open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Møte i mørket

***Møte i mørket*** (orig: *Rendez-vous en noir*) er en fransk thrillerserie på seks episoder som gikk på TF1 i 1977. Serien handler om en ung man som tar hevn over de han mener var skyld i forlovedens død. Den er basert på William Irishs bok *Rendez-vous in black* (1948) 

Serien ble sendt som påskekrim på NRK i 1980.

## Handling
Serien starter med en gruppe jegere på heisatur i et privatfly. En av passasjerene slipper en tom flaske fra flyet og denne treffer tilfeldigvis en ung kvinne som dør momentant. Kvinnens unge forlovende blir knust av sorg og sverger hevn. Han tar jobb i en rekke flyselskap og klarer omsider å finne ut hvem som var i flyet. Deretter iverksetter han en utspekulert plan for å drepe de han mener er skyldige. Denne hevnen setter han ut i livet hvert år, på forlovedens dødsdag.

## Rollebesetning
* Daniel Auteuil  som etterforsker Victor Camaret
* Didier Haudepin som Jean Morin, hevneren
* Christine Pascal som Jeans forlovede
* Jean Martin som Le commissaire

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Daniel Auteuil

**Daniel Auteuil** (født 24. januar 1950 i Alger) er en fransk teater- og filmskuespiller. Han har også vært jurymedlem ved filmfestivalen i Cannes.

## Filmografi (ufullstendig)
* 1980 *[[Full klaff for klikken]]*
* 1986 *[[Jean de Florette]]*
* 1993 *[[Den beste årstiden]]*
* 1994 *[[Dronning Margot (film)|Dronning Margot]]*
* 2005 *[[Skjult (2005)|Skjult]]*
* 2013 *[[Før vinterkulden]]*

## TV-serier
* 1977 *[[Møte i mørket]]* (1977)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Boye Magens

**Boye Magens** (**Johan Boye Junge Magens**) (født 23. september 1748 i København, død 6. juni 1814 samme sted) var en dansk klassisistisk arkitekt og hoffbyggmester.

Han var utdannet ved Kunstakademiet under C.F. Harsdorff og etter 1767 arbeidet han ved Harsdorffs kontor. Magens var en av Harsdorffs mest betydelige elever, men han fikk aldri oppgaver hvor han kunne utfolde seg i stor grad. 

Magens var bygningskonduktør under Overbygningsdirektionen i 1771–77, kongelig bygningsinspektør fra 1782, hoffbyggmester 1789 og Søetatens byggmester samme år. Han ble professor i perspektiv ved Akademiet i 1799.

Størst betydning fikk Magens som Søetatens byggmester. På Holmen står fremdeles Bohlendachhuset fra 1801.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
The Beach Boys in Concert

***The Beach Boys in Concert*** er det tredje offisielle konsertalbumet fra The Beach Boys, utgitt i 1973. Dette er det tredje og siste The Beach Boys-albumet der Blondie Chaplin og Ricky Fataar medvirker som medlemmer av bandet. Albumet består av diverse opptak fra bandets USA-turneer i 1972 og 1973. 

Albumet kom på 25.-plass på Billboard 200 i USA, og ble liggende på listen i 24 uker. Dette var bandets beste albumplassering siden *[[Wild Honey]]* kom på 24.-plass i 1968, samt første gang siden samlealbumet *[[Best of The Beach Boys]]* i 1966 at et The Beach Boys-album solgte til gullplate i USA. 

## Sporliste
### Side en
#«Sail On, Sailor» (Brian Wilson, Jack Rieley, Ray Kennedy, Tandy Almer) – 3:21
#«Sloop John B» (trad. arr. B. Wilson) – 3:12
#«The Trader» (Carl Wilson, J. Rieley) – 4:46
#«You Still Believe in Me» (B. Wilson, Tony Asher) – 2:58
#«California Girls» (B. Wilson, Mike Love) – 2:57
#«Darlin'» (B. Wilson, M. Love) – 2:21

### Side to
#«Marcella» (B. Wilson, J. Rieley, T. Almer) – 3:55
#«Caroline, No» (B. Wilson, T. Asher) – 3:04
#«Leaving This Town» (Ricky Fataar, C. Wilson, Blondie Chaplin, M. Love) – 6:59
#«Heroes and Villains» (B. Wilson, Van Dyke Parks) – 3:51
### Side tre
#«Funky Pretty» (B. Wilson, M. Love, J. Rieley) – 4:04
#«Let the Wind Blow» (B. Wilson, M. Love) – 4:22
#«Help Me, Rhonda» (B. Wilson, M. Love) – 4:59
#«Surfer Girl» (B. Wilson) – 2:35
#«Wouldn't It Be Nice» (B. Wilson, T. Asher) – 2:45
### Side fire
#«We Got Love» (R. Fataar, B. Chaplin, M. Love) – 5:25
#«Don't Worry Baby» (B. Wilson, Roger Christian) – 3:11
#«Surfin' USA» (Chuck Berry, B. Wilson) – 2:49
#«Good Vibrations» (B. Wilson, M. Love) – 4:49
#«Fun, Fun, Fun» (B. Wilson, M. Love) – 3:16

## Personell
*Carl Wilson – vokal, gitar, elektrisk piano
*Dennis Wilson – vokal, elektrisk piano, Moog synthesizer
*Mike Love – vokal, tamburin, theremin
*Alan Jardine – vokal, gitar
*Blondie Chaplin – gitar, bass, vokal
*Ricky Fataar – trommer, gitar, pedal steelgitar, fløyte, vokal
**Andre medvirkende**
*Ed Carter – bass, gitar
*Billy Hinsche – piano, elektrisk piano, gitar
*Robert Kenyatta – perkusjon
*Mike Kowalski – trommer, perkusjon
*Carli Muñoz – orgel, elektrisk piano

## Eksterne lenker
*
Norsk Front (illegal avis)

***Norsk Front*** var en av de illegale avisene som ble utgitt i Oslo under den tyske okkupasjonen av Norge under andre verdenskrig.

Gruppa bak avisen hadde alt i 1941 begynt å sende ut illegale, navnløse publikasjoner. De var også involvert i flyktningetransport til Sverige og etterretning. I 1943 startet de den illegale *Norsk Front*. Det var en nyhetsavis, som ved frigjøringen var den inne i sin tredje årgang. Den 9. april 1945 publiserte avisen utgave nummer 41. Opplaget startet på om lag 2000, men økte til 7000 mot slutten av krigen. Største delen av tiden ble *Norsk Front* stensilert, men det siste tiden klarte gruppa å få den ut i boktrykk.

Redaktør var Knut Haukaness. Ellers deltok blant andre Arne Foss, Bjarne Gukild, Nils Lone, Toralv Ølen og Erling Øyen på den redaksjonelle siden.

Leder for trykkingen var Thorleif Enger, som ble skutt av tyskerne i forbindelse med et illegalt oppdrag i 1944 på Hauketo i Oslo.

I distribusjonen var Lars Homlong, Knut Lillegraven og Torleif Rode sentrale. Hans Henrik Holm og Frøydis Haavardsholm deltok også i arbeidet med avisen.  
  
## Referanser
Norsk skole (illegal avis)

***Norsk skole*** var en av de illegale avisene som ble utgitt under den tyske okkupasjonen av Norge under andre verdenskrig. Avisen ***Våre skoler og høyskoler*** ble innlemmet i *Norsk skole*.

Avisen ble startet høsten 1941. *Norsk skole*s utgave nr. 2 er datert 27. september. Utgivere var Karsten Heli og Einar Høigård. Omtrent samtidig startet publikasjonen *Våre skoler og høyskoler*, laget av søstrene Helga Stene og Aasta Stene. De to avisene gikk sammen og ble i fortsettelsen utgitt under navnet *Norsk skole*.

Avisen fungerte som et illegalt kontaktorgan for lærere og skolefolk, som aktivt og effektivt hindret Quisling og tyskerne i deres bestrebelser for å nazifisere den norske skolen. Det var en stensilert avis.

Karsten Heli hadde vært medlem av sentralstyret i Norsk Lektorlag, et sentralstyre som ble oppløst under okkupantene. Han ble senere arrestert, men avisen klarte å fortsette virksomheten med noen spredte nummer helt fram til frigjøringen.
  
## Referanser
Hans Jakob Christoffel von Grimmelshausen

**Hans Jakob Christoffel von Grimmelshausen** (født 1621 i Gelnhausen i landgrevskapet Hessen, død 17. august 1676 i Renchen i markgrevskapet Baden) var en tysk forfatter. Hans mest kjente bok er *Der abenteuerliche Simplicissimus Teutsch* («Den eventyrlige Simplicissimus»), en av de viktigste romanene i tysk litteratur på 1600-tallet.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Hans Jakob Christoffel von Grimmelshausen ble født i Gelnhausen. Da han var ti år gammel ble han bortført av hessiske soldater, og i deres midte opplevde han det militære liv under Trettiårskrigen. Da krigen var over trådte Grimmelshausen inn i biskop Franz Egon von Fürstenberg av Strassburgs tjeneste. I 1665 ble han magistrat (*Schultheiss*) i Renchen i markgrevskapet Baden. 

Han begynte da å vie seg til litteratur og forfatterskap. Grimmelshausens verker var sterkt influert av utopisk litteratur og reiseskildringer. 

### ''Den eventyrlige Simplicissimus''

Grimmelshausen utgav romanen *Der abenteuerliche Simplicissimus Teutsch, d.h. die Beschreibung des Lebens eines seltsamen Vaganten, genannt Melchior Sternfels von Fuchsheim* i seks bind fra 1668 til 1669. Boka er delvis selvbiografisk og gir et rikt og levende tidsbilde av Tyskland under og etter trettiårskrigen, der forfatteren selv hadde deltatt. *Den eventyrlige Simplicissimus* regnes som en av de viktigste tyske romaner fra 1600-tallet. Den knytter tydeligst an til de spanske skjemteromaner; skildringen av den heltemodige hovedperson gir en hensynsløs og av grotesk humor preget gjenspeiling av de menneskelig og sosialt forvirrede forhold på den tid handlingen får utspille seg. 

«Simplicissimus» er latin og kan oversettes med «den oppriktigste» eller «den enfoldigste». Det satiriske ukebladet Simplicissimus, som ble utgitt i München fra 1896 til 1944, lånte navnet sitt fra hovedpersonen i boka.

Den kom på norsk under tittelen *Den eventyrlige Simplicissimus* i 1999.

### Videre forfatterskap
Fra *Den eventyrlige Simplicissimus* hentet senere Grimmelshausen enkelte gestalter til særbehandling i nye bøker, som i *Trutz Simplex - Die Ertzbetrügerin and Landstörtzerin Courasche* (omkring 1669/1670); dewnne og flere kalles gjerne  *Simplicianische Schriften*:

**Die Ertzbetrügerin and Landstörtzerin Courasche* (1670)
**Der seltsame Springinsfeld* (1670)
**Das wunderbarliche Vogelnest* (1672)

Han publiserte også satirer, som *Der teutsche Michel* (1673), og gallante romaner, som *Dietwald und Amelinde* (1670). Disse siste var holdt i den lærde og oppblåste stil som rådet innen den andre schlesiske skole i Tyskland under andre havdel av 1600-tallet.

## Referanser

## Eksterne lenker
* 
* 
* 
* Digitalkopi av ''Simplicius Simplicissimus' højst æventyrlige Liv og Levned'' (Christiansens Kunstforl., 1898, på dansk)
* Digitalkopi av ''Den eventyrlige Simplicissimus : i utvalg'' (Bokvennen, 1999)
Phil Piratin

**Phil Piratin** (født 15. mai 1907, død 10. desember 1995) var et medlem av Communist Party of Great Britain (CPGB) og en av dette partiets få medlemmer som ble valgt til det britiske parlamentet.

Piratin var sønn av en liten lokal handelsmann og var en kommunistisk aktivist og antifascist som forsvarte leietakers rettigheter på 1920-og 1930-tallet. Piratin var også et ledende medlem av Stepney Tenants Defence League. Piratin ble valgt som medlem av Stepney Borough Council i 1937 og han ble innsatt som formann i denne kommunens kommunistparti. Piratin ble valgt som medlem av parlamentet under parlamentsvalget i 1945 for distriktet Mile End i Stepney. I det britiske parlamentet arbeidet Piratin ofte sammen med flere venstreorienterte parlamentarikere som var medlem av Labour Party, noen av disse politikerne kom senere til å bli kastet ut av sitt eget parti fordi de ble regnet som kommunister og deretter dannet de Labour Independent Group. Piratin ble beseiret da han stod til gjenvalg i 1950.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Endless Summer

***Endless Summer*** er et samlealbum fra The Beach Boys, utgitt i 1974. Albumet består av bandets største hits og mest kjente sanger fra 1962 til 1965. Det ble utgitt som dobbelalbum i USA, men som enkel LP med ti sanger på hver side i Storbritannia. 

Albumet ble en stor suksess i USA der den gikk til 1.-plass på Billboard 200, og ble liggende på listen i 155 uker. *Endless Summer* ble i 2003 sertifisert til 3 x platinaplate med et salg på over 3 millioner enheter i USA.

## Sporliste
Alle sangene er skrevet av Brian Wilson og Mike Love, unntatt hvor annet er notert.

### Side 1
#«Surfin' Safari» – 2:05
#«Surfer Girl» (B. Wilson) – 2:26
#«Catch a Wave» – 2:07
#«The Warmth of the Sun» – 2:51
#«Surfin' USA» (Chuck Berry, B. Wilson) – 2:27
### Side 2
#«Be True to Your School» (albumversjon) – 2:07
#«Little Deuce Coupe» (B. Wilson, Roger Christian) – 1:38
#«In My Room» (B. Wilson, Gary Usher) – 2:11
#«Shut Down» (B. Wilson, R. Christian) – 1:49
#«Fun, Fun, Fun» – 2:16
### Side 3
#«I Get Around» – 2:12
#«Girls on the Beach» – 2:24
#«Wendy» – 2:16
#«Let Him Run Wild» – 2:20
#«Don't Worry Baby» (B. Wilson, R. Christian) – 2:47

### Side 4
#«California Girls» – 2:38
#«Girl Don't Tell Me» – 2:19
#«Help Me, Rhonda» – 3:08 
#«You're So Good to Me» – 2:14
#«All Summer Long» – 2:06

### Bonusspor på CD-utgivelse
#«Good Vibrations»

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Rex Rotary (illegal avis)

***Rex Rotary*** var en av de illegale avisene som ble utgitt under den tyske okkupasjonen av Norge under andre verdenskrig.

Navnet *Rex Rotary* var enkelt og greit fabrikknavnet på stensilmaskinen som ble brukt. Under krigen kunne sjøl en fri stensilmaskin ha stor symbolsk kraft. Opplaget er anslått til 2000 eksemplarer.

Bak avisen sto den samme gruppen som laget *[[London-Nytt]]*. Sentrale personer var Petter Moen, Reidar Østlid og Torvald Larssen. Illustrasjoner ble laget av Per Alveberg og Jack Lund. Aktiviteten i avisorgansasjonen var høy, fram til Gestapo slo til under det såkalte pressekrakket i begynnelsen av februar 1944.

Moen var leder for gruppen bak *Rex Rotary*. Avisen kom med seks svært innholdsrike nummer, i høyt opplag. Moen selv ble arrestert i 1944, og var blant de mange som omkom da fangeskipet DS «Westfalen» forliste på vei til Tyskland.
  
## Referanser
Charles Mackay

**Charles Mackay** (født 27. mars 1814, død 24. desember 1889) var en britisk journalist og forfatter, mest kjent for sin bok *[[Extraordinary Popular Delusions and the Madness of Crowds]]*.

Mackay ble født i byen Perth i Skottland, hans mor døde kort etter fødselen og faren var soldat. Mackay ble utdannet ved The Caledonian Asylum i London og tilbrakte mye av unge år i Frankrike. Han kom tilbake til London i 1834 og begynte å arbeide som journalist, først for *The Morning Chronicle* fra 1835 til 1844, derpå ble han redaktør for *The Glasgow Argus*. I 1848 skiftet han arbeidssted og begynte i *[[The Illustrated London News]]* hvor han ble redaktør i 1852.

Mackay publiserte sanger og dikt, en historie om London, og en bok om vrangforestillinger og massesuggesjon, hvor han blant annet beskrev et av de tidligst kjente finanskrakk, det såkalte Tulipankrakket. Det var imidlertid sangene han var mest kjent for i samtiden, det kjente diktet «You have no enemies, you say?» er og forfattet av Mackay.


You have no enemies, you say?
Alas, my friend, the boast is poor,
For those who have mingled in the fray
Of duty, that the brave endure,
Must have made foes! If you have none,
Small is the work that you have done.
You’ve hit no traitor on the hip,
You’ve dashed no cup from perjured lip,
You’ve never turned the wrong to right.
You’ve been a coward in the fight.

Du har ei fiender sier du?
Å nei min venn, er billig skryt
For de som blandet seg ståket
Av plikten, som den tapre gjør
Må ha fått fiender. Om du har ingen
Er ditt livsverk lite
Du slo ei en forræder
Eller avslørte en løgner
Du endret aldri vondt til godt
Du var en feiging i bataljen.


Charles Mackay besøkte USA og Canada i 1857-1858 og skrev en bok ved hjemkomsten. Han returnerte som krigskorrespondent for avisen *[[The Times]]* under den amerikanske borgerkrigen og bidro til å avsløre Fenian-konspirasjonen, irske emigranters forsøk på å invadere Canada fra USA for å tvinge frem et fritt Irland.

## Bibliografi

* *A history of London* (1838)
* *The Thames and its tributaries* (1840)
* *Cavalier Songs and Ballads of England from 1642 to 1684*
* *Dictionary of Lowland Scotch* (1888)
* *Memoirs of Extraordinary Popular Delusions and the Madness of Crowds* (1848)
* *Life and Liberty in America: or Sketches of a Tour of the United States and Canada in 1857-58* (1860)
* *Gaelic Etymology Of The Languages Of Western Europe* (1878)

## Referanser


## Eksterne lenker

* Nettstedet Spartacus om Charles Mackay (engelsk)
Daniel Harding

**Daniel Harding** (født 31. august 1975 i Oxford) er en britisk dirigent. Han begynte sin karriere som assistent for Sir Simon Rattle i City of Birmingham Symphony Orchestra. Harding debuterte med dette orkestret i 1994. Han ble videre assistent for Claudio Abbado i Berlinfilharmonien og dirigerte orkesteret for første gang på Berlinfestivalen i 1996. I 1997 ble Daniel Harding sjefdirigent for Trondheim Symfoniorkester, en posisjon han hadde i tre år. Harding er første gjestedirigent for London Symphony Orchestra og sjefsdirigent for Sveriges Radios Symfoniorkester, og han gjester regelmessig ledende orkestre og operahus over hele verden.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Best of The Beach Boys

***Best of The Beach Boys*** er det første samlealbumet fra The Beach Boys, utgitt sommeren 1966. Albumet ble utgitt kun to måneder etter *[[Pet Sounds]]*, og inneholder mange av bandets mest kjente sanger fra 1963 til 1965. Capitol Records ga ut albumet som en slags  kommersiell brekkstang etter at *Pet Sounds* ikke solgte like godt som forventet.

Brian Wilson skal ha blitt irritert over plateselskapets utgivelse, da han på dette tidspunktet skrev mere sofistikerte og komplekse låter enn den glade og lette rock/popmusikken de var blitt kjent for. Han mente utgivelsen var ødeleggende for ønsket om et mer «seriøst» image. 

Albumet kom på 8.-plass på Billboard 200 i USA, og ble i 1991 sertifisert til 2 x platina. I Storbritannia ble albumet utgitt med en noe annerledes sporliste og to ekstra låter, og denne versjonen kom på 2.-plass på UK Albums Chart.

## Sporliste
### Side en
#«Surfin' USA» (Chuck Berry, Brian Wilson) – 2:28
#«Catch a Wave» (B. Wilson, Mike Love) – 2:18
#«Surfer Girl» (B. Wilson) – 2:26
#«Little Deuce Coupe» (B. Wilson, Roger Christian) – 1:50
#«In My Room» (B. Wilson, Gary Usher) – 2:13
#«Little Honda» (B. Wilson, M. Love) – 1:51
### Side to
#«Fun, Fun, Fun» (B. Wilson, M. Love) – 2:18
#«The Warmth of the Sun» (B. Wilson, M. Love) – 2:50
#«Louie, Louie» (Richard Berry) – 2:23
#«Kiss Me, Baby» (B. Wilson, M. Love) – 2:35
#«You're So Good to Me» (B. Wilson, M. Love) – 2:13
#«Wendy» (B. Wilson, M. Love) – 2:22

### Britisk versjon
#### Side en
#«Surfin' Safari» – 2:05
#«Surfin' USA» – 2:28
#«Little Deuce Coupe» – 1:50
#«Fun, Fun, Fun» – 2:18
#«I Get Around» – 2:12
#«All Summer Long» – 2:05
#«In My Room» – 2:13
#### Side to
#«Do You Wanna Dance?» – 2:18
#«Help Me, Rhonda» – 2:45
#«California Girls» – 2:37
#«Barbara Ann» – 2:05
#«You're So Good to Me» – 2:13
#«Sloop John B» – 2:55
#«God Only Knows» – 2:49

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Best of The Beach Boys Vol. 2

***Best of The Beach Boys Vol. 2*** er det andre samlealbumet fra The Beach Boys, utgitt i 1967. Albumet ble satt sammen av Capitol Records i all hast etter at Brian Wilson hadde annonsert at han hadde gitt opp å ferdigstille albumet *[[Smile (The Beach Boys-album)|SMiLE]]*.

Albumet ble utgitt på et kritisk punkt i The Beach Boys' karriere, der de forsøkte å endre image fra lett rock/pop-band til et mer «seriøst» band med sofistikerte og komplekse låter. Dette albumet var ikke det publikum hadde ventet på etter utgivelsen av *[[Pet Sounds]]* året før og de forventningene som ble skapt rundt *SMiLE*. Dessuten hadde The Beatles nettopp gitt ut *[[Sgt. Pepper's Lonely Hearts Club Band]]* og The Jimi Hendrix Experience kom med sitt debutalbum *[[Are You Experienced]]*.

I USA ble albumet en nedtur for bandet, med 50.-plass på Billboard 200. Albumet ble senere i 1967 utgitt i Storbritannia med en noe endret sporliste og to ekstra spor. Denne versjonen kom på 3.-plass på UK Albums Chart. Albumet solgte etter hvert til 2 x platina i USA.

## Sporliste
### Side en
#«Barbara Ann» (Fred Fassert) – 2:11
#«When I Grow Up (To Be a Man)» (Brian Wilson, Mike Love) – 2:01
#«Long, Tall Texan» (Henry Strezlecki) – 2:30
#«Please Let Me Wonder» (B. Wilson, M. Love) – 2:45
#«409» (B. Wilson, M. Love, Gary Usher) – 1:59
#«Let Him Run Wild» (B. Wilson, M. Love) – 2:20
### Side to
#«Don't Worry Baby» (B. Wilson, Roger Christian) – 2:47
#«Surfin' Safari» (B. Wilson, M. Love) – 2:05
#«Little Saint Nick» (B. Wilson, M. Love) – 1:59
#«California Girls» (B. Wilson, M. Love) – 2:38
#«Help Me, Rhonda» (B. Wilson, M. Love) – 2:46
#«I Get Around» (B. Wilson, M. Love) – 2:12
*«Please Let Me Wonder» og «Little Saint Nick» er ikke med på kassett-versjonen av albumet.

### Britisk versjon
#### Side en
#«Surfer Girl» – 2:26
#«Don't Worry Baby» – 2:51
#«Wendy» – 2:22
#«When I Grow Up (To Be a Man)» – 2:02
#«Good to My Baby» – 2:16
#«Dance, Dance, Dance» – 1:58
#«Then I Kissed Her» – 2:15
#### Side to
#«The Girl from New York City» – 1:53
#«Girl Don't Tell Me» – 2:19
#«The Little Girl I Once Knew» – 2:36
#«Mountain of Love» – 2:47
#«Here Today» – 2:52
#«Wouldn't It Be Nice» – 2:22
#«Good Vibrations» – 3:35

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Wogan Philipps

**Wogan Philipps** (født 25. februar 1902, død 30. november 1993) var det eneste medlemmet av Communist Party of Great Britain (CPGB) som noensinne har sittet i det britiske House of Lords. 

Philipps var den eldste sønnen til Laurence Richard Philipps, 1. baron Milford. I 1928 giftet han seg med romanforfatteren Rosamond Lehmann. Philipps hadde som mål å bli kunstner og sette opp sitt eget studio i Paris, men han hadde liten suksess innenfor kunstneryrket. Philipps forlot etterhvert dette yrket for i stedet flytte til Spania og begynne som ambulansesjåfør for republikanerne under den spanske borgerkrigen. I løpet av denne konflikten, ble Philipps skadet og han måtte derfor returnere til Storbritannia. 

Etter sine mange opplevelser under den spanske borgerkrigen, ble Philipps medlem av det britiske kommunistpartiet (CPGB), hvorpå han ble gjort arveløs av sin far. Philips var gift med poeten Cecil Day Lewis, men de skilte lag i 1944. Hans andre ekteskap var med det eneste barnet av den italienske kunstneren Luisa Casati, som ble avsluttet ved hennes død i 1953. Et år senere giftet Philipps seg med Tamara Kravetz, enken etter William Rust, tidligere redaktør i Daily Worker. 

I 1946 ble Philipps valgt som rådgiver for Cirencester Urban District Council, men han mistet snart dette setet. Under valget i 1950 sto Philipps til House of Commons. I 1959 reiste Philipps sammen med sin tredje kone til Sovjetunionen for å studere. I 1962, arvet Philipps sin fars tittel og, etter oppmuntring fra Harry Pollitt, generalsekretær i det britiske kommunistpartiet, ble han innsatt i House of Lords som den andre baron Milford.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
William Paul

**William Paul** (født 1884 i Glasgow, Skottland, død 1958) var en britisk sosialistisk politiker og kommunist.

Paul var en aktiv sosialist, og sluttet seg til sosialistiske Arbeiderpartiet (SLP). I 1911 flyttet Paul til Derby, der han solgte strømper og draperi. Ettersom Paul flyttet mye fra by til by var det mulig for ham å knytte sammen SLP-medlemmer over hele det nordlige England og Midlands, og i smug distribuere radikal litteratur. SLP slo seg sammen med Communist Party of Great Britain (CPGB) på 1920-tallet. I 1921 ble Paul redaktør for CPGBs kommunistiske avis og han sto til valg til parlamentet i distriktet Manchester Rusholme både ved valget i 1922 og i 1924. Ironisk nok ble hans kandidatur støttet av det lokale Labour Party.

## Referanser
Best of The Beach Boys Vol. 3

***Best of The Beach Boys Vol. 3*** er det tredje samlealbumet fra The Beach Boys, utgitt i 1968. Dette er bandets siste offisielle samlealbum på Capitol Records. Plateselskapet valgte raskt å gi ut en samling med gamle hits etter at albumet *[[Friends (album)|Friends]]* ble en salgsmessig skuffelse. 
  
Albumet ble en fiasko i USA, med en 153.-plass på Billboard 200. I Storbritannia ble albumet utgitt med en noe annerledes sporliste og to ekstra låter, og denne versjonen kom på 9.-plass på UK Albums Chart.

## Sporliste
### Side en
#«God Only Knows» (Brian Wilson, Tony Asher) – 2:49
#«Dance, Dance, Dance» (B. Wilson, Carl Wilson, Mike Love) – 1:59
#«409» (B. Wilson, M. Love, Gary Usher) – 1:59
#«The Little Girl I Once Knew» (B. Wilson) – 2:36
#«Frosty the Snowman» (Steve Nelson, Jack Rollins) – 1:54
#«Girl Don't Tell Me» (B. Wilson, M. Love) – 2:19
### Side to
#«Surfin'» (B. Wilson, M. Love) – 2:11
#«Heroes and Villains» (B. Wilson, Van Dyke Parks) – 3:37
#«She Knows Me Too Well» (B. Wilson, M. Love) – 2:27
#«Darlin'» (B. Wilson, M. Love) – 2:12
#«Good Vibrations» (B. Wilson, M. Love) – 3:36

### Britisk versjon
#### Side en
#«Do It Again» – 2:18
#«The Warmth of the Sun» – 2:52
#«409» – 1:58
#«Catch a Wave» – 2:08
#«The Lonely Sea» – 2:23
#«Long Tall Texan» – 2:27
#«Wild Honey» – 2:36
#### Side 2
#«Darlin'» – 2:11
#«Please Let Me Wonder» – 2:44
#«Let Him Run Wild» – 2:21
#«Country Air» – 2:19
#«I Know There's an Answer» – 3:08
#«Friends» – 2:32
#«Heroes and Villains» – 3:36

## Eksterne lenker
*
Tonsen gård

**Tonsen gård** ligger i Bydel Bjerke i Oslo kommune. Gårdstunet er komplett og beskyttet som kulturminne. Den eldste bygningen på gården er Tingstua fra 1750-årene.

I middelalderen lå gården under Hovedøya kloster, og fra 1617 lå gården under sogneprestembedet til Vår Frelsers kirke. I 1755 tok Thore Gullichsen over gården. Han fikk bygget nytt hovedhus og en sekslaftet stue med svalgang. Denne kalles *Tingstua* og står fortsatt. Mellom 1806 og 1854 var Tonsen gård fogdegård for Aker og Follo. Cand. jur. John Sogn kjøpte gården i 1854, og eide den frem til hans død i 1886. Da ble den solgt til Aker kommune av hans enke. Aker kommune brukte gården som fattiggård fra 1887. Hovedbygget fra 1812 ble utvidet og brukt som Aker pleiehjem for fattige syke.

Aker universitetssykehus ble etablert på deler av tomten til Tonsen gård i 1895. Gården var i mange år viktig for sykehusets økonomiske grunnlag.

## Eksterne lenker
*
Den andre Doktoren

**Den andre Doktoren** er den andre inkarnasjonen av rollefiguren Doktoren i den britiske science fiction-serien Doctor Who. Han ble spilt av Patrick Troughton. Den andre Dr. Who figurerte i sesong 4, 5 og 6 av serien, fra 1966 til 1969.

## Bakgrunn
I serien er Doktoren en tidsherre *(Time Lord)* fra planeten Gallifrey som reiser i tid og rom i sin TARDIS, ofte med følgesvenner. Når Doktoren er kritisk skadet, kan han, som andre tidsherrer, regenerere kroppen sin fullstendig. Dette fører til en helt ny personlighet og utseende.

Transformasjonen til Den andre Doktoren, en person som egentlig er den samme fiktive personen, men med en annen personlighet og utseende, var vendepunktet i utviklingen til serien og ble et kritisk element i seriens evne til å holde på så lenge som den har. 

Den første Doktoren ble svakere og svakere i kamp mot Cybermen i episoden The Tenth Planet og til slutt kollapset han, trolig på grunn av sin alder. Hans kropp fornyet seg selv og transformerte til Den andre Doktoren.

Etter at Troughton var blitt introdusert i serien fremstod det i begynnelsen som uklart hva som var forholdet mellom Den andre Doktoren og hans forgjenger. I den første historien der Den andre Doktoren opptrer, refererer han til forgjengeren i tredjeperson, som om han var en helt annen person. Hans følgesvenner Ben og Polly er først usikre på hvordan de skal behandle ham, og det er kun når en Dalek gjenkjenner han som Doktoren at de også gjør det. 

## Referanser
Leonard Howell

**Leonard Percival Howell** (født 16. juni 1898 i Clarendon Parish, død 12. februar 1981 i Kingston) var en prest fra Jamaica og en av de fire prestene som grunnla rastafarianismen.

Howell utviklet sine tanker om rastafarianismen gjennom flere år på 1930-tallet, og formulerte dem i boken *The promised Key* (1935): Keiser Haile Selassie var den nye Messias, afroamerikanerne var Guds utvalgte folk, og ville snart bli utfridd fra sitt amerikanske diaspora og få vende hjem til Etiopia. Boken ble utgitt under psvedonymet *G.G. Maragh*, og har en del likhetstrekk med Fitz Balintine Pettersburgs *Royal Parchment Scroll of Black Supremacy* (1926). Fremstillingen av den svarte rases overlegenhet faller innenfor idéretningen svart nasjonalisme.

## Tekster på norsk
* Utdrag fra «Den lovede nøkkel» er utgitt på norsk i antologien *[[Svart Messias]]*, 2011.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Trailer for Helene Lees documentarfilm om Howell, the first Rasta
* jamaicaobserver.com ''Howell: man of heroic proportions'' 
* jamaicaobserver.com article on Howell
Jugend (tidsskrift)

***Jugend – Münchner illustrierte Wochenschrift für Kunst und Leben*** (tysk for «Ungdom – illustrert ukeblad fra München, om kunst og liv»), ofte bare kalt ***Jugend*** og ***Die Jugend***, var et tysk, illustrert, stildannende  tidsskrift for kunst, litteratur og kultur. Det ble utgitt i München fra 1896 til 1940. Bladet utmerket seg med sine vakre, dekorative tegninger i art nouveau-stil, en retning innen europeisk kunst og design ca. 1890-1910 preget av bølgende kurver, organiske former, ornamenter og reine flater. Som den fremste eksponenten for dette formuttrykket i tyske kulturområder, ble stilen der, og også i Skandinavia, nettopp kalt jugendstil etter navnet på ukebladet. Magasinet hadde også bidrag av illustratører som arbeidet med impresjonistiske og ekspresjonistiske uttrykk. Det inneholdt for øvrig kritikker, satire, dikt og annet. 

Otto Eckmann - Jugend Nr. 14, 1896.jpg|Forside 1896. Det tyske kulturtidsskriftet *Jugend* ga navn til den tyske betegnelsen for art nouveau.
Jugend magazine cover 1896.jpg|Forside 1896. Den ornamentale dekoren i jugendstilen var ofte inspirert av planteformer.
Titelblatt der Zeitschrift Jugend 1896, Nr. 12 von Ludwig von Zumbusch.jpg|Forside 1896: Fargelitografi av Ludwig von Zumbusch.
Heinrich Heine-Jugend-1906.jpg|Forside 1906: 50 år siden Heinrich Heines død. Tegning av Adolf Münzer


## Se også
* Jugendstil, tysk art nouveau
* Simplicissimus, satirebladet som var *Jugends* viktigste konkurrent
* Arts and Crafts, engelsk kunsthåndverkbevegelse 1880-1910

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Digitaliserte kopier av ''Jugend'' 1896-1923 (på tysk)
* Om ''Jugend'' på engelsk
Antonio Domínguez Ortiz

**Antonio Domínguez Ortiz** (født 18. oktober 1909 i Sevilla, død 21. januar 2003) var en spansk historiker og en av de ledende spesialister på den spanske historien mellom det 16. og det 18. århundre, særlig den sosiale historien. 

Domínguez Ortiz fikk sin doktorgrad i historie fra Complutense universitetet i Madrid, og han underviste senere ved Universitetet i Granada. Ortiz ble i 1982 tildelt utmerkelsen Fyrsten av Asturias' pris for samfunnsvitenskap og han ble tildelt prisen Hijo Predilecto de Andalucía i 1985. Ved siden av hans mange akademiske arbeider, skrev ortiz ofte artikler og kronologer til forskjellige aviser og han var fast bidragsyter til magasinet El País. Ortiz døde i Granada i januar 2003 i en alder av 93 år.

## Referanser
Wallace Fard Muhammad

**Wallace Fard Muhammad** (trolig født 26. februar 1893, antatt død 1934) var en amerikansk religiøs leder, som etablerte den religiøse, sosiale og politiske organisasjonen Nation of Islam i Detroit i 1930. Etter at han forsvant på mystisk vis i juni 1934 ble han av sin etterfølger Elijah Muhammad utropt til å være den inkarnerte Allah.

Hans budskap var at kristendommen var den hvite manns undertrykkende religion, og at han selv var utsendt fra Mekka «på oppdrag fra Gud, som ville finne tilbake til sitt opprinnelige, utvalgte folk.» 

Lite er kjent om hans liv og identitet, og fødselsår og -sted har variert ved ulike anledninger. Han brukte også navnene *Wallace Dodd Ford*, *Wallace Dodd*, *Wallie Dodd Fard*, *W.D. Fard*, *David Ford-el*, *Wali Farad*, *Farrad Muhammad* og *F. Muhammad Ali*. Innenfor NOI omtales han som *Master Fard Muhammad*. Han var fengslet fra 1926 til 1929 og knyttet seg til Moorish Science Temple i 1929, hvor han raskt fikk ansvar for Chicago-avdelingen.

## Tekster på norsk
* Utdrag fra hans «Den høyeste visdom», er utgitt på norsk i antologien *[[Svart Messias]]*, 2011.

## Referanser


## Eksterne lenker
* FBIs arkiver om Wallace Fard
* finalcall.com «Historical Analysis of FBI's COINTELPRO AND W. Fard Muhammad»
Oktogen

**Oktogen**, også kalt **HMX**, er et svært kraftig sprengstoff.  Det er et såkalt nitroamin.  Kjemisk formel er C4H8N8O8. Det er det kraftigste sprengstoffet som er kjent, med unntak av octanitrocuban og HNIW. Det har en detonasjonshastighet på 9100 meter/sek.

## Historie
Oktogen ble første gang fremstilt i 1930. I 1949 ble det oppdaget at oktogen kan fremstilles ved såkalt nitrolyse av heksogen.
I denne prosessen oppløses heksogen i 55% salpetersyre, og plasseres deretter over et vanndamp-bad i 6 timer.

## Fremstilling
Det er et av de vanskeligste sprengstoffene å fremstille.  Det oppstår som et biprodukt av heksogenproduksjonen. Det kan fremstilles ved å nitrere heksametylentetramin i konsentrert salpetersyre, tilsatt eddiksyre-anhydrid (acetic anhydride), paraformaldehyd eller ammoniumnitrat. Heksogen som produseres med den såkalte Bachmann-prosessen, inneholder ca.8-10% oktogen.

## Bruk
Oktogen brukes stort sett bare til militære formål, og som detonator i atomvåpen for å komprimere plutonium og uran til kritisk masse. Det brukes også til såkalt retningsbestemte sprengladninger (hulladninger), og i blandinger med trinitrotoluen (TNT).

## Litteratur
*Urbanski, Tadeusz. *Chemistry and Technology of Explosives. Vol. III.*, Warszawa: Polish Scientific Publishers, 1967
*Cooper, Paul W., *Explosives Engineering*, New York: Wiley-VCH, 1996.  ISBN 0-471-18636-8
J.G. Zinn

**Jens Giødvad Zinn** (født 21. august 1836 i København, død 20. april 1926 på Frederiksberg) var en dansk arkitekt. Han er særlig kjent for hovedbygningen og herskapsstallen til herregården Fuglsang på Lolland og flere  bygninger på Marinestasjon København. 

## På Holmen
* På Orlogsværftet: tilbygg mot nord til maskinverksted. Dette kalles nå Orlogsværftets gamle maskinverksted
* En kontorbygning mellom smien og Hovedmagasinet 
* 2 små vaktbygninger, Værftsbrovagten ved demningen mellom Christianshavn og Arsenalø

## Referanser


## Eksterne lenker
* Zinn - Weilbachs kunstnerleksikon
* Fredningssak - bygningene på Holmen
Love You (album)

***Love You*** er det 21. studioalbumet fra The Beach Boys, utgitt i april 1977. Albumet er produsert av Brian Wilson, og regnes som hans tilbakekomst til musikkbransjen. Det var opprinnelig meningen at albumet skulle gis ut som et Brian Wilson-soloalbum med tittelen *Brian Wilson Loves You*.

Brian Wilsons stemme er her sterkt preget av årevis med røyking og kokainmisbruk bortsett fra på sangen «Good Time», som ble spilt inn i 1973 før stemmen ble alt for påvirket. Albumet ble utgitt kort tid etter at The Beach Boys hadde skrevet under for CBS Records, noe som førte til at Reprise Records gjorde minimalt for å markedsføre det. 

Albumet kom på 53.-plass på Billboard 200 i USA og på 28.-plass på UK Albums Chart i Storbritannia.

## Sporliste
Alle sangene er skrevet av Brian Wilson, unntatt hvor annet er notert.
### Side en
#«Let Us Go on This Way» (Brian Wilson, Mike Love) – 2:01 
#«Roller Skating Child» – 2:18 
#«Mona» – 2:08 
#«Johnny Carson» – 2:49 
#«Good Time» (B. Wilson, Al Jardine) – 2:51 
#«Honkin' Down the Highway» – 2:52 
#«Ding Dang» (B. Wilson/Roger McGuinn) – 0:58 
### Side to
#«Solar System» – 2:50 
#«The Night Was So Young» – 2:19 
#«I'll Bet He's Nice» – 2:39 
#«Let's Put Our Hearts Together» – 2:15 
#«I Wanna Pick You Up» – 2:57 
#«Airplane» – 2:41 
#«Love Is a Woman» – 3:08

## Personell
*Brian Wilson – bass, orgel, vokal
*Carl Wilson – gitar, keyboard, vokal
*Mike Love – vokal
*Al Jardine – vokal
*Dennis Wilson – trommer, vokal

## Eksterne lenker
*
Verdenscupen i terrengsykling 2011

**Verdenscupen i terrengsykling 2011** eller **2011 UCI MTB World Cup** er en verdensbred konkurranseserie i terrengsykling.

## Rundbane

## Utfor

## 4-cross

## Eksterne lenker
* Hjemmeside
* DHI3 Leogang resultater 
* DHI4 MSA Resultater Menn 
* DHI4 MSA Resultater Kvinner 
* DHI5 Windham Resultater Menn 
* DHI5 Windham Resultater Kvinner 
* DHI6 La Bresse  Resultater Menn & Kvinner 
* DHI7 Val di Sole Resultater Menn 
* DHI7 Val di Sole Resultater Kvinner
Flemington

**Flemington** kan vise til:

## Steder
**Australia**
* Flemington (New South Wales)
* Flemington (Victoria)

**New Zealand**
* Flemington (Canterbury)
* Flemington (Hawke's Bay)

**USA**
* Flemington (Georgia)
* Flemington (Missouri)
* Flemington (New Jersey)
* Flemington (Pennsylvania)
* Flemington (Vest-Virginia)

## Musikk
* Flemington (Album)
Finnmotunnelen

**Finnmotunnelen** er en veitunnel i Nærøy kommune i Trøndelag. Tunnelen er en del av fylkesvei 17 og går gjennom Kamman mellom Finnmoen og Folda bru. Den er 230 meter lang.

## Se også
* Folda bru
* Bergsviktunnelen

* Veitunneler i Norge
* Undersjøiske veitunneler i Norge

## Referanser
Heidelberg (Victoria)

**Heidelberg** er en bydel i Melbourne i Australia. Den ligger 12 km nordøst for Melbourne sentrum og ligger i lokalstyret City of Banyule. Innbyggertallet var .

Byen er oppkalt etter Heidelberg i Tyskland.

Heidelberg grenser i nord Rosanna og Viewbank, i øst til Bulleen, i sør til Eaglemont og Ivanhoe og i vest til Heidelberg Heights.

## Historikk
Landområdene i Heidelberg ble solgt av kronen på auksjon i 1838. Det var en av de første områdene i Melbourne som ble solgt etter at området som i dag er sentrum av Melbourne ble auksjonert bort i 1837. I 1840 ble byen *Warrangal* målt opp, navnet er et aboriginsk ord som betyr *ørnerede*. Kort etter ble navnet byttet til *Heidelberg* av en av agentene. 

Da området ble bosatt var det kun en sti til Melbourne via North Fitzroy. Derfor ble det etablert en veiforrening i 1841 som skulle opparbeide vei til Heidelberg. Området ble et yndet mål for utflukter blant Melbournes innbyggere.

I løpet av 1880-årene tiltrakk området seg en god del kunstnere på grunn av lav husleie som følge av mangelen på kollektivtransport til Melbourne. Disse kunstnere etablerte det som senere har blitt kjent som Heidelbergskolen i australsk kunst.

## Transport
Heidelberg domineres av biltrafikk og har kun en jernbanestasjon, Heidelberg jernbanestasjon som ligger på Hurstbridgelinjen.
M.I.U. Album

***M.I.U. Album*** er det 22. studioalbumet fra The Beach Boys, utgitt i september 1978. Albumets tittel er hentet fra innspillingsstedet Maharishi International University i Fairfield i Iowa. 

Albumet ble betegnet som en kunstnerisk og kommersiell fiasko, og kom ikke høyere enn 151. plass på Billboard 200 i USA. I Storbritannia kom ikke albumet engang inn på UK Albums Chart.

## Bakgrunn
Albumet er bandets siste på Reprise Records. Brian Wilson, Mike Love og Al Jardine medvirker på samtlige låter, mens Carl og Dennis Wilson medvirker minimalt. Carl var motstander av ideene til albumet, mens Dennis var opptatt med innspillingen av sitt soloalbum *Pacific Ocean Blue*. 

Brian Wilson fikk igjen stadig større problemer med sin sykdom og sitt misbruk av kokain. Opprinnelig var det meningen at han skulle produsere albumet, men det ble snart klart at han ikke var i stand til å ta på seg en slik oppgave. Han slet både fysisk og psykisk, og trakk seg igjen gradvis tilbake. Dermed tok Al Jardine og Ron Altbach seg av produseringen.

Bandet hadde i september 1977 startet innspillinger av det som skulle blitt julealbumet *Merry Christmas from The Beach Boys*, da de fikk beskjed av Reprise Records at de måtte spille inn et «ordentlig» studioalbum for å fullføre kontrakten. Dermed fikk en flere sanger om snø, vinter og jul nye tekster, og nye sanger ble skrevet i all hast. 
 
## Sporliste
### Side en
#«She's Got Rhythm» (Brian Wilson, Mike Love, Ron Altbach)     
#«Come Go with Me» (C. E. Quick) 
#«Hey Little Tomboy» (B. Wilson)
#«Kona Coast» (Al Jardine, M. Love)
#«Peggy Sue» (Buddy Holly, Jerry Allison, Norman Petty)
#«Wontcha Come Out Tonight» (B. Wilson, M. Love)

### Side to
#«Sweet Sunday Kinda Love» (B. Wilson, M. Love)
#«Belles of Paris» (B. Wilson, M. Love, R. Altbach)
#«Pitter Patter» (B. Wilson, M. Love, A. Jardine)
#«My Diane» (B. Wilson)       
#«Match Point of Our Love» (B. Wilson, M. Love) 
#«Winds of Change» (Ron Altbach, Ed Tuleja)

## Personell
*Brian Wilson – gitar, keyboard, vokal
*Al Jardine – bass, gitar, vokal
*Mike Love – vokal
*Carl Wilson – gitar, keyboard, vokal
*Dennis Wilson – trommer, vokal
**Andre medvirkende**
*Ron Altbach – keyboard, saksofon
*Billy Hinsche – gitar
*Brian Stanley – bass
*Ed Carter – bass, gitar
*Chris Middaugh – pedal steelgitar
*Gary Griffin – keyboard
*Mike Kowalski – trommer, perkusjon
*Michael Andreas – saksofon
*Lance Buller – saksofon
*John Foss – saksofon
*Charles Lloyd – saksofon
*Charles McCarthy – saksofon 
*Rod Novak – saksofon
*Bob Williams – saksofon

## Eksterne lenker
*
1121 Natascha

**1121 Natascha** er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaget 11. september 1928 av Pelageya Fedorovna Shajn ved Krim-observatoriet i Simeiz på Krimhalvøya.

## Eksterne lenker
*
1122 Neith

**1122 Neith** er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaget 17. september 1928 av Eugène Joseph Delporte ved Observatoire Royal de Belgique i Uccle.

## Eksterne lenker
*
1123 Shapleya

**1123 Shapleya** er en hovedbelteasteroide og går i bane innenfor asteroidefamilien Flora. Den ble oppdaget 21. september 1928 av Grigoriy N. Neujmin ved Krim-observatoriet i Simeiz på Krimhalvøya.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Det kinesiske skomuseum

**Det kinesiske skomuseum** (kinesisk: 中国古鞋博物馆, pinyin: *Zhongguo gu xie bowuguan*, eller 中国鞋博物馆 / *Zhongguo Xie Bowuguan*) er et museum grunnlagt i 1990 i fylket Si i den kinesiske provins Anhui. Den har en samling på 2.000 par tradisjonelle kinesiske sko og over 800 bilder.

## Litteratur
* Luo Chongqi 骆崇骐: *Zhongguo xie wenhua shi* 中国鞋文化史. Shanghai 1990
* Luo Chongqi: *Zhongguo lidai xielu yanjiu yu jianshang* [Study and Appreciation of Chinese Shoes in the Past Dynasties]. Shanghai, 2007

## Eksterne lenker
* Zhongguo guxie bowuguan 
* Anhui 
* Si xian jiang chongjian “Xie” bowuguan
1125 China

**1125 China** er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaget 30. oktober 1957 ved Purple Mountain Observatory i Nanking.

## Eksterne lenker
*
1126 Otero

**1126 Otero** er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaget 11. januar 1929 av Karl Wilhelm Reinmuth ved Landessternwarte Heidelberg-Königstuhl i Heidelberg.

## Eksterne lenker
*
1132 Hollandia

**1132 Hollandia** er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaget 13. september 1929 av Hendrik van Gent ved Union Observatory i Johannesburg.

## Eksterne lenker
*
1134 Kepler

**1134 Kepler** er en Mars-kryssende asteroide. Den ble oppdaget 25. september 1929 av Max Wolf ved Landessternwarte Heidelberg-Königstuhl i Heidelberg.

## Eksterne lenker
*
1136 Mercedes

**1136 Mercedes** er en hovedbelteasteroide. Den ble oppdaget 30. oktober 1929 av Josep Comas Solá ved Observatori Fabra i Barcelona.

## Eksterne lenker
*
1139 Atami

**1139 Atami** er en Mars-kryssende asteroide. Den ble oppdaget 1. desember 1929 av Okuro Oikawa og Kazuo Kubokawa fra Tokyo.

## Eksterne lenker
*
Kleivviktunnelen

**Kleivviktunnelen** er en veitunnel på Fv6306 (Trøndelag) i Flatanger kommune i Trøndelag. Tunnelen går gjennom Osheia i Kleivvika. Tunnelen er 349 meter lang og var i 2017  den fjerde lengste veitunnelen i Nord-Trøndelag.

## Se også

*Veitunneler i Norge
*Undersjøiske veitunneler i Norge

## Referanser
Ivanhoe (andre betydninger)

**[[Ivanhoe]]** er en roman av Walter Scott fra 1819.

**Ivanhoe** kan også vise til:

## Film, kunst og litteratur
* Ivanhoé en opera fra 1826 med musikk av Gioachino Rossini
* Ivanhoe (opera), en opera fra 1891 av Arthur Sullivan 
* Ivanhoe (1913), film fra 1913 med King Baggot
* Ivanhoe (1952), film fra 1952 med Robert Taylor
* Ivanhoe (1958), tv-serie fra 1958 med Roger Moore
* Ivanhoe (1982), film fra 1982 med Anthony Andrews
* Young Ivanhoe, film fra 1995.
* Ivanhoe (1997), tv-serie av BBC/A&E fra 1997.

## Steder
**Canada**
* Ivanhoe (Newfoundland og Labrador)

**Australia**
* Ivanhoe (Victoria)
* Ivanhoe (New South Wales)
* Ivanhoe East (Victoria)

**USA**
* Ivanhoe (California)
* Ivanhoe (Illinois)
* Ivanhoe (Iowa)
* Ivanhoe (Minnesota)
* Ivanhoe (Nord-Carolina)
* Ivanhoe (Texas)
* Ivanhoe (Virginia)
* Ivanhoe Estates (Florida)
* Lake Ivanhoe (Wisconsin)

## Andre
* HMS «Ivanhoe», en Royal Navy destroyer under andre verdenskrig.
Moelvtunnelen

**Moelvtunnelen** er en veitunnel på E6 i Ringsaker kommune i Innlandet. Tunnelen går under et boligfelt sørvest for Moelv og om lag 250 meter sør for Mjøsbrua. Tunnelen er 197 meter lang og er den den tredje lengste veitunnelen i tidligere Hedmark fylke.

## Se også
*Skarpsnotunnelen
*Veitunneler i Norge
*Undersjøiske veitunneler i Norge

## Referanser
Hyrrokkin

**Hyrrokkin**, eller *Hyrrokken*, egentlig *Hyrhrokkin*, «skrukket av ild», muligens en referanse til en mørk, rynket og skrukket framtoning, hun som er «skrukket» (*okkin*) av «ild» (*hyrr*) Hun var en gyger (norrønt *gýgr*), kvinnelig jotne, i norrøn mytologi, som i henhold til *[[Gylvaginning]]* i *[[Den yngre Edda]]* av Snorre Sturlason ble tilkalt da gudene ikke greide å skyve ut Balders gravskip ut på vannet. Ingen, selv ikke Tor, hadde styrke til dette, unntatt Hyrrokkin som greide det med en hånd.

I henhold til *Gylvaginning* ble bålferden til den døde Balder forhindret ved at ingen av gudene klarte å skyve det store skipet Ringhorne ut på sjøen. Det ble da sendt bud til Jotunheim etter Hyrrokkin. Hun kom ridende på en ulv som hun styrte med hoggormer som tømmer. Odin satte fire berserker til å holde ridedyret, men de greide knapt å styre på dyret. Hyrrokkin skjøv ut skipet med en dytt i forstavnen. Da slo det ut ild av lunnene og jorda skalv. Tor ble arg over å ha blitt ydmyket og kastet hammeren sin Mjølner mot henne. Den knuste nesten skallen hennes, men de andre gudene gikk imellom og bad om fred.

I motsetning til *Gylvaginning* og myten om Balders bålferd, nevnes Hyrrokkin i en liste med jotner og gyger som Tor hadde drept i henhold til Torbjørn Diserskald i *[[Skaldskaparmål]]*; «Hyrrokkin døde først»:

:Ball í Keilu kolli,
:Kjallandi brauzt þú alla,
:áðr draptu Lút ok Leiða,
:léztu dreyra Búseyru;
:heftir þú Hengjankjöftu,
:Hyrrokkin dó fyrri;
:þó var snemr in sáma
:Svívör numin lífi.

I diktet *[[Husdråpa]]*, diktet av Ulv Uggesson på Island på slutten av 900-tallet og er delvis bevart i *Den yngre Edda*. Her nevnes tre myter, blant annet Balders bålferd, og Hyrrokkin er referert med kjenningen Hild.

Hyrrokin er også nevnt i en underseksjon i siste del av *Skaldskaparmål* («Navnatulur») som ofte utelates fra moderne oversettelser. Her er hun nevnt med navn i en liste over trollkvinner som ble skapt av en anonym skald:

:Gjölp, Hyrrokkin,
:Hengikepta,
:Gneip ok Gnepja,
:Geysa, Hála,
:Hörn ok Hrúga,
:Harðgreip, Forað,
:Hryðja, Hveðra
:ok Hölgabrúðr.

Hyrrokin som figur synes å være representert på en av de bevarte billedsteinene fra Hunnestadsmonumentet i nærheten av Marsvinsholm. Steinen er i dag utstilt på museet Kulturen i Lund. Dens katalognavn er DR 284.

En av Saturns måner er oppkalt etter henne, Hyrrokkin (måne) (Saturn XLIV)

## Referanser

## Eksterne lenker
* Foto 1 av DR 284 der Hyrrokkin antas være avbildet.
* Foto 2 av DR 284 der Hyrrokkin antas være avbildet.
L.A. (Light Album)

***L.A. (Light Album)*** er det 23. studioalbumet fra The Beach Boys, utgitt i mars 1979. Albumet er bandets første på CBS Records, etter at bandet hadde skrevet under platekontrakten våren 1977. 

Bandets nye platekontrakt krevde at Brian Wilson skulle skrive og produsere minst 75% av låtene, noe som skulle vise seg å bli umulig å gjennomføre. Han var fremdeles syk, og slet med å bli kvitt sin avhengighet av kokain. Dermed ble Bruce Johnston hentet inn for å produsere albumet. 

Albumets mest omdiskuterte sang var «Here Comes the Night», som første gang ble utgitt på albumet *[[Wild Honey]]* i 1967. Sangen ble nyinnspilt i en disco-versjon som varer i nesten elleve minutter. En redigert versjon ble utgitt på singel, og kom på 44.-plass på Billboard Hot 100 i USA. Med singelen «Lady Lynda» som kom på 6.-plass på Billboard Hot 100, fikk bandet sin første topp-10-plassering siden 1970.

Albumet kom bare på 100.-plass på Billboard 200 i USA. På UK Albums Chart i Storbritannia kom det på 32.-plass. 

## Sporliste
### Side en
# «Good Timin'» – 2:12 (Brian Wilson, Carl Wilson) 
# «Lady Lynda» – 3:58 (Al Jardine, Ron Altbach) 
# «Full Sail» – 2:56 (C. Wilson, Geoffrey Cushing-Murray)
# «Angel Come Home» – 3:39 (C. Wilson, G. Cushing-Murray)
# «Love Surrounds Me» – 3:41 (D. Wilson, G. Cushing-Murray)
# «Sumahama» – 4:30 (Mike Love)
### Side to
# «Here Comes the Night» – 10:51 (B. Wilson, M. Love)  
# «Baby Blue» – 3:25 (D. Wilson, Gregg Jakobson, Karen Lamm)
# «Goin' South» – 3:16 (C. Wilson, G. Cushing-Murray)
# «Shortenin' Bread» – 2:49 (trad. arr. B. Wilson)

## Personell
*Brian Wilson – gitar, orgel, vokal
*Carl Wilson – gitar, bass, keyboard, vokal
*Mike Love – vokal, 
*Al Jardine – gitar, vokal
*Dennis Wilson – trommer, vokal

## Eksterne lenker
*