Anton Eliassen

**Anton Eliassen** (født 1945) er en norsk meteorolog og embetsmann. Han var direktør for Meteorologisk institutt og sønn av meteorologen Arnt Eliassen (1915–2000).

Eliassen har utdannelse fra Universitetet i Oslo (cand.real. 1970), og har vært professor II i meteorologi samme sted.  

Det viktigste forskningsfeltet hans har vært grenseoverskridende luftforurensning, og på dette har han vært blant de fremste i verden. På 1970- og 1980-tallet stod han sentralt når det gjaldt å utvikle metoder for å beregne forholdet mellom ulike typer utslipp av forurensing (sur nedbør, overgjødsling, fotokjemiske oksidanter, tungmetaller) og hvilke økosystemer som seinere mottar disse. Ut fra dette lar det seg gjøre å fastslå hvor mye land A bidrar til forurensinga i land B («skyldmatriser»). Dette har vært og er viktig i arbeidet med å framforhandle internasjonale miljøavtaler.

Fra 1972 var Eliassen forsker ved NILU – Norsk institutt for luftforskning. Han har imidlertid hoveddelen av sin yrkeskarriere fra Meteorologisk institutt, der han begynte i 1978. Han var da leder for et delprosjekt under FNs EMEP-prosjekt (European Monitoring and Evaluation Programme), som igjen er en del av Konvensjonen om langtransportert grenseoverskridende luftforurensning (LRTAP). På dette fagfeltet har Eliassen stått sentralt internasjonalt, først som forsker, og seinere i sitt administrative virke. I tillegg til de faktiske beregningene har han deltatt i arbeidet med å fastsette praktiske miljømål og utvikle metoder for å finne kostnadseffektive tiltak for å nå disse måla. De seinere åra har en gått over fra et system der alle land kutter prosentvis like mye, til et mer kost-nytte-basert system. Dette har krevd ytterligere utvikling av skyldmatrise-beregningene. 

Eliassen har vært en sterk brubygger mellom forskning og miljøpolitikk. Han har vært mye engasjert i internasjonalt samarbeid, særlig med faglige og politiske myndigheter i Sovjetunionen/Russland. Han har vært faglig rådgiver i internasjonale miljøpolitiske forhandlinger i flere tiår. Da Langtransportkonvensjonen fylte 25 år i 2004, blei det gjennomført ei større evaluering av det internasjonale arbeidet med luftforurensinger. Evalueringa blei leda av Eliassen. Han har også leda tilsvarende vurderinger i USA og Canada.

I 1989 ble Eliassen innvalgt i Global 500 Award Roll, en anerkjennelse under FNs miljøprogram (UNEP). Han er en av to norske på denne lista.

Ved Meteorologisk institutt har Eliassen innehatt flere sentrale stillinger: forskningssjef, meteorologidirektør, assisterende direktør og fra april 2000 direktør. 

Fra 1998 var han president for Verdens meteorologiorganisasjons kommisjon for atmosfæreforskning, et verv han hadde ut 2006. Fra 2003 er han president for European Centre for Medium Range Weather Forecasts (ECMWF), en mellomstatlig organisasjon som arbeider med å utvikle modeller for mellomlange værvarsler (3-10 døgn). Fra 2003 er han også president for ECOMET, som representerer de offentlige meteorologiske instituttene i Europa overfor den kommersielle værbransjen. Eliassen har i dette vervet gått inn for å gjøre meteorologiske grunndata lettere tilgjengelig (både praktisk og økonomisk) for alle interesserte. Meteorologisk institutt er nå ledende i å gjennomføre en slik politikk, og fra 1. september 2007 ble alle norske værdata fra instituttet gjort gratis.

I 2006 blei Eliassen utnevnt til ridder 1. klasse av St. Olavs Orden.

## Referanser