Mariss Jansons

**Mariss Ivars Georgs Jansons** (1943–2019) var en latvisk dirigent. Han var sjefdirigent for Oslo-Filharmonien 1979–2000, Symphonieorchester des Bayerischen Rundfunks fra 2003 og Koninklijk Concertgebouworkest 2004–2015.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Jansons var sønn av dirigenten Arvid Jansons. Moren, Iraida, var en jødisk operasanger og lå i dekning på den tiden da Jansons ble født. Jansons' morfar og onkel ble drept under andre verdenskrig. I 1946 vant faren en nasjonal dirigentkonkurranse og ble ansatt av Jevgenij Mravinskij som hans assistent ved St. Petersburg filharmoniske orkester, som den gang het Leningrad-filharmonien. 

Da familien i 1956 flyttet etter, begynte Jansons etter hvert sine musikkstudier ved musikkonservatoriet i Leningrad. Her studerte han klaver og direksjon, etter opprinnelig ha fått fiolinundervisning av faren som barn. I 1969 vant han et studiestipend til Wien og ble Herbert von Karajans assistent tre år på rad ved Festspillene i Salzburg.

### Dirigent
I 1971 ble Jansons ansatt som assisterende dirigent ved Leningrad-filharmonien (senere kalt St. Petersburg filharmoniske orkester). Da han overtok som sjefdirigent for
Oslo Filharmoniske Orkester i 1979, var betingelsen at han ikke kunne spille med sovjetiske avhoppere på podiet. Årene 1979-2000 med ham som dirigent regnes som Oslo-filharmonikernes gullalder,  med stor suksess både i Oslo, på en rekke turneer og ved mange plateinnspillinger. I 1992 fikk Jansons også jobben som første gjestedirigent i London filharmoniske orkester. I mars 1997 ble han utnevnt til musikalsk leder i *[[Pittsburgh]] Symphony Orchestra*.

I 1996 var Jansons nær ved å dø på dirigentpodiet midt under en konsert i Oslo. Han ble rammet av et hjerteinfarkt mens han dirigerte de siste sidene av Puccinis *[[La Bohème]]*. Jansons har senere gjennomgått operasjoner i Pittsburgh. Jansons' far Arvid Jansons døde på podiet under en konsert.

Jansons trakk seg som kunstnerisk leder for Oslo-Filharmonien på grunn av orkestrets arbeidsvilkår og problemer med akustikken i Oslo konserthus. Han holdt avskjedskonserter i Oslo i 2002, etterfulgt av utenlandsturné.

I september 2004 etterfulgte han Riccardo Chailly som sjefdirigent ved *[[Koninklijk Concertgebouworkest]]* i Amsterdam. Han ble også sjefdirigent for *[[Symphonieorchester des Bayerischen Rundfunks]]* i München. Han ble dermed musikalsk leder for to av Europas beste symfoniorkestre. Begge de to kontraktene løp i utgangspunktet til utgangen av 2015. Kontrakten med *Symphonieorchester des Bayerischen Rundfunks* ble senere forlenget til 2021.

Han mottok St. Hallvard-medaljen i 1986 og har mottatt Spellemannprisen fire ganger som dirigent.

Jansons var bosatt i St. Petersburg i Russland.

## Familie
Jansons var gift to ganger: fra første ekteskap, som endte i skilsmisse, hadde han en datter, Ilona. Hans andre kone var Irina Outchitel.

## Priser og utmerkelser
* Spellemannprisen 1981 som dirigent for Oslo Filharmoniske Orkester i klassen klassisk musikk/samtidsmusikk for 3 plater med musikk av Edvard Grieg
* St. Hallvardsmedaljen i 1986
* Spellemannprisen 1990 som dirigent for Oslo Filharmoniske Orkester i klassen klassisk musikk/samtidsmusikk for Gustav Mahlers symfoni nr. 2
* Anders Jahres kulturpris 1991
* Spellemannprisen 1993 som dirigent for Oslo Filharmoniske Orkester og med Truls Mørk som solist i klassen orkestermusikk for Dvořáks cello-konsert/Tsjaikovskijs Rokokko-variasjoner
* Spellemannprisen 1995 som dirigent for London Philharmonic Orchestra med Truls Mørk som solist i klassen orkestermusikk for Dmitrij Sjostakovitsj': Cellokonserter
* Kommandør av Den Kongelige Norske Fortjenstorden, 2000.
* 2. klasse av den latviske Trestjerneordenen, 2006 
* Den bayerske fortjenstorden, 2007
* Det østerrikske ærestegn for vitenskap og kunst, 2009
* Den bayerske Maximiliansorden for vitenskap og kunst, 2010.

## Film
De tyske filmskaperne Eckart Querner og Sabine Scharnagl laget en dokumentarfilm om Jansons. Filmen ble lansert i 2013, da Jansons fylte 70 år. Filmen fikk tittelen *Die Musik hat immer recht – der Dirigent Mariss Jansons*.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Mariss Jansons - Store norske leksikon
* 
* 
*