open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Henri de Genouillac

**Henri Pierre Louis Verdier de Genouillac** eller **Henri de Genouillac** (født 15. mars 1881 i Rouen, død 20. november 1940 i prestegården i Villennes-sur-Seine) var en katolsk prest, epigraf og arkeolog med assyriologi som spesialfelt.

## Liv og virke

### Bakgrunn
Han var sønn av Casimir Charles Victor Verdier, markgreve av Genouillace, generalinspektør for gruvene og ridder av æreslegionen, og Leontine Marc.

### Assyriolog
I 1909 gjorde han seg bemerket innen assyriologien da han publiserte *Tablettes sumériennes archaïques*. Gaston Maspero gav publikasjonen en lang og strålende anmeldelse i *Journal des débats* den 30. mars 1909. I 1911 publiserte han *La Trouvaille de Dréhem*. 

Han ble så sendt til Konstantinopel, der han arbeidet med en oversikt over leirtavlene funnet i Telloh (1912–1921). Han publiserte i 1922 *Textes économiques d'Oumma*, og så i 1930, *Textes religieux sumériens du Louvre*.

Han var forsker ved instituttet for orientalske oldsaker ved Louvre, der han fikk ledelsen av arbeidet med funnene fra utgravingene i Kisj fra januar til april 1912, et arbeide som munnet ut i tobindsverket *Fouilles françaises d'El-'Akhymer* (1924–1925).

I 1926 publiserte han *Céramique cappadocienne*.

Han fikk i stand en gjenopptakelse av utgravningene i Telloh i 1929. Utgravningene avdekket en rekke nye artefakter. Han ledet tre utgravninger der frem til 1931. Etter denne tid var hans helse såpass svekket at han ikke kunne holde det gående lenger, og han overlot da ansvaret til André Parrot. Tilbake i Frankrike skrev han verket *Fouilles de Telloh* (1934–1936).

Den 17. mai 1941 ble hans samling av 620 artefakter til gjenstander overført til museet for oldsaker for departementet Seine-Maritime i Rouen.

## Verker
* 1907: *L'Église chrétienne au temps de saint Ignace d'Antioche*, G. Beauchesne
* 1909: *Tablettes sumériennes archaïques: matériaux pour servir à l'histoire de la société sumérienne*, P. Geuthner
* 1910: *Textes de l'époque d'Agadé et de l'époque d'Ur: fouilles d'Ernest de Sarzec en 1894*, E. Leroux
* 1911: *La Trouvaille de Dréhem: étude avec un choix de textes de Constantinople et Bruxelles*, P. Geuthner
* 1911–1912: *Premières recherches à Kish*
* 1921: *Textes cunéiformes. Textes économiques d'oumma de l'époque d'Our*
* 1924: *Fouilles françaises d'El-'Akhymer : premières recherches archéologiques à Kich (1911-1912)*, Volumes 1 et 2, É. Champion
* 1934–1936: *Fouilles de Telloh*. Mission archéologique du Musée du Louvre et du Ministère de l'Instruction Publique. Tome II : Époques d'Ur, IIIe dynastie et de Larsa
* 1934: *Fouilles de Telloh*, P. Geuthner – i samarbeid med André Parrot, Roman Ghirshman, H. Walbert, M. Gardinier, P. Pruvost, J. Lacam

## Referanser


## Litteratur
* André Parrot: « Henri de Genouillac », s. 299-300, i *Syria*, année 1941, numéro 22-3-4 Persée
André Parrot

**André Parrot** (født 15. februar 1901 i Désandans i Doubs i Frankrike, død 24. august 1980 i Paris) var en fransk arkeolog med assyriologi som spesialfelt. Han var også luthersk prest.

Parrot studerte først protestantisk teologi ved Sorbonne. Deretter studerte han oldtidsvitenskap ved École du Louvre i Paris og ved École biblique et archéologique française de Jérusalem. Fra 1931 til 1933 var han utgravningsleder i de gamle mesopotamiske byene Lagasj, Girsu og Larsa. I 1933 ble han utgravningsleder i syrisk-mesopotamiske Mari. Dette vervet skulle han inneha i de påfølgende førti år. I 1937 ble Parrot professor ved École du Louvre, i 1946 hovedkonservator for de franske museer og til slutt fra 1968 til 1972 direktør for Louvre.

## Verker
* *Villes enfouies. trois campages de fouilles en Mésopotamie*, Paris : Je Sers, 1934.
* *Mari, une ville perdue*, Paris : Je Sers, 1936.
* *Le "refrigerium" dans l'Au-delà*, Paris : E. Leroux, 1937.
* *Malédictions et violations des tombes*, Paris : Geuthner, 1939.
* *Archéologie mésopotamienne. I, les Étapes*, Paris : Albin michel, 1946.
* *Le Département des Antiquités orientales. Musée du Louvre. Guide sommaire*, Paris : Édition des Musées nationaux, 1947. Nouv. éd. 1954.
* *Tello. Vingt campagnes de fouilles (1877-1933)*, Paris : Albin Michel, 1948.
* *Ziggurats et Tour de Babel*, Paris : Albin Michel, 1949.
* *Découvertes des mondes ensevelis*, Paris : Delachaux, 1952.
* *Déluge et Arche de Noé*, Paris-Neuchâtel, 1952.
* *La Tour de Babel*, Paris-Neuchâtel, 1953.
* *Archéologie mésopotamienne. II, Technique et Problèmes*, Paris : Albin Michel, 1953.
* *Ninive et l'Ancien Testament*, Paris-Neuchâtel, 1953.
* *Mari*, Paris-Neuchâtel : Ides et Calendes, 1953.
* *Le Temple de Jérusalem*, Paris-Neuchâtel, 1954.
* *Glyptique mésopotamienne. Fouilles de Lagash (Tello) et de Larsa (Senkereh) (1931-1933)*, Paris : Impreimerie nationale et librairie Geuthner, 1954.
* *La sculpture orientale au musée du Louvre*, Paris : SNEP, 1954.
* *Golgotha et Saint-Sépulchre*, Paris-Neuchâtel, 1955.
* *Samarie, capitale du royaume d'Israël*, Paris-Neuchâtel, 1955.
* *Mission archéologique de Mari. vol. 1, le Temple d'Ishtar*, Paris : Geuthner, 1956.
* *Babylone et l'Ancien Testament*, Paris-Neuchâtel, 1956.
* *Le Musée du Louvre et la Bible*, Paris-Neuchâtel, 1957.
* *Mission archéologique de Mari. vol. 2, Le Palais*, Paris, 1958-1959. 3 tomes.
* *Sumer*, "L'Univers des Formes", Paris : Gallimard, 1960-1961, 2 vol.
* *Histoire de l'art. Encyclopédie de la Pléiade : Asie occidentale ancienne*, Paris : Gallimard, 1961.
* *Abraham et son temps ([[1962]]) Éditions Delachaux et Niestlé
* *Le Trésor d'Ur* ([[1968]])
* *L'Art de Sumer* (1970)
* *Les fouilles de Mari, 18e et 19e campagnes* (1970-1971)
* *Mari, capitale fabuleuse* ([[1974]])
* *L'archéologie* ([[1976]]), 
* *L'aventure archéologique'' (1979), 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Liste over sjakktidsskrifter

Dette er en **liste over sjakktidsskrifter**.

## Kilder
* Sted, livstid og frekvens er stort sett hentet fra linkene ved bladene.
* Shakhmatny Bulletin - Artikkel hos Chesscafe (krever innlogging)

## Eksterne lenker
* News in chess
Evens gate (Oslo)

**Evens gate** (3-11, 2-10) er en gate på Kampen i bydel Gamle Oslo. Den går mellom Normannsgata og Elverumgata.

Navnet er et gammelt lokalnavn som ble offisielt vedtatt i 1879.

## Kilder
*  

## Eksterne lenker
* Oslo kommunes bydelsoversikt
Eventyrveien (Oslo)

**Eventyrveien** (11-29, 2-40) er en vei i Ullevål hageby i bydel Nordre Aker i Oslo. Den går fra Damplassen til Niels Henrik Abels vei.

Gaten fikk navn i 1925, og mange andre veier i området har også navn inspirert av norske eventyr.

## Kilder
*  

## Eksterne lenker
*
Lavrans’ vei (Oslo)

**Lavrans’ vei** (1-21, 2-36) er en vei på Tveita i bydel Alna i Oslo. Den går sørover fra Sigrid Undsets vei til en snuplass.

Veien har navn etter romanfiguren Lavrans Bjørgulfson i Sigrid Undsets bøker om Kristin Lavransdatter. Den er bebygget med 8 blokker i OBOS-borettslaget *Smalvollskogen*, til sammen 376 leiligheter. Blokkene ble tegnet av Krag og Selmer og oppført i 1964–65. 

## Referanser


## Kilder
*  

## Eksterne lenker
*
Bakkerudveien (Oslo)

**Bakkerudveien** (1-25, 2-22) er en vei på Nordstrandshøgda i bydel Nordstrand i Oslo. Den går fra Nordseter terrasse til Hellinga.

Veien fikk navn i 1928 etter plassen Bakkerud, som lå ved Lambertseterveien.

## Referanser


## Kilder
* Oslo byleksikon

## Eksterne lenker
*
Alfaset 2. industrivei (Oslo)

**Alfaset 2. industrivei** var en vei på Alfaset i bydel Alna i Oslo. Dens løp falt i grove trekk sammen med den nåværende Alfasetveien. Før 1987 ble navnet Alfasetveien brukt om en vei hvis løp stort sett falt sammen med den nåværende Arvesetveien, og 2. industrivei gikk nordøstover fra denne.

De andre industriveiene på Alfaset fikk sine navn vedtatt i 1959.

## Referanser
Ignace Gelb

**Ignace Jay Gelb** (født 14. oktober 1907 i Tarnów i Polen - den gang i Østerrike-Ungarn, død 22. desember 1985 i Chicago) var en polsk-amerikansk assyriolog ved University of Chicago.

## Liv og virke
Gelb gikk på skole fra 1917 til 1925 i hjembyen Tarnów. Etterpå dro han til Firenze for å studere renessansekunst, men interesserte seg snart for Det nære østen og studerte fra 1926 Det nære østens språk i Roma. Etter eksamen i 1929 dro han til University of Chicago Oriental Institute. I 1947 ble han professor der, og forble det til han gikk i pensajon i 1980.

Gelb arbeidet med dechiffreringen av de hettitiske hieroglyfer. I boken *A Study of Writing* forsøkte han å etablere grammatologi, skriftvitenskap, som akademisk disiplin.

Gelb forfattet over 20 bøker og 250 vitenskapelige artikler.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Adolf Leo Oppenheim

**Adolf Leo Oppenheim** (født 7. juni 1904 i Wien, død 21. juli 1974 i Berkeley) var en østerriksk-amerikansk assyriolog, med usedvanlig bred kunnskap om kileskriftstekster.

## Lev og virke
Oppenheim tok doktorgrad i 1933 ved Universität Wien og var deretter bibliotekar og assistent ved *Orientalisches Institut* ved samme universitet. Som jøde ble han oppsagt i 1938, og emigrerte via FRankrike til USA, dit han ankom i 1941. Først virket han i New York City og Philadelphia. Fra 1947 arbeidet han for University of Chicago Oriental Institute, fra 1949 som *Assistant Professor*, fra 1950 som *Associate Professor*, fra 1954 som *Professor*; i 1973 ble han emeritert. I 1950 vble han medutgiver av Chicago Assyrian Dictionary, 1955 verkets ansvarlige utgiver.

## Verker i utvalg
* *Untersuchungen zum babylonischen Mietrecht*, Wien 1936 (= Dissertation)
* *Catalogue of the Cuneiform Tablets of the Wilberforce Eames Babylonian Collection*, New Haven 1948
* *The Interpretation of Dreams in the Ancient Near East*, Philadelphia 1956
* *Ancient Mesopotamia. Portrait of a Dead Civilization*, Chicago/London 1964
* *Letters from Mesopotamia, Chicago/London 1967
* *Essays on Mesopotamian Civilization. Selected Papers of A. Leo Oppenheim*, utgitt av Erica og Johannes Renger, Chicago 1974 (bibliografi sa. F6-F13)

== Referanser ==
<references/>

== Litteratur ==
* Robert D. Biggs, J. A. Brinkman (utg.): *From the Workshop of the Chicago Assyrian Dictionary. Studies Presented to A. Leo Oppenheim.* Chicago 1964
* Hans Erich Hirsch, i: *Archiv für Orientforschung* 25, 1974–77, s. 347–349
* Eerle Leichty, i: *Journal of the American Oriental Society'' 95, 1975, s. 369–370
* 

## Eksterne lenker
*
Abu Muhammad al-Adnani

**Abu Mohammad al-Adnani al-Shami** (arabisk:  أبو محمد العدناني, født i guvernementet Idlib i Syria i 1977, død 30. august 2016 i Aleppo), hvis opprinnelige navn var **Taha Subhi Falaha**, var den offisielle talsmannen og seniorlederen av terroristorganisasjonen Den islamske staten Irak og Levanten. Han var bevegelsens fremste talerør for å formidle offisielle meldinger. Han har også utpekt seg selv til sjeik og til emiren av ISIL i Syria.

Den 18. august 2014 ble han av utenriksdepartementet i USA listet som en globalt ettersøkt terrorist.

## Referanser
Taldycupedidae

**Taldycupedidae** er en gruppe utdødde, primitive biller.

## Historie
Gruppen er kjent fra en lang periode fra Øvre perm (265 millioner år før nåtid) til midtre kritt, 99 millioner år før nåtid.

## Systematisk inndeling
Gruppen har nylig blitt omklassifisert til en underfamilie av Permocupedidae 

* Ordenen biller, **[[Coleoptera]]**
** Underordenen Protocoleoptera
*** Overfamilien Permocupedoidea
**** Familien **Taldycupedidae** Rohdendorf, 1961
***** Slekten *[[Afrotaldycupes]]* Kirejtshuk, 2020
****** *[[Afrotaldycupes africanus]]* (Ponomarenko, 2005)
****** *[[Afrotaldycupes lidgettoniensis]]* (Ponomarenko, 2005)
***** Slekten *[[Anthocoleus]]* Hong, 1983
****** *[[Anthocoleus hebeiensis]]* Hong, 1983
***** Slekten *[[Celocoleus]]* Hong, 1983
****** *[[Celocoleus densus]]* Hong, 1983
***** Slekten *[[Clathropenna]]* Fujiyama, 1973
****** *[[Clathropenna rugosa]]* Fujiyama, 1973
***** Slekten *[[Ensicupes]]* Hong, 1976
****** *[[Ensicupes guyangensis]]* Hong, 1976
****** *[[Eniscupes obtusus]]* Zhang, 1997
***** Slekten *[[Euteticoleus]]* Hong, 1983
****** *[[Euteticoleus radiatus]]* Hong, 1983
***** Slekten *[[Longaevicupes]]* Ren, 1995
****** *[[Longaevicupes macilentus]]* Ren, 1995
***** Slekten *[[Penecupes]]* Ren, 1995 - nå overført til gruppen Protorabinae i familien Carabidae
****** *[[Penecupes rapax]]* Ren, 1995
***** Slekten *[[Proterocupes]]* Ponomarenko, 2015
****** *[[Proterocupes permiana]]* (Ponomarenko, 2013)
***** Slekten *[[Pulchicupes]]* Ren, 1995
****** *[[Pulchicupes jiensis]]* Ren, 1995
***** Slekten *[[Simmondsia (biller)|Simmondsia]]* Dunstan, 1923
****** *[[Simmondsia cylindrica]]* Dunstan, 1923
****** *[[Simmondsia subpiriformis]]* Dunstan, 1923
***** Slekten *[[Taldycupes]]* Rohdendorf, 1961
****** *[[Taldycupes bergi]]* Rohdendorf, 1961
****** *[[Taldycupes cellulosus]]* Ponomarenko, 2013
****** *[[Taldycupes khalfini]]*  Rohdendorf, 1961
****** *[[Taldycupes moltshanovi]]* Rohdendorf, 1961
****** *[[Taldycupes pingi]]* Ponomarenko, Yan & Huang, 2014
****** *[[Taldycupes reticulatus]]* Ponomarenko, 1969
****** *[[Taldycupes rosanovi]]* Ponomarenko, 2006
****** *[[Taldycupes vasuchitshevi]]* Rohdendorf, 1961
***** Slekten *[[Tecticupes]]* Rohdendorf, 1961
****** *[[Tecticupes heckeri]]* Rohdendorf, 1961
****** *[[Tecticupes indistinctus]]* Rohdendorf, 1961
****** *[[Tecticupes martynovi]]* Ponomarenko, 2013
***** Slekten *[[Tychticupes]]* Rohdendorf, 1961
****** *[[Tychticupes beljanini]]* Rohdendorf, 1961
****** *[[Tychticupes radtshenkoi]]* Rohdendorf, 1961
****** *[[Tychticupes ragozini]]* Rohdendorf, 1961
****** *[[Tychticupes ussovi]]* Rohdendorf, 1961
***** Slekten *[[Tychticupoides]]* Rohdendorf, 1961
****** *[[Tychticupoides grjazevi]]* Rohdendorf, 1961
***** Slekten *[[Uskaticupes]]* Rohdendorf, 1961
****** *[[Uskaticupes javorskyi]]* Rohdendorf, 1961
***** Slekten *[[Wuchangia]]* Hong, 1985
****** *[[Wuchangia latilimbata]]* Hong, 1985
***** Slekten *[[Yiyangicupes]]* Hong, 1988
****** *[[Yiyangicupes huobashanense]]* Hong, 1988
***** Slekten *[[Yuxianocoleus]]* Hong, 1985
****** *[[Yuxianocoleus hebeiense]]* Hong, 1985

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Daphne

**Daphne** eller **Dafne** er et opprinnelig gresk kvinnenavn som betyr «laurbær». Dafne var en nymfe i gresk mytologi.

## Etymologi
Navnet *Daphne* er dannet av greske *dafni* (δάφνη), som betyr «laurbær». Den greske formen av navnet er *Dafni* (gresk Δάφνη). Andre former av navnet er franske *Daphné*, italienske *Dafne*, hebraiske *Dafna* (hebraisk: דַּפְנָה) og makedonske og albanske *Dafina*. *Defne* er et relatert tyrkisk navn som betyr «laurbærblad».

## Utbredelse
Navnet ble utbredt i engelsktalende land på slutten av 1800-tallet.

*Daphne* har fransk navnedag 5. oktober.

|}

## Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
* Daphne du Maurier (1907&ndash;1989), engelsk forfatter og dramatiker
* Daphne Guinness (f. 1967), irsk-britisk kunstner
* Daphne Koller (f. 1968), israelsk-amerikansk dataprofessor
* Daphne Oz (f. 1986), amerikansk forfatter og TV-vert
* Daphne Khoo (f. 1987), singaporsk sanger

## Referanser


## Eksterne lenker
Orte

**Orte** er en by i provinsen Viterbo i regionen Lazio av Italia, seksti kilometer nord for Roma på vestsiden av elven Tiber. Byen har i underkant av ti tusen innbyggere og har i årtusener vært et viktig knutepunkt.

Navnet kommer av *Hurta*, som etruskerne i sin tid viet landbrukets gudinne Horta (mytologi), eller *Hurtanum* som romerne kalte det etter å ha overvunnet etruskerne. Byen er delvis hugget ut av en fjellside og befestet. Fordi det ligger der elven Nera møter elven Tiber ble byen økonomisk og strategisk viktig.  

Romerne under keiser Augustus bygget *Via Amerina* nordover Tiberdalen fra Roma til Amelia, med kryssing av Tiber like nord for Orte over broen *Ponte di Augusto*, som i århundrer var eneste steinbrua over elven. Den var oppført omkring år 27 før Kristus, men kollapset da endelig i 1855. I 1865 anla man så jernbanestasjon her, fra 1866 en del av strekningen fra Roma til Ancona på østkysten.  Den er i dag en del av den viktige statsdrevne strekningen Roma til Firenze. Jernbanefilmen *T83* fra 1995 av den norske filmskaperen Unni Straume (født 1955) er fra dette miljøet.

Ellers var Orte byen der den norske skuespiller Harald Heide-Steen jr. (1939–2008) bodde mye fra 1979 til 1989.  Herfra skrev han erindringsbøker, samt matbøker sammen med den italiensk-norske kjendiskokken Gino Valente (født 1942) og med filmskaperen Ivo Caprino (1920–2001). Valente har siden 2002 drevet restaurant og eiendomsutleie her i samarbeid med investor Ove Asbjørn Rygg (født 1945) og syklisten Knut Knudsen (født 1950).

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Hummergaffel

**Hummergaffel** eller **skalldyrgaffel** er en lang smal gaffel til å plukke ut kjøtt av hummer og andre skalldyr med, og de er stive slik at de også kan brukes til å brekke opp skallet med. Den har to korte tinder i den ene enden og gjerne et langt, smalt skjeblad i den andre. Skjebladet brukes til å skrape skallet rent med og til å spise med. Hummergafler kan være laget i sølv, plett eller stål.

## Litteratur

* Østby, Jon Birger (1983): *Nomenklatur for spise- og serveringsbestikk*, med tegninger av Torill Sand. Oslo.

## Eksterne lenker

* Se hummergafler i DigitaltMuseum.
Verdenscupen i hurtigløp på skøyter 2014/15

**Verdenscupen i hurtigløp på skøyter 2014/15** startet 14. november 2014 i Obihiro i Japan og avsluttes 22. mars 2015 i Erfurt i Tyskland.

## Kvinner
### Resultater
} ***'|| || 
|-
|1 000 meter|| ***'|| || 
|-
|rowspan=2|8. feb. 2015||500 meter|| ***'|| || 
|-
|1 000 meter|| ***'|| || 
|-
|-bgcolor=#ADD8E6
|colspan=6|
|- style="background:#eeb4b4"
|colspan=6 align="center"| **[[Enkeltdistanse-VM på skøyter 2015]] (12. februar til 15. februar 2015) INNGÅR IKKE I VERDENSCUPEN**
|-
|-bgcolor=#ADD8E6
|colspan=6|
|- style="background:#eeb4b4"
|colspan=6 align="center"| **[[Sprint-VM på skøyter 2015]] (28. februar og 1. mars 2015) INNGÅR IKKE I VERDENSCUPEN**
|-
|-bgcolor=#ADD8E6
|colspan=6|
|- style="background:#eeb4b4"
|colspan=6 align="center"| **[[Allround-VM på skøyter 2015]] (7. mars og 8. mars 2015) INNGÅR IKKE I VERDENSCUPEN**
|-
|-bgcolor=#ADD8E6
|colspan=6|
|-
|rowspan=6| Erfurt,Gunda Niemann-Stirnemann Halle||rowspan=2|21. mar. 2015||500 meter|| ***'|| || 
|-
|1 500 meter|| ***'|| || 
|-
|rowspan=4|22. mar. 2015||500 meter|| ***'|| || 
|-
|1 000 meter|| ***'|| || 
|-
|3 000 meter|| ***'|| || 
|-
|Fellesstart|| ***'|| || 
|-
|-bgcolor=#ADD8E6
|colspan=6|
|}
:* *Lagsprint er en øvelse utenfor verdenscupen.*

### Verdenscupen sammenlagt
Oppdatert 1. februar 2015.

**Total-cupen** 

## Sammenlagt kvinner

## Menn
### Resultater
} ***'|| || 
|-
|1 000 meter|| ***'|| || 
|-
|rowspan=2|8. feb. 2015||500 meter|| ***'|| || 
|-
|1 000 meter|| ***'|| || 
|-
|-bgcolor=#ADD8E6
|colspan=6|
|- style="background:#eeb4b4"
|colspan=6 align="center"| **[[Enkeltdistanse-VM på skøyter 2015]] (12. februar til 15. februar 2015) INNGÅR IKKE I VERDENSCUPEN**
|-
|-bgcolor=#ADD8E6
|colspan=6|
|- style="background:#eeb4b4"
|colspan=6 align="center"| **[[Sprint-VM på skøyter 2015]] (28. februar og 1. mars 2015) INNGÅR IKKE I VERDENSCUPEN**
|-
|-bgcolor=#ADD8E6
|colspan=6|
|- style="background:#eeb4b4"
|colspan=6 align="center"| **[[Allround-VM på skøyter 2015]] (7. mars og 8. mars 2015) INNGÅR IKKE I VERDENSCUPEN**
|-
|-bgcolor=#ADD8E6
|colspan=6|
|-
|rowspan=6| Erfurt,Gunda Niemann-Stirnemann Halle||rowspan=3|21. mar. 2015||500 meter|| ***'|| || 
|-
|1 000 meter|| ***'|| || 
|-
|5 000 meter|| ***'|| || 
|-
|rowspan=3|22. mar. 2015||500 meter|| ***'|| || 
|-
|1 500 meter|| ***'|| || 
|-
|Fellesstart|| ***'|| || 
|-
|-bgcolor=#ADD8E6
|colspan=6|
|}
:* *Lagsprint er en øvelse utenfor verdenscupen.*

### Verdenscupen sammenlagt
Oppdatert 1. februar 2015.

**Total-cupen**

## Sammenlagt menn

## Referanser




## Eksterne lenker
* ISUs resultatside
* Communication No. 1889 – ISU World Cup Speed Skating 2014/15 <small>(revised version September 10, 2014)</small>
* ISU World Cup Speed Skating Series 2014/15 Preview
* International Skating Union (ISU) – Speed Skating Media Guide 2014/15
Bells teorem

**Bells teorem** er et tankeeksperiment innen kvantemekanikk som skal bevise at den er en god beskrivelse av virkeligheten, og ikke bare en meget nøyaktig regnemåte. John Stewart Bell presenterte i 1964 sitt berømte teorem, som var en målbar test for å se om kvantemekanikken hadde rett, eller om verden kunne beskrives av en “klassisk” teori med skjulte lokale variable som Einstein, Podolsky og Rosen foreslo med EPR-paradokset.

Bell satte opp et tankeeksperiment hvor fotoners polarisasjon i en singlet tilstand skulle måles i forskjellige vinkler. En singlet tilstand for fotoners polarisasjon er en tilstand hvor fotonene alltid har motsatt polarisasjon etter at de har blitt målt i samme vinkel. Måles fotonenes polarisasjon i forskjellige vinkler for hvert foton, får man ikke alltid motsatt resultat, men man får en fordeling av resultater. Siden fotonene er “påvirket” av hverandre, sammenfiltret, er det en statistisk korrelasjon mellom måleverdiene til fotonene.

Bells store bidrag var å finne en øvre grense for denne korrelasjonen for alle skjulte lokale variable teorier. Han regnet også ut hva verdien for korrelasjonen var i standard kvantemekanikk, og den var større enn den øvre grensa for alle skjulte lokale variable teorier. Denne øvre grensa er uttrykt ved Bells teorem. Dermed viste han at kvantemekanikken og skjulte lokale variable teorier ikke begge kunne være sanne, og hadde laget et eksperiment som kunne måle naturen og bestemme hvilken teori som var den korrekte. 

I eksperimentelle tester som fulgte Bells tankeeksperiment (med kvantesammenfiltring av fotoner i stedet for elektroner), demonstrerte John Clauser, Stuart Freedman (1972) og Alain Aspect et al. (1981) at spådommene fra kvantemekanikken er korrekte i denne forbindelse. Dvs. at Bells teorem er brutt og skjulte lokale variable teorier ikke kan beskrive naturen.

## Referanser
Reinsvatnet

**Reinsvatnet** kan vise til:

*Reinsvatnet (Steinkjer) – en innsjø i Steinkjer kommune i Nord-Trøndelag
*Reinsvatnet (Sunndal) – en innsjø i Sunndal kommune i Møre og Romsdal
*Reinsvatnet (Lillehammer) – en innsjø i Lillehammer kommune i Oppland
Cistus osbeckiifolius

***Cistus osbeckiifolius*** er en eviggrønn busk i solrosefamilien. Den blir 1,20–1,55&nbsp;m høy og har rosa blomster. Arten finnes bare i en høyde på 2000–2200&nbsp;moh på fjellet Teide på Tenerife, en av Kanariøyene.

## Litteratur
* 
* 
* 

## Eksterne lenker
*
Kirsten Lindeberg

**Kirsten Marie Lindeberg** (født 1953) er en norsk embetskvinne. 

Hun er utdannet jurist fra Universitetet i Oslo fra 1978.

Hun var administrasjonssjef i Statens vegvesen i Aust-Agder fra 1982 til 1991 og arbeidet så mange år i leder- og stabsfunksjoner i kommunesektoren. I 2005 gikk hun tilbake til Statens vegvesen som distriktssjef ved fylkesvegkontoret i Aust-Agder.

I 2008 ble Lindeberg utnevnt til politimester i Agder politidistrikt for en periode på seks år. Hun ble på nytt utnevnt i 2015. Hun gikk av med pensjon ved utgangen av 2020.

Hun giftet seg i 1978 med advokat Sverre Grette.

## Referanser
Spisegaffel

**Spisegaffel** er en gaffel til å spise frokost, middag og andre måltider. Gaffelformede redskap har vært brukt i lange tider, og mange har spekulert på hvordan dette redskapet også ble tatt i bruk til å spise med. Trolig kom gaffelen inn på bordet som en forskjærgaffel til å holde kjøttet når det skulle skjæres opp, og så har noen funnet ut at det det også var greit å bruke en gaffel til å holde den varme maten når man skulle spise.  Eldre spisegafler har gjerne to eller tre rette tinder.

Den eldste kjente kilden for spisegafler finner vi i en fortegnelse over sølvtøy hos bystyret i Firenze i 1361. utover på 1400-tallet nevnes spisegafler i italienske kokebøker og i 1533 presenterte Katharina av Medici den første spisegaffelen i Frankrike.

Den første spisegaffelen i Norden kom trolig da Christian IV i 1621 kjøpte et spisebestikk av en franskmann. I sin dagbok skriver kongen at han kjøpte: *en Skee, en Knif og en Gaffel af Guld med Demanter af en Fransose, hvorfor jeg gav hannem 330 Daler in Specie*. Det er usikkert om kongen brukte dette bestikket eller om han bare anskaffet det for å vise at han var moderne. Men vi regner med at de første spisegaflene kom til Norge også på denne tiden.

I 1731 utga Ludvig Holberg "Den honette Ambition", og her finner vi følgende replikkveksling mellom gårdskarlen Arv og kammerpiken Pernille:

*ARV. Jeg skulde byde vor Skrædder til Bords idag paa en Dyrekøllert; men jeg glemte om jeg skulde bede ham tage Kniv og Gaffel med sig.
PERNILLE. Du Gjæk! det er ikke brugeligt meer. 
ARV. Ikke det? I Ebeltoft hos mig er det brugeligt blandt Alle.*

Velstående borgere fikk etter hvert egne spisebestikk som de selv kunne ta med i gjestebud. Det tok enda ca. 200 år etter at Christian IV kjøpte sin første gaffel før spisegaffelen kom i daglig bruk i bredere lag av befolkningen i Norden. De store spisebestikkene med like kniver, skjeer og gafler der vertskapet kunne dekke med bestikk til alle gjester, ble mer vanlig i borgerklassen på begynnelsen av 1800-årene, og flere steder på bygdene i Norge kom spisegaffelen først i daglig bruk omkring 1900.

## Referanser


## Litteratur

* Giblin, James Cross (1990): *Fra hånd til mund - en bog om kniv, ske og gaffel & bordmanerer gennem tiderne.* Oversat og bearbejdet av Bjarne Kildegaard, Nationalmuseet. København.
* Holberg, Ludvig (1731): *Den honette Ambition*. København.
* Østby, Jon Birger (1983): *Nomenklatur for spise- og serveringsbestikk*, med tegninger av Torill Sand. Oslo.

## Eksterne lenker

* Se spisegafler i DigitaltMuseum.
Liste over landshøvdinger i Norrbottens län

**Liste over landshøvdinger i Norrbottens län** er en oversikt over landshøvdingene i Norrbottens län i Sverige fra 1810 og til idag.

Landshøvdingen er sjef for Länsstyrelsen i Norrbottens län, og har sete i Luleå. Nåværende landshøvding siden 1. juni 2018 er Björn O. Nilsson.

## Landshøvdinger i Norrbottens län
* 1810–1816: Per Adolf Ekorn
* 1816–1821: Georg Adolf Koskull
* 1821–1825: Paul Öhrvall
* 1825–1836: Carl Georg Sparre
* 1836–1849: Carl August von Hedenberg
* 1849–1856: Knut Åkerhielm
* 1856–1859: Anders Emanuel Ros
* 1859–1861: Henrik Widmark
* 1861–1873: Sven Petter Bergman
* 1873–1885: Adolf Widmark
* 1885–1893: Lars Berg
* 1893–1900: Karl Husberg
* 1900–1911: Karl Johan Bergström
* 1911–1914: Oscar von Sydow
* 1914–1916: Walter Murray (fungerende)
* 1916–1920: Gösta Malm
* 1920–1921: Nils Gustaf Ringstrand (fungerende)
* 1921–1923: Gösta Malm
* 1923–1924: August Beskow (fungerende)
* 1924–1928: Gösta Malm
* 1928–1937: Bernhard Gärde
* 1937–1947: David Hansén
* 1947–1953: Oskar Lövgren
* 1953–1957: Folke Thunborg
* 1957–1966: Manfred Näslund
* 1966–1982: Ragnar Lassinantti
* 1982–1985: Erik Hammarsten
* 1985–1992: Curt Boström
* 1992–1995: Gunnar Brodin
* 1995–1998: Björn Rosengren
* 1998–2003: Kari Marklund
* 2003–2012: Per-Ola Eriksson
* 2012–2018: Sven-Erik Österberg
* 2018–idag: Björn O. Nilsson

## Referanser


## Eksterne lenker
* Länsstyrelsen i Norrbottens län
Cistus symphytifolius

***Cistus symphytifolius*** er en eviggrønn busk i solrosefamilien. Den blir 60–200&nbsp;cm høy og har rosa blomster. Arten vokser i skog av kanarifuru og tilstøtende krattvegetasjon. Den er utbredt på flere av Kanariøyene: Gran Canaria, Tenerife, La Palma og Hierro.

## Litteratur
* 
* 
* 

## Eksterne lenker
*
Bent Egil Albrechtsen

**Bent Egil Albrechtsen** (født 26. mai 1950 i Arendal) er en norsk billedkunstner, bosatt i Arendal. Han arbeider med maleri, og har sin utdannelse fra California Institute of the Arts, Los Angeles i California i USA. Albrechtsen har også gått i lære hos Kåre Tveit i Arendal og Erlend Grøstad i Seljord.

I 1975 mottok Albrechtsen Saga kulturpris i Arendal, og i 1976 mottok han Statens kunstnerstipend. Han er innkjøpt av Aust-Agder fylkeskommune i 1982. Albrechtsen har flere separat- og kollektivutstillinger bak seg, blant annet på Odden galleri i Grimstad, Skien kunstforening, Hillestad galleri og i Arendal kunstforening. Han har også hatt flere separatutstillinger i USA, blant annet på House of Sherman, Los Angeles, Gallery X, Los Angeles og Gallery 9 i Los Angeles. I tillegg har han deltatt tre ganger på Høstutstillingen, to ganger på Sørlandsutstillingen og én gang på Telemarksutstillingen.  

Bent Egil Albrechtsen er medlem av Norske Billedkunstnere Agder (NBK-Agder).

## Referanser


## Litteratur
* Minge, Hans Otto (1999): *Norske billedkunstnere Agder*, s. 32 og 33.
Ola Steen

**Ola Steen** (født 10. juni 1952 i Vadsø) er en norsk billedkunstner, bosatt i Risør. Han har utdannelse fra Statens håndverks- og kunstindustriskole, linje for grafikk 1970-73. Videre har han utdannelse fra Statens lærerhøgskole i forming på Notodden 1985-87. Steen har en rekke separat- og kollektivutstillinger bak seg både i inn- og utland, og han har blant annet deltatt hele 14 ganger ved Sørlandsutstillingen og 4 ganger ved Høstutstillingen. Steen er to ganger innkjøpt av Nasjonalgalleriet og tre ganger innkjøpt av Riksgalleriet. Han er også innkjøpt av blant annet Norsk kulturråd, Statens konstråd i Sverige og Riksdagen i Stockholm.   

For mange er Ola Steen kjent som «kattekunstneren», og hans store produksjon av kattemotiver er etter hvert blitt et av hans varemerker: 

Han arbeider med forskjellige grafiske teknikker, vesentlig etsing, koldnål og monotypi-tegning. I den senere tid har natur og menneske vært tema i hans kunstproduksjon. Isfiskeren er et motiv i en ny, stor serie av koldnålsarbeider. Sommeren 2014 hadde Steen et felles kunstprosjekt sammen med keramiker Bibiche Mourier i galleri Osebro i Porsgrunn, der temaet var hav og fisk.

I tillegg til kunstproduksjon, har Steen hatt flere engasjementer i regi av Den kulturelle skolesekken i Aust-Agder. Han har også ledet kunstformidlingsprosjekter på Agder, blant annet ved Flekkefjord ungdomsskole og ved Valle og Blakstad videregående skoler.

Ola Steen er medlem av Norske Billedkunstnere Agder (NBK-Agder) og Norske grafikere (NG).

## Referanser


## Litteratur
* Minge, Hans Otto (1999): *Norske billedkunstnere Agder*, s. 150-51
* Steen, Ola (2004): *Med hjerte og klør*  ISBN 9788292496152 

## Eksterne lenker
* Steens hjemmesider
Arendal politikammer

**Arendal politikammer** var et politikammer i Aust-Agder. Fra 2002 ble Arendal politidistrikt en del av det nyopprettede Agder politidistrikt, med Arendal Politistasjon som en del av Driftsenhet Øst.

## Historikk
I 1738 fikk byfogdene myndighet som politimestre i de byene der særskilte politimesterembeter ikke var opprettet. I lang tid var byfogden i Arendal samtidig politimester. Ved kongelig resolusjon 1875 fikk Arendal et eget embete som politimester, løsrevet fra byfogdembetet.

For å gjennomføre lov om delvis omordning av det sivile embetsverk 21. juli 1894 nr. 5, ble det i 1897 bestemt å opprette flere nye politimesterembeter inkludert Østre Nedenes politimesterembete. Embetsdistriktet skulle omfatte Risør by og Holt sorenskriveri, inkludert Tvedestrand. Politimesteren i Arendal ble tillagt et distrikt bestående av Nedenes og Sand sorenskriverier, samt Grimstad og Lillesand. Bestemmelsene ble ikke gjennomført etter planen, ettersom politimesterfunksjonene fortsatt ble skjøttet av lensmenn, byfogder og sorenskrivere i byene og ladestedene utenom Arendal. Lovene fra 1894 og 1897 ble først satt i verk for Aust-Agder fra 1919. Politimesteren i Arendal fikk da kun ansvar for politimesterforretningene i Nedenes sorenskriveri, mens politimesterforretninger for de øvrige delene av Aust-Agder var underlagt andre embeter.

Fra 1937 ble politimesterfunksjonen i Risør tillagt en nyopprettet stilling som politifullmektig ved Arendal politimesterembete med bopel i Risør. Grimstad og Lillesand ble lagt til Arendal politidistrikt fra 1. oktober 1937.

Arendal politikammer ble fra 1. januar 2002 en del av det nyopprettede Agder politidistrikt.

## Politimestere ved Arendal politikammer
* Nicolai Heinrich Jæger, 1816-1846
* Iver Steen Thomle, 1846-1849
* Jebs Obel Praem, 1849-1855
* Jacob Henning Vetlesen, 1857-1874
* Claus Andres Urbye, 1875-1880
* Leonard Elisar Holmboe, 1881-1888
* Christoph Heinrich Holfeldt, 1881-1894
* Hilmar Krogh, 1895-1905
* Sigvald Sevalsen, 1905-1916
* Theodor Dahm Møinichen, 1917-1919
* Christoph Heinrich Holfeldt, 1919-1921
* Theodor Dahm Møinichen, 1921-1942
* Trygve Gårdbo, 1942-1944
* Wilhelm Due, 1944 – 1945
* Erling Skjelver, 1945
* Nils Onsrud, 1945-1962
* Gulbrand Nyhus, 1963-1981
* Finn Steinkopf, 1982-1999
* Ole Petter Parnemann, 1999-2001

## Arkiv
Arkivet etter Arendal politikammer har i tre omganger blitt avlevert til Statsarkivet i Kristiansand. De tre arkivdelene har per 2014 et samlet omfang på 222 hyllemeter, hvorav det eldste arkivmaterialet strekker seg tilbake til 1805.

## Referanser
Alexander Reuterskiöld

**Alexander Fabian Zefanias Reuterskiöld** (født 3. desember 1804 i Ludvika, død 26. desember 1891 i Stockholm) var en svensk offiser og statsråd.  

Reuterskiöld startet sin militærkarriere som fenrik ved Västmanlands regemente i 1822, og var blitt generalmajor i 1862 da han tiltrådte som krigsminister og sjef for det svenske landforsvarsdepartementet. Han satt som statsråd fra 28. mars 1862 til 5. juli 1867, og deretter gikk han tilbake i en militær befalsstilling som generalløytnant og  sjef for andre militærdistrikt. 

Reuterskiölds synspunkter i regjeringen rundt den svenske armeens tilstand og mobiliseringskostnader kan ha bidratt til å forhindre en svensk involvering i Andre slesvigske krig i 1864.

## Referanser
Dmitrij Klokov

**Dmitrij Vjatsjeslavovitsj Klokov** (født 18. februar 1983 i Balasjikha) er en russisk vektløfter som konkurrerer i vektklassen -105&nbsp;kg. Han er 182&nbsp;cm høy.

Han er sønn av tidligere verdensmester Vjatsjeslav Klokov som også konkurrerte i tungvektsklassen. Dmitry ble selv verdensmester i 2005 med en total på 419&nbsp;kg. I VM 2006 og i 2007 fikk han bronse.

I OL i Beijing 2008 vant han sølvmedalje med en total på 423&nbsp;kg, slått av Andrej Aramnaw som satte verdensrekord. I VM 2010 ble det en ny sølvmedalje. I VM 2011 rykket han 196&nbsp;kg og støtet 232&nbsp;kg for en total på 428&nbsp;kg, noe som ga sølvmedalje 2&nbsp;kg bak vinner og landsmann Khadzhimurat Akkayev. Dmitry skulle delta i OL i London 2012 og var favoritt til å vinne, men måtte trekke seg i siste liten pga. ukjente medisinske årsaker.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Geitsjøen

**Geitsjøen** kan vise til:

*Geitsjøen (Lørenskog) – en innsjø i Lørenskog kommune i Akershus
*Geitsjøen (Nore og Uvdal) – en innsjø i Nore og Uvdal kommune i Buskerud
Short Stirling

**Short Stirling** var et firemotors britisk bombefly, bygget av Short. Det var britenes første firemotors tunge bombeflyet under andre verdenskrig.

Short Stirling utgjorde, sammen med Handley Page Halifax, og ikke minst Avro Lancaster grunnstammen i den britiske flåten av bombefly under andre verdenskrig, hvor RAF primært benyttet det til nattokt over Tyskland og de besatte områdene.

Short Stirling ble etter hvert foreldet og fikk oppgaver som legging av sjøminer, våpencontainere og SOE-agenter, samt til å trekke glidefly.

## Spesifikasjoner (Mk.III)

## Eksterne lenker
*
Luxorobelisken

**Luxorobelisken** i Paris står midt på Place de la Concorde og er et av Paris' historiske monumenter. Den er utført i rosa granitt, veier ca 250 tonn og er 23 meter høy. Den er dekket av hieroglyffer og avsluttes øverst med en gyllen spiss.

Parisobelisken er opprinnelig en av to obelisker som stod utenfor tempelet i Luxor i Egypt og som ble reist av Ramses II ca 1250 f.Kr. Begge obeliskene ble skjenket i 1829 til Frankrike av Muhammed Ali, Egypts pasja og visekonge, men bare en av dem ble transportert til Paris der den ble reist i 1836. Den andre står på sin opprinnelige plass utenfor tempelet. På den sokkel som obelisken ble satt beskrives hvordan obelisken ble gjenoppbygd på Place de la Concorde og teknikken som ble benyttet. 

En forgylt pyramidion ble plassert på toppen av den i 1998.

File:Luxor temple entrance.JPG|Den gjenværende obelisken i Luxor. Parisobeliskens fundament til høyre.
File:Diagrams on plaque, Europe - scan01.jpg|Innskrifter på sokkelen.
 

## Eksterne lenker
* 
* Eutouring
Verdensmesterskapet i sjakk for kvinner

**VM i sjakk for kvinner** har vært arrangert jevnlig siden 1927. Vera Menchik ble den første verdensmesteren etter å ha vunnet VM-turneringen i London. Hun holdt tittelen til VM-syklusene ble avbrutt av 2. verdenskrig. Menchik døde som ubeseiret verdensmester i 1944 under et tysk bomberaid over London.
Siden Menchik har det vært kåret 17 verdensmestre for sjakk for kvinner.
Virginia Grey

**Virginia Grey** (født 22. mars 1917, død 31. juli 2004) var en amerikansk skuespillerinne. Hun debuterte som barneskuespiller i 1927, og spilte i mer enn 100 filmer og en rekke TV-serier de neste fem tiårene. Det store gjennombruddet kom likevel aldri. Grey døde 87 år gammel av hjertesykdom.
 
## Barndom
Grey ble født 22. mars 1917 i Los Angeles i California, som datter av filmregissøren Ray Grey og Florence Grey. Hun hadde to eldre søstre. Det var mange håpefulle skuespillere på besøk hos dem, og stumfilmskuespillerinnen Gloria Swanson satt barnevakt for Grey. Da Greys far døde i 1925, fikk hennes mor seg jobb som filmklipper hos Universal Pictures.

## Karriere
Grey debuterte i rollen som lille Eva i stumfilmen *[[Onkel Toms hytte (1927)|Onkel Toms hytte]]* (1927). Hun spilte i noen få filmer til det neste året, før hun tok en tre år lang pause for å fokusere på utdannelsen sin. Grey ønsket egentlig å bli sykepleier, men returnerte til filmbransjen ettersom familien trengte pengene. Hun spilte små roller i filmer som *[[Secrets (1933)|Secrets]]* (1933), *[[Dames]]* (1934), *[[Gold Diggers of 1935]]* (1935) og *[[Den store Ziegfeld]]* (1936). I slutten av tiåret fikk Grey flere litt større roller, inkludert hovedroller i B-filmen *Bad Guy* (1937) og i dramafilmen *[[Thunder Afloat]]* (1939). Hun gjorde seg også bemerket i en mindre rolle i *[[Kvinner (film)|Kvinner]]* (1939).

De neste tiårene spilte Grey blant annet i *[[The Big Store]]* (1941), *[[Tarzans eventyr i New York]]* (1942), *[[Stjerneparaden]]* (1943), *[[Ubeseiret]]* (1947), *[[Highway 301 (film)|Highway 301]]* (1950), *[[Med kjærlighetens rett]]* (1955), *[[Den tatoverte rosen (film)|Den tatoverte rosen]]* (1955), *[[Jeanne Eagles - Et liv i storm]]* (1957), *[[Den annen kvinne]]* (1961), *[[The Naked Kiss]]* (1964), *[[Madame X (1966)|Madame X]]* (1966) og *[[Airport]]* (1970). Hun spilte også gjesteroller i TV-serier som *[[The Red Skelton Show]]*, *[[Bonanza]]*, *[[Love, American Style]]*, *[[Playhouse 90]]*, *[[The DuPont Show with June Allyson]]*, *[[Ironside]]*, *[[Peter Gunn]]*, *[[General Electric Theater]]*, *[[Burke's Law]]* og *[[The Virginian (TV-serie)|The Virginian]]*.

Til tross for en aktiv og allsidig skuespillerkarriere, der hun spilte i over 100 filmer, fikk Gray aldri det store gjennombruddet. Louis B. Mayer, sjefen for Metro-Goldwyn-Mayer, som Grey hadde filmkontrakt med en periode, mente at hun hadde «alt, unntatt flaks».

## Privatliv
Grey hadde et forhold til Clark Gable og håpet at han skulle gifte seg med henne. Hun skal ha blitt skuffet da han giftet seg med Carole Lombard i stedet. Grey giftet seg aldri. De to siste årene av livet sitt bodde hun på et aldershjem drevet av Motion Picture & Television Fund. Grey døde av hjertesykdom 31. juli 2004 i Woodland Hills i Los Angeles.

## Filmografi (utvalg)
* 1936 – *[[Den store Ziegfeld]]*
* 1938 – *[[To verdener]]*
* 1941 – *[[The Big Store]]*
* 1970 – *[[Airport]]*

## Referanser


## Eksterne lenker
*
City and Borough of Juneau

**City and Borough of Juneau** er en er en sammensatt bykommune i den amerikanske delstaten Alaska. Den ligger i den sørøstlige delen av delstaten, med grenser til Haines Borough i vest og nordvest, Britisk Columbia i Canada i nordøst og Hoonah-Angoon Census Area i sør og sørvest.

Bykommunen har et totalt areal på  kvadratkilometer, hvorav  land og  vann, med landområder øst for den sørlige delen av Lynn Canal og den nordlige delen av Stevens Passage og øyene Douglas, Shelter og Lincoln. Folketallet er  (2013), og administrasjonen ligger i byen Juneau.

Juneau ble etablert som et valgdistrikt i 1958 og omfattet landareal sørover til Fredericksundet. Den 30. januar 1963 ble den nordlige delen organisert som en bykommune, mens den sørlige delen ble overført til det nyetablerte statistikkområdet Angoon. Den 1. juli 1970 fikk området status som en sammensatt bykommune, etter en sammenslåing av byene Douglas og Juneau og de omkringliggende landområdene.

## Referanser


## Kilder
* Bureau of the Census
* Kartdata fra State of Alaska, Department of Labor and Workforce Development: *[https://web.archive.org/web/20140930004305/http://laborstats.alaska.gov/census/maps.htm#cen2000#cen2000 Alaska Census Data]*. Boundary Maps. 

## Eksterne lenker
* City and Borough of Juneau
Strekkfilm

**Strekkfilm** er tynn elastisk plastfolie som brukes til å emballere varer under transport, flytting eller lagring. Folien er opprullet på et håndtak med bremse og egner seg godt til pakking av paller, eller gods med lav vekt. Strekkfilmmaskiner er helautomatiske eller halvautomatiske, avhengig av kapasitet og behov. Strekkfilm er en utmerket måte å pakke og forsegle varer som ikke har for spisse kanter. H. Clausen AS, etablert i 1846, har vært en norsk leverandør av strekkfilm i mange år.

## Eksterne lenker
* Bygger opp Desom i øst. packnews.no (23. april 2014)
Đắk Sơn-massakren

**Đắk Sơn-massakren** fant sted 5. desember 1967 da styrker fra FNL under Vietnamkrigen gikk inn i landsbyen Đắk Sơn i &#272;&#7855;k L&#7855;k-provinsen i Vietnams sentrale høyland.

To FNL-bataljoner på rundt 600 mann tilsammen drepte 252 sivile, menn, kvinner og barn i en hevnaksjon i denne landsbyen som var bebodd av  mennesker fra den etniske minoriteten degar som var motstandere av den vietnamesiske FNL-geriljanen. FNL antok at landsbyen hadde gitt ly til flyktninger som prøvde og slippe unna FNL-styrkene. FNL-soldatene brukte flammekastere for å ødelegge skjulesteder og drepe de som bodde der.

Da FNL-soldatene avfyrte ders våpen, gjemte folk seg inne i husene sine, og noen som gjemte seg  tilfluktsrom ble drept av røykforgiftning. De husene som ikke ble ødelagt av flammekastere ble sprengt med granater, og da FNL-styrkene trakk seg ut, satte de fyr på de sentrale delene av byen. I det de forlot byen, skøy FNL-styrkene 60 av de 160 til da overlevende. De resterende ble tatt som gisler.

## Referanser


## Litteratur
* Krohn, Charles A.: *The Lost Battalion: Controversy and Casualties in the Battle of Hue*, Westport, Conn: Praeger, 1993. 
* Spector, Ronald H.: *After Tet: The Bloodiest Year in Vietnam*, New York: Free Press, 1993.

## Eksterne lenker
* 
* "The Massacre of Dak Son " *[[Time (magasin)|Time]]*, 15. desember 1967
* "Dak Son Massacre ", *VN Archive*
* Vietnam War Atrocities *Olive Drab*
* Massacre at Dak Son *Death in the Highlands*
Gamle Maridalsvei (Oslo)

**Gamle Maridalsvei** (1-137, 2-134) er en vei i Maridalen i Oslo. Den begynner og slutter i Maridalsveien og går mellom Hammeren og Skar på vestsiden av dalen. Dette var tidligere hovedveien opp til Skar, og det meste av bebyggelsen i Maridalen ligger langs denne veien og dens sideveier.

Maridalen skole (tidligere Hønefoten skole) er i nr. 45.

## Referanser


## Litteratur
* 

## Eksterne lenker
* Oslo kommunes bydelsoversikt
Glimmerveien (Oslo)

**Glimmerveien** (3-11, 2-46) er en vei på Lambertseter i bydel Nordstrand i Oslo. Den går fra Langbølgen til Feltspatveien.

Navnet ble vedtatt i 1951. Også en rekke andre veier i området har navn etter mineraler.

Nr. 2-40 er fire L-formede boligblokker mellom Glimmerveien og Glimmersvingen. I nr. 44 er et rekkehus som ble tegnet av Eyvind Moestue og oppført med 24 trygdeleiligheter i regi av OBOS i 1959. Disse ble ombygget til PU-boliger i 1993–94.

## Litteratur
* 

## Eksterne lenker
*
Glimmersvingen (Oslo)

**Glimmersvingen** er en vei på Lambertseter i bydel Nordstrand i Oslo. Den går fra Glimmerveien til Langbølgen.

Navnet ble vedtatt i 1958. Også en rekke andre veier i området har navn etter mineraler.

Blokkene som ligger langs sørsiden av veien, har alle adresse Glimmerveien. Det samme gjelder Lambertseter skole på nordsiden.

## Litteratur
*
Gamle Herregårdsvei (Oslo)

**Gamle Herregårdsvei** (3-11, 4-8) er en vei på Ljan i bydel Nordstrand i Oslo. Den går fra Madame Maren Juels vei til Herregårdsveien.

Navnet ble vedtatt i 1917. Veien er en del av den gamle kjøreveien til herregåden Stubljan.

## Litteratur
* 

## Eksterne lenker
*
Gamle Kjelsåsvei (Oslo)

**Gamle Kjelsåsvei** (1-53, 2-46) er en vei på Grefsenplatået i bydel Nordre Aker i Oslo. Den går fra Glads vei like nedenfor og øst for Grefsen kirkegård og opp til Marsveien.

Veien fikk navn i 1904 etter Kjelsås gård.

## Galleri

Fil:2V8A9966 copy2560.jpg|Gamle Kjelsåsvei. Foto: Roman Cieslak


## Referanser


## Eksterne lenker
*
Robert Wylie

**Robert Wylie** (født 1839 på Isle of Man, død 4. februar 1877 i Pont-Aven, Bretagne) var en amerikansk billedhogger og maler. 

Han kom til USA som barn, og studerte kunst ved  Pennsylvania Academy of the Fine Arts, Philadelphia. I 1860 var han med på å stifte Philadelphia Sketch Club, etter hvert en av de eldste kunstnerklubbene i Amerika. Der er få verk fra has tid som billedhogger i Philadelphia som sikkert kan tilskrives ham.

Akademiledelsen sendte ham i 1863 til Frankrike for å studere. Han dro da relativt snart til Pont-Aven, hvor han ble til sin død i 1877. Hans motiver der var folk, folkeliv og historiske scener knyttet til landsdelen. Ett av hans større arbeider: "The Death of a Vendean Chief," befinner seg i  Metropolitan Museum of Art, New York.

Han oppnådde også en medalje av annen grad (sølv) på Paris-Salonen i 1872.

## Referanser


## Kilder
*
Gamle Hovsetervei (Oslo)

**Gamle Hovsetervei** (1-7, 2-18) er en vei på Hovseter i Vestre Aker i Oslo. Den går fra Sørkedalsveien til Hovseterveien, og utgjorde tidligere en del av sistnevnte. Navneendringen ble vedtatt i 1976.

Veien har navn etter husmannsplassen Hovseter under Hoff gård.

I nr. 1 er Persbråten videregående skole. I nr. 2 er en blokk fra 1990 med boliger og dagligvareforretning. I nr. 3 er *Huseby kompetansesenter*.

## Litteratur
* 

## Eksterne lenker
*
Gamle Strømsvei (Oslo)

**Gamle Strømsvei** (11-37, 2-110) er en gang- og sykkelvei på Furuset og Ellingsrud i bydel Alna i Oslo. Den går fra Karihaugveien til bygrensen mot Lørenskog ved Ellingsrud gård. Der gangveien møter Mariholtveien ved Ellingsrud gård blir den bilvei i et par hundre meter før den ender i Gamle Strømsvei bru over Ellingsrudelva bygrense.

I Lørenskog fortsetter veien under navnet Gamleveien som blir Fv 1517, og fortsetter videre som Fv 1516 til Strømmen i Lillestrøm der den heter Gamle Strømsvei igjen. 

Veien utgjorde tidligere en del av hovedveien ut av byen. Deler av den ble gjort om til gangvei i forbindelse med boligutbyggingen på Ellingsrud i 1970- og 1980-årene, slik at den ikke fremstår som én sammenhengende vei. 

Det meste av veistrekningen har boligbebyggelse fra nevnte utbygging, men her finnes også rester etter et par gamle gårder: Ved nr. 44 lå i sin tid Søndre Gran gård (gnr./bnr. 110/3). I nr. 110 er Ellingsrud gård.

## Referanser


## Litteratur
* 

## Eksterne lenker
*
Gamleveien (Oslo)

**Gamleveien** (5–9, 4–8) er en vei på Furuset i bydel Alna i Oslo. Den går som blindvei nordvestover fra Grorudveien mot Maria Dehlis vei. Veien er en del av en gammel veiforbindelse mellom Strømsveien og Trondheimsveien.

Navnet ble vedtatt i 1917.

## Litteratur
* 

## Eksterne lenker
*
Gabbi Lunds vei (Oslo)

**Gabbi Lunds vei** (1-13, 2-12) er en vei på Ryen i bydel Nordstrand. Den går fra Enebakkveien til Solfjellshøgda.

Veien fikk navn i 1947 etter Hans Gabriel (Gabbi) Lund (1917–44), som bodde i nr. 9 og ble skutt av tyskerne for illegalt arbeid under krigen. Før dette het veien Solfjeldsveien.

## Litteratur
* 

## Eksterne lenker
*
Einerveien (Oslo)

**Einerveien** (1-21; ingen partallsadresser) er en vei på Bekkelagshøgda i bydel Nordstrand i Oslo. Den går fra Ekebergveien til Erlandstuveien.

Navnet ble vedtatt i 1928.

## Kilder
*  

## Eksterne lenker
*