open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Jens Rolfsen

**Jens Rolfsen** (født 24. juli 1765 i Kristiansand, død 17. desember 1819 i Bergen). Han var først skipsbygger i Kristiansand, senere skipper, grosserer, sykehusforstander og forlikskommissær i Bergen og medlem av Riksforsamlingen på Eidsvoll i 1814. Der representerte han «Bergen Byes Deputerede» og tilhørte selvstendighetspartiet.

Gjennom svigerfaren, biskop Johan Nordahl Brun, kom han inn i samme akademiske krets som Wilhelm Frimann Koren Christie, Peter Motzfeldt, Jonas Rein og Lyder Sagen. På Eidsvold satt han i finanskomiteen og var også medlem av deputasjonen til den nyvalgte kongen 17. mai.

Blant hans etterkommere finner vi både lesebokforfatteren Nordahl Rolfsen, maleren Alf Rolfsen og forfatteren Nordahl Grieg.

Jens Rolfsen bodde i Domkirkegaten 9 i Bergen i 1814. Huset består fortsatt, selv  om første etasje har fått nye store butikkvinduer.

## Etterkommere

*Jens Rolfsen gift med Mette Brun (1774-1844) datter av biskop Johan Nordahl Brun
**Rasmus Rolfsen (1803-1867) gift med sin kusine Jannicke Brun (1809-1893)
***Nordahl Rolfsen
****Alf Rolfsen
***Ingeborg Rolfsen gift med James Grieg, hanskefabrikant
****Peter Lexau Grieg
*****Nordahl Grieg (1902-1943), forfatter
*****Harald Grieg, forlegger
*****Johanne Grieg Cederblad, forfatter
*****Ingeborg Rolfsen Grieg (1899-1944), forfatter under pseudonymet Sissel Aas

## Se også
* Rolfsen (slekt)

## Referanser




## Litteratur
* Anders Bjønnes m.fl. (redaktører): *Eidsvollsmennene – Hvem var de?*, Norsk Slektshistorisk Forening, Oslo 2014, sidene 48-49 og 261, med biografi, aner og andre slektsopplysninger, samt hans underskrift, bilde og beskrivelse av seglet hans på Grunnloven 17. mai 1814 med monogram av bokstavene JR som er sammenslynget og i skråskrift. 
* Jørn Holme (redaktør): *De kom fra alle kanter – eidsvollsmennene og deres hus*, Oslo 2014, med omtale av boliger og eiendommer med tilknytning til de enkelte eidsvollsmennene

## Eksterne lenker
* 
* 
* 
* Tallak Lindstøl: *Stortinget og Statsraadet 1814-1914*, Kristiania, 1914, samt tillæg. B. 1 D. 2 : Biografier L-Ø samt tillæg digital utgave side 722
Rifle

**Rifle** brukes på norsk vanligvis om et gevær med riflet løp. Riflegevær er skytevåpen laget for å avfyres med geværkolben mot skulderen. Riflingen inni løpet består av heliksformede styrespor, hvilket fører til at prosjektilet roterer og man oppnår bedre presisjon og større rekkevidde i forhold til glattborede løp.

## Opprinnelse
Når de første riflene kom er ikke sikkert, men man regner at allerede på 1500-tallet ble det gjort eksperimenter med riflede løp. Man så at ved å ha skråstilte styrefjær på piler så øket treffsikkerheten, og man ville overføre dette til skytevåpen. De første riflene ble primært brukt som skarpskyttergevær, og infanteristene hadde fortsatt musketter. Først på 1800-tallet ble riflene masseprodusert, og tok over for musketten.

## Rifling

Styresporene (riflingen) i løpet griper inn i prosjektilet slik at kruttgass ikke slipper forbi, og dette skaper skyv bak prosjektilet. Vinklingen på riflene i løpet skaper rotasjon som muliggjør en stabil kulebane og hindrer kulbutering i den effektive skyteavstanden for det aktuelle våpen. Godset mellom to riflinger kalles *bom*. Det er rifling i de fleste moderne skytevåpen (unntaket er haglegevær som er glattboret). Maskingevær, maskinpistoler og pistoler har også rifling, men omtales ikke som rifler, heller ikke kanoner og andre grove skytevåpen med rifling.

## Rifler i Norge
Krag-Jørgensen er den mest kjente norskproduserte riflen. Rifle er det eneste skytevåpenet som er godkjent for jakt på storvilt i Norge, med unntak av bruk av hagle på rådyr. Svært mange jegere i Norge bruker sylinderlåsrifle (det vil si repeterrifle med sylinderlås) på storviltjakt.

## Se også
*Gevær
*Muskett
*Arkebuse
Jonas Rein

**Jonas Rein** (født 30. januar 1760 i Øksendal på Nordmøre, død 21. november 1821 i Bergen) var en norsk prest, forfatter og eidsvollsmann. 

## Liv og virke
### Bakgrunn
Jonas Rein var født i Sunndal, der faren hans var sokneprest. Han studerte teologi fra 1777 og senere filosofi ved Københavns Universitet og i denne perioden var han aktivt med i Norske Selskab som var blitt stiftet i 1772. Han ble  cand. theol. i 1780.

### Tidlig karriere
År 1781 var han huslærer hos en godseier i Buskerud, årene 1783-1785 bodde han i Drammen. Deretter bodde han en tid på Kongsberg og hos sin far på Jevnaker. År 1786 gav han ut skuespillet «Hagen og Axel». Året etter reiste han til København for å søke embete, både som prest og lærer. Her var ham i de kommende årene, som i studentiden, aktiv i Det Norske Selskab.

### Prest
Etter hjemkomsten til Norge var han i noen år lærer og ble senere utnevnt til sogneprest i Nykirken i Bergen.

Rein ville gjerne bli dikter og fikk gitt ut flere dikt i danske tidsskrifter. I 1802 kom  Samlede Digte i to bind ut i København.

Fra 1800 til 1809 var han sogneprest i Eidanger og Brevik i Telemark. Dette var den gangen et felles prestedømme, og Rein hadde egentlig søkt en prestestilling i Statsbygd i Trøndelag. Stillingen han fikk i stedet ble ansett for et bedre embete. Han bosatte seg på Eidanger prestegård, like ved Eidanger kirke. Han skal ha vært svært fornøyd med utnevnelsen til prest i Eidanger og Brevik, men mistrivdes de første par årene, fordi han lengtet til hovedstaden og strevde med sin diktergjerning. Etter hvert skulle imidlertid Grenlandsperioden bli en svært harmonisk tid for Jonas Rein, og danne grunnlaget for hans ry som predikant og taler. Imidlertid viste det seg at prestekallet i Eidanger og Brevik ga ham en anstrengt økonomi, og han søkte seg etter hvert til stillingen som prest i Nykirken i Bergen.

Rein var medlem av Riksforsamlingen på Eidsvoll i 1814. Der var han 3. representant fra «Bergen Byes Deputerede», og hørte til de fremste i Selvstendighetspartiet. Han var en av forsamlingens store talere, og talen 13. mai om Eidsvollsgarantien imponerte selv motstanderne. Han var også forfatter og medredaktør av *[[Den Norske tilskuer]]* fra 1817 til 1821.

Etter Johan Nordahl Bruns død i 1816 innstilte regjeringen ham som ny biskop etter Brun, men kongen valgte å gi embedet til Claus Pavels.

På en yttervegg på Nykirken i Bergen finnes en minneplate som blir bekranset hver 17. mai av sjefen i Nordnæs Bataillon. I 1882 ble en gate på *Nygård i Bergen* oppkalt etter ham. Jonas Reins gate i Oslo og Reins gate i Kongsberg er også oppkalt etter ham. Det finnes også en Jonas Reins gate i Kristiansund.

Hans sogneprestbolig i Nykirkealmenningen 13 i Bergen er fortsatt bevart. 

## Referanser

## Litteratur
* Anders Bjønnes m.fl. (redaktører): *Eidsvollsmennene – Hvem var de?*, Norsk Slektshistorisk Forening, Oslo 2014, med eidsvollsmannens biografi, slekt, underskrift, bilde og beskrivelse av hans segl på Grunnloven 17. mai 1814

## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*
Arnoldus von Westen Sylow Koren

**Arnoldus von Westen Sylow Koren** (født 22. juli 1764 i Bergen, død 8. oktober  1854 på Ullensvang prestegård) var sorenskriver  og medlem av Riksforsamlingen på Eidsvoll i 1814. Der representerte han «Søndre Bergenhuus Amt». Koren tilhørte selvstendighetspartiet. På Eidsvoll talte han mot jødeparagrafen og krevde full religionsfrihet.

Koren ble også valgt til det overordentlige Storting i 1814 og var stortingsrepresentant fra 1818 til 1820.

Hans hjem - Helleland skrivargard i Ullensvang  - består  i dag og er restaurert. Eiendommen er imidlertid flyttet fra sin opprinnelige plassering. 

## Referanser


## Litteratur
* Anders Bjønnes m.fl. (redaktører): *Eidsvollsmennene – Hvem var de?*, Norsk Slektshistorisk Forening, Oslo 2014, med eidsvollsmannens biografi, slekt, underskrift, bilde og beskrivelse av hans segl på Grunnloven 17. mai 1814
* Jørn Holme (red.): *De kom fra alle kanter - Eidsvollsmennene og deres hus*, Cappelen Damm 2014

## Eksterne lenker
* 
* 
* Digitaliserte papirer fra Arnoldus von Westen Sylow Koren vedrørende 1814 i Riksarkivet
Georg Burchard Jersin

**Georg Burchard Jersin** (født 20. januar 1767 i Leikanger, død 5. oktober 1827 på Voss prestegård) var sogneprest og medlem av Riksforsamlingen på Eidsvoll 17. mai 1814. Han overtok embetet på Voss fra sin far 1808. Jersin representerte Søndre Bergenhuus Amt.

Jersin stemte med selvstendighetspartiet.. Han tok ordet trolig bare to ganger. I den turbulente situasjon rundt Eidsvollsgarantien holdt han et patrotisk innlegg. Han tok også ordet 17. mai, mot å utsette kongevalget.

Han var gift med sin stesøster, Maren Finde Pedersdatter Rafn. 

Jersins hjem i 1814, Voss prestegård, ble totalt ødelagt under bombingen av Voss i april 1940.

## Referanser


## Litteratur
* Anne Lise Brask Eriksen: *Georg Burchard Jersin og Voss prestegard*, i Jørn Holme (red.): *De kom fra alle kanter - Eidsvollsmennene og deres hus*, Cappelen Damm 2014, s. 376-377. ISBN 978-82-02-44564-5.
* Anders Bjønnes m.fl. (redaktører): *Eidsvollsmennene – Hvem var de?*, Norsk Slektshistorisk Forening, Oslo 2014, med eidsvollsmannens biografi, slekt, underskrift, bilde og beskrivelse av hans segl på Grunnloven 17. mai 1814
* Hans Cappelen: «Hva seglene på Grunnloven av 17. mai 1814 kan vise oss», *Heraldisk Tidsskrift*, bind 11, nr. 110, København oktober 2014, side 452-467, med fotografi og omtale av hans segl på side 464

## Eksterne lenker
* 
* 
*
Brynjel Andersen Gjerager

**Brynjel Andersen Gjerager** (også kalt Gjerdåker; født 1761, død 27. januar 1838) var gårdbruker fra Voss og medlem av Riksforsamlingen på Eidsvoll i 1814. Der representerte han «Søndre Bergenhuus Amt». Han stemte med Selvstendighetspartiet.

Gjerager ble født i 1761 og døpt i Vangskyrkja 30. april 1761. Foreldrene var Anders Brynjolvson og Gudve Knutsdatter. Han overtok bruket Gjerdåker på Voss der han bodde med familien fra 1794. Han var fra 1807 forlikskommissær i bygda. Gjerager omtales som en av de mest opplyste og begavede bønder i Voss på den tiden, og var trolig haugianer. Gjerager fikk fullmakt som valgmann fra Voss 11. mars 1814 og ble 28. mars valgt til 3. deputerte til Eidsvoll fra Søndre Bergenhus.

## Referanser


## Litteratur
* Anders Bjønnes m.fl. (redaktører): *Eidsvollsmennene – Hvem var de?*, Norsk Slektshistorisk Forening, Oslo 2014, med eidsvollsmannens biografi, slekt, underskrift, bilde og beskrivelse av hans segl på Grunnloven 17. mai 1814

## Eksterne lenker
*
Anton Sport

**Anton Sport** er en kjede av 40 sportsbutikker i Oslo, Akershus, Trondheim, Stavanger og Kristiansand. Kjeden ble etablert på Stabekk i 1932 og eies i dag av MOBO sportsholding. Omsetningen i 2004 var på 215 millioner med et resultat på 8 millioner. I 2005 var omsetningen på 235 millioner. Finansavisen kåret i 2005 kjeden til landets beste sportshandler.

Daglig leder i kjeden er Morten Borgersen. Han startet sin første sportsbutikk på Colosseum Senter på Majorstua i Oslo i 1994. 

## Referanser


## Eksterne lenker
* Anton Sport
Leu

**Leu** kan vise til
*Rumensk leu – valutaen i Romania
*Moldovsk leu – valutaen i Moldova
*Leucin – en aminosyre
Intel Pentium

**Pentium** er en serie 32-bits prosessorer fra Intel som bruker x86-arkitekturene i586 og i686. Prosessoren ble lansert 22. mars 1993.
## Modellene

### Pentium

Den originale Pentium-prosessoren var en femte-generasjons x86-prosessor (i586). Blant viktige endringer fra den tidligere 486-prosessoren var at Pentium-arkitekturen var superskaler, dvs. at den hadde to datastier som tillot den å utføre mer enn en operasjon per klokkesykling. Dessuten var datastiene 64-bits som doblet mengden informasjon prosessoren fikk fra minnet.

### Pentium MMX

Pentium MMX var en videreutvikling av grunnbasen som ble lagt med den originale Pentium-prosessoren. Pentium MMX innførte blant annet MMX-støtte i prosessoren, som gjorde den mer egnet til spill og multimedia.

### Intel Pentium Pro

Til tross for at den bar *Pentium*-navnet, var Pentium Pro en nesten total bakoverkompitabel redesign av Pentium-prosessoren. Pentium Pro var den første i686-prosessoren og settes dermed i samme klasse som alle de senere Pentium-prosessorene fram til og med Pentium III. Pentium Pro ble utviklet samtidig med Pentium MMX; og mens Pentium MMX var rettet mot hjemmemarkedet som brukte Windows 95 med en hel haug 16-bits-applikasjoner var Pentium Pro rettet mot bedriftsbrukere og nettverkstjenere der de rene 32-bits-operativsystemene Windows NT og UNIX ble brukt. Pentium Pro støttet ikke MMX.

### Intel Pentium II

Pentium II, lansert i 1997 var en videreutvikling av Pentium Pro-prosessoren blant annet med forbedret 16-bits-ytelse og MMX-støtte som gjorde den bedre egnet for hjemmemarkedet enn Pentium Pro hadde vært. Pentium II-prosessorene hadde hastigheter på 233-450mhz.

### Pentium III

De første Pentium III-prosessorene var veldig lite annet enn Pentium II-prosessorer med SSE-støtte og minimalt økt L2-cache. Senere Pentium III-utgaver hadde opptil 512KiB L2-cache og høyere klokkefart: opptil 1,4&nbsp;GHz.

### Pentium 4

Pentium 4 er en prosessor som har større minne enn Celeron og er også litt dyrere.
Denne prosessoren er godt egnet til spill, filmredigering og krevende oppgaver og kan nesten sammenlignes med AMDs Athlon-prosessor. Den er nå i senere tid blitt erstattet med Intel Pentium D-prosessoren, men som igjen er på vei til å bli erstattet med Intel Core 2 Duo prosessoren, som igjen er på vei til å bli erstattet med Intel Core 2 Quad prosessoren, som igjen er på vei til å bli erstattet med Intel i7 prosessoren.

### Pentium M

M står for Mobile, og Pentium M ble utviklet for bruk i bærbare datamaskiner.

### Pentium D
Denne modellen er en oppgradert Pentium&nbsp;4-prosessor med dobbel kjerne.
Den blir ofte brukt til tunge og krevende spill eller videoredigering.

### Intel Pentium Extreme Edition
Denne modellen har både dobbel kjerne og 64-bits prosessor.

### Pentium Ivy Bridge
Pentiums produksjon ble originalt avsluttet i 2006 ved lanseringen av "Dual Core" men Pentiums populæritet og Intels behov for en mellom prosesor så blei den gjort om til dual core og lansert igjen i 2007, den nyeste versjonen nå er Pentium g2030 som har en klokkerating på 3.0 ghz og har Intel Hd grafikk, det følger også med en vifte og en kjøleenhet og klistermerke.
Lesjaverk

**Lesjaverk** er et sted i Lesja kommune, nord i Gudbrandsdalen. Stedet ligger om lag 4 mil nordvest for Dombås.
Lesjaskogsvatnet ligger blant annet her. Raumabanen passerer Lesjaverk på vei til Åndalsnes og Dombås; toget stopper ved behov på Lesjaverk stasjon, som ligger 633 moh.. Europavei 136 går også forbi bygda.  Ungene i bygda går på skole på Lesjaskog. Navnet kommer av jernverket som var i drift 1659-1812.

## Jernverk

I Lesjaverk ble det etablert jernverk i 1659 (innehavere Jørgen Fillipsen/Phillipsøn og Joachim Irgens) basert på malmgruver i fjellet ovenfor, på gården Bjølveruds grunn. Gruvene hadde svært ujevn tilgang av malm og driften hadde flere opphold på 2-3 år. Lesjaskogsvatnet ble oppdemt av hensyn til vannforsyning til verket. Malmen var svært kromholdig og egnet seg best til produksjon av stangjern, og til dette formålet skal jernet ha vært av god kvalitet. Produktene ble fraktet ned Romsdalen og skipet ut fra Veblungsnes. Det var stadige nye eiere av verket. Verket ble nedlagt i 1812. Ifølge Helland hadde driften aldri noen stor betydning. Det er rester etter gruver, masovn og mange kolmiler spredd utover bygda.

Lesjaverk ble etablert på 1600-tallet i en periode da norsk bergverksdrift var under oppbygging. Før 1600 var det begrenset bergverksdrift i landet. Eldre verk var blant annet Fossum, Hakkedal, Eidsvoll og Ulefoss.

## Referanser
Magasin

**Magasin** kan referere til

* Depot
* Lager
* Magasin (bibliotek)
* Periodikum
** Ukeblad
** Tidsskrift
* Reguleringsmagasin
* Varemagasin
* Våpenmagasin
* En fast programpost på radio eller TV
Allied Forces Act

**Allied Forces Act** var en britisk lov som regulerte allierte staters jurisdiksjon over egne tropper på britisk jord under andre verdenskrig.  Loven var et hastetiltak og ble vedtatt 22. august 1940 etter en kort debatt i Parlamentet foregående dag. Loven ble opphevet i 1952.

Allierte tropper på britisk jord ble under Allied Forces Act underlagt sine egne regjeringers militære jurisdiksjon og disiplin, mens tilfeller av brudd på britisk kriminallovgivning fortsatt ville falle inn under det britiske rettsvesenet. Loven bygget på erfaringer fra Det Britiske Samvelde og var en modifisert utgave av *Visiting Forces (British Commonwealth) Act* fra 1933. 
Da loven ble vedtatt omfattet den tropper under kontroll av eksilregjeringene fra Belgia, Tsjekkoslovakia, Luxembourg, Nederland, Norge og Polen. Senere kom den også til å omfatte styrker under kontroll av eksilregjeringene fra Hellas og Jugoslavia, samt de frie franske styrkene under general Charles de Gaulle.

I 1942 kom det til en egen *Visiting Forces (United States of America) Act*. Denne loven gikk enda videre enn Allied Forces Act, i og med at også brudd på sivil lov kunne etterforskes og straffes under amerikansk lovvgivning.

Allied Forces Act ble under og etter andre verdenskrig gjenstand for debatt i Storbritannia fordi flere allierte land hadde en strengere lovgivning enn vertslandet og utmålte straffer som i flere tilfelle ble sett på som unødig brutale. Det var flere eksempler på at allierte soldater ble henrettet på britisk jord for desertering eller feighet i strid. Amerikanske myndigheter praktiserte også dødsstraff ved hengning for sivile forbrytelser som voldtekt.
Katla

**Katla** er en vulkan på Island, 1512 moh.
Den ligger 300&ndash;400 meter under den 595 km² store isbreen Mýrdalsjökull. Krateret har en diameter på 10 km. Vulkanen har siden år 874 hatt i overkant av tyve utbrudd, med omtrent femti års mellomrom. Store utbrudd skjedde rundt årene 1000, 1357 og 1490. Sikre årstall for utbrudd er 1580, 1612, 1625, 1660, 1721, 1755, 1823, 1860, og sist, 12. oktober&ndash;5. november 1918. De tre siste utbruddene hadde en varighet på henholdsvis 30, 20 og 24 dager. Instituttet for geovitenskap ved Háskóli Íslands mener vulkanen også muligens hadde et lite utbrudd i 1955, men dette var i så fall så lite at det ikke brøt igjennom isen. Beboerne i tettstedet Vík í Mýrdal opplevde da at vann flommet nedover fjellsiden.

Forskere og geofysikere tror vulkanen kan våkne til liv igjen. Etter utbruddet frykter Island smelting av breen som kan føre til storflommer. Utbrudd fra Katla oppfattes som svært alvorlige, grunnet kraftig elvedannelse, askenedfall og nærhet til lokalsamfunnet Vík. Det er funnet avsetninger på Sunnmøre, som stammer fra Katlas utbrudd.

Under utbruddet til Eyjafjallajökull i mars 2010 uttrykte den islandske geofysikeren Pall Einarsson bekymring for et sekundærutbrudd ved Katla. De tre forrige ganger Eyjafjallajökull har hatt utbrudd, senest i 1823, har Katla hatt et utbrudd like etterpå. Denne vulkanen er spesielt farlig på grunn av isbreen og risikoen for jökulhlaup. Andre geofysikere mente (dagen etter utbruddet) at det ikke var noen fare for utbrudd fra Katla *samme dag*, men om en uke eller et år, hvis i det hele tatt.

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Viggen

**Viggen** kan referere til:
* Saab 37 Viggen – et svensk kampfly
* Albin Viggen – en svensk kjølbåt
* Karlskrona Viggen – en svensk kjølbåt

Se også Wiggen
Harry Potter og Ildbegeret (videospill)

***Harry Potter og Ildbegeret*** er et videospill som ble lansert 8. november 2005, få dager før filmen med samme navn ble lansert. Både spillet og filmen er lansert på J.K. Rowlings fjerde bok i *[[Harry Potter]]*-serien, *[[Harry Potter og Ildbegeret]]*.

Spillet følger de tre hovedpersonene fra bøkene, Harry Potter, Hermine Grang og Ronny Wiltersen i tredjeperson. Datamaskinen kontrollerer de gjenværende karakterene. Spillet følger hendelsene og karakterene fra boken og filmen. Forbedret grafikk betyr at karakterene ligner mer på karakterene fra filmen, enn fra tidligere spill. Spillet er delt opp i bestemte nivåer, snarere enn å vandre like fritt rundt over hele Galtvort-slottet, som i tidligere spill i serien.

Deler av romanen som spillet var basert på, inneholder blant annet Quidditch World Cup, prefektens bad og urtologi-drivhuset. Spillet er også delt inn i en forskjellige nivåer, hvorav enkelte nivåer er låst i begynnelsen av spillet - frem til spilleren har samlet nok produkter til å låse opp enkelte nivåer.

Spilleren er nødt til å gjennomføre en rekke action-scener og løse forskjellige gåter, samt fullføre de tre oppgavene i Triwizard-turneringen og møte Lord Voldemort. Hver karakter har magiske trollformler, og enda flere trollformler som kan læres underveis i spillet. Noen ganger må alle tre karakterene arbeide sammen for å fullføre en oppgave, for eksempel å flytte et spesielt stort objekt eller beseire en tøff motstander. I løpet av spillet kan spilleren også komme over «Bertie Botts Every-Flavor Beans» som kan samles for å blant annet skaffe ytterligere magiske krefter. I tillegg, mot slutten av hvert nivå, kan disse bønnene brukes til å kjøpe samlekort. Disse samlerkortene kan brukes til å øke spillerens evner.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Steve Kloves

**Steven Kloves** (født 18. mars 1960) er en anerkjent amerikansk manusforfatter, mest kjent for å ha tilpasset romaner til filmmanus, og spesielt for filmene i *[[Harry Potter]]*-serien. Han har også regissert to filmer. Han ble nominert til en Golden Globe og en Oscarpris for manuset til filmen *[[Wonder Boys]]* (2000).

Kloves ble født i Austin, Texas, og vokste opp i Sunnyvale i California, der han gikk på Fremont Hight School. Han ble immatrikulert ved UCLA, men droppet ut etter først å ha redusert timeplanen sin til bare noen få fag i sitt andre år. Som ulønnet kandidat for en Hollywoodagent, fikk han oppmerksomhet for et manus han skrev som het *Swings*. Dette førte til et møte der han fikk oppdraget med å skrive manus til *[[Racing with the Moon]]* (1984).

Hans første erfaring med profesjonell manusskriving etterlot ham med en følelse av å ønske mer samhandling med skuespillerne slik at karakterene deres ville være slik han ønsket det. Kloves skrev *[[The Fabulous Baker Boys]]* med et ønske om at det også skulle være hans debut som regissør. Etter å ha forsøkt å selge brosjektet i Hollywood i flere år, ble filmen endelig lansert i 1989. *The Fabulous Baker Boys* gjorde det etter forholdene bra, men hans neste forsøk som forfatter/regissør i filmen *Flesh and Bone* feilet stort i billettlukene. Kloves sluttet med dette å skrive manus i flere år.

Da han etterhvert forsto at han måtte gå tilbake til skrivingen for å forsørge familien, begynte han å tilpasse Michael Chabons roman *[[Wonder Boys]]* til et filmmanus. Kloves ble tilbudt sjansen til å regissere, men takket nei, da han foretrakk å regissere bare sine egne originale manus. Dette var hans første forsøk på å tilpasse en annens verk til film. Manuset hans ble nominert til en Golden Globe og en Oscar etter at filmen ble lansert i 2000.

Warner Bros. sendte Kloves en liste over romaner som selskapet vurderte å filmatisere. Listen inneholdt den første *Harry Potter*-boken, som Kloves straks fikk et kjærlighetsforhold til, selv om han egentlig er likegyldig til slike bøker. Han skrev dermed manus til de første fire filmene i serien. Etter å ha fullført den fjerde tilpasningen gikk Kloves over til å utvikle *The Curious Incident of the Dog in the Night-time*, et prosjekt han forventet å være ferdig med i 2006. Harry Potter-produsent David Heyman avslørte på en pressekonferanse i oktober 2005 at Kloves ville komme tilbake igjen for å skrive manus til den sjette filmen, *[[Harry Potter og Halvblodsprinsen (film)|Harry Potter og Halvblodsprinsen]]*.

## Referanser


## Kilder
* Sragow, Michael. «A wizard of Hollywood». 24. februar 2000. Salon.com http://www.salon.com/ent/col/srag/2000/02/24/kloves/ (intervju med Steve Kloves)

## Eksterne lenker
*
Lohengrin

**Lohengrin** er i noen tyske versjoner av Kong Arthur-legenden sønn av Parzival (Percival). Han ankommer i en båt trukket av svaner for å redde en jomfru i nød, men må forlate henne når hun spør ham hvem han er. Hans historie er en versjon av legenden om Svaneridderen. 

Lohengrin opptrer først som «Loherangrin», sønn av Parzival og Condwiramurs i Wolfram von Eschenbach's *[[Parzival]]*. Loherangrin og tvillingbroren Kardeiz slutter seg til sine foreldre i Munsalväsche når Parzival blir Gralens konge. Kardeiz arver senere farens landområder mens Loherangrin forblir i Munsalväsche som gralsridder. 

Disse ridderne sendes i hemmelighet ut for å skaffe ledere til kongedømmer som har mistet sine beskyttere, og Loherangrin kommer etterhvert til Brabant, der hertugen døde uten å etterlate seg en mannlig arving. Hans datter frykter at kongedømmet vil gå tapt, men Loherangrin ankommer i en båt trukket av en svane og tilbyr seg å forsvare henne. Men han advarer henne at hun aldri må spørre ham om hans navn. Han gifter seg med hertuginnen og er hertug av Brabant helt til den dag hans elskede spør hvem han er. Han forklarer det til henne, men stiger så opp i båten igjen og drar, for aldri å vende tilbake. 

Det er uvisst hvorfor Wolfram tilføyde svaneridderelementet til sitt *Parzifal*, et element som den gang kun var kjent fra legendene om Godfred av Bouillons forfedre. 

Historien ble tatt opp og videreutviklet sent på 1200-tallet av en viss «Nouhusius» eller «Nouhuwius». Han endret skikkelsens navn til *Lohengrin* og knyttet romansens grals- og svaneknektelementer til Det hellige romerske rikes historie. Han følger ellers Wolframs historie tett, men tilføyer noen nye elementer og utvikler det til en romanse. (Prinsesse Elsam begynner ikke å utspørre sin mann før en motstander hadde spredt rykter om at Lohengrin ikke var av blått blod). 

På 1400-tallet kommer en ny versjon, og nå kalles helten *Lorengel*. Her får historien en lykkelig utgang, Lorengel og hans prinsesse får leve lykkelig sammen alle sine dager. 

I 1848 tok Richard Wagner fatt i historien i sin populære opera *[[Lohengrin (opera)|Lohengrin]]*, og det er denne versjonen av lohengrinlegenden som idag er best kjent. Ifølge Wagner må Svaneridderen forlate Elsa fordi han har fått mystiske krefter fra gralen som kun kan bevares dersom hemmeligheten holdes. Den kanskje mest kjente sangen fra Wagners opera er Brudekoret *Treulich geführt.*
Zr.Ms. «Rotterdam» (L800)

**Zr.Ms. «Rotterdam» (L800)** er et nederlandsk amfibiekrigsskip med stort helikopterdekk og dokk for store landgangsfartøyer. Skipet ble sjøsatt i 1997 og et lignende skip, «Johan de Witt», i 2007. Skipene utgjør hovedsatsingen i den nederlandske marinens «ekspedisjonskrigføring».

Skipsklassen ble utviklet i samarbeid mellom Nederland og Spania. De to skipene i den spanske «Galicia»-klassen er «Galicia» (aktivert i 1998) og «Castilla» (2001).

«Rotterdam» er utviklet for å kunne ta om bord, transportere og landsette en bataljon fra Nederlandse Korps Mariniers (marineinfanteriet), inkludert bataljonens kamp- og logistikkmateriell. Dette omfatter 170 pansrede personellkjøretøyer eller 33 stridsvogner, seks landgangsfartøyer, og inntil 613 marineinfanterister, i tillegg til skipets besetning på 124 mann.

Skipet er utstyrt med et helikopterdekk på 58 × 25 meter med plass til to store helikoptre, på størrelse med EH101. Skipets hangar har plass til fire store (EH101) eller seks middels store (Super Puma eller NH90) helikoptre.

## Eksterne lenker
* 
* 
*  Naval-Technology.com
Terrengsykkel

:*For bladet med samme navn, se [[Terrengsykkel (tidsskrift)]]*

En **terrengsykkel** eller **mountainbike** er en type sykkel som er utviklet spesielt for sykling i forskjellige grader av ulendt terreng, også kjent som terrengsykling. Typiske trekk er mange utvekslinger &ndash; oftest 21, 24 eller 27 girs &ndash; grove dekk, demping og skivebrems. 

Man kan dele inn syklene i tre hovedgrupper:
* *Helstiv* – udempet sykkel.
* *Hardtail* (engelsk) – sykkel med demping på framgaffel.
* *Fulldempet* – sykkel med dempegaffel og demping på bakhjul.

Terrengsykkelen ble populær på 1990-tallet, både som treningsredskap og som transportmiddel. 

## Historie
At utviklingen av terrengsykkelen begynte på USAs vestkyst står relativt klart. Den vanligste og kanskje mest troverdige historien handler om en gjeng syklister som begynte å konkurrere mot hverandre nedover Mount Tamalpais (Mt Tam) i Marin County nord for San Francisco i California. Den lille grusveien hadde en strekning på tre kilometer med en fallhøyde på 400 meter. Dette blir nå kalt «mountainbikens fødested».

Man syklet på gamle avdankede Schwinn Excelsior. Rammen var relativt stabil, ballongdekk tok opp noe av støtene, og det var forholdsvis lett å henge på de komponenter man trodde man trengte. Girsystemet tok man fra landevegracere, mens resten tok man stort sett fra BMX-sykler. Modifiserte Schwinn Excelsiors er blitt symbolet for de tidlige offroadsyklene.

Gubbesykkelen fra Schwinn ble bygget om med hovedhensikt å ta seg ned fjellet raskest mulig, såkalt utforsykling. Dessuten var man ute etter å få lav utveksling og mange gir for også å kunne komme seg oppover fjellsiden. Rammene ble forsterket, og man satte på kraftigere bremser, til å begynne med trommelbremser både foran og bak.

## Se også
* Terrengsykling
* Rundbane
* Fatbike, en type terrengsykkel

## Eksterne lenker
*
Flooding

**Flooding** (engelsk av **flood**, **oversvømmelse**) er en teknikk innen distribusjon, der man ønsker å sende et objekt O til mange eller alle.  En kopi av O sendes da ut fra den opprinnelige sender, til alle noder (distribusjonsledd) som er direkte koblet til denne.  Alle mottakere vil, når de får kopien, gjøre det samme.  Sålenge alle nodene følger denne regel, vil alle, etter et visst antall slike runder, ha mottatt en kopi av O.

En slik regel kan medføre at enkelte noder får en kopi av O flere ganger.  For å unngå at kopier av O sendes to ganger ut fra samme node, kan hver node notere seg hvilke objekt det har videresendt, og ignorere kopier.  For å begrense oversvømmelsen kan en bruke hoppkontroll for å sikre at kopieringen ikke går over mer enn en viss grense.

Flooding er en vanlig teknikk i datanett, spesielt i situasjoner der man forsøker å finne ut hvor spesielle ressurser befinner seg (lokalisering).  Det tas da kopi av en digital melding (en pakke) som sendes videre.  Det gamle varde-baserte varslingssystemet langs kysten benyttet seg også av en lik teknikk (objektet er da en synlig flamme).  Kringkasting via radio er et meget egnet medium for slik oversvømmelse, da en med en enkelt utsending vil nå alle innenfor dekningsområdet til senderen.  Videre kopiering av radiosignalet krever forsterking og regenerering av signalet.
Bernd Neumann

**Bernd Otto Neumann** (født 6. januar 1942 i Elbing i Øst-Preussen) er en tysk politiker (CDU). Han var fra 2005 til 2013 *statsminister* hos kansleren og den føderale regjeringens kultur- og medieansvarlige (*[[Beauftragter der Bundesregierung für Kultur und Medien]]*), et embede som *de facto* tilsvarer kulturminister på føderalt nivå.

## Bakgrunn, utdannelse og yrke

Neumanns familie ble fordrevet fra Øst-Preussen i 1945, og kom som flyktninger til Bremen. Etter Abitur (artium) i 1961 avtjente Neumann verneplikten, og studerte fra 1963 til 1966 pedagogikk i Bremen. Han arbeidet som lærer i byen frem til 1971.

## Parti

Han ble medlem av CDU i 1962, var formann for Junge Union i Bremen fra 1967 til 1973 og har vært medlem av CDUs nasjonale styre siden 1975 og formann for CDU i delstaten Bremen siden 1979. Han var CDUs kandidat til stillingen som senatspresident (statsminister) ved valgene i Bremen i 1975, 1979 og 1983.

## Parlamentsmedlem

Han var medlem av Bremens *borgerskap* (parlament) fra 1971 til 1987. Fra 1973 var han formann for CDU-fraksjonen.

Neumann er medlem av det tyske parlamentet siden 18. januar 1987 (fem valgperioder). Han tilhører komitéen for kultur og medier.

## Offentlige verv

Han var parlamentarisk statssekretær for den føderale ministeren for forskning og teknologi fra 1991 til 1998.

I Angela Merkels regjering er han en av to statssekretærer ved kanslerens kontor, og har tittelen *kulturstatsminister*. Han er dermed en av Tysklands viktigste kulturpolitikere.

## Familie

Han er gift og har to barn

## Politikk

Bernd Neumann betegnet i 1977 diktet *Die Anfrage* av den venstreorienterte østerriksk-jødiske dikteren Erich Fried som *forfatningsstridig materiale*. I en plenardebatt sa han at slikt materiale var det best å brenne.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Lebenslauf bei der Bundesregierung
* Biographie beim Deutschen Bundestag
*
Pegasus (mytologi)

**Pegasus**  (gresk: Πήγασος, *Pegasos*) er en bevinget hest i gresk mytologi. Helten Bellerofon red på Pegasus da han bekjempet kimæren, men ble slengt av hesten da gudene ikke likte at han prøvde å komme opp på Olympus. Pegasus ble etter det brukt av Zevs til å bære lynglimt. I billedkunsten er Pegasus vanligvis hvit, men kan også ha gylne vinger.

## Fødsel
Faren til Pegasus var havguden Poseidon, og moren var gorgonen Medusa. Da Medusa ble halshogd av helten Persevs og blodet hennes rant ned på marken, vokste Pegasus fram. 

En annen legende sier at Pegasus ble til da Medusas blod blandet seg i havet.

## Død i den greske mytologi
Pegasus var ikke udødelig, men på grunn av sin trofaste tjeneste til guden Zevs ble den belønnet med et stjernebilde. På den siste dagen i Pegasus' liv ble den forvandlet av Zevs til et stjernebilde.

## Annet

Pegasus bar med seg lyn og torden, og når den slo hoven mot et fjell, vokste det fram en kilde med rent vann. Kildene ble kalt Hippocrene etter hesten. Pegasus var svært sky, men vennlig innstilt overfor mennesker. 

## I nyere tid
Vingehesten er et ofte brukt symbol for poesien, ofte ved metaforen om dikteren som sadler sin Pegasus. Fantasyfictionforfatteren Anne McCaffrey ga tittelen *To ride Pegasus* til første bok i en etter hvert lang rad fortellinger om et alternativt univers der noen mennesker var særskilt utstyrt med mentale evner (også kjent som Damia-universet).

## Se også

* Mytologi
* Overnaturlige vesener

## Eksterne lenker
*
São Cristóvão

**São Cristóvão** er en by og kommune i delstaten Sergipe i nordøstregionen av Brasil. Byen ble etablert av portugisere rundt 1590 og er Brasils fjerde eldste by. Byen var delstatshovedstad frem til 1855 da den ble flyttet til Aracaju av daværende provinspresident Inácio Joaquim Barbosa. Byen har en befolkning på om lag  innbyggere (2004), noe som gjør den til den tredje største byen i delstaten etter Aracaju og Nossa Senhora do Socorro.

São Cristóvão er en havneby og den viktigste industrien er raffinering av sukker.

Et området på 3 hektar ble med på UNESCOs verdensarvliste i 2010.

## Galleri

Fil:Igreja de São Cristóvão.jpg|


## Referanser


## Eksterne lenker
*
THX

**THX** (*Tomlinson Holman's Crossover*) er en teknisk standard for lyd, bilde og komfort i kinoer. Det er samtidig et firma stiftet av George Lucas i den hensikt å nettopp sikre standarden. Hvis en kino godkjennes av THX får den et THX-sertifikat.

THX ble oppkalt etter George Lucas første film THX 1138, og ble utviklet tidlig på 1980-tallet hos Lucasfilm. George Lucas ville ha en måte å sikre at en film ville ses og høres nøyaktig lik ut uansett hvor den ble spilt. Tomlinson Holman, tidligere korporativ teknisk direktør for Lucasfilm, og et lag av THX-ingeniører påtok seg utfordringen ved å utvikle et grunnleggende sett av standarder. 

De noterte flere ting ved kinoer som kunne negativt påvirke publikums opplevelse av en film:

* Ytre støy (fra lobbyen eller andre auditorier)
* Innvendig støy (fra projektoren og air conditioning)
* Forvrengt lyd
* Blokkerte eller ukomfortable synsvinkler
* Gjenklang i salen
* Uklare bilder
* Ukorrekt eller dårlig lyd

Essensen av THX er et sett av retningslinjer som fjerner disse problemene. For å vise THX-logoen, må en kino følge et sett av standarder og så bli sertifisert ved Lucasfilms THX-avdeling. Den første filmen som ble vist i et THX-sertifisert auditorium var Star Wars Episode VI *[[Return of the Jedi]]* (*Jedi-ridderen vender tilbake*) i 1983. Det er i dag mer enn 2000 kinosaler rundt omkring i verden som har blitt sertifisert.

Før en kino kan bli sertifisert, skjer følgende:

* Tillatelse og evaluering
* Sertifisering
* Design
* Godkjenning
* Konstruksjon/renovasjon

Det er 18 THX-sertifiserte kinoer i Norge. Colosseum kino på Majorstua er verdens største THX-kino.

## Eksterne lenker
* 
* Finn en THX-sertifisert kino
Kanslerbygningen i Wien

**Kanslerbygningen i Wien** (tysk: *Kanzleramt*) er den østerrikske kanslerens residens, og finnes like ved Hofburg på Ballhausplatz. Den ble oppført mellom 1717 og 1719 av Johann Lukas von Hildebrandt som *Geheime Hofkanzlei*. Frem til utropelsen av Republikken Tysk-Østerrike i 1918 var bygningen sete for det østerriksk-ungarske utenriksministerium.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Maria Böhmer

**Maria Böhmer** (født 23. april 1950 i Mainz) er en tysk politiker (CDU). Hun var *Statsministerin* (statssekretær) i Kanzleramt under Angela Merkel, som Beauftragter der Bundesregierung für Migration, Flüchtlinge und Integration.

## Utdannelse
Etter Abitur (artium) i 1968 studerte Böhmer matematikk, fysikk, statsvitenskap og pedagogikk. Hun avla sin statseksamen (hovedfag) i 1971, og tok doktorgraden (dr. phil.) 
ved universitetet i Mainz i 1974 med avhandlingen *Zur Wahlpflichtfachentscheidung in der Realschule – eine Untersuchung über Entscheidungskriterien der Realschüler in Rheinland-Pfalz*. I 1982 habiliterte hun seg (fikk professorkompetanse) med avhandlingen *Zentrale und dezentrale Lehrerfortbildung – Entwicklung, Strukturen und Innovationen*. Senere fulgte forskningsopphold ved universitetene i Cambridge og Augsburg. Siden 2001 har hun vært professor ved den pedagogiske høyskolen i Heidelberg.

## Parti

I 1985 ble Böhmer medlem av CDU, og engasjerte seg først i kommunalpolitikk og den kristeligdemokratiske arbeidstagerorganisasjon. Fra 1991 til 1993 var hun viseformann for grunnprogramkommisjonen i CDU og leder for kommisjonsgruppen *Ökologische und Soziale Marktwirtschaft*.

Hun er medlem av CDUs nasjonale styre, viseformann for CDU i Rheinland-Pfalz og formann for CDUs nasjonale utvalg for kvinnepolitikk. Til november 2001 var hun formann for CDUs kvinneorganisasjon i Rheinland-Pfalz, og siden september 2001 er hun formann for CDUs kvinneorganisasjon på nasjonalt nivå.

## Parlamentsmedlem
Siden 1990 er Maria Böhmer medlem av det tyske parlamentet. Hun var viseformann for CDU/CSU-fraksjonen fra 2000 til 2005.

## Forskjellige verv
Böhmer er viseformann for  ZDFs fjernsynsråd, beskytter for Dialyse-Patienten Deutschlands e. V. og var i 1994 initiativtager til kampanjen *Rote Karte* (rødt kort) mot vold i media.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
* Biographie beim Deutschen Bundestag
* Maria Böhmer über das Verbot von Killerspielen
*
Alf Kåre Tveit

**Alf Kåre Tveit** (født 1967) er en tidligere fotballspiller som spilte for Viking Fotballklubb fra 1988 til 1993, hvor han blant annet fikk med seg opprykk, seriegull og cupgull. «Fygaren» Tveit ble tatt ut i landslagstroppen mot Skottland, men fikk aldri sin første landskamp.

Han fikk kallenavnet *fygaren* for sine feiringer etter scoringer. Han strakte armene sine rett ut fra kroppen og løp flere meter i sikk-sakk. En av hans mer minnerike "fygar-feiringer" kom etter at han hadde stupheadet ballen i mål. Hans luftferd stoppet ikke før hodet hans traff stolpen, og han ble liggende skadet i flere minutter. Etter behandling, reiste han seg opp, strakte ut armene og feiret scoringen med en "fygar". 

Tveit huskes også for den kontroversielle situasjonen mot Vard i 1988, hvor han på overtid headet ballen ut av hendene på Vard-keeperen, rundet keeper og ble lagt i bakken. Det påfølgende straffesparket, satt inn av Arild Ravndal, sendte Viking opp i 1. divisjon på bekostning av Start, som måtte ut i kvalifisering.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Tippeligaen 2003

**[[Eliteserien i fotball|Tippeligaen]] 2003** startet 12. april og sluttet 1. november. Det ble spilt 26 runder.

Tromsø og  rykket opp fra 1. divisjon før denne sesongen. 

 og Bryne rykket ned etter denne sesongen etter en av tidenes mest dramatiske sesongavslutninger, Vålerenga beholdt plassen etter å ha slått  5-3 over to kvalifiseringskamper.

## Tabell

## [[Kvalifisering til Eliteserien i fotball|Kvalifisering]]
*  -  0-0
*  -  5-3 (sammenlagt 5-3)

## Toppscorere
**17 mål:**
* Harald Martin Brattbakk, Rosenborg
**15 mål:**
* Frode Johnsen, Rosenborg
**13 mål:**
* Håvard Flo, Sogndal
**11 mål:**
* Magne Hoseth, Molde
* Erik Nevland, Viking
**10 mål:**
*Edwin van Ankeren, 
*Thomas Finstad, Stabæk
*Freddy dos Santos, Vålerenga
**9 mål:**
*Kim Rune Hellesund, Bryne
*Seyi Olofinjana, Brann
## Dommere
Norges Fotballforbund satte opp disse dommerne for sesongen 2003:

## Tilskuertall
Totalt var 1 190 604 tilskuere, og det ble et snitt på 6 541.
### Rangert etter lag
# Rosenborg, 15 825
# Brann, 12 160
# Vålerenga, 9 336
# Viking, 6 712
# Aalesund, 6 567
# Lillestrøm, 6 075
# Molde, 5 945
# Bodø/Glimt, 5 251
# Odd Grenland, 4 902
# Tromsø, 4 375
# Stabæk, 4 334
# Lyn, 3 944
# Bryne, 3 790
# Sogndal, 3 073

## Se også
*Kvalifisering til Eliteserien i fotball
Jordalsgrenda

**Jordalsgrenda** er en liten bygd i Sunndal kommune på Nordmøre med om lag 50 innbyggere. Riksveien mellom Sunndalsøra og Molde går gjennom bygden. I 1948 ble det anlagt vei Eidsøra-Jordalsgrend-Øksendalsøra slik at det ble sammenhengende kjørevei Molde-Sunndalsøra. Tidligere gikk transporten med båt. Bygden har trolig vært befolket siden jernalderen. 

## Etymologi
Navnet kommer trolig fra elven som går mellom de to gårdseiendommene, Øvre og Nedre Jordal, *Hjo*, og det gammelnorske navnet for dal, *dalr*, *Hjordalr*. Etter 1600-tallet ble navnet omgjort til Jordal. 

## Historie
Det er usikkert hvor lenge det har vært folk i bygden, men det er funnet spor av mennesker som kan dateres 3000 år tilbake i nærheten av bygden.

Det er sikkert at det har vært fast bosetning i bygden siden jernalderen, med et unntak etter svartedauden, som antakeligvis skal ha lagt bygden øde i noen tiår på 13-1400-tallet.
## Referanser
Fingerbøl

**Fingerbøl** er en hette til å sette på en finger; en liten kopp, enten av metall, lær, plastmateriale eller gummi, på størrelse med tuppen av en finger. Det finnes varianter for alle fingertyper, inklusive tommeltotter.

Det eldste kjente fingerbøl ble funnet i Pompeii. 

## Bruksområder
Fingerbøl fungerer som fingerbeskyttelse under sying, ved reparasjon av lærvarer, samt for å unngå papirkutt (gummi-variant), da den fungerer som et beskyttende skall over fingertuppen.
Pakkis

**Pakkis** kan referere til:
* Is, hardt sammenpresset driv-is i polare strøk
* ''Pakkis'' (roman) av Khalid Hussain fra 1986
* Nedsettende uttrykk for norsk-pakistanere
Hemer

**Hemer** er en by i delstaten Nordrhein-Westfalen i Tyskland. Byens folketall er om lag 34&nbsp;062 (2019).

## Bilder

Hemer-BurgKlusenstein1-Asio.JPG|Burg Klusenstein


## Referanser


## Eksterne lenker
*
Hildegard Müller

**Hildegard Müller** (født 29. juni 1967 i Rheine) er en tysk politiker (CDU).

## Utdannelse og yrke
Etter utdannelse til *Bankkauffrau* ved Dresdner Bank i Düsseldorf, studerte hun mellom 1987 og 1989 ved Heinrich-Heine-Universität samme sted, og avsluttet studiet med diplom (hovedfag). I 1995 ble hun avdelingsdirektør ved Dresdner Bank.

## Politisk karrière

Hun var leder for Junge Union, de konservative partienes ungdomsorganisasjon, mellom 1998 og 2002, og frem til 2000 også medlem av CDUs nasjonale styre. Etter at Angela Merkel ble CDU-leder, rykket Müller opp til å bli medlem av CDUs presidium (sentralstyre). Siden 2002 er hun medlem av det tyske parlamentet.

I november 2005 ble hun utnevnt til statssekretær for Thomas de Maizière i Kanzleramt.

## Forskjellig

Hildegard Müller er medlem av Zentralkomitee der deutschen Katholiken siden 2001 og tilhører også styret i foreningen Donum Vitae siden 2003.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Hildegard Müller
Zentralkomitee der deutschen Katholiken

**Zentralkomitee der deutschen Katholiken (ZdK)** er en paraplyorganisasjon for forskjellige romersk-katolske legorganisasjoner i Tyskland. Den har sete i Bonn.

Organisasjonen ble grunnlagt i 1848 som *Katholischer Verein Deutschlands*. Dagens navn ble tatt ibruk i 1952, men navnet har vært omdiskutert, siden «sentralkomité» i noens ører kan minne om komitéene i totalitære kommunistiske stater.

ZdK er initiator og arrangør av de såkalte *Katholikentage*.

Organisasjonens president er CDU-politikeren Hans-Joachim Meyer.

## Eksterne lenker
* Zentralkomitee der deutschen Katholiken
* Katholikentag
Thranduil

**Thranduil** er en skikkelse fra J.R.R. Tolkiens fantasiverden Midgard.

Han var en Sinda-alv og konge over silvanalvene i den nordre delen av den store Grønnskog (Myrkskog), som lå like øst for Tåkefjellene. I Hobbiten blir han beskrevet som en alv med blondt hår, noe som er uvanlig for en sindaalv.

I *Hobbiten* er han, ganske enkelt, kalt *Alvekongen*. Når Thorin Eikenskjold og hans dvergefølge entrer nordre Myrkskog, blir de tatt til fange av Thranduils alver og låst inn i hans fangekamre når de velger å ikke avsløre deres hensikter. Etter draken Smaugs død, draken som hadde voldt mye trøbbel for gråalvene i årevis, begjærte Thranduil skatten fra Erebor delt mellom ham, Bard og dvergene. Thorin avslo, noe som førte til Femhærerslaget.

## Slektsbånd/vennskapsbånd

Thranduil var sønn av Oropher og far til Legolas Grønnløv. I Ringenes Herre bidrar det nylig etablerte vennskapet mellom Legolas og dvergen Gimli, Glóins sønn, til å knytte nye og sterkere bånd mellom Thranduils folk og dvergene.

Det er utrolig å merke seg at en av dvergene som var sperret inne av Thranduil, var Glóin, Gimlis far – og både Legolas og Gimli vokste mest sannsynlig opp og hørte fortellinger som involverte den andres far – og begge endte opp på en reise sammen og vennskapet mellom en alv og en dverg blomstret.
Det bayerske statskanselli

**Det bayerske statskanselli** er den bayerske ministerpresidentens kontor og embedsverk. Det koordinerer også den bayerske regjeringens arbeide og beslutningsprosesser. Videre har det ansvaret for representative oppgaver. 

## Eksterne lenker
* Hjemmeside
Det saksiske statskanselli

**Det saksiske statskanselli** er den saksiske statsministerens kontor og embedsverk. Det ledes av en kansellisjef, for tiden Hermann Winkler (CDU). Statskansellisjefen tilhører den saksiske regjering.
## Referanser
NMA

:*Se [[Norwegian Metal Awards]] for prisutdelingen.*

**NMA** er et norsk plateselskap med sete i Drøbak. Det utgir utøvere av klassisk musikk fra eller med tilknytning til hele Norden. Av norske artister med utgivelser på NMA finner vi Gunilla Süssmann, Solveig Kringlebotn og Einar Henning Smebye.

## Eksterne lenker
*
Nassau (Bahamas)

**Nassau** er hovedstaden og den største byen på Bahamas og har omkring 210 000 innbyggere (2000). Byen ligger på øya New Providence. Nassau ble grunnlagt av britene på 1600-tallet, og ble da kalt Charles Towne. Byen fikk dagens navn i 1695 da den ble oppkalt etter Vilhelm III av Oranien-Nassau. Navnet Nassau kommer opprinnelig fra byen Nassau i Tyskland.
## Eksterne lenker
*