open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Cautha

**Cautha** (også **Catha**) er i etruskisk mytologi en solgudinne, datter av solen selv. Hun var gudinne for daggry og begynnelsen av alle ting. Hun blir i kunsten avbildet som stigende opp av havet, noe som kan tyde på at guddommen har opprinnelse i en annen kultur da etruskernes land, Etruria, har havet på motsatt side av hvor solen stiger.

Noe forvirrende blir Cautha stundom framstilt som en mannlig gud, og er da like den greske solguden Helios som siden ble opptatt i en mektigere gud, Apollon. Andre kilder nevner Usil som den etruskiske solgud, og også denne guden blir stundom framstilt som gudinne.

Navnet *Cautha*/*Catha* er avledet fra det etruskiske rotordet *cath-* i betydningen «solen», og var også brukt som familienavn hos etruskerne. På *[[Liber Linteus]]*, en fragmentarisk etruskisk bok blir Catha omtalt som *Ati Catha*, «Mor Catha». Hennes betydning bekreftes også ved at hun er omtalt på *[[Piacenza-leveren]]*.

## Referanser


## Eksterne lenker
* «Cautha», *Encyclopedia Mythica*
* «Cautha», Sun Goddess of the Dawn, guide til gudene
Citrin

**Citrin** er en gul til brun kvarts. Den er allment benyttet som en diamant i fasettslipt form og er den mest verdifulle kvartsperlen som brukes i smykker. Nesten alle citrinstener på markedet er varmebehandlet ametyst. Naturlig citrin er gul til oransje og forekommer i mye lysere fargetoner enn varmebehandlet materiale, som er mørk oransje-brun til rødbrunt. Citrin kan også være produsert av varmebehandlet røykkvarts.

Citrin er sjelden funnet i naturlig form i naturen. Steinen danner sin farge i nærheten av vulkaner som avgir varme. Den oppstår som klynger av pyramideformede avsetninger i en geode.  Når ametyst får en lengre oppvarming over  blir steinens farge gul, gulbrun orange, mørk orange til brun og rød brun.

Krystallene er gjennomskinnelige til gjennomsiktige.  Det er blitt solgt citrinstener under navnet *[[Topas]]*, gjerne under navn som *«false topaz»* eller *«topascitrin»*. Ametrin-miks er en blanding av ametyst og citrin. Denne stenen er delvis lilla og delvis oransje gul i fargen.

## Funn
Verdens største ametystgeode ble funnet i gruven *Galerias Santiños* i Uruguay i 2006. Her fant de også ekte citringeoder.

I Norge er citrin funnet på en rekke lokaliteter:
*Bjerkreim i Rogaland
*Evje og Hornnes i Aust-Agder
*Halden i Østfold
*Hurum i Buskerud
*Røyken i Buskerud
*Tingvoll i Møre og Romsdal

## Eksterne lenker
* Citrin fra Ørsdalen  i Bjerkreim. Digitaltmuseum.
Taihe (Ji’an)

**Taihe** (kinesisk: 泰和县; pinyin: * Tàihé Xiàn*) er et fylke i provinsen Jiangxi i Folkerepublikken Kina. Det ligger i byprefekturet Ji'an.

Befolkningen var  i 1999.

## Kulturminner
Byen Baikou (*Baikou chengzhi*, 白口城址) fra perioden fra Handynastiet til Sør- og Nord-dynastiene ble i 2006 tilføyd på Folkerepublikken Kinas liste over kulturminner.

## Administrative enheter
**Storkommuner:**
* Chengjiang (澄江, Shuicha (水槎), Tangzhou (塘洲), Guanchao (冠朝), Shacun (沙村), Mashi (马市), Shangmu (上模), Shangyi (上圯), Laoyingpan (老营盘), Zhonglong (中龙), Xiaolong (小龙), Heshi (禾市), Guanxi (灌溪), Bixi (碧溪), Luoxi (螺溪), Nanxi (南溪); 
**Kommuner:**
* Suxi (苏溪), Qiaotou (桥头), Yanxi (沿溪), Shishan (石山), Yuanqian (苑前), Wanhe (万合): 
**Gårdsbruk:**
* Wushan (=武山垦殖场), Taihe (泰和垦殖场).

## Samferdsel
Kinas riksvei 105 løper gjennom fylket. Denne viktige trafikkåren begynner i Beijing, løper sørover og ender ved kysten i Zhuhai i provinsen Guangdong. Den går innom større byer som Tianjin, Dezhou, Jining, Shangqiu, Jiujiang, Nanchang og Guangzhou.

Kinas riksvei 319 fører også gjennom fylket. Riksveien begynner i Xiamen i Fujian, løper nordvestover gjennom provinsene Jiangxi, Hunan, og Chongqing, til den ender opp i Chengdu, hovedstaden i provinsen Sichuan.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Lokalregjeringens hjemmeside 
* Baikou chengzhi
* Baikou chengzhi
* Prospecting Report For Baikou Town of Han Dynasty,Taihe County, Jiangxi
Diacheila

***Diacheila***  er en slekt av billene i delgruppen (underfamilien) sumpløpere (Elaphrinae) i familiegruppen løpebiller. 
2 arter er registrert i Norge.

## Systematisk inndeling
Systematikken følger Carabidae of the World.

* Ordenen biller,** Coleoptera** Linnaeus, 1758
** Underordenen Adephaga Schellenberg, 1806
*** Overfamilien løpebiller og vannkalver, **[[Caraboidea]]** Latreille, 1802
**** Familien **[[løpebiller]]**, Carabidae Latreille, 1802
***** Underfamilien sumpløpere, (Elaphrinae) Latreille, 1802
****** Stammen Elaphrini Latreille, 1802
******* slekt *Diacheila* Motschulsky, 1844
******** *[[Diacheila arctica]]* (Gyllenhal, 1810) – finnes i Norge 
******** *[[Diacheila fausti]]* Heyden, 1887 – i Asia
******** *[[Diacheila polita]]* (Faldermann, 1835) – finnes i Norge

## Referanser


## Litteratur
* Bertram G. Rye. 1908. *Biller I. Løpebiller.* Danmarks Fauna Bind 3. G.E.C. GAD, København.

## Eksterne lenker
* 
* Tree of Life – Sumpløpere (Elaphrinae, Carabidae) – engelskspråklig
* Database Carabidae of the World – Elaphrinae (sumpløpere) – engelskspråklig
* Norsk Entomologisk forening
Gluterfossen

**Gluterfossen** er en foss i Erstaddalen i Rauma kommune i Møre og Romsdal. 18,6 km² av nedbørfeltet og rundt tre fjerdedeler av vannføringen i fossen er overført til Grytten kraftverk i Romsdalen. Det resterende uregulerte nedbørfeltet er på rundt 6,5 km².

## Referanser


## Se også
*Liste over norske fosser

## Eksterne lenker
* Gluterfossen på World Waterfall Database
Svøufallet

**Svøufallet** er en foss i Sunndal kommune i Møre og Romsdal. Den ligger i det kjente Jenstadjuvet, i ei sideelv til Driva ved Gjøra mellom Sunndalsøra og Oppdal.

## Se også
*Liste over norske fosser

## Eksterne lenker
* Svøufallet på World Waterfall Database
Honganvikfossen

**Honganvikfossen** (også kalt *Brudesløret*) er en foss ved Honganvik i Sauda kommune i Rogaland. 

## Se også
*Liste over norske fosser

## Eksterne lenker
* Honganvikfossen på World Waterfall Database
Strufossen

**Strufossen** er en foss i elva Gaula i Sunnfjord kommune i Sogn og Fjordane. Den ligger i Eldalsdalføret, et stykke øst for Føllingsvatnet, ca. 4 kilometer fra Eldalsosen. Hovedfallet er rundt 20 meter høyt.

Riksvei 13 (Gaularfjellsvegen) ligger på nordsiden av elva. Tilkomst til fossen er via en privat vei til Øykjebotnen. Fossestien går forbi fossen nedenfor fossefallet. Fossen er del av det vernede Gaularvassdraget.

## Referanser




## Eksterne lenker
* Bilde av Strufossen fra 1924 på digitaltmuseum.no
Sjurhaugfossen

**Sjurhaugfossen** er en foss i Lærdalselva i Lærdal kommune i Sogn og Fjordane. Elva faller her rundt ti meter mens den renner gjennom et trangt gjel.

## Se også
*Liste over norske fosser

## Eksterne lenker
* Sjurhaugfossen på World Waterfall Database
Hoelitt

**Hoelitt** er et mineral, oppkalt etter den norske polarforskeren Adolf Hoel. Det ble oppdaget på Spitsbergen i 1922. Dets kjemiske formel er (C6H4)2(CO)2.

## Eksterne lenker
* http://webmineral.com/data/Hoelite.shtml
Espelandsfossen (Granvin)

**Espelandsfossen ** er en foss i Granvin kommune i Hordaland. Den ligger i Espelandselvi, nord for Espelandsvatnet og like ved kommunegrensa til Ulvik.

## Se også
*Liste over norske fosser

## Eksterne lenker
* Espelandsfossen på World Waterfall Database
Skjervefossen

**Skjervefossen** eller Skjervsfossen er en foss i Voss herad i Vestland fylke. Den ligger ved Skjervet, omtrent midt mellom Granvin og Voss. Den inngår i Storelvi (også kalt Granvinelva) med utløp i Granvinsvatnet. Fossen er vernet. Nevnet kommer av *skarv* som betyr nakent fjell. På 1920-tallet ble et kraftverk i Skjervefossen vurdert som mulig strømforsyning ved elektrifisering av Bergensbanen og til Hardangerbana som var elektrifisert ved åpningen.

Den kjente kjøreveien gjennom Skjervet ble anlagt 1863-1880 og senere utbedret i flere omganger langs samme trase. Veien ble lagt i store slyng for å gjøre den mindre bratt og håndterlig for hestetrafikk. Skjervet har siden 1700-tallet vært hovedforbindelsen mellom Voss og Hardanger etter at ble opparbeidet vei, og den eneste kjørende veien mellom Bergen og Hardanger. Det var vanskelig å ta seg forbi Skjervet høst og vår, og stien over Jørdre var ikke fremkommelig om vinteren. Presten Even Meldahl på Voss var veiinspektør og sørget for bro over elven og det ble anlagt trappetrinn i ura. Biskopene Claus Pavels og Jacob Neumann passerte Skjervet med hest tidlig på 1800-tallet. Veien anlagt fra 1863 var godt kjørende med hest og vogn, og traseen var god nok til biltrafikk da det ble vanlig fra 1910. 25. april 1940 var det kamper mellom norske styrker med stilling i jernbanetunnelene og tyske styrker som rykket frem fra Eide (Granvin havn). Broen ble spreng av norske styrker for hindre fremrykking,

Hovedtraseen for riksvei 13 gikk tidligere på avsatsen mellom fossens øvre og nedre fall. Tunsbergtunnelen fører fra 2011 riksveiens hovetrase forbi Skjervet. Hardangerbana gjennom Skjervet ble anlagt i 1935.

Fossen er delt i tre fall. Det øverste er loddrett og faller ned i en halvsirkelformet høl ovenfor broen. Det andre fallet er nedenfor broen og mer ujevnt, mens den tredje delen forsvinner i landskapet nedenfor.

Hans Gude besøkte stedet i 1843 og laget en detaljert pennetegning. Johannes Flintoe laget en tegning da han besøkte stedet 20 år tidligere. Flintoes tegning var grunnlag for litografien i *[[Norge fremstillet i Tegninger]]* (1848). Knud Knudsen fotograferte stedet fra flere vinkler på slutten av 1800-tallet. I 1890 reiste Søren Johannessen et hotell, Skjærven hotel, ved fossen. Hotellet ble solgt og i 1896 flyttet til Strandebarm. Olav J Bø satte i 1902 opp kafe Fossheim på murene og denne ble revet omkring første verdenskrig.

## Se også
*Liste over norske fosser
## Referanser


## Eksterne lenker
* Skjervefossen på World Waterfall Database
* Skjervet ved Granvin tegning av Johannes Flintoe, hos Digitaltmuseum/Nasjonalmuseet.
Brudesløret (Flora)

**Brudesløret** er en foss i Kinn kommune i Sogn og Fjordane. Den ligger i Tjørneselva i Haukåvassdraget, og stuper rett ned i Haukåvatnet. Det foreligger planer om kraftutbygging i elva, noe som kan føre til at fossen blir tørrlagt.

## Se også
*Liste over norske fosser

## Referanser


## Eksterne lenker
* Brudesløret på World Waterfall Database
Fuck

**Fuck** er et engelsk slanguttrykk med flere betydninger. Som verb betyr det «å ha samleie» eller «å lure», som substantiv betyr det «samleie». Ordet brukes også som utropsord og banneord. Det oversettes gjerne til norsk med «føkk» eller det eldre norske utrykket «pokker», noen oversetter det også til det litt kraftigere norske uttrykket «faen». På engelsk refereres ordet ofte som «F-ordet». Norske filmtekstere bruker også gjerne «f***».

## Etymologi
Ordets opprinnelse er usikker, men er sannsynligvis relatert til germanske ord som betyr å slå, å gni eller å ha samleie. Relaterte ord kan være tyske *ficken* («å ha samleie»), nederlandske *fokken* («å slå»), det norske dialektuttrykket *fukka* («å ha samleie»), og de svenske dialektuttrykkene *fokka* («å slå», «å ha samleie») og *fock* («penis»).

## Historisk bruk
Den første anerkjente forekomst av ordet er i et kodet dikt fra før 1500-tallet. Diktet har tittelen «Flen flyys» og er et narredikt om munkene i Cambridge. En av strofene i diktet lyder *Non sunt in coeli, quia gxddbov xxkxzt pg ifmk.* Den siste delen er kodet tekst, og dekodes til *non sunt in coeli, quia fvccant vvivys of heli*, som oversatt til engelsk blir *they are not in heaven because they fuck wives of Ely*.

Den første trykte bruken av ordet «fuck» var i den skotske poeten William Dunbars dikt fra 1503 *Brash of Wowing* som har linjene

:*«Yit be his feirris he wald haif fukkit:*
:*Ye brek my hairt, my bony ane».*

I 1991 ga det amerikanske hardrock-bandet Van Halen ut et studioalbum med navnet *[[For Unlawful Carnal Knowledge]]*, hvor de hevdet at FUCK var akronym for tittelen. Hensikten var å provosere de amerikanske sensurmyndighetene.

## Referanser


## Eksterne lenker
* The Straight Dope: What's the origin of the "F" word?
Tongsin

**Tongsin** er et fylke (''kun'') i provinsen Chagang i Nord-Korea. Fylket grenser til Ryongrim og Chonchon i nord, Taehung og Yongwon i naboregionen Sør-Pyongan i sør og øst, Huichon og Songwon i vest og sørvest. Fylket var en del av Huichon før det ble fradelt som eget fylke i 1952 da lokalstyret ble reorganiseri.

Vest i fylket flyter Chongchonelva. Alle andre steder reiser høye fjell seg med Myohyangfjellene i sør og Chogyuryongfjellene i nord og øst. Høyeste punkt er Ungosusan (웅어수산) 2020 moh.

Landbruk og tømmerhogst er viktigste næringsveier. 13 prosent av fylket er dyrkbart, og det meste annet er dekt av skog. Viktigste landbruksvare er mais. Fylket er ikke knyttet til landets jernbanenett, men det er veiforbindelse til Huichon og Ryonggang.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Profil av Chagang-provinsen
* Detaljert kart (koreansk)
Wiwon

**Wiwon** er et fylke (''kun'') i provinsen Chagang i Nord-Korea. Fylket ligger ved Yaluelva som også er grenseelv mellom Nord-Korea og Kina. Fylket var opprinnelig en del av Nord-Pyongan men ble overført til Chagang i 1954. Fylket grenser til Manpo og Sijung i nord, Kanggye og Songgan i øst, Chonchon i sørøst, Kopung mot sør og vest, samt Chosan i vest.

Den sørvestre delen av fylket domineres av Kangnamfjellene, med sitt høyeste punkt Sungjoksan (숭적산) 1984 moh. Fjellrikt er det også mot fylkene Kopung og Chosan. Klimaet er kontinentalt, med kalde vintre og en årlig middeltemperatur på 6 ℃.

Viktigste næringsveier er landbruk og tømmerhogst. I september 2005 offentliggjorde landets myndigheter ferdigstillelse av et andre kraftverk i Wiwon.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Profil av Chagang-provinsen
* Detaljert kart (koreansk)
Usi

**Usi** er et fylke (''kun'') helt vest i provinsen Chagang i Nord-Korea. Fylket ligger ved Yaluelva som også er grenseelv mellom Nord-Korea og Kina. Fylket grenser til de nordkoreanske fylkene Chosan og Kopung i øst, Songwon i sør og Pyoktong i vest. Fylket var opprinnelig en del av Pyoktong, men ble fradelt i 1952 da lokalstyret ble reorganisert. I 1954 ble fylket overført fra Nord-Pyongan til Chagang.

Usi er ikke knyttet til landets jernbanenett, men har veiforbindelse til Chosan og Pyoktong og videre til Sinuiju. Elva Yalu benyttes også til transport. Deler av Yalu i Usi er en del av landets største vannreservoar «Supungsjøen» (수풍호).

Yaludalen er kjent for sine risavlinger, mens en høyere opp dyrker mais, poteter og sesam. Distriktet Kaha-ri er kjent for sitt sunne vann.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Profil av Chagang-provinsen
* Detaljert kart (koreansk)
Songwon

**Songwon** er et fylke (''kun'') i provinsen Chagang i Nord-Korea. Fylket grenser til Usi og Kopung i nord, Tongsin i øst, Huichon i sør, samt Tongchang i vest. Fylket var opprinnelig en del av Chosan, men ble fradelt i 1949 samtidig som provinsen ble etablert.

Chongchonelva og Chungmanelva flyter begge gjennom fylket. Terrenget er ellers fjellrikt dominert av Pinandokfjellene og Chogyuryongfjellene mot sør i fylket. men den høyeste fjelltoppen ligger i nord, Koambong med 1744 moh. Klimaet er kontinentalt, men relativt fuktig. Frosten kommer tidlig i oktober og varer til sent april.

Viktigste næringsvei er landbruk og skogsdrift. 93 prosent av fylket er dekt av skog. innenfor landbruket holdes for det meste kyr, mens det dyrkes mais og ris. Et vannreservoar på 67&nbsp;km² er bygd over Chungman og ble ferdigstilt i 1980, og benyttes for vannkraftproduksjon.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Profil av Chagang-provinsen
* Detaljert kart (koreansk)
Songgan

**Songgan** er et fylke (''kun'') i provinsen Chagang i Nord-Korea. Fylket har grenser til Rangrim i øst, Wiwon i vest, Kanggye i nord og Chonchon og Ryongrim i sør. Fylket ble etablert i 1952 fra deler av fylkene Chonchon og Changgang da lokalstyret ble reorganisert.

I Songgan ligger Nangrimfjellene, men terrenmgtet flater ut vestover mot Changjaelva. Høyeste punkt er Maengbusan 2214 moh. 92 prosent av fylket er skogbevokst.

Manpolinja er en jernbaneforbindelse som følger elva vest i Songgan. Fylket har forbindelse til Kanggye og Pyongyang via vei. Viktigste lokale næringaliv er tømmerhogst og landbruk. Foruten mais, dyrkes hvete, hirse, foruten at det holdes kyr og dyrkes silkeormer.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Profil av Chagang-provinsen
* Detaljert kart (koreansk)
Sijung

**Sijung** er et fylke (''kun'') i provinsen Chagang i Nord-Korea. Fylket har grenser til Kanggye og Changgang i øst, Manpo i nord og vest og Wiwon i sør. Fylket var opprinnelig en del av Kanggye, men ble fradelt som eget fylke som en del av en større reorganisering av lokalstyret i desember 1952.

I øst er fylket bratt og fjellrikt dominert av Kangnamfjellene, men fylket bir flatere mot vest.  Høyeste punkt er Sirubong i sør med 1355 moh. Changjaelva flyter fra nord til sør, og gjør en mengde spektakulære spinger på vei mot Yaluelva. En del av elva er demmet opp for å lage et vannreservoar.

Sijung knyttes til omverdenen med vei og jernbane (Manpolinja). Noe gods transporteres også på Changjaelva. Lokalt næringsliv domineres av landbruk og gruvedrift.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Profil av Chagang-provinsen
* Detaljert kart (koreansk)
Darling

**Darling** kan vise til:

*Darling (elv) – ei elv i Australia
*Darling (film) – en Oscar-belønnet britisk film fra 1965 
*Darling (svensk film) – en svensk film fra 2007
*Alistair Darling – en britisk politiker
Ryongrim

**Ryongrim** er et fylke (''kun'') i provinsen Chagang i Nord-Korea. Fylket grenser til de andre fylkene Rangrim, Changjin, Chonchon, Tongsin, Taehung og Songgan.

Terrenget er domonert an fjell og mange fjelltopper, så som Wagalbong (2260moh), Ch'ŏnŭimulsan (2032moh), Rangrimsan (2186moh), Milpuldŏksan (1577moh), Ungŏsusan (2020moh), Toma-ong (1525moh), Paktalsan (1817moh), Taedasan (1463moh) og Sonamsan (1178moh).

Når dette fylkets navn uttales på en standarddialekt i Sør-Korea mister *Ryongrim* 'r' både skriftlg og muntlig. I tillegg forsvinner også den andre 'r' og blir til n* slik at *Ryongrim* blir til *Yongnim''.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Profil av Chagang-provinsen
* Detaljert kart (koreansk)
Rangrim

**Rangrim** er et fylke (''kun'') helt øst i provinsen Chagang i Nord-Korea. Fylket ble etablert som egen enhet etter en større reorganisering av lokalstyret i desember 1952 fra deler av fylkene Changgang og Changjin. Opprinnelig var fylket en del av provinsen Sør-Hamgyong, men overført til Chagang i 1954. Fylket grenser til Hwapyong, Kimjongsuk og Kimhyongjik i nord, Pujon i øst og Changjin i sør, samt Changgang, Songgan og Ryongrim i vest.

Fjellet er fjellrikt og kupert og fylket er dominert av fjellkjedene Rangrimfjellene og Yonhwafjellene. Høyeste punkt er Yonhwasan 2355 moh. de lavereliggende delene av fylet ligger vel 1000 moh. Klimaet er kaldt og kontinentalt med vinterfrost fra midten av september til sent i mai.

Flere veier går gjennom fylket, foruten Kanggyelinja, jernbanen som har forbindelse mot Kanggye i vest. Viktigste landsbruksprodukter er poteter, mais, bygg og hvete. I fylket drives også med tømmerhogst, foruten at det finnes noen mindre fabrikker.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Fakta om Rangrimsjøen
* Profil av Chagang-provinsen
* Detaljert kart (koreansk)
Kopung

**Kopung** er et fylke (''kun'') i provinsen Chagang i Nord-Korea. Fylket var før 1945 en del av fylket Chosan.

Det meste av fylket er fjellrikt, men lavere mot vest. Kangnamfjellene og Chogyuryongfjellene (적유령산맥) er fjellkjeder som går tvers igjennom fylket. De største elvene er Chungmanelva, Komyonchonelva, Wolmyongchonelva og Pungmyonchonelva. Høyeste fjelltopp er Koamsan. 89,4 prosent er dekt av skog. Deler av fylket består av Karst-topografi. I fylket ligger den kunstige Songwonsjøen.

Den viktigste lokale næringslivet er knyttet til landbruk. I tillegg finnes noe naturressurser som metaller, men lite produseres lokalt.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Profil av Chagang-provinsen
* Detaljert kart (koreansk)
Hwapyong

**Hwapyong** er et fylke (''kun'') i provinsen Chagang i Nord-Korea. Fylket ble etablert som egen enhet etter en større reorganisering av lokalstyret i desember 1952. Før dette hadde fylket vært en del av de to fylkene Chasong i Chagang og Kimhyongjik i naboprovinsen Ryanggang.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Profil av Chagang-provinsen
* Detaljert kart (koreansk)
Chunggang

**Chunggang** er et fylke (''kun'') i provinsen Chagang i Nord-Korea. Fylket var opprinnelig en del av Kimhyongjik i provinsen Ryanggang. I eldre kilder heter det at fylket er en del av Huchang, det gamle navnet til Kimhyongjik, som fikk nytt navn t 1988 da Kim Il-sung bestemte seg for å kalle fylket opp etter sin far, Kim Hyong-jik.

Fylket het først Chunggangjin (중강진), men er nå kjent som Chunggang *ŭp*. Mot nord ligger Kina på andre siden av grenseelva Yalu, mens grensa mot Ryanggang ligger i sør.

Klimaet er kontinentalt med ekstremt kalde vintre. 12. januar 1933 ble det målt minus 43 °C i Chunggangjin. Gjennomsnittlig temperatur i januar er minus 19.5 °C, mens den i juli ligger på 22,5 °C.

Det er rapportert at en rakettbase for Taepodongraketter er etablert i fylket tidlig på 1990-tallet og at raketter er rettet mot mål på Okinawa i Japan.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Profil av Chagang-provinsen
* Detaljert kart (koreansk)
Chosan

**Chosan** er et fylke (''kun'') i provinsen Chagang i Nord-Korea. Fylket ligger ved den kinesiske grensa helt nord i provinsen.

Fylket er preget av å ligge ved foten til Kangnamfjellene mot sør og mot Yaluelva i nord. Det høyeste fjellet er Namhaetaesan (남해태산, 1079 moh. 20 prosent av arealet er dyrkbart og husdyrhold og birøkting er viktige næringer. 76 prosent av arealet er dekt med skog og det drives tømmerhogst.

Klimaet er kontinentalt med varme somre og kalde vintre. Landets høyeste sommertemperatur på 41 °C er fra dette fylket fra juli 1961.

Under Koreakrigen nådde sørkoreanske styrker den 26. oktober 1950 Yaluelva i Chosan, like før kinesiske styrker engasjerte seg i krigen.  

I 1999 ble det gravd fram en grav fra Goguryeo-tiden i fylket.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Profil av Chagang-provinsen
* Detaljert kart (koreansk)
Changgang (Chagang)

**Changgang** er et fylke (''kun'') i provinsen Chagang i Nord-Korea. Fylket var opprinnelig en del av Kanggye, men ble reorganisert og fradelt som egen fylke i 1949. Det grenser til Hwapyong og Rangrim i øst Kanggye og Sijung i vest, Songgan i sør og Chasong i nord.

Terrenget i fylket er fjellrikt og kupert, med Kangnamfjellene i nordøst og Chogyuryongfjellene i sørvest. Den høyeste fjelltoppen er Kumpasan (금파산) som er 1918 moh ved den nordlige grensa.

Kommunikasjonene i fylket er vei og jernbane. Jernbaneforbindelsen Kanggyelinja passerer gjennom fylket i sørøst. Fylket huser næringsmiddelindustri og farmasøytisk industri. Det dyrkes ris ved Chongsongelva (종성강), foruten andre korntyper og druer. Fylket har gruver for utvinning av sink.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Profil av Chagang-provinsen
* Detaljert kart (koreansk)
Chonchon

**Chonchon** er et fylke (''kun'') i provinsen Chagang i Nord-Korea. Fylket var opprinnelig en del av Kanggye, men ble reorganisert og fradelt som egen fylke i 1949.

Fylket ligger høyt og er fjellrikt, det høyeste punktet er Sungjoksan, 1984 moh. Chogyuryong-fjellene er en fjellkjede som går gjennom fylket.

I fylket ligger en stor fyrstikkfabrikk, og det huser også landets største edelgran.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Profil av Chagang-provinsen
* Detaljert kart (koreansk)
Manpo

**Manp'o** er en by i Nord-Korea som ligger nordvest i den nordkoreanske regionen Kangwon.

Byen ligger ved Yaluelvas bredder på slettene *Kosan* og *Kŏnha*. Byen ble reklassifisert fra fylke til by i 1961. Manpo har trevareindustri.

Byens middeltemperatur er 6.5℃, som varierer fra januar med minus 14.4℃ og juli med 23.6℃. Årlig gjennomsnittlig regnfall er 947,8mm.

## Referanser


## Eksterne lenker
* North Korea Uncovered , (North Korea Google Earth) se mye av byens industrielle og politiske infrastruktur på Google Earth.
* Profil av Chagang-provinsen
* Detaljert kart (koreansk)
Huichon

**Hŭich'ŏn** er en by i Nord-Korea som ligger sør i den nordkoreanske regionen Chagang.

Byen var en søvnig fjellandsby før andre verdenskrig, men har siden utviklet seg til et senter for masknvare- og elektronisk industri. Store deler av industrien ble satt opp i byen under Koreakrigen.

Byen ha forbindelse til resten av landet via vei og jernbane.

I tillegg til tunge maskiner, har yen fabrikker for produksjon av silke og glassvarer. I byen ligger Huichon University of Telecommunications.

## Referanser


* Panorama Korea, Foreign Language Publishing House, Pyongyang, 1999.

## Eksterne lenker
* Foreign Trade
* Profil av Chagang-provinsen
* Detaljert kart (koreansk)
Kanggye

**Kanggye** er en by i Nord-Korea som ligger i den nordkoreanske regionen Chagang. Byen er regionhovedstad.

På grunn av byens strategiske posisjon har den vært et militært sentrum i flere hundre år. Under Koreakrigen og slaget ved Pyongyang etablerte Kim Il Sung og hans regjering seg midlertidig i Kanggye etter et kortere opphold i Sinuiju.

Byen ligger ved møtestedet til fem elver, deriblant Changjaenva. Den har forbindelse til det øvrige landet via vei, jernbane og fly.

I byen ligger Kanggye University of Education. Byen har en viss industri, det meste etablert etter 1945. Byen har dessuten tilgang til gruveindustri, som produserer kobber, sink, jernmalm, kull og grafitt. Byen har også tømmerindustri.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Profil av Chagang-provinsen
* Detaljert kart (koreansk)
Haakon Breien Benestad

**Haakon Breien Benestad** (født 1940) er en norsk lege og professor emeritus i fysiologi ved Universitetet i Oslo. I 2005 ble han valgt til prorektor ved universitetet, for perioden 2006–2009.

Benestad tok den medisinske embedseksamen ved Universitetet i Oslo våren 1965 og ble dr. med. høsten 1972, med en avhandling innen eksperimentell hematologi. Siden 1990 har han vært professor i fysiologi ved Institutt for medisinske basalfag ved UiO, der han har arbeidet siden 1968. Han har hatt flere opphold som gjesteforsker i Storbritannia og Finland.

## Bibliografi

* *Murine haematopoiesis studied with the diffusion chamber technique*  1972 (sammen med Harald Breivik)
* *Anatomi, fysiologi og immunologi : en innføring*' 1986 (sammen med Jens-Gustav Iversen) ISBN 82-03-12218-3
* *Grunnforskningens verd* – festskrift til professor Bjarne A. Waaler på hans 70-års dag 1995 (redaktør, sammen med Jens-Gustav Iversen og Gunnar Nicolaysen) ISBN 82-00-41591-0
* *Forskningsmetode i medisin og biofag* 2004 (Sammen med Petter Laake) ISBN 82-05-31115-3

## Referanser
Prorektor

**Prorektor** er ved mange universiteter betegnelsen på rektors stedfortreder. Ofte blir prorektor valgt sammen med rektor. Ved NTNU ansettes prorektorene for fireårsperioder.

## Se også
*Rektor ved Universitetet i Oslo, med oversikt over prorektorer

## Referanser
Slaget om Petsamo

**Slaget om Petsamo** var et slag under vinterkrigen. Det ble utkjempet mellom finske og sovjetiske styrker i området ved Petsamo helt nord i Finland. De finske forsvarerne var svært underlegne de sovjetiske angriperne, men klarte å oppholde den sovjetiske invasjonen, dels på grunn av ekstremt terreng og dårlig vær.
Brod-Posavina

**Brod-Posavina fylke** *([[kroatisk]]: Brodsko-posavska županija)* er et fylke i Kroatia, beliggende ved elven Sava. Det ligger sør i regionen Slavonia, og grenser mot nabolandet Bosnia-Hercegovina i sør. I vest grenser det til fylket Sisak-Moslavina, i nord til Požega-Slavonia og Osijek-Baranja, og i øst til Vukovar-Srijem. Den største byen og fylkeshovedstad er Slavonski Brod, andre større byer er Nova Gradiška, Vrpolje og Slavonski Šamac.

## Administrativ inndeling
Brod-Posavina fylke er delt inn i to byer og 26 kommuner.

### Byer
* Slavonski Brod (fylkeshovedstad)
* Nova Gradiška

### Kommuner
* Bebrina
* Brodski Stupnik
* Bukovlje
* Cernik 
* Davor
* Donji Andrijevci
* Dragalić
* Garčin
* Gornja Vrba
* Gornji Bogićevci
* Gundinci
* Klakar
* Nova Kapela
* Okučani
* Oprisavci           
* Oriovac
* Podcrkavlje
* Rešetari
* Sibinj
* Sikirevci
* Slavonski Šamac
* Stara Gradiška
* Staro Petrovo Selo
* Velika Kopanica
* Vrbje
* Vrpolje

## Eksterne lenker
*
Anne-Brit Kolstø

**Anne-Brit Kolstø** (født 21. mai 1945) er en norsk biokjemiker og professor emerita i farmasøytisk mikrobiologi ved Universitetet i Oslo. Hun var prorektor ved universitetet fra 2002 til 2005.

Hun ble cand. real. i biokjemi ved Universitetet i Oslo i 1971 og dr. philos. ved Universitetet i Tromsø i 1976.

Kolstø har tidligere vært stipendiat ved Institutt for medisinsk biologi ved Universitetet i Tromsø, postdoctor ved University of California, forsker ved Institutt for eksperimentell medisinsk forskning og barneavdelingen ved Ullevål universitetssykehus, forsker ved Statens institutt for folkehelse, førsteamanuensis i cellebiologi ved UiO og forsker ved National Institute for Medical Research i London.

Som prorektor ledet hun UiOs sentrale forskningskomité, UiOs sentrale undervisningsutvalg, UiOs sentrale utstyrsutvalg, Komité for universitetets priser og Komité for universitetets pris for menneskerettigheter.

Hun har vært president i Norsk Biokjemisk Selskap.

## Referanser


## Eksterne lenker
Osijek-Baranja

**Osijek-Baranj** *([[kroatisk]]: Osječko-baranjska županija)* er et fylke i Kroatia, ved elvene Donau og Drava, som har sitt samløp ved Osijek øst i fylket. Det ligger helt øst i regionen Slavonia, og grenser mot nabolandene Ungarn i nord og Serbia i øst. I vest grenser det til fylket Virovitica-Podravina, i sydvest til Požega-Slavonia, i syd til Brod-Posavina og i sydøst til Vukovar-Srijem. Fylkeshovedstaden er Osijek. Andre større byer er Đakovo, Našice, Valpovo, Belišće og Beli Manastir.

## Administrativ inndeling
Brod-Posavina fylke er delt inn i 7 byer og 35 kommuner
### Byer
* Osijek (fylkeshovedstad)
* Beli Manastir
* Belišće
* Donji Miholjac
* Đakovo
* Našice 
* Valpovo
### Kommuner
* Antunovac
* Bilje
* Bizovac
* Čeminac
* Čepin
* Darda
* Donja Motičina
* Draž
* Drenje
* Đurđenovac           
* Erdut
* Ernestinovo
* Feričanci
* Gorjani
* Jagodnjak
* Kneževi Vinogradi
* Koška
* Levanjska Varoš
* Magadenovac
* Marijanci
* Petlovac    
* Petrijevci
* Podravska Moslavina
* Podgorač
* Popovac
* Punitovci
* Satnica Đakovačka
* Semeljci
* Strizivojna
* Šodolovci
* Trnava
* Viljevo
* Viškovci
* Vladislavci
* Vuka
## Eksterne lenker
*
Lalitpur (distrikt)

**Lalitpur** (hindi: ललितपुर जिला) er et distrikt i den indiske delstaten Uttar Pradesh. Distriktets hovedstad er Lalitpur. 

## Demografi
Ved folketellingen i 2011 var det  innbyggere i distriktet, mot  i 2001. Den urbane befolkningen utgjør 14,38 % av befolkningen.

Barn i alderen 0 til 6 år utgjorde 16,91 % i 2011 mot 20,49 % i 2001. Antallet jenter i den alderen per tusen gutter er 931 i 2011.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Storfjorden (Lyngen)

**Storfjorden** (kvensk: *Isovuono*, nordsamisk: *Omasvuotna*) er den innerste delen av fjorden Lyngen i Storfjord kommune i Troms. Fjorden er 17&nbsp;kilometer lang. Fra innløpet, mellom bygda Rasteby i vest og Falsnesodden i øst, går fjorden i sørvestlig retning til fjordbotnen ved Hatteng.

Like øst for Falsnesodden ligger tettstedet Skibotn. Litt lenger inn i fjorden ligger bygda Elvevoll på østsiden og noe lenger sør ligger bygda Sandøyra. Like over fjorden for disse ligger de to bygdene Elsnes og Horsnes. Innerst i fjorden ligger bygda Hatteng. Ved Hatteng munner Signaldalelva ut i fjorden. 

E6 går langs hele østsiden av fjorden, mens fylkesvei 868 går langs vestsiden. 

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Panserslaget ved Honkaniemi

**Panserslaget ved Honkaniemi** ble utkjempet mellom finske og sovjetiske styrker den 26. februar 1940. Slaget ble i hovedsak utkjempet med stridsvogner, det eneste av sitt slag under vinterkrigen. Av de 13 stridsvognene finnene hadde disponible for angrepet ble 5 satt ut før slaget, grunnet tekniske problemer.

Slaget begynte med et angrep fra de finske styrkene og var et ledd i forsøket på å forsvare den strategisk viktige byen Viborg. De underlegne, finske panserstyrkene var imidlertid ikke istand til å bryte gjennom de sovjetiske linjene, og angrepet måtte avbrytes etter de fleste finske stridsvognene var slått ut.
Bjerkelundgata (Oslo)

**Bjerkelundgata** (1–5, 2–6) er ei gate på Grünerløkka i Oslo. Den går et kvartal mellom Helgesens gate og Seilduksgata. Her støter den mot midtaksen i parken Birkelunden, derav navnet. Gata består av klassiske fire-etasjers leiegårder fra sent 1800-tall samt en liten barnehage av nyere dato. Gata og bebyggelsen inngår i verneområdet Birkelunden kulturmiljø.

## Litteratur
* Oslo byleksikon

## Eksterne lenker
*
Mediatek

Et **mediatek** er en samling med informasjonsmidler. Det ligner svært på et tradisjonelt bibliotek som har bøker, CD-er, filmer, lydbøker og musikk for utlån. Mediateket har ofte i tillegg klassesett, digitalt utstyr som kamera og projektor, kunst, lego og så videre. Det er gjerne skolebibliotek som får navnet mediatek.
Kvitekoll

**Kvitekoll** er et grensefjell mellom Luster og Stryn kommuner i Sogn og Fjordane. Fjellet er omkranset av Jostedalsbreen og er en nunatak som stikker opp av breen.  Toppen har en høyde på 1&nbsp;915 meter over havet.

## Se også
* Liste over Norges høyeste fjell

## Fotnoter



## Referanser
Jan Ivar Pedersen

**Jan Ivar Pedersen** (1936–2025) var en norsk professor i ernæringsvitenskap.

Pedersen avla medisinsk embetseksamen (cand.med.) ved UiO i 1962 og doktorgraden (dr.med.) i 1973. I 1974 ble han utnevnt til dosent ved Det medisinske fakultet ved Universitetet i Oslo og i 1984 professor samme sted.

Han var i mange år medlem av Statens ernæringsråd og har vært generalsekretær i Norsk Biokjemisk Selskap. Pedersen er medlem av Det Norske Videnskaps-Akademi.

Kongen utnevnte 14. februar 2007 Pedersen til ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden «for sin innsats innen ernæringsvitenskap».

## Bibliografi
* *Studies on the energy state of brown adipose tissue mitochondria* Doktoravhandling 1973

## Referanser


## Eksterne lenker
Julio Cortázar

**Julio Cortázar** (født 26. august 1914 i Brussel, død 12. februar 1984 i Paris) var en argentinsk forfatter og essayist. Cortazár tilhører den latinamerikanske generasjonen forfattere som kalles *el boom*.

Cortázar vokste opp i Buenos Aires. Han jobbet som lærer i fransk frem til Juan Perón kom til makten, da han sa opp i protest mot Peróns styre. Han flyttet til Paris i 1951, der han fikk jobb ved UNESCO som oversetter, og blant annet oversatte Edgar Allan Poe.

Hans mest kjente roman er *Rayuela*, som kalles antiroman, ettersom berettelsens intrige ligger utenfor fortelleren, og den knyttes til dekonstruksjonen. Han har blitt påvirket av sin landsmann Jorge Luis Borges.

## Bibliografi
* *Presencia* (1938)
* *Los reyes* (1949) 
* *El examen* (1950, første gang utgitt i 1985)
* *Bestiario* (1951) 
* *Final de juego* (1956) 
* *Las armas secretas* (1959)
* *Los premios* (1960)
* *Historias de cronopios y de famas* (1962)
* *Rayuela* (*Hopscotch*) (1963) 
* *Todos los fuegos el fuego* (1966) 
* *La vuelta al día en ochenta mundos* (1967) 
* *62, modelo para armar* (1968) 
* *Último round* (1969) 
* *Prosa del Observatorio* (1972) 
* *Libro de Manuel* (1973) 
* *Octaedro* (1974) 
* *Alguien anda por ahí* (1977) 
* *Territorios* (1978) 
* *Un tal Lucas* (1979)  
* *Queremos tanto a Glenda* (1980) 
* *Deshoras* (1982) 
* *Nicaragua tan violentamente dulce* (1983) 
* *Divertimento* (1986) 
* *Diario de Andrés Fava* (1995) 
* *Adiós Robinson* (1995)
* *Cartas* (2000)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Iskyss (film)

***Iskyss*** er en norsk kaldkrigsdramafilm fra 2008 regissert av Knut Erik Jensen. Filmen er basert på en bok av Alf R. Jacobsen med samme navn som er bygd på livshistorien til den norske spionen Gunvor Galtung Haavik.

## Handling
Iskyss er et drama om kjærlighet og spionasje under den kalde krigen. Den russiske krigsfangen Vladimir og den norske sykepleieren Vera møtes i Bodø under andre verdenskrig. Norge og Sovjet er allierte i kampen mot nazistene, men i den kalde krigen som følger blir landene fiender. Dette skaper problemer for Vladimir og Vera når de møtes igjen i Moskva.

Filmen er basert på historien om Gunvor Galtung Haavik, som i tredve år levde et dobbeltliv. Under den kalde krigen var hun ansatt i det norske Utenriksdepartementet og arbeidet ved ambassaden i Moskva. I rollen som russisk agent matet hun jevnlig KGB med hemmeligstemplet informasjon hun hadde tilgang til gjennom sitt arbeid som tolk og sekretær. Filmen er laget med inspirasjon fra Alf R. Jacobsens bok Iskyss og Gunvor Galtung Haaviks brev til sin hemmelige russiske kjæreste Vladimir Kozlov. 

Haavik var utdannet sykepleier og hadde arbeidet med russiske krigsfanger på sykehuset i Bodø før hun fikk jobb i UD. Det var slik de to møttes, ble allierte i kampen mot nazismen forelsket i hverandre. Forholdet skulle vise seg å bli svært problematisk; forhold mellom norske ambassadeansatte og russere var forbudt. Haavik og Kozlov fortsatte sitt forhold også etter at Haavik ble ansatt ved den norske ambassaden i Moskva. Da KGB ble oppmerksom på forholdet deres brukte de nettopp dette for å presse Haavik til å spionere for dem. Bare hun samarbeidet skulle de ikke skade Volodsjik – Haaviks kjælenavn på Vladimir. "Iskyss" handler om en kvinne som ofrer alt for å beskytte den hun elsker.

## Skuespillere
* Ellen Dorrit Petersen som Vera Våge
* Regimantas Adomaitis som Valerij Kasol.
* Per Egil Aske som Evanger.
* Aleksandr Bukharov som Vladimir Koslov.
* Vladimir Chernyshov som Garliok.
* Joseph Culp som James Arlington.
* Evgeniy Sidikhin som Tchevchenko.

## Eksterne lenker
* 
* Iskyss – offisiell nettside.
*
Bråkdalsbelgen

**Bråkdalsbelgen** er et fjell i Sel i Innlandet. Det ligger i Rondane og har en høyde på  meter over havet.

## Se også
* Liste over Norges høyeste fjell

## Referanser
Chitrakoot (distrikt)

**Chitrakoot** (hindi: चित्रकूट जिला) er et distrikt i den indiske delstaten Uttar Pradesh. Distriktets hovedstad er Chitrakoot. 

## Demografi
Ved folketellingen i 2011 var det  innbyggere i distriktet, mot  i 2001. Den urbane befolkningen utgjør 9,73 % av befolkningen.

Barn i alderen 0 til 6 år utgjorde 17,31 % i 2011 mot 21,14 % i 2001. Antallet jenter i den alderen per tusen gutter er 928 i 2011.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Kvænangsbunad

**Kvænangsbunad** er en kvinnebunad fra Kvænangen i Troms som er produsert siden 1996. Den har ikke rot i lokal skikk fra området, men broderiene og bunadsølvet har lokale tilknytninger. Det er fem forskjellige sorter med blomster og bær brodert på stakken til bunaden – balderbrå, tyttebær, rødkløver, blåklokker og fjellvalmuer.

## Referanser
Børa

**Børa** er en fjelltopp på grensa mellom Rauma kommune og Molde kommune, i Dalsida landskapsvernområde i Møre og Romsdal. Det har en høyde på 1&nbsp;916 meter over havet.

## Se også
* Liste over Norges høyeste fjell

## Fotnoter



## Referanser
Høgtunga

**Høgtunga** er navn på flere fjell i Norge:

*Høgtunga (Lesja) – i Lesja kommune i Oppland
*Høgtunga (Lom) – i Lom kommune i Oppland
*Høgtunga (Rauma) – i Rauma kommune i Møre og Romsdal
Karavankene

**Karavankene** (tysk *Karawanken*, slovensk *Karavanke*) er en fjellkjede i De sydlige kalkalper på grensen mellom Østerrike og Slovenia. Karavankene utgjør den østlige forlengelsen av De karniske Alpene, og med en samlet lengde på omtrent 120&nbsp;km øst-vest er det en av Europas lengste sammenhengende fjellkjeder. På den østerrikske siden av grensen ligger Karavankene i forbundslandet Kärnten og på den slovenske side ligger fjellkjeden i regionen Gorenjska. Mot nord er Karavankene avgrenset av Dravaelven og mot sør av elven Sava. Fjellkjeden varierer i bredden fra 20 til 40 kilometer.

Opprinnelig utgjorde Karavankene en kulturell skillelinje mellom de romerske og keltiske kulturene. Navnet antas å stamme fra symbolet på den keltiske gud *Cernunnos*, dyrenes hersker, i form av en hjort, som på keltisk het *Karwo*. Siden første verdenskrig utgjør fjellkjeden en statsgrense, men ikke noen historisk kulturell skillelinje: Slovensk språk ble snakket både nord og sør for fjellkjeden, og Syd-Kärnten har fremdeles en betydelig slovensktalende minoritet.

Karavankene tilbyr gode muligheter for fjellklatring med mange fjellhytter. Mange av toppene har utsikt over Klagenfurtområdet på den østerrikske siden og Ljubljanaområde på den slovenske siden. På den østerrikske siden er fjellet bratt og stenete med en god del nedbør, i Slovenia er fjellsidene slakere og dekket av granskog og lave furutrær ved lave høyder og gress høyere oppe. 

Viktige overganger over fjellkjeden er:

* Wurzenpass: 1071 moh.
* Loiblpass: 1367 moh.
* Seebergsattel: 1215 moh.
* Karawankentunnelen

De viktigste fjelltoppene i Karawanken er:

* Hochstuhl / Veliki Stol: 2236 moh.
* Mittagskogel / Kepa: 2143 moh.
* Koschutnikturm / Košutnik: 2138 moh.
* Petzen / Peca: 2113 moh.
* Dreiländereck / Peč: 1508 moh.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Svalbardbunad

**Svalbardbunad** er en bunad, skapt i 1978, som blir brukt på Svalbard.

Bunaden ble skapt av Elsa Knutsen fra Bø i Vesterålen.

Svalbardbunaden er den eneste bunaden i Norge som stiller krav til den som skal kunne ha på seg bunaden, da bærer må ha oppholdt seg på Svalbard gjennom alle fire årstidene.

## Referanser
Benny Andersen

**Benny Andersen** (født 7. november 1929 i Vangede, død 16. august 2018 i Sorgenfri i Lyngby-Taarbæk kommune) var en dansk dikter, lyriker, forfatter, komponist og pianist.

Andersen utga diktsamlinger, noveller, romaner, essayer og barnebøker. Han skrev også manus til tv- og teaterdramatikk. I 1985 mottok han Modersmål-Prisen. I 2004 ble han æreskunster i Østermarie på Bornholm, og fikk i den anledning en gate oppkalt etter seg, «Benny Andersens Boldgade».

Hans første diktsamling kom ut i 1960, og het *Den musikalske ål*. Hans mest kjente bok er antakelig romanen *Svantes viser* fra 1972, som også inneholder flere dikt. Det mest kjente av disse er «Svantes lykkelige dag», også kjent for refrenget «Om lidt er kaffen klar».

Hans *Samlede digte 1960 – 1996* har kommet ut i over  eksemplarer.

Han var medlem av Det Danske Akademi fra 1972.

## Bibliografi
* *Den musikalske ål* (dikt), 1960.
* *Kamera med køkkenadgang* (dikt), 1962.
* *Bukserne*, 1963.
* *Nikke Nikke Nambo og andre danske børnerim og remser*, 1963.
* *Den indre bowlerhat* (dikt), 1964.
* *Portrætgalleri* (dikt), 1966.
* *Det sidste øh og andre digte* (dikt), 1969.
* *Her i reservatet* (dikt), 1971.
* *Tiden og storken* (dikt), 1985.
* *H.C. Andersens land* (dikt), 1990.
* *Chagall og skorpiondans* (dikt), 1991.
* *Denne kommen og gåen* (dikt), 1993.
* *Verdensborger i Danmark* (dikt), 1995.
* *Verden udenfor syltetøjsglasset* (dikt), 1996.
* *Sjælen marineret* (dikt), 2001.
* *Svantes lykkelige dag*, 2003.
* *Samlede noveller* (noveller), 2003.
* *Spredte digte* (dikt), 2005.

## Priser og utmerkelser (utvalg)

Benny Andersen var med i Danmarks kulturkanon med *Svantes viser*; fra hans samarbeide med Povl Dissing.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
* Benny Andersen hos Bibliografi.dk
* Benny Andersen &ndash; forfatterbiografi fra ''Litteratur.dk''
* Benny Andersen &ndash; Litteraturpriser
Ove Dines Høegh

**Ove Dines Høegh** (1936–2025) var en norsk siviløkonom og skipsreder i Leif Höegh & Co.

Høegh var utdannet fra Sjøkrigsskolen og Harvard Business School. Han arbeidet i fiskerinæringen før han gikk inn i familierederiet Leif Höegh & Co., der han var til 1982. Etter dette arbeidet han i investeringsfirmaet Hoegh Invest.

Kongen utnevnte i 2007 Høegh til ridder av 1. klasse av St. Olavs Orden «for hans samfunnsnyttige innsats».

## Referanser
Liabrekulen

**Liabrekulen** er et fjell på Sognefjellet i Luster kommune i Sogn og Fjordane. Fjellet har en høyde på 1&nbsp;910 meter over havet og ligger helt sørvest i Jotunheimen nasjonalpark. Nærmeste høyere fjell er Steindalsnosi i sør.

## Se også
* Liste over Norges høyeste fjell
* Liste over fjell i Skandinavia

## Referanser
Høgtunga (Rauma)

**Høgtunga** er et fjell sørøst i Rauma kommune i Møre og Romsdal. Det har en høyde på 1&nbsp;911,6 moh. Fjellet ligger i Reinheimen nasjonalpark.

## Se også
* Liste over Norges høyeste fjell
* Liste over fjell i Skandinavia

## Fotnoter



## Referanser




## Eksterne lenker
* Romsdal.com - *Høgtunga* informasjonsside
* toppomania.info - faktaside
Werner Aspenström

**Werner Aspenström** (1918–1997) var en svensk forfatter, poet og dramatiker. Fra 1981 var han medlem ved det svenske akademiet.

Han debuterte som forfatter med boken *Forbredelse* i 1943. Etter det utgav han over 50 bøker.

## Bibliografi
* *Öva sitt eget* 2004
* *Samlade dikter* 2000
* *Reflexer* 2000
* *Israpport* 1997
* *Ty* 1993
* *Enskilt och allmänt* 1991
* *Sidoljus* 1989
* *Varelser* 1988
* *Bertil Malmberg* 1987
* *Fragmentarium* 1987
* *Det röda molnet* 1986
* *Teater.5* 1985
* *Sorl* 1983
* *Sten Lindroth* 1981
* *Tidigt en morgon sent på jorden* 1980
* *Ögonvittnen* 1980
* *Vissa sidor och ovissa* 1979
* *Teater.4* 1978
* *Tal på Övralid* 1958* 1977
* *Ordbok* 1976
* *Blåvalen* 1975
* *Jordvagga-Himmelstak* 1973
* *Under tiden* 1972
* *Stackars Job* 1971
* *Skäl* 1970
* *Inre* 1969
* *Sommar* 1968
* *Jag måste till Berlin* 1966
* *Teater.3* 1966
* *Huset* 1965
* *Gula tassen* 1965
* *Trappan* 1964
* *Teater.2* 1963
* *Om dagen om natten* 1961
* *Motsägelser* 1961
* *Teater.1* 1959
* *Snaran* 1959
* *Poeten och kejsaren* 1959
* *Arken* 1959
* *Bäcken* 1958
* *Dikter under träden* 1956
* *Dikter* 1955
* *Hundarna* 1954
* *Litania* 1952
* *Snölegend* 1949
* *66 dikter* 1946
* *Skriket och tystnaden* 1946
* *Oändligt är vårt äventyr* 1945
* *Förberedelse* 1943

== Priser og utmerkelser ==
* [[Nils Ferlin-Sällskapet|Ferlinprisen]] [[litteraturåret 1995|1995]]
* [[Aniara-prisen]] [[litteraturåret 1992|1992]]
* [[Pilotpriset]] [[litteraturåret 1991|1991]]
* [[Harry Martinson-prisen]] [[litteraturåret 1990|1990]]
* [[Carl Emil Englund-prisen]] [[Litteraturåret 1984|1984]] (for *Sorl'')
* Bellmanprisen 1980
* Litteraturfrämjandets stora pris 1969
* Signe Ekblad-Eldhs pris 1968
* Tidningen VI:s litteraturpris 1967
* De Nios stora pris 1967
* Bellmanprisen 1959
* Övralidsprisen 1958
* Svenska Dagbladets litteraturpris 1949
* Stig Carlson-prisen

## Svenska Akademien
Aspenström ble innvalgt som medlem av Svenska Akademien 19. mars 1981 og tok sete på stol nummer 12 etter Sten Lindroth den 20. desember samme år.

Sammen med medlemmene Lars Gyllensten på stol 14 og Kerstin Ekman på stol 15 valgte han i 1989 å ikke lenger delta som en protest mot Akademiens handlemåte i Salman Rushdie-affæren.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Litteraturberget - Werner Aspenström
Brenneriveien (Oslo)

:::*Se [[Brenneriveien|pekerside]] for andre forekomster av Brenneriveien.*

**Brenneriveien** er ei gate på Fredensborg i bydel Grünerløkka i Oslo. Den går fra krysset Maridalsveien / Hausmanns gate / Rosteds gate | Møllergata ned en bratt bakke og munner ut i Møllerveien like før denne krysser Akerselva (Grünerbrua).

Det er eldre industribygninger på begge sider av gata. Venstre side utgjøres av kjellermuren til det store komplekset Maridalsveien 3, som var bryggeri og næringsmiddelfabrikk fra 1855 til 1972, seinere småindustri, kulturvirksomhet og kontorer. Ungdomskulturhuset X-Ray har inngang her. Nederst mot Møllerveien er det gamle bruslageret om- og påbygd til lokaler for Oslo byarkiv (arkitekter Telje-Torp-Aasen).

I Brenneriveien 9 har det vært tekstilfabrikk sia midten av 1850-tallet. Halvor Schou starta sitt virke her, men flytta seinere lenger opp langs elva og grunnla Hjula Væverier. Det meste av nåværende bebyggelse er fra 1913 (arkitekt Peter Thane). Her holder nå konsertstedet Blå, Strykejernet kunstskole og flere andre kulturvirksomheter til. Fra eiendommen er det ei gangbru over Akerselva.

Brenneriveien 11 er ei nyere industribygning fra 1967 (arkitekt Harald Hille).

## Litteratur
* Oslo byleksikon

## Eksterne lenker
*
Brenneriveien

**Brenneriveien** finnes flere steder:

* Brenneriveien (Oslo)
* Brenneriveien (Hammerfest)
* Brennerivegen (Brumunddal)
Høgtunga (Lesja)

**Høgtunga** er et fjell i Lesja kommune i Innlandet. Det har en høyde på  meter over havet.

## Se også
* Liste over Norges høyeste fjell

## Referanser
Anders Österling

**Anders Österling** (1884–1981) var en svensk forfatter, poet og litteraturkritiker. Han debuterte som forfatter i 1904, og utga over 50 bøker og diktsamlinger.

## Priser (utvalg)

## Referanser


## Eksterne lenker
*