesisk, med unntak av sitater fra klassikerne. 

Bind 13 har register både pinyinalfabetisk og etter strøkrekkefølge.

## Litteratur
*Hanyu da cidian bianzuanchu 漢語大詞典编纂處 and Zen bunka kenkyūjo 禅文化研究所, eds., 1997. *Duo gongneng Hanyu da cidian suoyin* 多功能漢語大詞典索引 ("General-purpose index to the *Hanyu da cidian*"). Shanghai: Hanyu da cidian. ISBN 7-5432-0265-4
*Hargett, James M. 1990. "[Review of] *Hanyu dacidian* by Luo Zhufeng." *Chinese Literature: Essays, Articles, Reviews (CLEAR)*, Vol. 12, pp.&nbsp;138–143. 
*Luo Zhufeng 羅竹風, chief ed. 1986-1993. *Hanyu da cidian* ("Comprehensive Dictionary of Chinese"). 13 vols. Shanghai: Cishu chubanshe. ISBN 7-5432-0013-9. CD-ROM ed. ISBN 962-07-0255-7
* 
*Mair, Victor H., ed. 2003. *An Alphabetical Index to the Hanyu Da Cidian* (*Hanyu Da Cidian Cimu Yinxu Suoyi*). Honolulu: University of Hawai'i Press. ISBN 0-8248-2816-X
*Wilkinson, Endymion. 2000. *Chinese History: a manual*. Revised and enlarged ed. Cambridge: Harvard University Asia Center. ISBN 0-674-00249-0
Maifeld (Berlin)

**Maifeld** (norsk: *Maisletta*) er en 90 000m² stor gresslette og arena i Olympiaparken i Berlin, beliggende i Westend, Charlottenburg-Wilmersdorf. Maifeld var opprinnelig tenkt som oppmarsjområde for kunngjøring av store begivenheter. I dag brukes sletten blant annet til polokamper, verdensmesterskapet i fyrverkeri og utstillinger.   

Maifeld avgrenses i vest av Klokketårnet. Øverst i Klokketårnet finnes en utsiktsplattform og ved foten av tårnet tribuner med 4 500 sitteplasser i tillegg til et stort antall ståplasser. Under tribunene finnes Langemarckhallen, et nasjonalmonument over de falne tyske ungdommer i den første verdenskrigen.

Mellom stadion og Maifeld finnes fire tårn oppkalt etter de tyske folkegruppene friserne, sakserne, schwaberne og frankerne. Friesertårnet og Sachsertårnet finnes i nord og Schwabertårnet og Frankertårnet i sør. På motsatt side av stadion, foran hovedinngangen finnes Bayer- eller Bajovartårnet og Prøyssertårnet, med de olympiske ringer hengende imellom seg.
## Bakgrunn
Anlegget ble oppført foran olympiaden i 1936 og dermed i Tysklands nasjonalsosialistiske periode. Oppkallingen av tårnene til seks av de historiske tyske folkegruppene var tjenlig for makthavernes ønske om å dyrke nasjonalistiske holdninger. Tårnene ble oppført med byggematerialer fra ulike deler av Tyskland. Klokketårnet ble for eksempel kledt med kalksten fra Schwaben, brystningen med travertin fra Thüringen og trappeanlegget med granitt fra Bayern og Schlesien. 

Langemarckhalle ble i 1936 opprettet til minne om en trefning mellom tyske og franske styrker 10. november 1924. Trefningen foregikk i nærheten av Langemarck under det første slaget ved Ypres under den første verdenskrigen. Det tyske angrepet ble utført av 2 000 unge og dårlig utdannete tyske soldater. Soldatene angrep en mindre høyde, men ble et lett bytte for franske maskingeværer og samtlige ble meiet ned. Dagen etter hevdet hærledelsen at de falne rekruttene hadde sunget Deutschlandlied under angrepet og skapte dermed en myte om et selvutslettende offer for nasjonen og fedrelandet. 

Langemarckhalle er i dag omgjort til et nasjonalt minnesmerke over samtlige unge, tyske falne under den første verdenskrigen.

## Referanser

## Eksterne lenker
*
Wide Field and Planetary Camera 2

**Wide Field and Planetary Camera 2** (**WFPC2**) er et kamera installert på Hubble-teleskopet. Kameraet ble installert under romfergens servicebesøk 1 (STS-61) i 1993, hvor teleskopets originale Wide Field and Planetary Camera (WF/PC) blev skiftet ut. I mai 2009 ble WFPC2 erstattet av Wide Field and Planetary Camera 3. WFPC2 ble blant annet benyttet til å fotografere Hubble Deep Field i 1995, og Timeglasståken og Eggtåken i 1996.

## WFPC2-bilder

Image:Eagle nebula pillars.jpg|Ørnetåken
Image:Nursery_of_New_Stars_-_GPN-2000-000972.jpg|Triangelet
Image:Bok globules in IC2944.jpg|Bok-kuler
Image:M57 The Ring Nebula.JPG|Ringtågen (M57)
Image:Omega Nebula.jpg|Omega Centauri
Image:Egg Nebula.jpg|Eggtåken


## Eksterne lenker

* WFPC2 hjemmeside og brukermanual
* NASA artikkel som forklarer hvordan farger tildeles fra bilder tatt med forskjellige filtre
* Om Wide Field Camera 3 – NASA
* WFPC2 på ESA/Hubbles side 
* Bilder tatt av WFPC2 og vist på ESA/Hubbles side
Titania (alvedronning)

**Titania** er en skikkelse i skuespillet *[[En midtsommernattsdrøm]]* av William Shakespeare. Hun er alvedronningen som er gift med alvekongen Oberon. I tradisjonell folklore hadde alvedronningen intet navn; Shakespeare hentet navnet fra verket *[[Metamorfoser]]* (8. e.Kr.) av den romerske dikteren Ovid. 

Shakespeares Titania er en svært stolt skikkelse. Hun og Oberon engasjerer seg i en ekteskapskrangel over hvem av dem som skal beholde en indisk gutt som er en bytting. Denne krangelen er drivkraften som skaper forvekslinger og forvirring for de andre skikkelsene i stykket.

## Referanser
Teraliter

**Teraliter** er en enhet for måling av volum. Symbolet for teraliter er **TL**. En teraliter er en milliard liter, som er 1 000 000 000 000 kubikkmeter, eller en kubikkilometer. Teraliter er en lite brukt enhet.

1 teraliter tilsvarer:
* 0,000 000 1 Exaliter (el)
* 0,001 Petaliter (tl)
* 1000 Gigaliter (gl)
* 1 000 000 Megaliter (Ml)
* 1 000 000 000 Kiloliter (kl)
* 10 000 000 000 Hektoliter (hl)
* 100 000 000 000 Dekaliter (dal)
* 1 000 000 000 000 Liter (l)

Og motsatt:
* 1 Exaliter = 1 000 000 teraliter
* 1 Petaliter = 100 teraliter
* 1 Gigaliter = 0,001 teraliter
* 1 Megaliter = 0,000 001 teraliter
* 1 Kiloliter = 0,000 000 001 teraliter
* 1 Hektoliter = 0,000 000 000 1 teraliter
* 1 Dekaliter = 0,000 000 000 01 teraliter
* 1 Liter = 0,000 000 000 001 teraliter
Blylagsdammen dyrefredningsområde

**Blylagsdammen** ligger på østsiden av Nesodden tett ved grensa mot Frogn kommune. Vannet er demmet opp ca fem meter ved utløpet i sørenden, og tjernet ligger da på 40,5 moh. Tjernet ble utnyttet til isskjæring fra 1870-tallet til 1932.

Formålet med dyrefredningsområdet er å bevare sjeldne og truete amfibier som storsalamander, småsalamander og spissnutet frosk samt sjeldne insekter, og artenes livsmiljø. I dammen finnes også karuss, og både gråhegre og kvinand er registrert.

I den nordlige delen krysses fredningsområdet av Blylagsveien.

Det er utarbeidet en skjøtselsplan for dammen.

## Referanser
Garpevold

**Garpevold** er en eiendom ved uthavna Bota på Tverrdalsøya i Flosta i Arendal kommune. På eiendommen står et stort 2-etasjes valmet bolighus, oppført første halvdel av 1800-tallet. Foran huset ligger et stort bryggeanlegg med bl.a. steinbrygge. Rundt huset er det hageanlegg. Det er også et mindre uthus, trolig oppført samtidig som bolighuset.

Bygningen er vedtaksfredet etter Lov om kulturminner. 

## Eksterne lenker
*
Vågsnes

**Vågsnes** er en gård, vendt mot Tromøysund, på Tromøy i Arendal kommune.

På eiendommen står et våningshus oppført på 1700-tallet. Huset er halvvalmet.

Huset er vedtaksfredet etter Lov om kulturminner.

## Eksterne lenker
*
Bratteklev skipsverft

**Bratteklev skipsverft** ligger  ved Galtesund, på vestsiden av Tromøy, i Arendal kommune.   Opprinnelig var eiendommen som naboeiendommene, et bruk der folk levde av jordbruk, sjøfart og fiske. I 1860-årene ble stedet kjøpt av kaptein O. B. Sørensen, som etablerte skipsverftet. Med gården som base drev Sørensen rederi, islandsfiske og sel- og hvalfangst. På eiendommen ble det drevet dampsag, høvleri, trankokeri, trelasthandel og skipsverft. Det ble også oppført et staselig våningshus i sveitserstil.

På skipsverftet ble det bygd 10 seilskip og fire dampskip. D/S Ora, det siste tredampskipet, ble sjøsatt i 1923. Bratteklev har vært benyttet som vedlikeholdsverksted og opplagshavn for rederiet helt opp i 1980-årene.

Bratteklev utgjør, etter Riksantikvarens mening, et unikt kystkulturmiljø i nasjonal sammenheng. Bygningene ble fredet etter Lov om kulturminner i 1993.

## Referanser
Carlos Juan Finlay

**Carlos Juan Finlay de Barrés** (født 3. desember 1833 i Puerto Príncipe [nå Camagüey] på Cuba, død 20. august 1915 i Havanna) var en kubansk lege og medisinsk forsker. Han oppdaget myggstikk som smittespreder for gulfeber.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Carlos Finlay var sønn av den skotskfødte Edward (Eduardo) Finlay og hans hustru, den franskfødte Elisa (Isabel) de Barrés. Han ble født Juan Carlos Finlay y de Barrés, men reverserte senere i livet fornavnene og ble Carlos Juan. 

På den tid var Cuba del av kongeriket Spania. Hans far var en lege som hadde kjempet ved Simón Bolívars side, og handfamilie eide en kaffeplantasje i Alquízar. Carlos gikk på skole i Frankrike i 1844, men måtte vende tilbake til Cuba etter to år fordi han hadde fått kolera. Etter at han kom til hektene, reiste han i 1848 tilbake til Europa, men ble sittende fast i England på grunn av politisk uro. Da han kom til Frankrike for å gjenoppta studiene, ble han smittet med tyfus og returnerte atter hjem til Cuba.

Fordi Universitetet i Havanna ikke ville godskrive ham for studiene i Europa, begynte han i 1853 ved Jefferson Medical College i Philadelphia i Pennsylvania i USA, der de ikke stilte noe slikt krav for opptak. I 1855 tok han eksamen og fullførte sine studier i Havanna og Paris. 

### Karriere
Han slo seg ned på Cuba og åpnet legepraksis der. 

Siden 1400-tallet og 1500-tallet, da man fikk de første beskrivelser av sykdommen gulfeber, var periodiske epidemier utbrutt på Cuba, og den rammet i særdeleshet innbyggerne i Havanna. Finlay, som var interessert i epidemiologi og folkehelse, begynte sitt arbeid med kolera, som et resultat av voldsomme utbrudd av sykdommen i Havanna. Han kom til den konklusjon at sykdommen var vannbåren, noe som senere ble bekreftet, skjønt det ble avvist av forlagene på det tidspunkt.

Samtidig nådde han også ny erkjennelse vedrørende gulfeberen. I 1865 sendte Finlay en vitenskapelig artikkel til det kubanske vitenskapsakademi, der han drøftet sammenhengen mellom klimatiske forhold og gulfeber. Bidragende til hans neste tanke var hans studier av antikke maya-manuskripter - han kom til å spekulere på om sykdommen muligens ble overført av mygg,  Han ettergikk dette, og ble berømt for sin påvisning av at myggen *[[Aedes aegypti]]* var smittebærer for sykdommen. Han anbefalte tiltak mot denne myggen for å komme sykdommen til livs. Det skulle ta 20 år før hans erkjennelser ble godtatt og lagt til grunn i sykdomsbekjempelsen.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* Carlos Juan Finlay Biography hos faqs.org 
* Carlos Juan Finlay Barrés i den kubanske online-encyklopedi *[[EcuRed]]* 
* L. F. Haas: *[http://www.ncbi.nlm.nih.gov/pmc/articles/PMC2170200/pdf/v065p00268.pdf Carlos Juan Finlay y Barres (1833-1915)]* (PDF) i *Journal of Neurology, Neurosurgery & Psychiatry*, august 1998, via *PubMed Central*
Filosofiåret 1742

## Hendelser

## Publikasjoner
* Francis Hutcheson, *Philosophiæ moralis institutio compendiaria* (1742)

## Fødsler
*7. januar - Christian Garve, tysk filosof (død 1798)
*17. februar - Dositej Obradović, serbisk forfatter, filosof og lingvist (død 1811)

## Dødsfall

*28. februar - Willem 's Gravesande, nederlandsk filosof (født 1688)
*23. mars – Jean-Baptiste Dubos, fransk filosof og historiker (født 1670) 
*28. juni - Pascasio Giannetti, italiensk filosof (født 1661)
*4. juli - Luigi Guido Grandi, italiensk matematiker og filosof (født 1671)
## Bildegalleri

Fil:Christian Garve.jpg|Christian Garve(1742-1798)
Fil:Dositej Obradovic.jpg|Dositej Obradović(1742-1811)
Fil:Willemsgravesande.jpg|Willem 's Gravesande(1688-1742)
Fil:Du bos.jpg|Jean-Baptiste Dubos(1670-1742)
Fil:Guidograndi.jpg|Luigi Guido Grandi(1671-1742)


## Referanser


## Se også
*Filosofi på 1700-tallet
Uncle Acid & the Deadbeats

**Uncle Acid & the Deadbeats** er et engelsk psykedelisk doom metal-band, etablert i Cambridge i 2009.

Bandet er kraftig inspirert av tidlig heavy metal fra slutten av 1960-tallet og begynnelsen av 1970-tallet. De benytter bevisst instrumenter og innspillingsutstyr fra denne tidsperioden for å gjenskape lydbildet fra den tiden. Bandet har blitt beskrevet som «en blanding av det originale Alice Cooper-bandet som jammer i en celle sammen med tidlig Black Sabbath og The Stooges». Uncle Acid var opprinnelig navnet på den anonyme frontmannen, som senere endret artistnavnet til K.R Starrs. Han anser nå at Uncle Acid er bandets navn, og at fansen er «The Deadbeats».

Uncle Acids første album, *Volume 1*, kom ut i et meget begrenset opplag; kun 20 nummererte kopier. Med albumet *Blood Lust* fikk bandet et lite gjennombrudd blant heavy metal-fans. I 2013 ble Uncle Acid kjent for et videre publikum med albumet *Mind Control* og som oppvarmere for Black Sabbaths under deres europaturné i november og desember 2013.

## Medlemmer
*Dean Millar - Bass
*Itamar Rubinger - Trommer 
*Yotam Rubinger - Gitarer, støttevokalist
*K.R. Starrs (aka. Uncle Acid) - Gitarer, keyboard, vokal

## Diskografi
*2010 *Volume 1*  
*2011 *Blood Lust*  
*2013 *Mind Control*
*2015 *The Night Creeper*

## Referanser

## Eksterne lenker
* 
*
Newtons metode

**Newtons metode**, også kjent som **Newton-Raphson-metoden**, er en metode for å finne nullpunkter for funksjoner. Man finner ikke en eksakt løsning, men en tilnærmelsesverdi med så høy nøyaktighet man ønsker. Før man begynner, må man regne ut den deriverte til funksjonen. Metoden går ut på at man starter fra et punkt i nærheten av et nullpunkt og bruker dette punktet som tilnærmelsesverdi. Så finner man grafens tangent i punktet, og bruker tangentens skjæringspunkt med x-aksen som ny tilnærmelsesverdi. Prosessen gjentas til man har fått ønsket nøyaktighet. Regneprosessen resulterer i følgende rekursjonsformel: x_{n+1}=x_n-{f(x_n) \over f'(x_n)}.

Det er ikke alle ligninger man kan løse eksakt eller ved regning. Eksempler: cos *x* = 2*x* + 1; *e<sup>x</sup>* = *x* + 2

Newtons metode virker ikke på alle ligninger.

### Eksempel
Vi ønsker å finne nullpunktet til funksjonen f(x) = e^x + 2x. Legg merke til at f(-2) = e^{-2} - 4  og f(0) = 1 > 0, slik at f(x) må ha minst ett nullpunkt i intervallet (-2, 0). Videre er f'(x)>0 for alle x, funksjonen er derfor monotont voksende og har bare ett nullpunkt. Den deriverte er lik f'(x) = e^x+2. Newtons metode blir da:

x_{n+1}=x_{n}-{  e^{x_{n}} + 2x_{n}  \over e^{x_{n}} + 2 }

Dersom vi starter med x_0 = 1 og bruker formelen ovenfor til å regne ut videre verdier, får vi følgende tabell:

Utregningene konvergerer mot det riktige svaret, dette kan vi se ved å regne ut f(-0.35173371) \approx 3.377 \times 10^{-9}. Om metoden konvergerer, og hvor raskt metoden konvergerer, er avhengig av startverdien x_0.

## Eksterne lenker
* 
*  Hazewinkel, Michiel, ed. (2001), "Newton method", Encyclopedia of Mathematics, Springer, ISBN 978-1-55608-010-4
*
Yaxha

**Yaxha** (spansk: *Yaxhá*) er et mesoamerikansk arkeologisk funnsted nordøst i Peténbekkenet i Guatemala. Det var tidligere et seremonielt sentrum og by i den førkolumbiske mayasivilisasjonen. Yaxha var den tredje største byen i området og hadde sin storhetstid i den tidlige klassiske perioden (250–600 e.Kr.).

Byen lå på en ås med utsikt over Yaxhasjøen. Navnet *Yaxha* kommer fra det mayiske ordet *Yax-ha*, som betyr «blågrønt vann». Det anslås at Yaxha-kongeriket omfatta et område 237 km² og hadde et innbyggertall på 42&nbsp;000 på det meste, i den seine klassiske perioden. Byen ble forlatt i den postklassiske perioden (900–1525).

Ruinene av Yaxha ble først rapportert om av Teoberto Maler, som besøkte dem i 1904. Stedet ble kartlagt i 1930-åra, og igjen i 1970-åra, og det ble begynt med renovering på slutten av 1980-åra. Ruinene omfatter over 500 byggverk fordelt på flere grupper som er bundet sammen av veier. Man har funet om lag 40 steler på stedet.

## Eksterne lenker
* 
* Informasjon om Yaxha 
* «The Yaxha Emblem Glyph as ''Yax-ha''» av David Stuart
Caracol (Belize)

**Caracol** er et stort mayisk arkeologisk funnsted i distriktet Cayo i Belize. Det befinner seg om lag 40 kilometer sør for Xunantunich og byen San Ignacio, og 15 kilometer fra Macalelva. Caracol ligger på et høydedrag 500 meter over havet, ved foten av Mayafjella.

Caracol var et av de viktigste regionale politiske senterne i lavlandet i den klassiske perioden. Byen dekte et areal på om lag 200 km², og var dermed mye større enn det som i dag er Belizes største by, Belize City. Man anslår at Caracol hadde over 100&nbsp;000 innbyggere på det meste, altså over dobbelt så mye som Belize City har i dag.

Navnet *Caracol* er spansk og betyr «snegl», og viser antakelig til den nærmest spiralforma veien som fører til stedet. Byens opprinnelige, mayiske navn var *Oxwitza* eller *Uxwitza*, som betød «tre-åser-vann».

## Eksterne lenker
* 
* Arkeologiprosjektet Caracol sitt offisielle nettsted
Puck (mytologi)

**Puck** eller **Robin Goodfellow** er en ondsinnet vannånd eller alv i engelsk folklore, som har paralleller i flere andre former for folketro. Blant skotter kalles han Brownie, i germansk mytologi og germansk folklore opptrer han som Kobold og knekten Ruprecht, og i Skandinavia er han representert som nisser. Han opptrer også som narren ved alvenes hoff.

I folketroen kunne Puck gjøre mange tjenester, deriblant i form av mindre husarbeid, håndarbeid eller smørkjerning. Men han kunne også omgjøre alt arbeidet på et øyeblikk, gjennom sine utspekulerte triks, dersom man falt i hans unåde. Puck var kjent for å være iboende ensomme skapninger, som ofte streber etter å skaffe venner. Dette kunne gjøres ved å legge ut små gaver, for eksempel et glass melk eller andre godterier. Hvis man ikke gjorde det kunne han hevne seg med djevelske handlinger.

I William Shakespeares skuespill *[[En midtsommernattsdrøm]]* opptrådte han som en liten ånd som reiste rundt omkring i verden om natten, sammen med alvene.
## Referanser
Rolf Jerving

**Rolf Ingemann Jerving** (født 25. september 1922 i Lærdal, død 14. januar 1982 i Berlin) var en norsk diplomat og ambassadør.

Han var sønn av overlege Rolf Ingemann Christophersen (1895–1982) og Bergljot Brekke (1893–1966).  Faren hadde kommet til Lærdal det året Rolf Ingemann ble født og bygde opp det nye Lærdal sjukehus, et virke broren Per Jerving (1928–1980) videreførte. Han tok examen artium 1940 og ble arrestert i november 1943 av den tyske okkupasjonsmakten og sendt til konsentrasjonsleiren Buchenwald i januar 1944. Han kom hjem med de hvite bussene i april 1945.

Han tok juridisk embetseksamen cand.jur. i 1947 og en Master of Business Administration (MBA) ved University of Pennsylvania i Philadelphia i 1948. Etter en kort tid i det private næringsliv og i Handelsdepartementet begynte han i Utenriksdepartementet i 1949.

Han ble syk under en utflukt som østtyske myndigheter hadde arrangert for utenlandske diplomater og døde i januar 1982, få måneder før faren.

Rolf Jerving var kommandør av Forbundsrepublikken Tysklands fortjenstorden.

## Posteringer
* 1949 sekretær i Handelsdepartementet
* 1949–1953 sekretær i UD
* 1954–1957 kontorsjef ved UDs pressetjeneste, fungerende direktør fra 1956
* 1958–1962 presseråd ved Norges ambassade i London
* 1962–1964 presseråd ved Norges ambassade i Washington
* 1964–1967 konsul i New York City
* 1967–1971 byråsjef i UD
* 1971–1973 ambassadør til Indonesia
* 1974–1976 ekspedisjonssjef i UDs presse- og kulturavdeling.
* 1976–1981 ambassadør til Ungarn
* 1981-1982 ambassadør til DDR (Øst-Tyskland)

## Referanser
Stokkajuvtunnelen

**Stokkajuvtunnelen** er en tunnel på fylkesvei 542 i Bømlo kommune i Vestland. Tunnelen er 296 meter lang.

## Se også
*Veitunneler i Norge
*Undersjøiske veitunneler i Norge

## Referanser
Herlandstunnelen

**Herlandstunnelen** er en 286 meter lang tunnel på fylkesvei 57 i Alver kommune i Vestland.

## Se også

*Veitunneler i Norge
*Undersjøiske veitunneler i Norge

## Referanser
Vikanestunnelen

**Vikanestunnelen** er en veitunnel i Alver kommune i Vestland. Tunnelen er en del av europavei 39. Den er 264 meter lang.

## Se også
* Liste over veitunneler i Norge

## Referanser


## Eksterne lenker
* [Statens vegvesen veikart](https://www.vegvesen.no/vegkart/vegkart/#kartlag:geodata/hva:(~(id:67,filter:(~),farge:'0_0))/@-12863,6765697,13/vegobjekt:82295609:58b02c:67)
Parc fermé

**Parc fermé** (fransk for «lukket park») er i motorsport et avstengt og sikret område på en racerbane som bilene skal kjøres tilbake til etter, og noen ganger også før, et løp. Hensikten er å hindre uautorisert tilgang til bilene, og å gi offisielle representanter muligheter for teknisk kontroll av bilene.

## I Formel 1
I Formel 1 sier reglementet at bilene må plasseres i parc fermé innen tre og en halv time etter avsluttet kvalifisering til fem timer forut for starten av oppvarmingsrunden før løpet. Biler innenfor området skal ikke røres av noen med mindre de har uttrykkelig tillatelse fra FIAs representanter. Bilene befinner seg imidlertid under «parc fermé-betingelser» betydelig lengre, fra de første gang kjører ut fra pit under kvalifiseringen til starten av oppvarmingsrunden før løpet. Under disse betingelsene er det ikke tillatt for teamene å arbeide med bilene, bortsett fra mindre arbeider som å bytte dekk, fylle drivstoff, lufte bremser og gjøre små justeringer på frontvingen. Brudd på disse reglene betyr vanligvis at bilen må starte løpet fra pit lane, i praksis bak resten av feltet. Det eneste unntaket fra regelen er ved endringer i værforholdene, for eksempel en tørr kvalifisering etterfulgt av et løp i regn. I slike tilfeller vil FIAs løpsledelse, av hensyn til førernes sikkerhet, gi teamene tillatelse til å gjøre passende endringer i oppsettet på bilen.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Liahammartunnelen

**Liahammartunnelen** er en veitunnel på fylkesvei 4630 i Sandnes i Rogaland. Tunnelen er 257 meter lang.

## Se også
*Vikatunnelen
*Lysefjordbrua
*Veitunneler i Norge

## Referanser
Nibetunnelen

**Nibetunnelen** er en 113 meter lang tunnel på Fylkesvei 523 i Strand kommune i Rogaland. Frem til Ryfylketunnelen åpnet i 2019, var den en del av  riksvei 13.

## Referanser
Tawfiiq Islamsk Senter

**Tawfiiq Islamsk senter** er Norges største enkeltstående moské. Den ble grunnlagt av norsksomaliere og ligger i Åkebergveien 40 i Oslo.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Tawfiiq Islamsk senter/Tawfiiq Islamic Center
Xian (mytologi)

**Xian** () er i kinesisk folketro og daoisme et uttrykk for *de udødelige*. Disse på en måte *guddommeliggjorte* skikkelser blir dessuten også ofte omtalt som *hellige*. De spiller en fremtredende rolle i kinesiske legender og kinesisk mytologi. 

Det er for det meste menn som er *xian*, men nå og da berettes det også om kvinnelige *xian*, som for eksempel Ma Gu, som knyttes til livseliksiret. De udødelige har under sitt dennesidige, jordiske liv gjerne utvist overnaturlige krefter og magiske evner. Etter døden er de så blitt guddommeliggjorte.  

Det heter at de de vandrer rundt i hele landet. Men deres hjemsteder er gjerne Kunlunfjellene vest i landet (der «Vestens kongemor» Xiwangmu bor) eller på øyer øst for det kinesiske fastland. Deres fremtoninger kan variere.

Innen daoismen er *xian* religiøse forbilder. I noen skoleretninger innen daoismen er de bilde på sammensmeltningen av *[[qi (filosofi)|qi]]* med *[[dantian]]* (menneskets energisentrum) hvorved en *[[shengtai]]* (et *hellig embryo*) med evig liv blir til.

De mest kjente *xian* er de såkalte åtte udødelige (*Ba xian*): Lü Dongbin, Li Tieguai, Zhongli Quan, Han Xiangzi, Cao Guojiu, Zhang Guolao, Lan Caihe, He Xiangu. De er ofte å finne avbildet i kinesisk kunst. Selv om Lan Caihe til tider fremstilles som en kvinne, var He Xiangu den eneste kvinne blant de åtte udødelige.

## Litteratur
* Ge Hong: *La Voie des divins immortels* traduit du chinois, présenté et annoté par Philippe Che, Editeur : Gallimard (23 février 1999), Collection : Connaissance de l'Orient
* Josef Guter: *Lexikon der Götter und Symbole der Alten Chinesen.* Marix, Wiesbaden 2004, ISBN 3-937715-04-5, S. 323
* Werner Lind: *Lexikon der Kampfkünste.* Edition BSK, Sportverlag, Berlin 2001, ISBN 3-328-00898-5, S. 664

## Eksterne lenker
* 
* "Transcendence and Immortality", Russell Kirkland, The Encyclopedia of Taoism
* Chapter Seven: Later Daoism, Gregory Smits, Topics in Premodern Chinese History
* Immortals and Immortalism, Taoist Culture & Information Centre
* Xian, Encyclopedia of Religion
Leif Edward Edwardsen

**Leif Edward Edwardsen** (født 20. desember 1922 i Mandal, død 13. august 2002 i Larvik) var en norsk diplomat og ambassadør.

Edwardsen studerte i årene etter krigen i USA og ble Master of Arts i statsvitenskap ved Columbia University i New York i 1948. Året etter ble han ansatt i Utenriksdepartementet og ble stasjonert ved det norske generalkonsulat i Antwerpen og senere ved de norske ambassadene i henholdsvis i Brussel og Kairo. Han var norsk ambassadør til Europarådet 1970-1973 og ambassadør til Portugal 1976-1983, til Elfenbenskysten 1983-1987 og til Ungarn 1987-1989. 

Etter at han gikk av med pensjon bodde han i Sandefjord og skrev blant annet artikler for *[[Sandefjords Blad]]*, som han hadde gjort for *[[Morgenbladet]]* rett etter krigen.

Leif Edwardsen var kommandør av St. Olavsorden.

## Posteringer
* visekonsul ved det norske generalkonsulatet i Antwerpen, Belgia
* ambassadesekretær ved Norges ambassade i Brussel
* ambassadesekretær ved Norges ambassade i Kairo i Egypt
* 1958 til disposisjon for UNOGIL i Beirut, etterhvert chargé d'affaires samme sted.
* 1962 byråsjef i Utenriksdepartementet
* 1964  ambassaderåd ved den norske FN-delegasjonen i New York 
* 1967 ambassaderåd/presseråd ved Norges ambassade i Brussel
* 1970–1973 ambassadør til Europarådet
* 1973-1976 underdirektør i Politisk avdeling i  Utenriksdepartementet
* 1976–1983 ambassadør til Portugal 
* 1983–1987 ambassadør til Elfenbenskysten
* 1987–1990 ambassadør til Ungarn 

## Referanser
Den georgiske fotballcupen

**Den georgiske fotballcupen** (georgisk: *საქართველოს საფეხბურთო თასი*) er en årlig nasjonal fotballturnering i Georgia arrangert av Georgias fotballforbund (GFF). Turneringen avvikles etter cup-prinsippet og vinneren av turneringen blir kåret til georgisk cupmester. Turneringen har vært avholdt hvert år siden 1944, og vinneren av cupen får tildelt en plass i andre kvalifiseringsrunde av Europaligaen.

Turneringen fungerte i perioden 1944 til 1989, under den georgiske sosialistiske sovjetrepublikk, som kvalifisering til den sovjetiske fotballcupen. Den ble endret til nåværende format i 1990, da Georgias fotballforbund tok over som arrangør etter landets uavhengighet. Mestvinnende lag er FC Dinamo Tbilisi, som per 2013 stod med ti nasjonale titler.

Den georgiske supercupen har hvert år siden 1996 blitt spilt mellom vinneren av den georgiske fotballcupen og vinneren av den øverste divisjonen Umaglesi Liga.

## Vinnere

* 1944: Suchumi (mixlag)
* 1945: Dinamo Suchumi
* 1946: Burevestnik Tbilisi
* 1947: 
* 1948: Dinamo Suchumi
* 1949: Dimitrov (mixlag)
* 1950: TODO Tbilisi
* 1951: TTU Tbilisi
* 1952: TTU Tbilisi
* 1953: Dinamo Kutaisi
* 1954: TTU Tbilisi
* 1955: Dinamo Kutaisi
* 1956: 
* 1957: TTU Tbilisi
* 1958: 
* 1959: Kolmeurne Macharadze
* 1960: Kolmeurne Macharadze
* 1961: SKIF Tbilisi
* 1962: Metallurg Zestaponi
* 1963: Imereti Kutaisi
* 1964: Mesjachte Tqibuli
* 1965: Guria Lantjchuti
* 1966: Guria Lantjchuti
* 1967: Sinatle Tbilisi
* 1968: Sinatle Tbilisi
* 1969: Sinatle Tbilisi
* 1970: Egrisi Tschakaja
* 1971: Guria Lantjchuti
* 1972: Kacheti Telavi
* 1973: Dinamo Zugdidi
* 1974: Metallurg Rustavi
* 1975: SKIF Tbilisi
* 1976: Mesjachte Tqibuli
* 1977: Nadikvari Telavi
* 1978: Magaroeli Tjiatura
* 1979: Magaroeli Tjiatura
* 1980: Sulori Vani
* 1981: Sulori Vani
* 1982: Mertschali Macharadze
* 1983: Tbilisskij Zooveterinarnij Institut
* 1984: Dinamo Zugdidi
* 1985: Imedi Tbilisi
* 1986: Madneuli Bolnisi
* 1987: Spartak Tschinvali
* 1988: Sjadrevani 83 Tsqaltubo
* 1989: Sjadrevani 83 Tsqaltubo
* 1990: Guria Lanchkhuti
* 1991/1992: 
* 1992/1993: 
* 1993/1994: 
* 1994/1995: 
* 1995/1996: 
* 1996/1996: 
* 1997/1998: 
* 1998/1999: 
* 1999/2000: 
* 2000/2001: 
* 2001/2002: 
* 2002/2003: 
* 2003/2004: 
* 2004/2005: 
* 2005/2006: Ameri Tbilisi
* 2006/2007: Ameri Tbilisi
* 2007/2008: Zestafoni
* 2008/2009: 
* 2009/2010: 
* 2010/2011: 
* 2011/2012: 
* 2012/2013: 
* 2013/2014: 
* 2014/2015: 
* 2015/2016: 
* 2016: 
* 2017: Chikhura
* 2018: 
* 2019: 
* 2020: 
* 2021: 
* 2022: 

## Referanser


## Eksterne lenker
* Den georgiske fotballcupen hos UEFA.com
* Den georgiske fotballcupen hos Soccerway.com
Den greske fotballcupen

**Den greske fotballcupen** (gresk: *Κύπελλο Ελλάδος Ποδοσφαίρου*) er en årlig nasjonal fotballturnering i Hellas arrangert av Hellas' fotballforbund (EPO). Turneringen avvikles etter cup-prinsippet og vinneren av turneringen blir kåret til gresk cupmester. Turneringen har, med enkelte unntak, vært avholdt hvert år siden 1931 og vinneren av cupen får tildelt en plass i playoff-runden av Europaligaen.

Turneringen ble avholdt for første gang i 1931, og hvor det i de første tre årene var frivillig for klubbene å delta. Turneringen ble ikke avholdt i perioden 1933 til 1938, men ble spilt i 1939 og 1940, før andre verdenskrig satte en stopper for mesterskapet frem til 1947. Fra 1931 og frem til 1971 var det tillatt deltagelse fra både profesjonelle lag i seriesystemet samt amatørlag utenfor seriesystemet, men fra og med 1972 fikk kun lag fra de tre øverste divisjonene lov til å delta i cupen. Dagens cupformat ble for øvrig innført i 2005.

Mestvinnende lag er Olympiakos, som per 2025 stod med 29 nasjonale titler. Den greske Supercupen ble avholdt i perioden 1970 til 2007 mellom vinneren av den greske fotballcupen og vinneren av den øverste divisjonen Superligaen.

## Vinnere

* 1931/1932: 
* 1932/1933: Ethnikos Piraeus x2
* 1934–1938: *Ikke avholdt*
* 1938/1939: 
* 1939/1940: 
* 1941–1946: *Ikke avholdt*
* 1946/1947: 
* 1947/1948: 
* 1948/1949: 
* 1949/1950: 
* 1950/1951: 
* 1951/1952:  x2
* 1952/1953: 
* 1953/1954: 
* 1954/1955: 
* 1955/1956: 
* 1956/1957: 
* 1957/1958: 
* 1958/1959: 
* 1959/1960:  og 
* 1960/1961: 
* 1961/1962: 
* 1962/1963: 
* 1963/1964: 
* 1964/1965: 
* 1965/1966: 
* 1966/1967: 
* 1967/1968: 
* 1968/1969: 
* 1969/1970: Aris Thessaloniki
* 1970/1971: 
* 1971/1972: 
* 1972/1973: 
* 1973/1974: 
* 1974/1975: 
* 1975/1976: Iraklis Thessaloniki
* 1976/1977: 
* 1977/1978: 
* 1978/1979: Panionios
* 1979/1980: Kastoria
* 1980/1981: 
* 1981/1982: 
* 1982/1983: 
* 1983/1984: 
* 1984/1985: 
* 1985/1986: 
* 1986/1987: OFI Kreta
* 1987/1988: 
* 1988/1989: 
* 1989/1990: 
* 1990/1991: 
* 1991/1992: 
* 1992/1993: 
* 1993/1994: 
* 1994/1995: 
* 1995/1996: 
* 1996/1997: 
* 1997/1998: Panionios
* 1998/1999: 
* 1999/2000: 
* 2000/2001: 
* 2001/2002: 
* 2002/2003: 
* 2003/2004: 
* 2004/2005: 
* 2005/2006: 
* 2006/2007: 
* 2007/2008: 
* 2008/2009: 
* 2009/2010: 
* 2010/2011: 
* 2011/2012: 
* 2012/2013: 
* 2013/2014: 
* 2014/2015: 
* 2015/2016: 
* 2016/2017: 
* 2017/2018: 
* 2018/2019: 
* 2019/2020: 
* 2020/2021: 
* 2021/2022: 
* 2022/2023: 
* 2023/2024: 
* 2024/2025: 
## Referanser


## Eksterne lenker
* Den greske fotballcupen hos UEFA.com
* Den greske fotballcupen hos Soccerway.com
Junior Eurovision Song Contest 2014

**Junior Eurovision Song Contest 2014** var den tolvte utgaven av Junior Eurovision Song Contest, og ble arrangert av den maltesiske kringkastingskanalen PBS på Malta. Dette var første gang Malta arrangerte konkurransen, og tredje gangen at vinnerlandet arrangerte konkurransen året etter. Finalen ble arrangert 15. november 2014 i Malta Shipbuilding i Marsa.

16 land deltok i årets Junior Eurovision Song Contest, det høyeste antall deltakerland siden 2007, da 17 land deltok. Italia, Montenegro og Slovenia debuterte i konkurransen. Kroatia, Kypros, Serbia og Bulgaria var tilbake i konkurransen, etter henholdsvis sju, fem, tre og to år borte fra konkurransen. Aserbajdsjan, Makedonia og Moldova valgte å trekke seg fra konkurransen.

Moira Delia var programleder for Junior Eurovision Song Contest. Dette var første gangen i Junior Eurovision Song Contest at kun én programleder ledet showet.

Italia vant konkurransen for første gang, med Vincenzo Cantiello og sangen «Tu primo grande amore» (*din første store kjærlighet*). Dette var andre gangen at et land vant på første forsøk i Junior Eurovision Song Contest. Det samme skjedde imidlertid i 2003, med da ble konkurransen arrangert for første gang, og Kroatia vant. Dette var også Italias første seier i en Eurovision-konkurranse siden 1990. 
## Deltakere

## Stemmegivning

### 12 poeng

### Poengfordeling mellom jury og seerne

## Land som ikke deltok i 2014
### Land som trakk seg
*  − 30. september 2014 kom det fram på den offisielle listen over deltakende land at Aserbajdsjan ikke kom til å delta i 2014.
*  Makedonia − Makedonia har informert at de ikke deltar i 2014.
*  − 30. september 2014 kom det fram på den offisielle listen over deltakende land, at Moldova ikke deltar i 2014.

### Tidligere deltakerland som ikke deltok i 2014
*  − Belgia deltok ikke i 2014, det andre året på rad Belgia ikke deltok.
*  − DR har informert om at Danmark ikke kom tilbake i 2014.
*  − NRK sendte ut melding 18. desember 2013 at de ikke ville komme tilbake i 2014.
*  − NERIT har informert at Hellas ikke ville komme til å delta i 2014, selv om det lenge så ut som de skulle gjøre det.
*  − Latvia deltok ikke i 2014.
*  − LRT har informert at Litauen ikke deltar i 2014.
*  − Den polske tv-kanalen TVP har informert at de ikke deltar i 2014.
*  − Den portugisiske tv-kanalen RTP har informert at de ikke deltar i 2014.
*  −  Romania har bekreftet at de ikke deltar i 2014.
*  − Spania har bekreftet ikke å delta.
*  − ITV har informert at Storbritannia ikke deltar i 2014.

### Andre land
*  − Finland har bekreftet at de ikke deltar i 2014.
*   − Den irske kanalen TG4 har bekreftet at de ikke deltar i år.
*  − Island uttalte at det var mulig at de ville debutere i år, men har nå bekreftet at dette var en 'misforståelse'.
*  − Tsjekkia har bekreftet at de ikke blir med i 2014.
*  − Tyskland har bekreftet ikke å ta del i 2014.
*  − Ungarn har bekreftet at de ikke deltar i 2014.
*  − Østerrike har bekreftet at de ikke deltar i 2014.

## Se også
* Eurovision Song Contest 2014
* Tyrkvisjonens sangkonkurranse 2014

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Jackie McNamara, Sr.

**John «Jackie» McNamara** (født 19. september 1952 i Glasgow) er en skotsk tidligere fotballspiller, som spilte for Cumbernauld United, Celtic, Hibernian og Greenock Morton. Hans sønn, Jackie McNamara var også profesjonell fotballspiller.

## Kilder
* 
* Player profile at Post War English & Scottish Football League A - Z Player's Database