open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Finn Eriksen

**Finn Eriksen** (født 17. juni 1937, død 4. mars 2020) var en norsk trompetist og orkesterleder, kjent fra flere pop-innspillinger fra 1960-årene og fremover.

Etter karrierestart i Bjølsen skoles musikkorps fikk han innpass i Kjell Karlsens jazzbesetninger (1956–). Han figurerte i lengre perioder på VG-lista med blant annet *Lappland* (22 uker, 1965), *Exodus song* (4 uker, 1965) og *Smil Maria* (9 uker, 1967). Eriksen fikk tilnavnet «Norges Herb Alpert» og ledet sitt eget Finn Eriksens orkester med blant andre Christian Beck på trompet, Jarl Johansen på trompet, Frode Thingnæs på trombone, Bjørn Johansen på saksofon, Iver Kleive på Hammond-orgel, Nils Petter Nyrén på gitar, Espen Rud på trommer, Leif Jensen på trommer, Gunnar Aas på trommer, Terje Venaas på bass, Magnus Volden på fiolin og Anne-Karine Strøm og Ivar Finsen på vokal. Eriksen var i juryen for Norsk Melodi Grand Prix 1973, Norsk Melodi Grand Prix 1974 og Norsk Melodi Grand Prix 1975.

Som studiomusiker bidro han til flere hundre utgivelser. Eriksen spilte i Radiostorbandet et par tiår og ved Oslo Nye Teater og Chat Noir som teatermusiker. Med Odd Børre arrangerte han diverse danseaftener.

Han var far til jazztrompetist Kim Eriksen, vokalist Anca Bjerke, Line Tonette Hafne og Marianne Søberg

## Utmerkelser
* Gammleng-prisen 2002 i klasse *veteran*
## Utgivelser
* *Silver threads among the gold / Pagan love song* (EP Viking, 1962).  Gjennombruddsplate.
* *Come back to my arms / Tin tin* (EP Viking, 1962)
* *Gigolo gigolino / Falling in love* (EP Viking, 1963)
* *Finnjerven(Jenka) / Lappland* (Fontana, 1965).  Solgte 130 000.  Akkompagnert av Kjell Karlsens Orkester.
* *Finn Eriksen* (LP Fontana, 1966)
* *Nidelven / Exodus song* (EP Fontana, 1966)
* *O bli hos meg / å tro / Ave Maria /Santa Lucia* (EP Fontana, 1966)
* *Hardanger / Hjem mot nord* (EP Fontana, 1966)
* *Japlaten* (EP 1966).  For Flyktningerådet.
* *Smil Maria / Musikk vi hører mens vi titter på jentene* (EP Triola, 1967)
* *Nana / Trompet for Linda* (EP Triola, 1968)
* *Avskjedstoner / Nicoline* (EP Triola, 1968)
* *Happy song / Sommernatt* (EP Triola, 1968)
* *Jeg skal komme til deg / Barnatro* (EP Triola, 1968)
* *Finn Eriksen* (LP Triola, 1969)
* *Je t'aime / Mitt Namn är Jack* (EP Triola, 1969)
* *O mein papa / Il Silenzio* (EP Triola, 1970)
* *Ser du stjernen i det blå / Amazing greis* (EP Triola, 1971)
* *The trumpet sound of musicals* (LP Triola, 1971)
* *Hva har vel du / vi vil leve* (EP Triola, 1972)
* *Vi vil leve* (LP Triola, 1972)
* *Trompeterens serenade / Minnenes melodi* (EP Polydor, 1973)
* *Sayonara / Ved Rondane* (EP Triola, 1973)
* *Sommerminner* (LP Flower, 1974)
* *Spanske øyne / Landeveien er min skjebne* (EP Trioa, 1974)
* *Jeg er så glad hver julekveld* (LP Flower, 1974)
* *Dolannes melodi / El condor pasa* (EP, Triola, 1976)
* *Dolannes melodi* (LP, Flower, 1976)
* *På oppfordring* (EP, EDW, 1988)
* *Golden Tunes* (Triola, 1998) samleplate
* *Fred på jord* (EDW Records, 1999)
* *Julemorgen* (1999)
* *Sydover* (EDW Records, 2002) 
* *Bred dina vida vingar* (Master music, 2005)

## Referanser
Kongepokalvinnere i svømmesport (kvinner)

**Kongepokalvinnere i svømmesport** mottar Hans Majestet Kongens Pokal, som blir delt ut av Norges Svømmeforbund hvert år i forbindelse med Norgesmesterskapet i svømming.
Samme utøver kan motta prisen flere ganger.

Den første kongepokalen for kvinner ble utdelt i 1916.
De første årene ble kongepokalen de fleste år tildelt mesterskapets beste, dvs. mest allsidige deltaker i stevnet.
Enkelte år ble det begrenset til å gjelde en gruppe øvelser.

Fram til 1929 ble kongepokalen tildelt den utøver med de beste resultater i mer enn en øvelse. 
Dette favoriserte frisvømmerne som hadde flere distanser i NM, mens ryggsvømmerne og brystsvømmerne hadde bare en.
Etter 1929 ble kongepokalen tildelt den utøver som oppnådde høyest poengsum i *en* øvelse. 
Poengene var basert på en tabell som tok utgangspunkt i olympiske rekorder.

I 1961 ble norgesmsterskapet delt i to, innendørs og utendørs. Kongepokalen ble da utdelt i NM utendørs, som da var hovedmesterskapet.
I 1977 ble betegnelse endret til NM kortbane (i 25-meters basseng) og NM langbane (i 50-meters basseng).
Kongepokalene har siden da blitt utdelt i NM langbane.

I dag (2025) gjelder følgende regler: Hvert særforbund i Norges idrettsforbund får normalt tildelt to kongepokaler hvert år, som settes opp til hhv. beste mann og beste kvinne i norgesmesterskapet.
Styret i Norges Svømmeforbund bestemmer så hvert år om pokalene settes opp i svømming, stup, vannpolo eller synkronsvømming.
Når pokalene blir satt opp i svømming, gis kongepokalen til den utøver i hovedmesterskapet med det vinnerresultatet som gir høyest antall poeng på FINAs poengtabell.

En egen kongepokal for parasvømmere ble innført i 2024. Parasvømmere kan tildeles kongepokal dersom det er minst 10 deltakende parasvømmere i mesterskapet.
Beste parasvømmer kåres etter oppnådd tid i prosent av verdensrekorden i sin klasse.

I oversikten under er det angitt hvilken øvelse kongepokalen er utdelt for når dette er kjent.

## Oversikt over vinnere

## Noter




## Referanser




## Kilder
* Ragnar Wold (1960): ''Sol – luft – vann: Norges svømmeforbund gjennom femti år 1910–1960''.
Estelle Getty

**Estelle Scher-Gettleman** (født 25. juli 1923, død 22. juli 2008), best kjent under kunstnernavnet **Estelle Getty**, var en amerikansk film-, teater- og TV-skuespillerinne. Hun huskes best for sin rolle som Sophia i serien *[[Pantertanter]]* og fikk både en Emmy og en Golden Globe for rollen. I de senere år slet hun med demens.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Lokes slott

**Lokes slott** eller **Lokeslottet** er et felt med hydrotermiske skorsteiner på Mohnryggen, som ligger mellom Island og Svalbard. Det ligger 300 kilometer vest for Bjørnøya, på 2350 meters dyp. Området ble oppdaget i 2008 av forskere ved Universitetet i Bergen. 

Lokefeltet er det nordligste aktive hydrotermale feltet som er kjent.

## Fauna
Flerbørstemarken *[[Nicomache lokii]]* regnes som en nøkkelart i faunaen rundt de hydrotermale skorsteinene i området. Den er imidlertid bare en de flere titalls nye arter som er funnet her.

## Referanser
Knut Boye

**Knut Boye** (født 12. januar 1937 i Arendal, død 21. juli 2008) var en norsk siviløkonom, førsteamanuensis og lærebokforfatter.

Boye tok siviløkonomeksamen ved Norges Handelshøyskole i 1963 og handelslærereksamen samme sted i 1966. Senere hadde han sin arbeidsplass ved NHH, først som høgskolelektor og senere som førsteamanuensis i bedriftsøkonomi, med finansiering og investering som spesialområder.

Boye utga selv og sammen med andre 25 bøker, i hovedsak innenfor området finansiering og investering. Han er blant annet kjent som forfatter av boken «Personlig økonomi» (sammen med Terje Hansen), og som redaktør for «Praktisk økonomi og finans».

I 2001 ble han tildelt NHHs pris for fremragende lærerinnsats.

## Bibliografi

* *Budsjettering*, Cappelen akademiske forlag (sammen med Jan Bergstrand og Trond Bjørnenak)
* *Finansielle emner*, Cappelen akademiske forlag, ISBN 978-82-02-25763-7
* *Kostnads- og inntektsanalyse*, Universitetsforlaget (sammen med Terje Heskestad og Eirik Holm)
* *Ledelse og økonomisk styring*, Tano Aschehoug (sammen med Svein Linge Solberg)

## Eksterne lenker
* NHHs internavis ''Paraplyen'': Knut Boye er død
Vishnu (band)

**Vishnu** var et norsk rockeband fra Tromsø etablert i august 2002 og offisielt oppløst november 2013. Høsten 2004 vant de Zoom-konkurransen sammen med Rumble in Rhodos og Purified in Blood og fikk som følge av dette en landsdekkende turné våren 2005. Bandet ga i 2006 ut EP-en *Lost Soul's Church* på labelen Feedback Underground, med distribusjon av Tuba Records.

I 2010 kom Vishnus debutalbum, *Outskirts of Love*, på labelen Big Dipper Records og i januar 2013 kom *Nightbeat Love*.

## Medlemmer
* : vokal
* : gitar
* : slagverk
* : bass
* : tangenter

## Eksterne lenker
*
Det er her æ høre tel

***Det er her æ høre tel*** er et norsk teaterstykke skrevet av skuespilleren og forfatteren Klaus Hagerup. Skuespillet hadde premiere ved Hålogaland teater 4. mars 1973. 

*Det er her æ høre tel* markerte gjennombruddet for Hålogaland teater, et regionteater som åpnet høsten 1971 og var det første profesjonelle teateret i Nord-Norge. I tråd med den politisk radikale profilen ved teateret, der ønsket var å lage folkelig teater på nordnorsk målføre, handler stykket om regional kultur og politikk. Stykket forteller om skattestreiken som startes av lokalbefolkninga i fiskeværene Senjahopen og Mefjordvær på yttersida av Senja, når myndighetene bryter løftet om å bygge vei mellom øysamfunnene og fastlandet. 

Både Hagerup og de øvrige skuespillerne som skulle sette opp stykket, arbeidet frem handling og tekst gjennom å intervjue lokalbefolkninga som veikonflikten gjaldt. De la også vekt på å lære seg Senjadialekten slik at replikkene skulle være troverdige. 

Stykket ble vist over hele Nord-Norge og som gjestespill i Oslo og Trondheim. Siden ble det laget en fjernsynsversjon som etter premieren på NRK ble vist i de øvrige skandinaviske landene og gjorde Hålogaland teater kjent over hele Skandinavia. Stykket er siden blitt et kjennetegn for teateret og den nordnorske kulturbevegelsen på 1970-tallet. 

## Referanser
Griegakademiet

**Griegakademiet – Institutt for musikk** ble opprettet i 1995 ved Universitetet i Bergen og tilordnet Det humanistiske fakultet. Forløperen var Musikakademiet i Bergen, som med støtte fra Edvard Grieg, ble grunnlagt av Torgrim Castberg i 1905. Akademiet hadde ca. 175 elevplasser ved oppstart.  Musikakademiet skiftet navn til Bergen musikkonservatorium i 1932.

I 2017 ble Fakultet for kunst, musikk og design opprettet ved Universitet i Bergen. KMD består av Kunstakademiet – Institutt for samtidskunst, Griegakademiet - Institutt for musikk og Institutt for design.

Griegakademiet har lokaler i Nygård skole i Bergen sentrum, men en samlokalisering med resten av fakultetet er under planlegging. Griegakademiet har i underkant av 300 studieplasser og ca 80 ansatte. Instituttleder er professor Randi Rolvsjord.

Griegkademiet tilbyr høyere utdanning på bachelor-, master- og doktorgradsnivå innen musikkutøving (klassisk, tradisjonsmusikk, jazz), komposisjon, praktisk-pedagogisk utdanning (PPU), musikkterapi og musikkvitenskap. Griegakademiet har også et talentprogram – Griegakademiets unge talenter (GUT) – for elever i 13-19 årsalderen.  Griegakademiet drifter også Grieg research school in interdisciplinary music studies, i samarbeid Høgskolen på Vestlandet, Universitetet i Stavanger, Universitetet i Agder og Høgskolen i Volda. (GAMUT) – Griegakademiets senter for musikkterapiforskning drives sammen med Norce og Senter for Griegforskning er et samarbeid med KODE. Ole Bull Akademiet på Voss har studieplasser i tradisjonsmusikk knyttet til Griegakademiet og folkemusikkarkivet Arne Bjørndals samling hører også til Griegakademiet.

## Referanser


## Litteratur
**Med Grieg i ryggen. Musikkutdanning i Bergen gjennom 100 år.* Bergen 2005.

## Eksterne lenker
* 
* 
*  Griegakademiets historie
*
Magne H. Paulsen

**Magne Hartvig Paulsen** (1943–2024) var en norsk lærer og politiker. Han var ordfører i Bindal fra 1984 til 2007 og representerte Arbeiderpartiet.

Han vokste opp på Terråk. Han gikk Nesna lærerhøgskole og underviste på ungdomstrinnet ved Terråk skole før han ble ordfører.

Han drev som ung med både fotball og friidrett. Han ble senere styreleder i Terråk idrettslag.

Paulsen var kaptein i Heimevernet, og i 20 år var han områdesjef for Bindal i Sør-Hålogaland Heimevernsdistrikt 14.

Paulsen ble i 2007 tildelt Kongens fortjenstmedalje i sølv.

## Referanser
Rolf Aaberge

**Rolf Aaberge** (født 25. juli 1949 i Sogndal) er en norsk forsker ved *Gruppe for mikroøkonomi* ved Forskningsavdelingen i Statistisk sentralbyrå. Han har sin utdannelse innen matematikk og statistikk fra Universitetet i Oslo.

Hans nåværende forskning beskjeftiger seg i hovedsak med skattlegging, offentlig finansiering, inntektsfordeling og sosial velferd, samt økonometri og statistiske metoder. Han er også involvert i et fireårig internasjonalt forskningsprogram for evaluering av velferd og skattepolitikk i velferdsstater. Sammen med Anthony Barnes Atkinson har han vist at de økonomiske forskjellene i Norge har økt etter 1989.

Hans forskningsarbeider er publisert i ledende tidsskrifter innen økonomisk og statistisk vitenskap.

## Referanser
Skaller

**Skaller**, på nordsamisk **gápmagat** eller **nuvttohat**, er et tradisjonelt samisk vinterfottøy av reinskinn der hårene vender ut. Skaller brukes først og fremst i tørr snø og inne.

## Framstilling og bruk

Sålene på skaller blir laget av panneskinnet fra dyreskallen (derav navnet), mens overlæret lages av reinbellinger, det vil si skinnet på bein og legger hos rein. Skallene blir tradisjonelt sydd med tråd laget av sener fra rein og fylt med sennegress for å holde føttene tørre. I dag har kartanka, tovede filttøfler som på russisk kalles valenki, erstattet det isolerende gresset.

*Bellingskaller* har såler med to skinnstykker der hårene er vendt mot hverandre slik at en ikke så lett skal gli på underlaget.

Ekstra fine skaller pyntes med fargede klesstrimler i sømmene.

Fottøyet kan ha snøring øverst, gjerne av tvinnet garn. Både skaller og komager kan også ha hemper der en kan feste vevde skallebånd. Menn og kvinner har forskjellige mønster og farge på skallebåndet. Disse båndene er dessuten stedbundet, og forekommer som hverdagsskallebånd og festskallebånd.


File:Sami clothing 4.JPG|Tradisjonelle skaller utstilt på Arctikum-museet i Rovaniemi i Finland.
File:Sami boots - Arctic Museum.jpg|Skaller utstilt på Arctikum-museet
File:Norway Sami clothing.JPG|Skaller utstilt i Oslo
File:Seahkohat - Skaller av brunt og hvitt leggskinn av rein.jpg|Skaller av brunt og hvitt leggskinn av rein, laget i 2000 av Gunhild B. Sara Buljo i Kautokeino
Fil:Nuvttohat - korte skallar med snøring.jpg|Korte skaller med snøring.
Fil:NFSA.4450AB Skallebånd.jpg|Et par skallebånd vevd av duojár Sara Valborg Trasti fra Unjárgga gielda i Nesseby i Finnmark. Båndene er en del av Norsk Folkemuseums samling


## Se også
* Kommager eller *bieksu*, tradisjonelt samisk sommerfottøy sydd av rødbrunt lær laget av skinn
* Samedrakt
* Kamikker, inuitenes tradisjonelle skinnstøvler
* Snabelsko

## Eksterne lenker
* 
*
Stor flamingo

**Stor flamingo** kan referere til to ulike arter med flamingoer:

* Rosenflamingo (*Phoenicopterus roseus*), sør og øst i Spania, Sør-Frankrike og sør til Nord-, Vest-, Øst-, Sør-Afrika og Madagaskar, østover til Midtøsten, Kasakhstan, India og Sri Lanka
* Rødflamingo  (*Phoenicopterus ruber*), Karibia, samt en isolert bestand på Galápagosøyene (nominatarten)
Beijings zoologiske hage

**Beijings zoologiske hage** (kinesisk: 北京动物园, pinyin: *Běijīng Dòngwù Yuán*) vest i den kinesiske hovedstad Beijing ble grunnlagt i 1906, og åpnet for almenheten den 18. juni 1908. Den har nå (2007) et areal på rundt 90 hektar og mellom 8 og 12 millioner besøkere i året, og er dermed en av Asias største og viktigste zoologiske hager.

Dyrehagen ligger i bydistriktet Xicheng, vest for Xizhimen.

## Historie

Opprinnelig var området slett ingen dyrehage; under Ming-dynastiet (1338–1644) lå det en keiserlig herregård her, og under Qing-dynastiet (1644–1911) ble det etterhvert herregård for prins Foot Kangan. Mange av dyreparkens bygninger stammer fra Qing-tiden.

Ved grunnleggelsen som dyrehage i 1906 het det *Wan Sheng Yuan* («de ti tusen husdyrs hage») og omfattet 3,5 hektar. Etter at Republikken Kina ble formelt proklamert 1. januar 1912 måtte hagen kjempe en hard kamp for sin eksistens på grunn av de urolige år som fulgte. Det var først mot slutten av 1920-årene, men Guomindangs og Chiang Kai-sheks seier, at problemene for det meste ble løst.

Da Beijing mistet sin status som hovedstad i 1928, ble dyrebestanden drastisk redusert.

Mellom 1937 og 1945 var Beijing under japansk kontroll. Dyrehagen led meget under den annen sino-japanske krig og deretter under den senere oppblussing av den kinesiske borgerkrig mellom den Guomindang-ledede kinesiske republikk og Mao Zedongs kommunister. Da Beijing på nytt ble hovedstad i 1949, bestod dyrebestanden der kun av én blind emu, tre papegøyer og et dusin aper. Området fikk nå navnet *Xijiao Gongyuan* («Den vestlige forstadspark»).

Navnet ble endret til *Běijīng Dòngwù Yuán* «Beijings zoologiske hage» i 1955. Fra 1958 av ble dyrehagens areal stadig utvidet, og artsmangfoldet ble systematisk utøket. I 1999 ble et meget stort akvarium åpnet. Hagen hadde nå rundt tredve hus, som samlet dekker 90 hektar.

## Dyrebestand

Dyrehagen har ville og sjeldne dyr fra Kina som en særlig spesialitet. Deres kjempepandaer er særlig populære blant besøkende, og de er i pandahuset like innenfor hovedinngangen. Av andre populære dyr blant besøkerne kan nevnes gyldne sichuan-smalneseaper, mandsjurisk tiger, tibetansk hjort, jak fra Tibet, enorme havskilpadder, isbjørn fra Arktis, kenguru fra Australia og sebra fra Afrika.

Dyrebestanden består nå (2008) av

* 150 arter pattedyr
* 260 arter fugler
* 100 arter krypdyr
* 35 arter amfibier
* 1000 arter fisker og virvelløse dyr

Dyrehagen er også et senter for zoologisk forskning som samler på og driver avl på sjeldne dyr fra flere verdensdeler.

## Bilder

 Fil:Changguanlou2.JPG|Chang Guan Lou (bygd 1906)
 Fil:Office house.jpg|Turistservicesenter, tidligere et kontorbygg (bygd 1907)
 Fil:Lsy.jpg|Le Shan-hagen


## Eksterne lenker
*
Bjørn Sverre Birkeland

**Bjørn Sverre Sæberg Birkeland** (født 1964) er en norsk tekstforfatter, komponist, artist og billedkunstner. 

Birkeland var i perioden 2015 til 2019 ordfører i Tinn kommune i Telemark for Senterpartiet.

Birkeland var opprinnelig medlem av Høyre og var også leder av Tinn Høyre (2013-2014), men meldte seg ut av partiet etter nedleggelsen av Rjukan sykehus, som endelig ble bestemt i Stortinget 17. juni 2014.

Bjørn Sverre Birkeland var frontfigur i rockebandet Codex på 1980-tallet og seinere med i duoen Quo Vadis, sammen med Bernt Michael Kallevik. Han har gitt ut soloplatene *Det du aldri sa* i 2005 og *I meg trår vinden* i 2009. 

I 2001 utga han fagboka *På rett spor*.

## Eksterne lenker
* Høyres leder i Tinn går til Senterpartiet - Nationen 12.08.2014, besøkt 27. juli 2016
* Birkeland har trukket seg som leder av Tinn Høyre  - Varden 12.08.2014, besøkt 27. juli 2016
* ''Birkeland - Tinn har tatt et verdivalg'' - NRK Telemark 15.9.2015, besøkt 27. juli 2016
Berekvam stasjon

**Berekvam stasjon** er en jernbanestasjon på Flåmsbana i Aurland kommune.

Berekvam er det eneste stedet på Flåmsbana der tog kan krysse hverandre. Kryssningssporet har manuelle sporveksler og ingen automatisk signalisering. Kryssing kan derfor bare skje når stasjonen er bemannet, typisk i sommersesongen. Berekvam er siste stasjon i Norge med rutetog som er manuelt betjent.

Bare ett av sporene på stasjonen har plattform. Ved krysning er derfor av- og påstigning tillatt bare for det toget som stopper ved plattformen.

Ekspedisjonsbygningen er tegnet av Bjarne Friis Baastad ved NSB Arkitektkontor og ble oppført i 1939.

## Referanser


## Litteratur
* 
* 
* 

## Eksterne lenker
Vatnahalsen holdeplass

**Vatnahalsen holdeplass** i Aurland kommune ble åpnet i 1941 da persontrafikken på Flåmsbana ble startet. Stasjonsbygningen (tegnet ved NSB Arkitektkontor) ble oppført i 1939. Vatnahalsen høyfjellshotell ligger ca 50 meter fra holdeplassen.

## Litteratur
* 
* 
* 

## Eksterne lenker
Ingvald Møllerstad

**Ingvald Møllerstad** (født 19. april 1893 i Nannestad, død 28. april 1965 i Oslo) var Norges første fast ansatte pressefotograf.

Opprinnelig het han Ingvald Johansen og kom fra Møllerstad gård i Nannestad som han tok navnet etter. Møllerstad begynte i 1921 å fotografere for *[[Aftenposten]]* og ble fast ansatt i 1934 som avisens (og Norges) eneste pressefotograf. Han ble i *Aftenposten* til han gikk av for aldersgrensen i 1963.

Han fotograferte fra fly luftskipet «Norge»s ankomst og ble sendt til Tafjord for å fotografere fra rasulykken. Møllerstad fotograferte den tyske innmarsjen i Oslo 9. april og han var nærværende under maidagene i 1945 og festet jubelscenene til film.

Han ble tildelt Kongens fortjenstmedalje i gull (1963).

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Jinshanling

**Jinshanling** (kinesisk: 金山岭, pinyin: *Jīnshānlǐng*) er en sektor av Den kinesiske mur i et fjellområde i fylket Luanping 120 km nordøst for Beijing, men over grensen til provinsen Hebei. Sektoren henger sammen med sektoren ved Simatai. Den ble bygd fra 1570 under Ming-dynastiet. 

Jinshanling-sektoren er 10,5 km lang med 5 pass, 67 vakttårn og to fyrtårn. Den fremre sektoren er restaurert tilbake til sin opprinnelige stand da Ming-styret forsterket og ombygde den. Men jo nærmere man kommer Simatai, jo mer forfallen og restaurert blir den.

Jenjanlingsektoren (*Jinshanling changcheng* 金山岭长城) ble i 1988 oppført på Folkerepublikken Kinas liste over verneverdig kulturgods. 

Det går en taubane opp til muren på dets høyeste punkt, og stedet er blitt et utferdsmål for turister i Beijing.
Fil:Jinshanling4.jpg
Fil:Jinshanling4 2014.jpg
Fil:Jinshanling-facing-east-2019-Luka-Peternel.jpg
Fil:Greatwalljinshanling.jpg
Fil:Jinshanling-facing-west-2019-Luka-Peternel.jpg
Fil:Great Wall Jinshanling.jpg


## Eksterne lenker
* Fotografier av Den kinesiske mur ved Jinshanling 
* Fotografier av Den kinesiske mur ved Jinshanling 
*  Fotografier av Den kinesiske mur ved Jinshanling
* En vandring fra Jinshanling til Simatai
* Jinshanling Great Wall
Reinunga holdeplass

**Reinunga holdeplass** i Aurland ble åpnet i 1942 da ordinær persontrafikk på Flåmsbana ble startet. Holdeplassen het i begynnelsen *Kjosafoss*, så *Kjosfoss* fra 1947 og *Reinunga* fra 1977.

## Referanser


## Litteratur
* 
* 

## Eksterne lenker
Anne-Gunhild Moxness

**Anne-Gunhild Moxness** (født 9. november 1914 i Narvik , død 1994) var en norsk frontsøster og ble i 1951 rektor på Røde Kors sykepleieskole i Trondheim. Hun har også medvirket som forfatter av del 2 i boken *Sykepleie i hundre*.

## Tysk tjeneste
Anne-G som hun ble kalt, var sykesøster på Ullevål sykehus, og i mars 1942 meldte hun seg til fronttjeneste på østfronten, hvor hun tjenestegjorde helt frem til slutten av andre verdenskrig. Hun tjenestegjorde i Ukraina, Leningrad og fulgte 5. SS-Panzer-Division «Wiking» inn i Kaukasus og tjenestegjorde på divisjon «Wikings» feltlasarett i  byen Kislovodsk fram til januar 1943. Hun fulgte «Wiking» på retretten fra Kaukasus til den endte i Ruhpolding sør i Tyskland, hvor «Wiking» ble reorganisert etter store tap. I mai 1943 tjenestegjorde hun ved et lasarett i den tsjekkiske byen Mariánské Lázně.

## Tildeling av Jernkorset

I februar 1944 ble hun forflyttet til et feltlasarett i  Reval, nå Tallinn i Estland. Hun ble der 2. august 1944 tildelt det tyske Jernkorset av 2. klasse for sin innsats etter et bombeangrep på Reval den 9. mars samme år. Mot ordre fra sine overordnede og med livet som innsats gikk hun inn og hentet ut sårede i rom fullt av flammer. Hun var den første ikke-tyske kvinne som fikk tildelt Jernkorset, og en av kun 18 kvinner som offisielt fikk Jernkorset i løpet av andre verdenskrig. Hun ble også tildelt Frontkjempermerket.

## Krigens slutt
Moxness fortsatte sin tjeneste som frontsøster til hun og 7 andre norske frontsøstre ble tatt til fange av engelske styrker i nærheten av Lübeck 2. mai 1945. Hun fortsatte sitt virke som sykepleier ved et engelsk feltsykehus fra mai til september 1945. Hjemme i Norge ble hun idømt 15 måneders fengsel for sin frontsøstertjeneste, og for å ha vært medlem av Nasjonal Samling siden 1942. I 1949 besluttet Oslo formannskap at Anne-Gunhild Moxness kunne fortsette sitt arbeid ved Ullevål sykehus, hvor hun arbeidet frem til hun flyttet til Trondheim i 1951 og ble rektor ved Røde Kors' sykepleierskole.

## Litteratur

* Ulateig, Egil: *Fordømte engler – de norske frontsøstrene*,Vega Forlag, Oslo 2010. ISBN 978-82-8211-141-6
* Hauge, Kari Westad: *Sykepleie i hundre – utdanningen i Trondheim 1906-2006*, 2006. ISBN 9788251921244
* Dahl, Hans Fredrik: *Norsk krigsleksikon 1940-45*, 1995. ISBN 82-02-14138-9 
* Kvanmo, Hanna: * Dommen*, 1990. ISBN 82-05-19130-1
* Melby, Kari: *Kall og kamp – Norsk sykepleierforbunds historie*, 1990. ISBN 82-02-11768-2
* Senje, Sigurd: *Dømte kvinner – tyskerjenter og frontsøstre 1940-45*, 1986. ISBN 82-530-1384-1

## Referanser


## Eksterne lenker
* Norske frontkjempere – Minnesmerker
* Liste der beliehenen Frauen 
* Novedades Der zweite Weltkrieg
Gjertrud

**Gjertrud** er en norsk form av jentenavnet Gertrud. Navnet har i norrønt formen *Geirþrúðr* og er avledet av *geirr* og *þrúðr* (*trudr*) som betyr henholdsvis «spyd» og «styrke». I den norske folketellingen fra 1801 er navnet skrevet på mange forskjellige måter: *Giertrud*, *Giertrue*, *Giertru*, *Gjertrud*, *Gertrud*, *Jertru* og *Gjertrue*.

## Utbredelse
*Geirþrúðr* er ikke kjent brukt i noen nordiske runeinnskrifter, så navnet var neppe blant de aller mest brukte i vikingtiden. *Gerdrud* og *Gertrudt* var vanlige kvinnenavn i Tyskland i senmiddelalderen. *Gjertrud* er kjent brukt i norske middelalderballader, blant annet i «Iven Erningsson».

Varianten *Jartrud* var et vanlig navn i Norge i middelalderen. Over 20 forskjellige personer med navnet er nevnt i Regesta Norvegica. 
*Giertrud*, *Gerthrud*, *Gierthrud*, *Giertruud* og *Giiertrudtt* var vanlige kvinnenavn i Norge på 1500-tallet. Det er 18 personer med disse navnene nevnt i Norske Lensrekneskapsbøker 1548-1567.
*Giertrud* var også et populært navn på norske jentebarn på 1700-tallet.

|}

## Kjente personer med navnet Gjertrud
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
* Den hellige Gjertrud av Nivelles (626-659)
* Den hellige Gjertrud av Helfta (1256–1302), benediktinernonne og katolsk helgen også kjent som Gjertrud den store
* Gjertrud Schnackenberg (f. 1953), amerikansk pris-vinnende dikter
* Gjertrud Økland (f. 1963), norsk fiolinist
* Gjertrud Sæter (f.1963), norsk kulturhistoriker
* Gjertrud L. Jynge (f. 1966), norsk skuespiller
* Gjertrud Eia (f. 1979), norsk programleder

## Annen bruk av navnet
* Gjertrudfuglen, kristent legendeeventyr
* Gjertrudsmesse, messe til minne om Gjertrud av Nivelles 17. mars
* Gjertrud Kvakk, tegneseriefigur i Donald Duck & co
* Gjertrud Krogstad, rollefigur i den norske TV-serien Hotel Cæsar i perioden 2000-2003 og i 2005, spilt av Kari Simonsen
* Gjertrud, rollefigur i William Shakespeares tragedie *[[Hamlet]]*

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Kjosfossen holdeplass

**Kjosfossen holdeplass** på Flåmsbana i Aurland ble åpnet i 1951 som turistholdeplass ved Kjosfossen. Frem til 1977 hadde holdeplassen navnet *Kjosfossen kraftstasjon*.

## Huldreopptreden
Siden 1998 var det i turistsesongen mulig å oppleve huldra ved fossen. Attraksjonen ble imidlertid gjenstand for en rettstvist, og Sogn tingrett avsa i 2005 dom om at forestillingen var et brudd på åndsverkloven. Saken gikk til Høyesterett, som enstemmig fant at huldreopptredenen ved Kjosfossen ikke var original nok til å representere et selvstendig åndsverk. Forestillingen kunne derfor fortsette i samme form som tidligere.

## Stasjonens plassering på linjenettet

## Bildegalleri

Fil:Kjosfossen23.jpg|Kjosfossen
Fil:Huldra ved fossen.jpg|Huldra ved Kjosfossen

## Referanser


## Litteratur

* 
*

## Eksterne lenker
Kronikat

**Kronikat** eller **Krønikenotis** er en personlig fortelling om historiske og kalendariske begivenheter. 

Termen ble skapt av den svenske folkloristen Carl Wilhelm von Sydow i 1937 for å plassere denslags folkelige prosafortellinger som ikke hadde oppnådd å få det historiske sagnets episke karakter. Et kronikat kan imidlertid, som en form for sagnnotis gjerne være livskraftig og levende i tradisjonsmiljøet uten å utvikle seg til sagn.

## Historikk
I C.W. von Sydows teoretiske system er kronikatet blitt definert som personlige fortellinger om historiske opplevelser, som i motsetning til memoratet ikke har noe supranormalt ved seg. I den forbindelse angis en liste med fem memorielle diter (utsagn), som kun bærer fiksjonens kjennetegn.

## Forholdet til historiske sagn
Bjarne Hodne har imidlertid plassert både kronikat og memorat under begrepet *kommuniserte minner*, og definerer *kronikat* som «fortellinger som bygger på minner om personer, krigshendelser, drap, bebyggelse m.m. og som er lik memoratene ved at de ikke er blitt utsatt for dikterisk utforming.»

Slik memoratet under gitte forhold kan gå over til å bli et naturmytisk sagn som tradert historie, kan tilsvarende kronikatet ende opp som historisk sagn.

## Referanser


## Se også
*Dite
*Fabulat
*Kriteriumsmotiv
*Memorat

## Litteratur
* Bødker, Laurits: Krönikenotis (s. 165). *Folk Literature (Germanic)*. International Dictionary of Regional European Ethnology and Folklore. Volume II. Rosenkilde and Bagger. København 1965. 
* Hodne, Bjarne: «Overføring av muntlig stoff» i: Bjarne Hodne, Knut Kjelstadli og Göran Rosander: *Muntlige kilder. Om bruken av intervjuer i  etnologi, folkeminnevitenskap og historie*. Universitetsforlaget. Oslo 1981.
*Sydow, Carl Wilhelm von: «Popular Dite Tradition. A Terminological Outline» (s. 106-126) i: *Selected Papers on Folklore*. Published on the Occasion of his 70th Birthday. Anniversary Volume. Rosenkilde & Bagger. København 1948.
Blomheller holdeplass

**Blomheller holdeplass** på Flåmsbana i Aurland ble åpnet i 1942 da ordinær persontrafikk ble startet på strekningen. Holdeplassen mistet persontrafikken en periode i 1998–99, men er fortsatt trafikkert i dag.

## Referanser


## Litteratur
* 
* 
* 

## Eksterne lenker
Topiramat

**Topiramat** (C12H21NO8S) er den virksomme substansen i et antiepileptika som foreskrives under navnet **Topamax<sup>®</sup>**, **Topimax Janssen** med flere. Det anvendes som behandling av epilepsi og som stabiliserende ved manodepressive sykdommer. Virkestoffet brukes også som profylakse for noen typer hodepine, som migrene og klasehodepine.

Systematisk (IUPAC) navn 2,3:4,5-Bis-O-(1-metyletyliden)-beta-D-fruktopyranosesulfamat. CAS ID 97240-79-4. Molar masse 

Forskere ved Medical University of South Carolina (MUSC) fant i 2008 også gunstig virkning på alkoholisme både for å redusere forbruket, redusere abstinens og unngå tilbakefall.

## Bivirkninger
Nesten alle som behandles med preparatet merker prikkinger i hender og føtter, og noe endring av smakssansen. Vekttap er vanlig. Gastrointestinale symptomer med kvalme og mavesmerter forekommer, og topiramat kan gi nyrestein. Videre kan det også oppstå doseavhengige bivirkninger som tretthet, talevansker, koordinasjonsforstyrrelser, svimmelhet, synsforstyrrelser, nedsatt konsentrasjonsevne, depresjon, angst, emosjonell labilitet, hypokinesi, anoreksi, parestesier og hodepine. Økt risiko for luftveisinfeksjoner er også ganske vanlig. (Kilde: St Olavs Hospital HF)

Pasienter som får topiramat, bør følges grundig opp i titreringsfasen (minst hver 14. dag). Dersom seponering blir nødvendig bør det skje langsomt og forsiktig.

## Kilder
* Topiramat (Topimax®), St Olavs Hospital HF 

## Eksterne lenker
* Topamax (Felleskatalogen)
Luanping

**Luanping** (kinesisk: 滦平县; *Luánpíng Xiàn*) er et fylke i provinsen Hebei i Folkerepublikken Kina. Det er understilt byprefekturet Chengde, og ligger inn i mot Beijing.

Befolkningen i fylket var  i 1999.

## Kulturminner
En sektor av Den kinesiske mur, kalt Jinshanling (*Jinshanling changcheng*, 金山岭长城), ligger i fylket, og ble i 1988 oppført på Folkerepublikken Kinas liste over verneverdig kulturgods.

## Administrative enheter
Det eneste **subdistrikt** er Zhongxing lu ()

## Samferdsel
Kinas riksvei 101 går gjennom området. Den begynner i Beijing og fører via blant annet Chengde til Shenyang.

## Referanser


## Eksterne lenker
* En vandring fra Jinshanling til Simatai
* Jinshanling Great Wall
Jordens tempel

**Ditan-parken** med **Jordens tempel** (地坛, *Dìtán*) i Beijing i Folkerepublikken Kina er et tempel med omliggende parkanlegg som spilte en viss seremoniell rolle i Ming- og Qing-dynastienes tid i keisertidens Kina. Det ble bygd i 1530, og keiserne fra de to dynastiene dro dit for å forrette de årvisse himmelofringer ved sommersolverv. 

Ditan-parken ligger nord i Beijing, i Andingmen-området rett utenfor Beijings annen ringvei. Beliggenheten er bare noen hundre meter nord for  Yonghe-tempelet. Med sitt område på 42,7 hektar er det den nest største tempelparken i Beijing; bare Himmelens tempel dekker et større område. 

Himmelens tempel ligger i rett akse direkte sør for Jordens tempel, men helt i sør, på motsatt side av Beijings bymessige område
Ted Danson

**Edward Bridge «Ted» Danson III** (født 29. desember 1947 i San Diego i California) er en amerikansk skuespiller.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Ted Danson ble født i San Diego, men vokste opp rett utenfor Flagstaff i Arizona. Han gikk på Stanford University, der han ble interessert i drama og skuespilleri i sitt annet studieår. I 1972 gikk han over til Carnegie-Mellon University i Pittsburgh. 

### Karriere
Etter eksamen ble han ansatt som lærling på Tom Stoppards Off Broadway-oppsetning *The Real Inspector Hound*. Han flyttet til Los Angeles i 1978 og fikk undervisning av Dan Fauci på skuespillerinstituttet der han også selv hadde noen klasser.

Danson begynte sin karriere som skuespiller på TV i såpeoperaen *Somerset*, der han spilte rollen som Tom Conway fra 1975 til 1976. Han var også med i en rekke reklamefilmer. Han hadde en rekke gjesteopptredener i forskjellige TV-serier i 1970- og 1980-årene, inkludert i *Laverne and Shirley*, *[[Magnum, P.I.]]*, og *Tuckers Witch*. Danson er mest kjent for sitt arbeid innenfor TV-serier, og spesielt for rollen som Sam Malone i den klassiske komedien *[[Cheers]]* og for hans rolle som Dokton John Becker i *[[Becker]]* produsert av Paramount Television, som også produserte TV-serien *[[Cheers]]*. 

Senere har han blant annet vært fast rolleinnhaver i TV-seriene *[[Help Me Help You]]*, *[[Curb Your Enthusiasm]]*, *[[Damages]]*, *[[Bored to Death]]*. Fra og med september 2011 har Danson hatt en hovedrolle i TV-serien ** som sendes på CBS.

Danson har vunnet to Golden Globe og to Emmy Award-priser, begge for rollen i *Cheers*. Han fikk også en Golden Globe for *[[Something About Amelia]]*. I 1999 ble Danson tildelt en stjerne på Hollywoods Walk of Fame. Danson har også opptrådt i filmer som *The Onion Field, Creepshow, Body Heat, Little Treasure, Just Between Friends, A Fine Mess, Made in America* og *[[Saving Private Ryan]]*. 

Danson og hans første kone, Randy Gosch giftet seg i 1970 og tok ut skilsmisse fem år senere. Danson giftet seg med sin andre kone Casey Coates i 1977. I 1979, mens hun fødte deres første barn, fikk Coates et slag, og Danson tilbrakte de kommende årene med å ta seg av henne. Paret adopterte senere en datter. Danson hadde en affære med Whoopi Goldberg som førte til skilsmisse mellom paret i 1993. Dette var en av Hollywoods dyreste skilsmisser gjennom tidene og skal angivelig ha kostet Danson minst 30 millioner dollar. 

Danson giftet seg senere med skuespillerinnen Mary Steenburgen den 7. oktober 1995. Han er stefar til hennes datter, Lilly og sønnen, Charles, som er barn av skuespilleren Malcolm McDowell. 

I mars 2011 utga Danson sin første bok, *Oceana: Our Endangered Oceans and what we can do to save them*, som ble skrevet i samarbeid med journalist Michael D'Orso. Danson er en nær venn av den tidligere amerikanske presidenten Bill Clinton. Danson har i årenes løp donert mer enn 85 000 dollar til forskjellige demokratiske presidentkandidater, blant andre Al Gore, John Edwards, Barbara Boxer, Bill Clinton og John Kerry. Danson var til stede i bryllupet til Bill Clintons datter Chelsea, den 31. juli 2010.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*
Kongepokalvinnere i svømmesport (menn)

**Kongepokalvinnere i svømmesport** mottar Hans Majestet Kongens Pokal, som tildeles beste mannlige og kvinnelige utøver under hovedmesterskapet i svømmesport. Samme utøver kan motta prisen flere ganger.

Foran NM i 1912 hadde kongen skjenket to pokaler til stevnet. Den ene ble satt opp som bestemannspremie i stevnet, den andre som vandrepokal i vannpolo.
Vandrepokalen ble vunnet til odel og eie av Kristiania Idrætsforening i 1916.

De første årene ble kongepokalen de fleste år tildelt mesterskapets beste, dvs. mest allsidige deltaker i stevnet. 
Enkelte år ble det begrenset til å gjelde en gruppe øvelser.
F.eks. i 1915 ble kongepokalen tildelt John Johnsen, som vant seks øvelser for menn.

Fram til 1929 ble kongepokalen tildelt den utøver med de beste resultater i mer enn en øvelse. 
Dette favoriserte frisvømmerne som hadde flere distanser i NM, mens ryggsvømmerne og brystsvømmerne hadde bare en.
Etter 1929 ble kongepokalen tildelt den utøver som oppnådde høyest poengsum i *en* øvelse. 
Poengene var basert på en tabell som tok utgangspunkt i olympiske rekorder.

Det var også mange andre pokaler som ble delt ut i forbindelse med NM i gamle dager. I 1929 nevnes 10 ulike pokaler eller premier som ble delt ut på slutten av stevnet i tillegg til kongepokalen.

I 1961 ble norgesmsterskapet delt i to, innendørs og utendørs. Kongepokalen ble da utdelt i NM utendørs, som da var hovedmesterskapet.
I 1977 ble betegnelsene endret til NM kortbane (dvs. 25-meters basseng) og NM langbane (50-meters basseng).
Kongepokalene har siden da blitt utdelt i NM langbane.

I dag (2025) gjelder følgende regler: Hvert særforbund innenfor Norges idrettsforbund får i normalt tildelt to kongepokaler hvert år.
Styret i Norges Svømmeforbund bestemmer så hvert år om pokalene settes opp i svømming, stup eller vannpolo.
Når pokalene blir satt opp i svømming, gis kongepokalen til den utøver i hovedmesterskapet med det vinnerresultatet som gir høyest antall poeng på FINAs poengtabell.

En egen kongepokal for parasvømmere ble innført i 2024. Parasvømmere kan tildeles kongepokal dersom det er minst 10 deltakende parasvømmere i mesterskapet.
Beste parasvømmer kåres etter oppnådd tid i prosent av verdensrekorden i sin klasse.

I oversikten under er det angitt hvilken øvelse kongepokalen er utdelt for når dette er kjent.

## Oversikt over vinnere

## Noter




## Referanser




## Kilder
* Ragnar Wold (1960): ''Sol – luft – vann: Norges svømmeforbund gjennom femti år 1910–1960''.
Aspera Hiems Symfonia

***Aspera Hiems Symfonia*** (utgitt 1996) er debutalbumet til det norske black metal bandet Arcturus. Fire av låtene er gjeninnspilte versjoner fra EPen *[[Constellation (Arcturus-EP)|Constellation]]* og fire er nye låter. Albumets tittel er fra latin og betyr «*Tøff vintersymfoni*». 

I 2002 ble albumet remastret sammen med tidligere utgivelser som *[[Constellation (Arcturus-EP)|Constellation]]* og *[[My Angel (Arcturus-EP)|My Angel]]* i samlealbumet *[[Aspera Hiems Symfonia/Constellation/My Angel]]*.

## Sporliste
# «To Thou Who Dwellest in the Night» (6:46)
# «Wintry Grey» (4:34)
# «Whence & Wither Goest the Wind» (5:15)
# «Raudt og svart» (5:49)
# «The Bodkin & the Quietus (...to Reach the Stars)» (4:36)
# «Du Nordavind» (4:00) 
# «Fall of Man» (6:06)
# «Når kulda tar (Frostnettenes prolog)» (4:21) 

## Artister
*Kristoffer «Garm» Rygg &ndash; vokal
*Carl August Tidemann &ndash; gitar
*Hugh «Skoll» Mingay &ndash; bass
*Steinar Sverd Johnsen &ndash; keyboard
*Jan Axel «Hellhammer» Blomberg &ndash; trommer

## Kilder
*Aspera Hiems Symfonia hos Encyclopaedia Metallum

## Eksterne lenker
*
Disneyland (California)

**Disneyland** er en fornøyelsespark i Anaheim i California i USA. Det er den første av de to temaparkene film- og underholdningsselskapet Disney har anlagt i USA. Den ble grunnlagt i 1954 av Walt Disney og åpnet i 1955. Disneyland, som ligger ca. 45 km sørøst for sentrum av Los Angeles, omfatter fantasieggende fremstillinger fra eventyr, amerikansk myte og historie, eksotisk natur, havdyp, jordens fortid og fremtidens *[[science fiction]]*-verden, ialt mer enn 90 ulike attraksjoner, gruppert i en del hovedtemaer (*Adventureland, Fantasyland, Main Street USA, Tomorrowland* med flere). 

Fornøyelsesparken hadde i 2019 18,7 millioner besøkende. I 1962 kom gjest nr 50 millioner. I 2018 hadde 90 % av de forespurte besøkende besøkt parken før.

Walt Disney ble inspirert til Disneyland under et besøk i Tivoli i København.Hollin Stafford: «A day at Tivoli gardens»Caroline McGuire: «Tivoli theme park inspired Disneyland», *[[the Sun]]* 12. oktober 2018«Tivoli Gardens - the park that inspired Disney World», 19. september 2019

## Referanser


## Se også
*Disneyworld i Orlando, Florida
*Tokyo Disney Resort i Urayasu, Japan
*Disneyland Resort Paris

## Eksterne lenker
* 
*
Tromme- og klokketårnene i Beijing

**Tromme- og klokketornene i [[Beijing]]** er to tårn som ligger et stykke nord for Den forbudte by i den kinesiske hovedstadens indre by. Lignende tromme- og klokketårn finnes i mange kinesiske byer og i kinesiske tempelanlegg.

## Beskrivelse
**Gulou** (鼓楼, *Gǔlóu*), trommetårnet, står i nordre del av den indre by, rett ved den midtaksen fra nord til sør som løper gjennom Den forbudte by og dens porter, til Den himmelske freds port ved Den himmelske freds plass. Annen etasje er en firkantet terrasse, 55,6 meter lang og 30 meter bred, og tårnet er 47 meter høyt.

**Zhonglou** (钟楼), klokketårnet, står rett nord for trommetårnet og er 47,9 meter høyt og altså noe høyere enn trommetårnet. Det er bygd i grå stein og har rundbuede lydglugger fremfor en terrasse i tredje etasje.

## Historie
Trommetårnet ble bygd i 1272 under Kublai-khan, og stod den gang helt i midten i Yuan-dynastiets hovedstad Khanbaliq. Det ble den gang kalt *Qizhenglou* («Det ordnede styres tårn»).

I 1420 ble tårnet flyttet og rekonstruert noe øst for sitt gamle sted. Det skjedde under Yongle-keiseren (Ming-dynastiet). I 1800 utførte Jiaqing-keiseren (Qing-dynastiet) omfattende renovasjoner. I 1924 fikk tårnet det nye navn *Mingchilou* («Tårnet til minne om skammen»), og man utstilte der gjenstander knyttet til åttenasjonsalliansens innmarsj i Beijing under bokseropprøret i 1900 og senere fra 30. mai-massakren i 1925.

I dag (2008) benyttes bygningens øverste etasje som kulturhall for befolkningen i bydistriktet Dongcheng.

Etter reparasjoner i 1980-årene ble begge tårn åpnet for turister. I 1996 blev de kulturminnesmerket av den kinesiske stat.

## Referanser


## Litteratur
* *Lilla Uppslagsboken*, Förlagshuset Norden AB, Förlagshuset Nordens Boktryckeri, Malmö 1974.

## Eksterne lenker
* https://web.archive.org/web/20070609220641/http://www.pekingguiden.com/upplev_peking_trum_klocktornen.html
* http://www.travelchinaguide.com/attraction/beijing/bell.htm
* Det eldre uppslagsverket Nordisk familjebok på https://runeberg.org
* om tromme- og klokketårnene i Beijing.
Kvensk institutt

**Kvensk institutt**, eller **Kväänin institutti**, er et norsk senter for kvensk språk og kultur, beliggende i Børselv i Porsanger kommune.   
Instituttet ble offisielt åpnet i 2007. Nasjonale oppgaver er å etablere og drifte et kvensk språkråd samt å drive opplysningsarbeide om språk og kultur. Instituttets formål er å utvikle, dokumentere og formidle kunnskaper og informasjon om kvensk språk og kultur og fremme bruken av kvensk språk i samfunnet.  

I 2025 ble den kvenske navnedelen endret til Kväänin institutti.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Gjertrudsfuglen (eventyr)

**Gjertrudsfuglen**, også kalt **Gjertrudfuglen**, er et katolsk legendeeventyr og et gammelt norsk navn på hakkespettarten svartspett (*Dryocopus martius*). Eventyret er med i Asbjørnsen og Moes samling av *[[Norske Folkeeventyr]]* som første gang ble utgitt i perioden 1841-1844. Av i alt 22 kjente legendeeventyr i Norge er *Gjertrudsfuglen* det mest utbredte. Eventyret skal være kjent i 39 varianter.

Det korte eventyret *Gjertrudsfuglen og Vårherre* forteller om  Vårherre Jesus og St. Peter som vandrer på jorda og ber ei bakstekone om å få smake på ei lefse. Kona, som heter Gjertrud, er så gjerrig at hun på tre forsøk ikke klarer å lage liten nok lefse til de sultne tiggerne, og de får derfor ingenting. Som straff omskaper Vårherre kona til gjertrudsfuglen som straks flyr opp gjennom skorsteinspipa. Fuglen kan siden sees med sotsvart kropp og rød lue der den hakker etter mat mellom bark og ved og piper tørst mot regnværet.

Moralen (det belærende budskapet) i  fortellingen er hvor dårlig det kan gå med den som er gjerrig, egoistisk og ikke hjelper andre. Eventyret forklarer samtidig hvorfor svartspetten er som den er. Ifølge folketroen kunne gjertrudsfuglen varsle regn og lokke folk så langt inn i skogen at de gikk seg vill.

I 1984 lagde Anna Tystad Aronsen tegnefilmen *Gjertrudsfuglen* som ble vist i NRK Fjernsynet julaften samme år.

## Se også
* Gjertrudsmesse, gammel merkedag 17. mars til minne om Gjertrud av Nivelles

## Referanser


## Eksterne lenker

*
Håreina holdeplass

**Håreina holdeplass** på Flåmsbana i Aurland ble åpnet i 1941 da begrenset persontrafikk ble startet på strekningen.

Håreina holdeplass er nærmeste stoppested til Flåm kirke og brukes av turister i den forbindelse. Den har også noe bedre passasjergrunnlag blant fastboende enn andre stasjoner på nedre del av banen.

## Referanser


## Litteratur
* 
* 
* 

## Eksterne lenker
Lunden holdeplass

**Lunden holdeplass** på Flåmsbana i Aurland ble åpnet i 1942 da ordinær persontrafikk ble startet på strekningen.

Holdeplassen har lave passasjertall, men oppretteholdes inntil videre. Ny vurdering skal foretas innen 2019.

## Referanser


## Litteratur
* 
* 

## Eksterne lenker
Oreochromis aureus

***Oreochromis aureus*** er en art i gruppen ciklider.
Det er en fisk som lever i ferskvann i Nord-Afrika og Midtøsten. Den har også blitt introdusert i USA hvor den har gjort skade på lokale økosystemer.
Den blir normalt 13-20 cm lang, men det største eksemplaret som har blitt fanget var 53 cm langt.
Den er en munnruger, og hunnen holder 160-1600 egg av gangen.
*Oreochromis aureus* trives i et vidt temperaturområde, fra 8 til 30&nbsp;°C og kan tåle opptil 41&nbsp;°C.

## Eksterne lenker
* 
*
Oreochromis

* nilmunnruger
* *[[Oreochromis amphimelas]]*
* *[[Oreochromis aureus]]*
* *[[Oreochromis tanganicae]]*

***Oreochromis*** er en gruppe ciklider som lever i Afrika og Midtøsten.
De er fisk som lever i ferskvann.

Gruppen består av over 30 arter og flere ubeskrevne former. Etter mtDNA-analyser å dømme, ser det ut til å være flere klader. 
I tillegg ser noen arter som *[[Oreochromis urolepis]]* og *[[Oreochromis aureus]]* ut til å være nærmere beslektet med *[[Sarotherodon]]* ifølge mtDNA-data.

Forskningen hindres av at disse fiskene flittig hybridiserer og at den raske evolusjonen deres gjør det vanskelig å velge riktige DNA-sekvenser.

## Eksterne lenker
*
Carl August Tidemann

**Carl August Tidemann** (født 7. juni 1971) er en høyt teknisk norsk nyklassisk metal-gitarist og komponist, best kjent for sitt arbeid i de to progressiv metal-bandene Arcturus og Winds

## Diskografi
### Solo
* *[[Stylistic Changes]]* (1996)

### Med [[Tritonus (band)|Tritonus]]
* *Shadowland* (Demo, 1994)
* *A Gathering Of 8 Norwegian Prog Metal Bands* (Samlealbum, 1997)

### Med [[Arcturus (band)|Arcturus]]
* *[[Aspera Hiems Symfonia]]* (1995)
* *[[La Masquerade Infernale]]* (gjest) (1997)

### Med [[Winds]]
* *Of Entity And Mind* (EP, 2001)
* *[[Reflections of the I]]* (2002)
* *[[The Imaginary Direction of Time]]* (2004)
* *[[Prominence and Demise]]* (2007)

### Med [[Fleurety]]
* *[[Department of Apocalyptic Affairs]]* (gjest) (2000)

### With [[Diabla]]
* *Everything Passes* (sesong medlem) (2001)

## Eksterne lenker
* Winds offisielle nettside
* Carl August Tidemann offisielle nettside
* Arcturus offisielle nettside
* Tritonus offisielle nettside
* Diabla offisielle nettside
* Fleurety offisielle nettside
Ligue 2

**Ligue 2** er den franske fotballigaens nest høyeste divisjon. De to øverste lagene rykker direkte opp til Ligue 1, mens nummer 3-5 spiller opprykkskvalifisering. De to nederst plasserte lagene hver sesong rykker direkte ned til Championnat National, mens nummer 18 spiller nedrykkskvalifisering..

## Tidligere vinnere

## Se også
*Ligue 1
Championnat National

**Championnat de France National** er den tredje høyeste fotballigaen i Frankrike, en divisjon under Ligue 2. Ligaen inneholder både proffklubber og amatørklubber. De tre beste lagene rykker opp til Ligue 2 mens de fire nederst plasserte lagene rykker ned til Championnat de France Amateurs

## Tidligere vinnere
* 1998. AC Ajaccio
* 1999. CS Louhans-Cuiseaux
* 2000. AS Beauvais
* 2001. Grenoble Foot
* 2002. Clermont Foot
* 2003. Besançon RC
* 2004. Stade de Reims
* 2005. Valenciennes AFC
* 2006. Chamois Niortais FC
* 2007. Clermont Foot