open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Symfoni nr. 8 (Mozart)

**Symfoni nr. 8 i D-dur**, (KV. 48), av Wolfgang Amadeus Mozart er datert 13. desember 1768. Den ble skrevet i Wien, da familien alt skulle ha vært tilbake i Salzburg. I et brev til vennen i Salzburg, Lorenz Hagenauer, skrev Leopold Mozart om forsinkelsen at *«vi kunne ikke gjøre oss ferdig tidligere, selv om jeg prøvde hardt.»* Autografen til symfoni nr. 8 er i dag bevart i *Staatsbibliothek Preusischer Kulturbesitz* i Berlin.  

## Struktur
Symfonien er i fire satser, og er instrumentert for to oboer, to horn, to trompeter, pauke og strykere.  Uvanlig for de tidlige symfoniene til Mozart er bruken av pauker og trompeter. Symfonien har blitt skildret som et «seremoniverk».

*1. Allegro, 3/4
*2. Andante, 2/4
*3. Menuett og Trio, 3/4
*4. Molto allegro, 12/8

## Referanser


## Kilder
*Kenyon, Nicholas: *The Pocket Guide to Mozart* Pegasus Books, New York 2006 ISBN 1-933648-23-6
*Zaslaw, Neal: *Mozart's Symphonies: Context, Performance Practice, Reception* OUP, Oxford 1991 ISBN 0-19-816286-3  

## Eksterne lenker
* 
*
Symfoni nr. 9 (Mozart)

**Symfoni nr. 9 i  C-dur**, KV. 73, av Wolfgang Amadeus Mozart, har til en viss grad et ukjent opphav. Trolig ble verket skrevet seint i 1769 eller i 1770 under den første reisen hans til Italia, selv om enkelte musikkforskere mener at den trolig ikke ble skrevet før tidlig på sommeren 1772. Symfonien kan ha blitt påbegynt i Salzburg før den første italienske reisen startet, og så gjort ferdig under reisen. Symfonien er i fire satser, og er den første til Mozart i C-dur. En kjenner ikke til når Mozart framførte denne symfonien for første gang heller. Det signerte partituret er i dag bevart i Biblioteka Jagiellońska i Kraków. 

## Satser og instrumentering

Symfonien er instrumentert for 2 fløyter, 2 oboer, fagott, 2 horn, 2 trompeter, pauke, cembalo og strykere.

Den er i fire satser.

#Allegro, 4/4
#Andante, 2/4
#Menuett and Trio, 3/4 
#Molto allegro, 2/4

## Referanser


## Kilder
*Zaslaw, Neal: *Mozart's Symphonies: Context, Performance Practice, Reception* OUP, Oxford 1991 ISBN 0-19-816286-3

## Eksterne lenker
* 
*
Norske krigshavner

**Norske krigshavner** ble etablert med bakgrunn i Haagkonvensjonen av 1907 om nøytrale staters rettigheter under sjøkrig. For begrense fremmede makters aktivitet i norske farvann under første verdenskrig (hvor Norge var nøytralt) etablerte regjeringen fem krigshavner 1913-1914: Oslofjorden innenfor Færder fyr, farvannet rundt Kristiansand, Bergen havn med innløp, Trondheimsfjorden og Vardø. Fremmede krigsskip hadde ikke anledning til å seile gjennom områder definert som krigshavn uten særskilt tillatelse. Krigshavnene skulle bevoktes av maringen og kystartilleriet, og fremmede skip som forsøkte å seile inn tross advarsel skulle stanses med alle midler. Denne instruksen ble også gitt ved opptakten til andre verdenskrig. Ved opptakten til andre verdenskrig ble i henhold til kongelige resolusjoner i 1938 de fem krigshavnene opprettet på nytt (opphevet i 1950 da Norge ble medlem av NATO og det ikke lenger var krigstilstand i Europa):
* Oslofjorden krigshavn
* Kristiansands krigshavn
*Bergens krigshavn
* Trondheimsfjorden krigshavn
* Vardø krigshavn

For eksempel hadde «Altmark» anledning til å gå gjennom nøytrale norske farvann så lenge det ikke var ledd i krigshandlinger, men «Altmark» hadde ikke tillatelse til å seile gjennom Bergen krigshavn.

## Referanser
Symfoni nr. 10 (Mozart)

**[[Symfoni]] nr. 10 i G-dur**, KV. 74, ble skrevet av Wolfgang Amadeus Mozart, trolig under den første reisen hans til Italia våren 1770.

Symfonien er skrevet for to oboer, to horn og strykere. Symfonien har form som en italiensk overtyre og består av satsene: 

#(Allegro* &ndash; *Andante*)  4/4 &ndash; 3/8
#Allegro, 2/4

På det signerte partituret, som ikke inneholder noen merknader av Mozart, står det skrevet «Ouverture zur Oper Mitridate» (*Ouverture for opera Mitridate*) skrevet av [[Johann Anton André]], som så er strøket over, bortsett fra ordet «Ouverture». André trodde antagelig at stykket var ment som en overtyre til *Mitridate, re di Ponto'' (som har en annen overtyre enn denne symfonien).

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Skjellkronehonningeter

**Skjellkronehonningeter** (*Lichmera lombokia*) er en fugl i gruppen *[[Lichmera]]* i familien honningetere. Den forekommer på øyene Flores, Lombok, Sumba og Sumbawa og er endemisk til Indonesia.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Avibase: ''Lichmera lombokia''. Besøkt 18. mai 2013.
* Birdlife Species Factsheet: ''Lichmera lombokia''. Besøkt 18. mai 2013.
* Clements, J. F., T. S. Schulenberg, M. J. Iliff, B.L. Sullivan, C. L. Wood, and D. Roberson. 2011. ''The Clements checklist of birds of the world: Version 6.7.''. Besøkt 18. mai 2013.
Symfoni nr. 11 (Mozart)

**Symfoni nr. 11 i D-dur**, KV. 84/73q,  var en gang uten tvil regnet som et verk av Wolfgang Amadeus Mozart. Dette har derimot blitt mer tvilsomt og så langt usikkert. En tror at det er fra 1770, og at det kan ha blitt skrevet i Milano eller Bologna, om det er et genuint Mozart-verk. Et tidlig manuskript fra Wien tilskrives verket Wolfgang, men kopier fra 1800-tallet tilskrever verket til både Leopold Mozart og Carl Dittersdorf. Neal Zaslaw skriver: «Ei sammenligning av resultatene av to stilmessige analyser av den første satsen i verket med analyser en er sikre på er genuine fra samme periode, så virker Wolfgang å være den mest sannsynlige av de tre komponistene.»   

Symfonien er i tre satser, og mangler en menuett og trio. Kenyon mener at det er «lite spesielt» med dette verket, mens Zaslaw finner en «Gluck-aktig stemning» og noe slektskap med *opera buffa* i de repeterte triolene i finalen.

## Satser og instrumentering

Instrumenteringen var strykere, 2 oboer, 2 horn, fagott,  continuo

#Allegro, 4/4
#Andante, 3/8
#Allegro, 2/4

## Referanser


## Kilder
*Dearling, Robert: *The Music of Wolfgang Amadeus Mozart: The Symphonies* Associated University Presses Ltd, London 1982 ISBN 0-8386-2335-2
*Kenyon, Nicholas: *The Pegasus Pocket Guide to Mozart* Pegasus Books, New York 2006 ISBN 1-933648-23-6
*Zaslaw, Neal:*Mozart's Symphonies: Context, Performance Practice, Reception* OUP, Oxford 1991 ISBN 0-19-816286-3

## Eksterne lenker
* 
*
Liste over Sjøforsvarets fartøysmateriell i juni 1940

**Liste over [[Sjøforsvaret]]s fartøysmateriell i juni 1940 ** i Storbritannia etter kapitulasjonene i Norge 9. juni 1940.
Tom Wilhelmsen

**Thomas «Tom» Wilhelmsen** (født 18. august 1911 i Tønsberg, død 7. mai 1978) var en norsk skipsreder og filantrop.

Han var sønn av skipsreder Wilhelm Wilhelmsen (1872–1955) og Engelke Julie Engelhart. Hans farfar var skipsreder Wilhelm Wilhelmsen (1839–1910) som i 1861 startet rederiet Wilh. Wilhelmsen, mens hans morfar var statsråd Thomas von Westen Engelhart.

Etter examen artium i 1929 var han til sjøs ett år før han tok et år ved Oslo handelsgymnasium.  Så fulgte en periode med utplassering på familierederiets kontorer i Paris, Dunkerque, London, Antwerpen og Hamburg, før han i 1936 ble avdelingssjef i Oslo for Den norske Afrika-Australialinje.  Dette året ble han også gift. På sin fødselsdag i 1938 ble han medinnehaver. Han var i tilbakeleveringskomitéen for Nortraship mellom 1945 og 1947 og medlem av Tonnasje- og Fraktavgiftsutvalget i 1948. Han ble også generalkonsul for Sør-Afrika.

Tom Wilhelmsen var også svært opptatt av natur og blomster og hadde landsted på Husøy (Tønsberg). Videre var han sterkt engasjert i kunst, spesielt opera og ballett. I 1965 opprettet han Skipsreder Tom Wilhelmsens stiftelse, som siden 2009 har delt ut Tom Wilhelmsens Opera- og Ballettpris. Han var gift med billedhugger Valborg Cecilie «Ba» Dedekam (1914–2010). De var foreldre til Wilhelm Wilhelmsen (1937–2020), Finn Wilhelmsen (1939–2013), Cecilie Paus (f. 1943) og Helen Juell (f. 1947), som ble hovedeiere i rederiet etter farens død. Blant Tom Wilhelmsens barnebarn er Thomas Wilhelmsen, Pontine Paus og Olympia Paus.

## Referanser
Symfoni nr. 12 (Mozart)

**Symfoni nr. 12** i G-dur, KV. 110/75b, av Wolfgang Amadeus Mozart, ble komponert i Salzburg sommeren 1771. Symfonien ble visstnok forberedt i vente av den andre reisen til Mozart til Italia, som fant sted mellom august og desember 1771.  Symfonien er i fire satser og åpningen allegro er den lengste satsen Mozart hadde skrevet til da. Den er den «første av en gruppe verk malt på et større lerret og med større individualitet enn de tidligere musikkverkene hans.».

## Satser og instrumentering
Instrumenteringen var: strykere, 2 oboer, 2 horn, 2 fagotter, 2 fløyteer, 2 fagotter, continuo

*1. Allegro, 3/4
*2. Andante, 2/2
*3. Menuett og Trio, 3/4 
*4. Allegro, 2/4

Menuetten inneholdt en kanon mellom høye og lave strykere med et intervall på en enkelt takt. Mozart lærte trolig denne teknikken fra Joseph Haydn sin 23. symfoni fra 1764 (også i G-dur).

## Framføring
En kjenner ikke til når verket ble framført første gang. Det er mulig at symfonien først ble spilt på en konsert i Milano den 22. eller 23. november 1771. 

## Referanser


## Kilder
*Kenyon, Nicholas: *The Pegasus Pocket Guide to Mozart* Pegasus Books, New York 2006 ISBN 1-933648-23-6
*Zaslaw, Neal:*Mozart's Symphonies: Context, Performance Practice, Reception* OUP, Oxford 1991 ISBN 0-19-816286-3

## Eksterne lenker
* 
*
Trond Arne Pedersen

Trond Arne Pedersen (født 1. januar 1973) er en norsk lokalpolitiker som representerer Kristelig Folkeparti. Høsten 2011 blei han valgt til ordfører i Sokndal kommune.  Før dette hadde han tre perioder bak seg i kommunestyret. Han er også 1. nestleder i Rogaland Kristelig Folkeparti.

Pedersen er utdanna elektroingeniør. Siste sivile stilling før han blei ordfører, var som prosjektleder i Gasnor.

## Referanser
Pål Anker Ravndal

**Pål Anker Ravndal** (født 24. mai 1951) er en norsk lokalpolitiker som representerer Kristelig Folkeparti. Han var ordfører i Lund kommune i Rogaland 2011-2015. Før dette hadde han to perioder bak seg i kommunestyret.

Ravndal er utdanna adjunkt. Siste sivile stilling før han ble ordfører, var som rektor ved en av kommunens skoler.

## Kilder
* Ordførerpresentasjon i *Kommunal Rapport*; besøkt 18. mai 2013.
Ascanio in Alba

***Ascanio in Alba***, KV. 111, er en pastoral opera i to deler (*[[Festa teatrale]] in due atti*) av Wolfgang Amadeus Mozart til en italiensk libretto av Giuseppe Parini. Denne ungdommelige operaen av Mozart inneholder flere enestående arier og glimrende øyeblikk av musikalsk drama.

Operaen ble første gang framført 17. oktober 1771 i Teatro Regio Ducal i Milano.

## Roller

## Arier

*Akt 1*
*"Ah di sì nobil", Ascanio 
*"Al chiaror di que' bei rai", Venus 
*"Cara, lontano", Ascanio 
*"Come è felice stato", Silvia 
*"L'ombra de rami tuoi", Venus  
*"Per la gioja in questo seno", Aceste  
*"Se il labbro più no dice", Fauno 
*"Si, ma d'un altro amore", Silvia

*Akt 2*
*"Al mio ben mi veggio avanti", Ascanio 
*"Dal tuo gentil sembiante", Fauno in  
*"Infelici affetti miei", Silvia in 
*"Sento che il cor mi dice", Aceste 
*"Spiega il desio le pinme", Silvia  
*"Torna mia bene", Ascanio

## Eksterne lenker
* 
* Historical background and review by Jan-Willem Besuijen
* Discussion of the article above
* MP3s of the Opera at the Mozart-Tower website
* *Ascanio in Alba *: Libretto
Il sogno di Scipione

***Il sogno di Scipione***, KV. 126 er en *dramatisk serenade* i en akt (*[[azione teatrale]]*) komponert av Wolfgang Amadeus Mozart til en libretto av Pietro Metastasio, som er basert på boken Somnium Scipionis av Cicero. Mozart hadde opprinnelig komponert verket da han var 15 år for beskytteren sin, fyrstbiskop Sigismund von Schrattenbach. Da biskopen døde før den ble framført, valgte Mozart å dedisere operaen til etterkommeren til Schrattenbach, grev Colloredo. Han fikk en privat framføring i erkebispepalasset i Salzburg 1.  mai 1772, selv om ikke hele ble framført. Bare en arie, den siste koralen og et resitativ vart framført for fyrstbiskopen. Det er usannsynlig at det ble framført i sin helhet mens Mozart levde.

Den første gang en med sikkerhet vet at operaen ble framført i sin helhet, var i 1979 for Mozartuken i Salzburg.

## Referanser


## Kilder
*Amadeus Almanac, accessed 24 juni 2008
* 

## Eksterne lenker
* *Il sogno di Scipione*: Libretto
Lucio Silla

***Lucio Silla***, KV. 135, er en italiensk opera i tre akter komponer av Wolfgang Amadeus Mozart. Librettoen ble skrevet av Giovanni de Gamerra.

Operaen ble første gang framført 26. desember 1772 ved Teatro Regio Ducal i Milano og ble regnet som «en moderat suksess».

Händel-operaen *[[Silla (Händel)|Silla]]* (1713) dekker det samme temaet. Andre operaer med samme tittel ble også komponert av Pasquale Anfossi (1774) og Johann Christian Bach (1776).

## Roller

## Arier

;Akt 1
* "Dalla sponda tenebrosa" – Giunia
* "Il desio di vendetta" – Silla
* "Il tenero momento" – Cecilio
* "Se lusinghiera speme" – Celia
* "Vieni ov'amor t'invita" – Lucio Cinna
;Akt 2
* "Guerrier che d'un acciaro" – Aufidio
* "Nel fortunato istante" – Lucio Cinna 
* "Parto, m'affretto" – Giunia 
* "Ah se a morir" – Cecilio 

* "Ah se il crudel periglio" – Giunia 
* "D'ogni pietà mi spoglio" – Silla 
* "Quando sugl'arsi campi" – Celia 
* "Quest' improvviso tremito" – Cecilio 
* "Se il labbro timido" – Celia 
;Akt 3
* "De più superbi il core" – Lucio Cinna 
* "Fra i pensier" – Giunia
* "Pupille amate" – Cecilio
* "Strider sento la procella" – Celia

## Referanser


## Kilder
*Holden, Amanda (Ed.), *The New Penguin Opera Guide*, New York: Penguin Putnam, 2001. ISBN 0-140-29312-4

## Eksterne lenker
* 
* 
* Libretto
* Libretto (engelsk)
Hykleri

**Hykleri** (fra substantivet *en hykler* og verbet *å hykle*) er når man utgir seg for å ha følelser eller egenskaper man egentlig ikke har. Det kan også defineres som å «gi seg ut for noe annet enn man er i virkeligheten», «late som om man er moralsk, velvillig eller from», eller «gi uttrykk for strenge moralregler, men selv handle umoralsk i det skjulte».

## Etymologi

Ordets etymologi er ikke entydig bestemt, men noe tyder på at det kommer fra mellomhøytysk *hüchen*. Her blir det forklart som beslektet med utseende, eller som å krype sammen, dukke seg eller krympe. 

## Andre verdenskrig
I propagandakrigene som utspant seg under andre verdenskrig, beskyldte Japan USA for hykleri ved at de internerte japansk-amerikanere. Radio Tokyo la vekt på at interneringsleirene klart viste det hykleriske ved USAs påstander om å etterleve demokratiske idealer og rettsstaten. De påsto samtidig at Japan var moralsk overlegne og truet samtidig med mishandling av amerikanske krigsfanger som hevn.

## Religiøs og moralsk betydning

Mange trossystemer fordømmer hykleri. I noen oversettelser av ''Jobs bok'' er det hebraiske ordet chaneph gjengitt som «hykler», selv om det vanligvis betyr «gudløs» eller «profane». I den kristne bibel fordømmer Jesus de skriftlærde og fariseerne som hyklere i passasjen, kjent som *Straffetalen mot fariseerne og de skriftlærde*. Han forkaster også hyklere i mer generelle termer i Matteus 7:5, Bergprekenen.

På 1700-tallet var Jean Calvin kritisk overfor nikodemitter.

I den buddhistiske teksten *[[Dhammapada]]* kaller Buddha den som ufortjent søker et godt rykte og høy status for en tosk .

I islam er hykleri en alvorlig synd. Koranen advarer mot de som hevder å være troende og fredsmenn, og tror at de kan lure Gud og mennesker, men som bare lurer seg selv.

Samtidig har hykleri vært forsvart i debatten om utslipp av klimagasser. Filosofen David C. Vogt ved Universitetet i Bergen har postulert dette slik: «Alle som er enige i at klimakrisen er et problem vil være enig i at følgende atferd realiserer moralsk verdi, og ergo er ønskelig: 1) å unngå å forårsake klimagassutslipp, 2) å bidra til å endre klimafiendtlige strukturer og handlemåter i samfunnet». En hykler vil bryte med verdi nummer 1, men vil bidra, gjennom sin moralisering, til verdi nummer 2, og vil dermed være mer moralsk enn en som slipper ut klimagasser uten å klandrer andre for å gjøre det samme.

## Se også
* Dobbeltmoral

## Referanser
Brunhonningeter

**Brunhonningeter** (*Lichmera indistincta*) er en fugl i gruppen *[[Lichmera]]* i familien honningetere. Den forekommer i Australia og Indonesia.

## Underarter
Det er beskrevet fire underarter av brunhonningeter:
* *Lichmera indistincta indistincta* (Vigors & Horsfield, 1827)
* *Lichmera indistincta melvillensis* (Mathews, 1912)
* *Lichmera indistincta nupta* (Stresemann, 1912) 
* *Lichmera indistincta ocularis* (Gould, 1838)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Avibase: ''Lichmera indistincta''. Besøkt 18. mai 2013.
* Birdlife Species Factsheet: ''Lichmera indistincta''. Besøkt 18. mai 2013.
Kjell Munch

**Kjell Arnold Utne Munch** (født 18. februar 1923 på Blommenholm, død 25. april 2003) var en belysningsdesigner og kunstner med tilholdssted i Villa Fredheim, også kjent som Munchs pensjonatskole på Blommenholm.

Kjell Munch var nesteldste sønn av Didrik Arup Munch (1878–1957) og Borghild Elisabeth Utne (1891–1968).  Faren var sakfører og ervervet seg i 1912 Munchs pensjonatskole og ble skolestyrer der. Etter middelskole på nevnte skole og examen artium ved Stabekk videregående skole tok Kjell eksamen med diplom ved Statens kunst- og håndverksskole i 1946 med Arne Korsmo som lærer, hvis anbefaling ga Kjell jobb ved tegnekontoret i Christiania Glasmagasin. Kjell Munch tegnet belysning til kirkerom og private hjem og ble en av Norges fremste reklamefotografer av brukskunst og glass. Premiert i «Årets utvalgte» med diplom for reklamefotografering i 1959.

Faren døde i 1957 og Kjell overtok barndomshjemmet Villa Fredheim og begynte restaureringsarbeidet i 1962. I 1964 giftet han seg med Anne-Kristin (Peppe) Usterud-Svendsen  og sammen fikk de en datter i 1975, Christine Munch. Hustru og datter driver stedet Villa Fredheim videre og formidler informasjon om Kjell Munchs liv og virke.

Kjell Munch hadde utstilling under kulturuken i Sandvika i 1970, Seljord i 1990, Asker Museum i 2003 og Villa Fredheim sommeren 2013. Han hadde i tillegg private visninger i eget aterlier i Villa Fredheim. Atelieret ble bygget som vognskjul for byggherre res.kap. i Asker Jacob Espolin Johnson. I pensjonatskoletiden ble bygningen benyttet som gymsal og da skolendriften ble lagt ned som aterlier for Kjell Munch. Fra 2011 er bygningen gjort om til utstillingslokale for lokal historie og kunst.

## Referanser
Natura 2000

**Natura 2000** er et miljønettverk innen EU med den hensikt å beskytte og bevare biologisk mangfold. Områder med natur som er verdifull i henhold til et EU-perspektiv skal inngå i Natura 2000, hvilket innebærer at de klassifiseres som områder med særskilt verdi for beskyttelse og bevaring. Disse områdene skal ha en bevaringsplan som peker ut naturverdiene og skal beskrive hva som kreves for at verdiene langsiktig skal kunne eksistere.

Prosjektet er opprettet i fellesskap mellom EU og medlemslandene ut fra en overordnet målsetning å stoppe ødeleggelsen eller forringelsen av naturens mangfold senest i 2010. Prosjektet består av gjensidig samvirke mellom to underprosjekter:
* Særskilt bevaringsområde (*Special Area of Conservation*, eller SAC)
* Særlig beskyttelsesområde (*Special Protection Area*, eller SPA)

## Nåværende status
Natura 2000 beskytter rundt 18 prosent av land i EU-landene og det kan bli betraktet som bortimot fullført innenfor EUs terrestriske miljø. Det er fortsatt en del emner som må løses, men generelt har Natura 2000 fungert etter hensikten. I løpet av prosessen har Europakommisjonen advart flere medlemsstater om ikke overholdt EUs naturdirektiver, særskilt i forhold med utilstrekkelighet overfor Natura 2000s nettverk, blant annet ble det påbegynt en prosedyre om utilstrekkelighet mot Polen i april 2006.

## Norden
I Sverige er Natura 2000-områdene koordinert med Naturvårdsverket. De svenske områdene er beskyttet av kapittel 7 av *miljöbalken* (en del av den svenske landskapsloven). Det betyr at virkemidler innen et slikt definert område kan kreve tillatelse fra de lokale länsstyrelser. 

I Danmark er det utpekt 254 habitatområder, 113 fuglebeskyttelsesområder, og 27 ramsarområder; det gir ikke 394 områder til sammen da noen områder tilhører inn under flere kategorier.

I Norge ble det valgt å ikke innlemme i EØS-avtalen EUs direktiver på naturforvaltningssiden, og Norge inngår dermed heller ikke i EUs program Natura 2000 som følger opp Fugledirektivet og Habitatdirektivet i praksis. Det er likevel signalisert at norsk vernepolitikk skal utvikles til å være mer i tråd med Natura 2000, blant annet med etablering av områder og tilhørende rapportering via Det europeiske miljøbyrået (EEA).

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Natura 2000 Viewer - interaktivt kart (European Environment Agency)
* Natura 2000 data download - the European network of protected sites (European Environment Agency)
* Natura 2000 - the Natura Network Initiative - Natura 2000 at work
* Nyhetsbrev fra Natura 2000 (engelsk, fransk, tysk, spansk, italiensk)
* A-Z Areas of Biodiversity Importance: Natura 2000
* European Topic Centre on Biological Diversity 
* Natura 2000 Network
Arild Iversen

**Arild Johannes Iversen** (født 24. november 1956) er en norsk lokalpolitiker som representerer Kristelig Folkeparti. Han var ordfører i Volda fra 2011 til 2015 og har vært kommunestyremedlem siden 1999. I perioden 2007-2011 var han varaordfører.

Arild Iversen var styremedlem i energiselskapet Tussa Kraft AS i perioden 2004-2011. Siste året som nestleder.

Han var fylkesleder for KrF i Møre og Romsdal fra 2012 til 2016.

Iversen er utdanna intensivsykepleier. Han har vært avdelingsleder ved Volda sjukehus. Siste sivile stilling før han blei ordfører, var som personalkonsulent ved Helse Møre og Romsdal.

## Referanser


## Kilder
* Ordførerpresentasjon i *Kommunal Rapport*; besøkt 18. mai 2013.
Syrna

**Syrna** (gresk: Σύρνα; italiensk: *Sirna*), tidligere også *Sirina* (gresk: Σειρήνα), er en liten gresk øy på omtrent 8 km², tilhørende øygruppen Dodekanesene i Egeerhavet nær den sørvestlige kysten av Anatolia (Tyrkia). Administrativt tilhører den kommunen Astypalaia i den greske regionen sørlige egeiske øyer. Alternativt navn for øya er Agios Ioannis (gresk: Άγιος Γιάννης).

## Beskrivelse
Det høyeste punktet på øya 322 meter høy. Den er 4 km lang og 2,5 km bred. Den ligger omtrent 35 km sørøst for Astypalaia og 44 km sørvest for Nisyros. Syrna er i dag ubebodd, men det finnes rester av tidligere bygninger på det flatere landområdet mellom to bukter på sørøstlige delen av øya. Der er det også et kapell viet sankt Johannes og et annet viet sankt Georg. Innbyggere på naboøyer benytter øya for å ha tamdyr, drive litt jordbruk og fiske.

## Historie
Det er avdekket funn fra minoisk kultur fra midtre bronsealder, og vitner om tidlig bosetning på øya. I havområdene rundt øya er det funnet flere skipsvrak fra den greske klassisk tid og senere bysantinsk tid. I 2000 ble det funnet et skipsvrak fra sen romersk tid, datert til rundt 100-tallet e.Kr. Det ble funnet av Det greske senter for maritim forskning ved hjelp av sonarteknologi.

Den 8. desember 1946 gikk skipet «Athina Rafiah» på grunn ved øya i bukta Agiou Soassin på øyas sørkyst. Det fraktet jødiske flyktninger til Palestina og mer enn 700 overlevende kom seg i land på øya. Den britiske minesveiperen «HMS Providence» som seilte sammen med «HMS Chevron», «HHMS Themistocles» and «HHMS Aegean» greide å redde de overlevende.

## Natur
Som mange greske øyer er den noe gold, dekket av fønikiske einer *(Juniperus phoenicea)* og lavtvoksende buskvekster som garriga.

Øya er et viktig område for hekkende trekkfugler; sjøfugler og rovfulger, blant annet gulnebblire, levantlire *(Puffinus yelkouan)* og eleonorafalk. Syrna er en del av EUs Natura 2000-område.

## Se også
* Syrna (Hellas), gresk landsby i Trikolonoi, Arkadia

## Referanser


## Eksterne lenker
* Informasjon fra greske reisenettsted, engelsk
* Astypalea to Samos via Syrna, kart og bilder
Symfoni nr. 21 (Haydn)

**Symfoni nr. 21** i A-dur, Hoboken 1/21, ble komponert av Joseph Haydn rundt 1764.  Satsene i symfonien har uvanlige strukturer og gjør dem vanskelige å identifisere. Delene er vanskelige å gjenkjenne med det samme og blir ofte identifisert ved å se tilbake på dem.

## Satser

Symfonien har fire satser og er instrumentert for to oboer, to valthorn i A, fioliner I og II, bratsj, cello og basso continuo.
 
*I. Adagio, 3/4
*II. Presto, 4/4
*III. Menuett og trio, 3/4
*IV. Allegro molto, 4/4

## Referanser


## Kilder
*
Symfoni nr. 22 (Haydn)

**Symfoni nr. 22** i Ess-dur, Hoboken I/22, er en symfoni skrevet av Joseph Haydn i 1764. Den blir kalt «Filosofen» (*«Der Philosoph»*) og er en av de mest framførte av de tidlige symfoniene til Haydn. 

Haydn komponerte denne symfonien mens han var assisterende kapellmester ved hoffet til prins Nikolaus Eszterházy. Den ble skrevet i 1764 og benytter et sonata da chiesa-format, selv om språket i stykket er en forsmak på utviklingen i klassiske symfonier. Som andre tidlige Haydn-symfonier som benytter dette tempo-skjemaet, er alle satsene i samme toneart. Tre av dem er i sonateform (den første, andre og fjerde), mens den tredje er en vanlig menuett og trio.  

Opphavet til kallenavnet «Filosofen» kom ikke fra Haydn selv. Det kom av at melodien og kontrapunktet i den første satsen (mellom strykere og det engelske hornet) følger et slags spørsmål etterfulgt av et svar, slik at det hørest ut som en debatt. 

## Instrumentering
Som andre symfonier komponert på denne tiden, ble verket skrevet for et lite orkester (mindre enn 20). Vanligvis ble det nyttet to engelske horn i stedet for den mer vanligere oboen. Resten holdt seg til den vanlige instrumenteringen med to fagotter, valthorn, pauke, continuo (cembalo) og strykere.  

## Form
Symfonien er i fire satser: 

#Adagio, 4/4
#Presto, 4/4
#Menuet e Trio, 3/4
#Finale: Presto, 6/8

## Referanser
Runar Kasbo

**Runar Johan Kasbo** (født 16. juli 1971) er en norsk lokalpolitiker, som representerer Kristelig Folkeparti. Høsten 2011 blei han valgt til varaordfører i Marker kommune. 

Kasbo er utdanna ved misjonsskolen på Fjellhaug og har jobba som barne- og ungdomsarbeider i Norsk Luthersk Misjonssamband. Han var en periode vaktmester på Sjøglimt leirsted (Normisjon). Seinere har han tatt lærerutdanning. I tillegg er han gårdbruker. 

## Kilder

* «Runar Kasbo - den tålmodige vaktmesteren», på Normisjons nettsted; besøkt 18. mai 2013.
* «Nytt kapittel for Runar Kasbo», på Normisjons nettsted 15. juli 2007; besøkt 18. mai 2013.
* «Mange nye utfordringer», avisa *Grenseland* nr. 8, 2011; besøkt 18. mai 2013.
Symfoni nr. 23 (Haydn)

**Symfoni nr. 23** i G-dur, Hoboken I/23, ble skrevet av Joseph Haydn i 1764.

Verket er instrumentert for 2 oboer, fagott, 2 valthorn og strykere med continuo. Symfonien er i fire satsar:

#Allegro, 3/4
#Andante, 2/4
#Menuetto e Trio, 3/4
#Presto assai, 6/8

## Referanser
Munchs pensjonatskole

**Munchs pensjonatskole** (etablert 1905, nedlagt 1945) var en pensjonatskole på Hadeland, flyttet til Blommenholm i 1912. 

Den ble etablert på Brandbu som gutteskole av sakfører  Didrik Arup Munch (1878–1957) og broren Aksel Munch (1876–1941), sønner av en fetter til maleren Edvard Munch. Etter to år ble skolen flyttet til Gran. Aksel Munch ga seg etter sju år for overgang til Platous i Stavanger, og ble etterfulgt av Gunstein Strai (død 1915). 

I 1912 flyttet Munch skolen til sin nyervervede eiendom Villa Fredheim på Blommenholm. Den var i 1874 blitt skilt ut fra Blommenholm hovedgård og bygningene ble reist 1875-1877 med res. kap. Jakob Espolin Johnson og hustru Georgine «Gina» (f. Petterson fra Moss) som byggherre. Hun anla parkanlegget og mesteparten av det originale anlegget omkranser fremdeles bygningene.

Munchs Pensjonatskole fikk eksamensrett i 1914 og jevnstilt således med andre høgre almenskoler. Ved slutten av den første verdenskrig arbeidet her åtte lærere og ni hjelpere. Didrik Munch giftet seg i 1920 med tyskfødte Borghild Elisabeth Utne (1891–1968) som hjalp til med driften og ble den siste som klarte å holde stand mot nazifiseringen i området. Skolen ble likevel kommandert nedlagt høsten 1943, her var da to hundre elever, mange som hadde strømmet over fra Stabekk videregående skole som eksempel. Etter en kort gjenåpning våren 1945 ble den stengt for godt ved nyttår.  

Etter 1945 ble bygningene leiet ut til Bærum kommunes skoledrift og skolepsykologisk kontor. Eiendommen var en kort stund eid av Norges Vanførelag, men Didrik Munch (som døde i 1957) kjøpte den tilbake. Eiendommen ble overtatt av Didrik Munchs nest eldste sønn Kjell Munch og har etter hvert blitt drevet videre av hans datter.
## Referanser
Symfoni nr. 15 (Mozart)

**Symfoni nr. 15** i G-dur, KV. 124 av Wolfgang Amadeus Mozart, ble skrevet i Salzburg de første ukene av 1772. En merknad på det signerte manuskriptet indikerer at det kan ha vært skrevet for et kirkelig begivenhet, kanskje til ære for den nye erkebiskopen av Salzburg. Verket er i fire satser, og den første av disse har vært skildret som nyskapende og «vågal», på grunn av tempovariasjonene. Den siste satsen er skildret som humoristisk og lettferdig, med «nok avsluttende moro til å rive ned huset».

## Satser og instrumentering

Instrumenteringa var strykere, 2 oboer, 2 horn, fagott, continuo

#Allegro, 3/4
#Andante, 2/4
#Menuett og Trio, 3/4 
#Presto, 2/4

## Referanser


## Kilder
*Dearling, Robert: *The Music of Wolfgang Amadeus Mozart: The Symphonies* Associated University Presses Ltd, London 1982 ISBN 0-8386-2335-2
*Kenyon, Nicholas: *The Pegasus Pocket Guide to Mozart* Pegasus Books, New York 2006 ISBN 1-933648-23-6
*Zaslaw, Neal:*Mozart's Symphonies: Context, Performance Practice, Reception* OUP, Oxford 1991 ISBN 0-19-816286-3

## Eksterne lenker
*
Geir Byberg

**Geir Lorents Byberg** (født 23. juni 1967) er en norsk lokalpolitiker, som representerer Kristelig Folkeparti. Høsten 2011 blei han valgt til varaordfører i Hamar kommune. Han har vært kommunestyremedlem sia 1995.

Til tross for en 9.-plass på listen ble han valgt inn i fylkestinget i Hedmark som eneste KrF-representant 2007. Han ble gjenvalgt 2011, da som øverste på lista. Etter valget 2011 ble Byberg valgt som leder av kontrollutvalget.

Foran stortingsvalget 2013 står han øverst på KrF-lista for Hedmark. I perioden 2001–2005 var han partiets tredje vararepresentant fra fylket.

Byberg arbeider som rektor og daglig leder (fra 2017) ved Hedmarktoppen folkehøyskole. Han er festivalsjef for pinsebevegelsens årlige sommerstevne, som arrangeres på skolen.

Han var styreleder for Storhamar Hockey fra 2014 til 2017, og nestleder i styret fra 2017.

Lokalt er han også kjent for å ha vært initiativtaker til stupetårnet på Hamar.

## Referanser
Symfoni nr. 24 av Haydn

**Symfoni nr. 24** i D-dur, Hoboken I/24, ble skrevet av Joseph Haydn i 1764.

Verket er instrumentert for fløyte, to oboer, fagott, to valthorn og strykere med continuo.

Verket er i fire satser:

# Allegro, 4/4
# Adagio, 3/4
# Menuet - Trio, 3/4
# Allegro, 4/4

## Referanser
Vesthonningeter

**Vesthonningeter** (*Lichmera limbata*) er en fugl i gruppen *[[Lichmera]]* i familien honningetere. Den forekommer i Indonesia og på Øst-Timor.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Avibase: ''Lichmera limbata''. Besøkt 18. mai 2013.
* Birdlife Species Factsheet: ''Lichmera limbata''. Besøkt 18. mai 2013.
* Clements, J. F., T. S. Schulenberg, M. J. Iliff, B.L. Sullivan, C. L. Wood, and D. Roberson. 2011. ''The Clements checklist of birds of the world: Version 6.7.''. Besøkt 18. mai 2013.
Luft-til-bakke-missil

Et **luft-til-bakke-missil** (ASM) er et missil lagd for å avfyres fra militære fly og treffe mål på land, sjøen eller begge. Et slikt missil består av et stridshode, et slags styringssystem, en drivstofftank og motor (som oftest jet- eller rakettmotor; førstnevnte for langdistanse- og sistnevnte for kortdistansemissiler).

Styringssystemene for luft-til-bakke-missiler baseres gjerne på laser, infrarød, optisk styring eller via GPS-signaler; typen varierer med typen mål missilet er ment å treffe. For eksempel kan skip ofte finnes ved hjelp av radar, mens dette ikke vil fungere like godt mot landmål som har mindre metallmasse omgitt av åpent rom. Noen missiler er lagd spesifikt mot én type mål, mens andre har blitt modifisert til å utføre flere roller. Det finnes noen blandingstyper av luft-til-bakke- og *bakke*-til-bakke-missiler. Som eksempler kan man nevne en luftavfyrt versjon av Tomahawk (dog denne har senere blitt erstattet), i tillegg til Penguin og Harpoon.

En av de store fordelene med luft-til-bakke-missiler, fremfor andre våpen fly kan bruke til å angripe bakkemål, er den store avstanden til målet. Dette gjør dem i stand til å sende ut våpenet mens de fremdeles er utenfor rekkevidden til de fleste former for luftvern. De fleste missiler av denne typen er såkalte skyt-og-glem-våpen som gjør at flyene kan utnytte denne avstanden best mulig og kan vende bort fra målet etter avfyring. Disse missilene er i stand til å finne og sikte seg inn på målet automatisk.

Generelt er det slik at jo høyere og raskere flyet som slipper missilet flyr, jo lenger unna kan målet være. For langdistansemissiler (som Tomahawk) kan denne forskjellen være marginal, mens kortdistansemissiler  (som AGM-65 Maverick) rekkevidde øker dramatisk når de blir sluppet fra stor høyde.

Underkategorier av luft-til-bakke-missiler:
* anti-radar-missiler (ARM)
* luftbårne anti-tanks-missiler
* luftbårne kryssermissiler
* sjømålmissiler

## Eksterne lenker
* EADS - Cassidian division - Products
* DIEHL Defence: Guided Missiles
* Israel Military Industries Ltd. - Air-to-Ground Ammunition 
* Kongsberg Gruppen
* Lockheed Martin - JASSM
* MBDA missile systems - solutions
* NTI.org - HiWING Mechanical & Electrical Technology Corporation
* Royal Air Force - Long Range Air-to-Surface weapons - Brimstone 
* Raytheon Company - AGM-65 Maverick missile
* SAAB Group - Weapon systems
* TAURUS Systems GmbH
Symfoni nr. 6 (Michael Haydn)

Michael Haydns **Symfoni nr. 6 i C-dur**, Perger 4, Sherman 6, Sherman-justert 8, MH 64, ble skrevet i Salzburg, fullført i 1764. Det er den 31. symfoni i C-dur som tilskrives Joseph Haydn i Anthony van Hobokens katalog.

Den er instrumentert for 2 oboer, 2 fagotter, 2 horn, og strykere, i tre satser:

# Vivace
# Andante, i C-moll
# Tempo di Menuetto

## Kilder
* A. Delarte, "A Quick Overview Of The Instrumental Music Of Michael Haydn" *Bobs Poetry Magazine* November 2006: 16 - 17 PDF
* Charles H. Sherman and T. Donley Thomas, *Johann Michael Haydn (1737 - 1806), a chronological thematic catalogue of his works*. Stuyvesant, New York: Pendragon Press (1993)
* C. Sherman, "Johann Michael Haydn" in *The Symphony: Salzburg, Part 2* London: Garland Publishing (1982): lxiv
Dunkelhonningeter

**Dunkelhonningeter** (*Lichmera incana*) er en fugl i gruppen *[[Lichmera]]* i familien honningetere. Den forekommer på Ny-Caledonia, Vanuatu og det sørvestlige Stillehavet.

## Underarter
Det er beskrevet fem underarter av dunkelhonningeter:
* *Lichmera incana incana* (Latham, 1790)
* *Lichmera incana poliotis* (G. R. Gray, 1859)
* *Lichmera incana mareensis* (Salomonsen, 1966)
* *Lichmera incana griseoviridis* (Salomonsen, 1966)
* *Lichmera incana flavotincta* (G. R. Gray, 1870)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Avibase: ''Lichmera incana''. Besøkt 18. mai 2013.
* Birdlife Species Factsheet: ''Lichmera incana''. Besøkt 18. mai 2013.
Helge Bengtsson

**Helge «Gripen» Bengtsson** (født 19. desember 1916 i Malmö, død 2001 i Malmö) var en svensk fotballkeeper.

Bengtsson hadde kallenavnet «Gripen», etter at han i yngre alder jobbet ekstra med utkjøring av varer for familiebedriften *Gripen*, som var et bryggeri i Malmö. Bengtsson spilte hele karrieren for Malmö FF, fra 1934 til 1951, og han sto i mål da klubben vant sitt første svenske mesterskap i 1944. Han var med da Malmö FF vant ytterligere tre gull, i perioden 1949 til 1951.

I perioden mellom 6. mai 1949 og 3. juni 1951 spilte Malmö FF 51 kamper på rad uten tap i Allsvenskan.

I 1937 spilte Bengtsson på midtbanen i to kamper, hvor han scoret tre mål. Totalt spilte han 501 kamper, samt en internasjonal kamp mot Arsenal i 1939 og en landslagskamp, mot Finland i 1949.

Fra 1951 var Bengtsson styremedlem i Malmö FF, og klubbens lagleder i 1964 til 1965. Han fortsatte senere som trener for Kulladals FF i Malmö, samt for Svedala IF.

## Referanser

## Eksterne lenker
*
Niklas Hansson

**Niklas Hansson** (født 5. april 1987) er en svensk tidligere fotballspiller.

Hansson, som var forsvarsspiller, hadde kontrakt det meste av karrieren for Malmö FF, men var utlånt en rekke ganger. Hansson spilte aldri for Malmö FF i Allsvenskan.

Hansson hadde åtte kamper for Limhamn Bunkeflo (også kjent som LB07) i Superettan, samt tre landslagskaper på aldersbestemt nivå.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Sølvørehonningeter

**Sølvørehonningeter** (*Lichmera alboauricularis*) er en fugl i gruppen *[[Lichmera]]* i familien honningetere. Den forekommer i Indonesia og Papua Ny-Guinea.

## Underarter
Det er beskrevet to underarter av sølvørehonningeter:
* *Lichmera alboauricularis alboauricularis* (E. P. Ramsay, 1878) 
* *Lichmera alboauricularis olivacea* (Mayr, 1938)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Avibase: ''Lichmera alboauricularis''. Besøkt 18. mai 2013.
* Birdlife Species Factsheet: ''Lichmera alboauricularis''. Besøkt 18. mai 2013.
Husarape

**Husarape** (*Erythrocebus patas*) er eneste art i slekten *[[Husarape|Erythrocebus]]*, som tilhører underfamilien Cercopithecinae i familien dyreaper (Cercopithecidae).

Apene blir opptil 60–88 cm lange og veier cirka . Hannen kan veie opp mot det dobbelte () av hunnene (). Halen utgjør normalt . Arten har lang, slank kropp, lange armer, bein og hender,og korte fingrer. Den hvite barten og skjegget er tydelige mot det mørkere ansiktet; den røde ryggen står i kontrast til de hvite lemmene og buken.

Arten holder til nord for regnskogbeltet, i det vestre og sentrale Afrika, fra Senegal og østover gjennom store deler av Sahel til de vestlige delene av Etiopia og Tanzania.

Arten er hovedsakelig tilpasset en terrestrisk tilværelse, men den tilbringer også noe tid i trærne. De er sosiale og lever i små flokker, på opptil ti individer. Flokken ledes av en dominant hanne. Han holder seg i utkanten av flokken, for å lokke til seg eventuelle bytteetere mens hunnene og ungene rekker å gjemme seg.  Arten regnes som en av de raskeste apene når den løper.

Husarapen er ikke en truet art, men ifølge IUCNs rødliste bør den overvåkes.

## Referanser




## Eksterne lenker
* 
* ARKive &ndash; https://web.archive.org/web/20121025084516/http://www.arkive.org/patas-monkey/erythrocebus-patas/'']
Turid S. Thomassen

**Turid Solberg Thomassen** (født 26. mars 1954) er en norsk lokalpolitiker, som representerer Kristelig Folkeparti. Høsten 2011 blei hun valgt til varaordfører i Nedre Eiker kommune. Hun har vært kommunestyremedlem sia 2003.

Thomassen er utdanna lektor og arbeider som undervisningsinspektør på Krokstad skole.

## Kilder
* TV2s velgerguide; besøkt 18. mai 2013.
* «Vil være en brubygger», *Drammens Tidende* 13. desember 2011; besøkt 18. mai 2013.
Krabbemakak

**Krabbemakak**, også kjent som **langhalemakak**, **krabbeeterape** eller **javaape** *(Macaca fasciularis*) er den vanligste apen i Sørøst- Asia og lever hovedsakelig i skog og mangroveskog langs elver, ved kysten eller på øyer utenfor kysten. Den er flink til å klatre og svømme, og nyttiggjør seg menneskenes bosetninger. De rundt 20 makakartene er svært tilpasningsdyktige og eter en variert kost. Krabbemakaken eter frukt og frø så vel som vannlevende dyr, og danner kranglevorne flokker.

Arten er utbredt i Sørøst-Asia og Oseania. Arten finnes i Bangladesh, Borneo, Brunei, Fiji, Filippinene, India, Indonesia, Kambodsja, Laos, Malaysia, Myanmar, Samoa, Singapore, Thailand, Tonga, Vietnam og Øst-Timor.

## Utseende
* *Lengde: 37-63 cm*
* *Hale: 36-72 cm*
* *Vekt: 3-5-12 kg*
* *Sosial enhet: Flokk*

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* ARKive &ndash; https://web.archive.org/web/20130708034909/http://www.arkive.org/crab-eating-macaque/macaca-fascicularis/'']
*
Brazzamarekatt

**Brazzamarekatt** eller **de Brazzas marekatt** (*Cercopithecus neglectus*) er en dyreape som er endemisk i våtmarkene i det Sentral-Afrika. Den oppholder seg mer på bakken enn de fleste av de rundt 20 marekattene, og er den eneste i slekten som danner parforhold. Den har stor utbredelse, men gjør lite av seg. Territoriet markeres med spytt og dufter, men den unngår heller inntrengere enn å utfordre dem.

Arten er oppkalt etter den italiensk-franske oppdageren Pierre Savorgnan de Brazza.

## Utseende
Brazzamarekatten er en relativt spebygget art. Kroppen er på størrelse med en katt. De har tydelig kjønnsdimorfisme, der hannene veier 7 kg, mens hunnene ikke blir mer enn 4 kg. Pelsen på ryggen er bråbrun til askegrå med mørkere lemmer. De har en tydelig smal, lys stripe på lårene. Begge kjønn har et tydelig hvitt skjegg, som blir noe leger hos hannene. Hos hunnene individer er pelsen på overlappa og haken blåhvit. På grunn av skjegget og den brede panneluggen som kan likne litt på en turban blir de noen ganger kalt «ayatolla-aper» etter Ayatolla Khomeini.

I likhet diademmarekatt har brazzamarkatten et lyst felt over øynene, men «diademet» er orange heller en grått eller blekgult, med et tydelig mørkt felt over som skiller det fra det grå håret på issen. Det orange feltet er tydelig allerede hos ungene.

Arten kommuniserer med rungende rop og eter hovedsakelig frø og frukt.

## Utbredelse
Arten er utbredt i jungelområdene i Sentral-Afrika. Hovedtyngden av bestanden ligger rundt Kongoelva, fra Den demokratiske republikken Kongo og vestover. Det er også en bestand nord for Viktoriasjøen, på grensen mellom Uganda og Tanzania og én i høylandet sør i Etiopia.

## Størrelse
* Lengde: 50–59&nbsp;cm
* Hale: 59–78&nbsp;cm
* Vekt: 7–8&nbsp;kg
* Sosial enhet: Par
* Status: Sårbar
* Utbredelse: Sentral- til Øst-Afrika

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* De Brazza’s monkey hos ARKive
Tsjokve (folk)

**Tsjokvefolket** (engelsk: *Chokwe/Tchokwe*) er en etnisk folkegruppe i Sentral-Afrika. Deres forfedre kan kanskje bli sporet til ambundufolket (nordlige mbundufolk) i Angola og mbutifolket (Bambuti) langs Kongoelven. Store grupper tsjokveere bor i dag i Angola, Zambia og Kongo-Kinshasa. Deres språk er vanligvis referert til som tsjokvespråk, et bantuspråk. Mange snakker også de offisielle språkene i deres land: engelsk i Zambia, fransk i Kongo, og portugisisk (som første eller annet språk) i Angola.

## Historie
Tsjokvefolket var en gang den ene av tolv stammer innenfor det store Lundariket på 1600- og 1700-tallets Angola. De ble uavhengige da de nektet å fortsette å betale tributt til lundaherskeren. Deres vellykte handel og rikholdige ressurser førte til at de ble en av de rikeste folkegrupper i Angola. Ved 1900 hadde tsjokvefolket erobret og oppløst hele Lundariket ved å benytte skytevåpen de hadde skaffet seg fra handel med Ovimbundu. Deres språk og innflytelse begynte deretter å dominere nordøstlige Angola og ble spredt blant lundafolkene.

Portugiserne hadde bortimot ingen kontakt med tsjokvefolket før på 1930-tallet, da tsjokvefolket handlet voks, gummi og elfenbein. Portugiserne sørget deretter for raskt å avslutte tsjokvefolkets dominans i regionen.

## Litteratur
* Areia, M. L. Rodrigues de (2003): *Chokwe and their Bantu neighbours*. Zürich: Jean David & Gerhard Merzeder.
* Bastin, Marie Louise (1982): *La sculpture tshokwe*. Meudon: A. et F. Chaffin.
* Delachaux, Théodore, & Thiébaud, Charles-E. (1934): *Pays et peuples d'Angola: études, souvenirs*. Neuchâtel: Éditions Victor Attinger.
* Jordán, Manuel (1998): *Chokwe*. New York: Rosen Pub. Group.
* Jordán, Manuel, red. (1998): *Chokwe!: art and initiation among Chowke and related peoples*. München: Prestel-Verlag,.
* Wastiau, Boris (2006): *Chokwe*. Milano: 5 Continents.

## Eksterne lenker
* 
* Fotodokumentasjon av tsjokvefolkets kunst og kunsthåndverk
Askebrysthonningeter

**Askebrysthonningeter** (*Lichmera deningeri*) er en fugl i gruppen *[[Lichmera]]* i familien honningetere. Den er endemisk til Indonesia.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Avibase: ''Lichmera deningeri''. Besøkt 18. mai 2013.
* Birdlife Species Factsheet: ''Lichmera deningeri''. Besøkt 18. mai 2013.
* Clements, J. F., T. S. Schulenberg, M. J. Iliff, B.L. Sullivan, C. L. Wood, and D. Roberson. 2011. ''The Clements checklist of birds of the world: Version 6.7.''. Besøkt 18. mai 2013.
Symfoni nr. 7 (Michael Haydn)

Michael Haydns **Symfoni nr. 7 i E-dur**, Perger 5, Sherman 7, MH 65, skrevet i Salzburg i 1764, er en av få symfonier i E-dur skrevet i det 18. århundre, og var den første av fire symfonier i den tonearten å bli tatt for være en symfoni av Joseph Haydn (Hob. I:E1).

Den er instrumentert for 2 oboer (den første av disse bytter til med fløyte for den langsomme satsen), 2 fagotter, 2 horn og strykere, med tre satser:

# Allegro
# Andantino, i A-dur
# Allegro

## Diskografi
Inkludert i ett sett på 20 symfonier på CPO-merket med Bohdan Warchal som dirigent for Slovenská filharmónia.

## Kilder
* A. Delarte, "A Quick Overview Of The Instrumental Music Of Michael Haydn" *Bobs Poetry Magazine* November 2006: 17 PDF
* Charles H. Sherman and T. Donley Thomas, *Johann Michael Haydn (1737 - 1806), a chronological thematic catalogue of his works*. Stuyvesant, New York: Pendragon Press (1993)
* C. Sherman, "Johann Michael Haydn" in *The Symphony: Salzburg, Part 2* London: Garland Publishing (1982): lxiv
Aztec (New Mexico)

**Aztec** (Navajo: **Kinteel**) er en by i San Juan County i delstaten New Mexico i USA. Byen er en forstad til byen Farmington og er fylkessete i San Juan County. I 2000 hadde byen 6&nbsp;378 innbyggere. Ruinene Aztec Ruins National Monument ligger i nærheten av byen.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Innbyggertall 2010 - 2019 – United States Census Bureau
Gymnomyza

* Sirenehonningeter
* Maohonningeter
* Ravnhonningeter

**Gymnomyza** er en gruppe i familien honningetere (*Meliphagidae*).

## Arter
* Sirenehonningeter, *Gymnomyza viridis*
* Maohonningeter, *Gymnomyza samoensis*
* Ravnhonningeter, *Gymnomyza aubryana*

## Eksterne lenker
* 
* Norsk Ornitologisk Forening: Gymnomyza. Besøkt 18. mai 2013.
* Clements, J. F., T. S. Schulenberg, M. J. Iliff, B.L. Sullivan, C. L. Wood, and D. Roberson. 2011. ''The Clements checklist of birds of the world: Version 6.7.''. Besøkt 18. mai 2013.
Dragehodeslekta

**Dragehodeslekta** (*Dracocephalum*) er en slekt i leppeblomstfamilien. I Norge er det kun dragehode som er opprinnelig viltvoksende, men flere andre arter dukker opp som innførte ugras, eller som rømlinger fra hager.

De er ett- eller flerårige urter. Stengelen er opprett og kan være glatt eller dunhåret. Bladene er linjeformede eller avlangt eggrunde. Blomstene er som regel blå.

De fleste artene vokser til fjells eller i halvtørre strøk i tempererte deler av Asia; i Kina er det 35 arter. Men de finnes også i Europa, Nord-Amerika og Nord-Afrika.

## Arter i Norge
* dragehode (*D. ruyschiana*), viltvoksende på Østlandet
* russedragehode, russemynte (*D. thymiflorum*), innført, reproduserer i Norge
* steppedragehode (*D. nutans*), innført, reproduserer ikke i Norge
* stordragehode (*D. sibiricum*), innført, reproduserer i Norge
* toppdragehode (*D. parviflorum*), innført, uavklart om den reproduserer i Norge
* tyrkerdragehode (*D. moldavicum*), innført, reproduserer ikke i Norge
	
## Litteratur
* 

## Eksterne lenker
* 
* ''Dracocephalum'' i Artsdatabanken
* ''Dracocephalum'' i Flora of China
Carl Hagelin

**Carl Oliver Hagelin** (født 23. august 1988) er en svensk profesjonell ishockeyspiller som spiller for Washington Capitals i NHL.

Han har tidligere spilt for Los Angeles Kings, Pittsburgh Penguins, Anaheim Ducks og New York Rangers i NHL, Södertalje i SHL og Michigan Wolverines ved University of Michigan.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Benjamin Apthorp Gould

**Benjamin Apthorp Gould** (født 27. september 1824 i Boston, død 26. november 1896 i Cambridge, Massachusetts) var en amerikansk astronom. Han er kjent for grunnleggelsen av *[[Astronomical Journal]]*, oppdagelsen Gould-beltet og for grunnleggelsen av Argentine National Observatory og Argentine National Weather Service.

## Referanser


## Kilder
*