open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Jolanta Szymanek-Deresz

**Jolanta Dorota Szymanek-Deresz** (1954–2010) var en polsk jurist og høytstående politiker.

Hun ble valgt inn til det polske parlamentet Sejmen den 25. september 2005, da hun fikk 9723 stemmer i Płock-distriktet. Hun stilte som kandidat for den demokratiske Venstrealliansen.

Hun omkom i Smolensk-ulykken den 10. april 2010 da en Tupolev Tu-154, der også Polens daværende president Lech Kaczyński var ombord, krasjet i nærheten av en flyplass som ligger like utenfor Pechersk nær Smolensk i Russland. Krasjet drepte alle passasjerene ombord i flyet. De fleste av dem var høytstående politiske eller militære ledere fra Polen.

## Referanser
Alfred Groyer

**Alfred Groyer** (født 8. januar 1959 i Villach) er en østerriksk tidligere skihopper som representerte SV Villach.

Han debuterte i den tysk-østerrikske hoppuka med 39.-plass i Innsbruck 4. januar 1978. Sammenlagt i hoppuka ble han nummer 5 i 1979/80 og nummer 9 i 1981/82. I verdenscupen, som startet opp sesongen 1979/80, ble han sammenlagt nummer 12 i 1981/82 og nummer 15 i 1979/80. Hans beste plassering i enkeltrenn var 3.-plass, noe han greide fem ganger.

Alfred Groyer ble nummer 7 i normalbakken i OL i Lake Placid i 1980. I VM i skiflyging i Oberstdorf i 1981 ble han nummer 15.

Han la opp etter 1983/84-sesongen.

## Referanser


## Kilder
* Sports Reference: Alfred Groyer  (besøkt 12. februar 2011)

## Eksterne lenker
*
George Cosmas Adyebo

**George Cosmas Adyebo** (1945–2000) var en ugandisk politiker og økonom. 

Han ble innsatt som statsminister i Uganda, den 22. januar 1991, da den tidligere statsministeren Samson Kisekka ble utnevnt til visepresident. Adyebo fungerte som statsminister i nesten 4 år, frem til 18. november 1994. Seks år senere døde han, mens han var innlagt på International Hospital i Kampala, etter lang tids kamp mot sykdom.

Hans etterfølger i statsminister-embedtet var Kintu Musoke.

## Referanser
Yosef Shiloach

**Yosef Shiloach** (født 9. juli 1941 i den iranske delen av Kurdistan, død 3. januar 2011) var en israelsk skuespiller på film. Shiloach ble ansett av mange i Israel en av landets mest elskede skuespillere, mest takket være hans opptredener i mange av Bourekas Films, en serie med filmer som hovedsakelig ble lagd på 1970-tallet, og som portretterete livet til Sepharadim på en overdreven komisk måte, der han spilte roller som folk av persisk avstamning.

Han spilte også i en rekke internasjonale filmer, som for eksempel *The House on Chelouche Street* og *Rambo 3*. Shiloach opptrådte på den israelske TV-versjonen av Sesam Stasjon, som på i Israel blir kalt Rechov SumSum. Han emigrerte til Israel fra Kurdistan i en alder av ni år. Han døde den 3. januar 2011, i en alder av 69 år, etter en lang kamp mot en kreft-sykdom.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Abraham Waligo

**Abraham Waligo** (født 28. juli 1925, død 6. mars 2000) satt som statsminister i Uganda fra 25. august 1985 til 26. januar 1986. Hans forgjenger i statsminister-stolen var Paulo Muwang og Waligo ble etterfulgt av Samson Kisekka i 1986.

## Referanser
Østerhus Buss

**Østerhus Buss** er en underavdeling i Boreal Transport. De kjører ruter og skolebuss for Kolumbus i ytre deler av Ryfylke med rundt 30 busser. I tillegg drives det med turkjøring, blant annet gjennom Sør-Vest Reiser. Hovedkontoret ligger på Tau og deles med Østerhus Transport og Ryfylke Bilverksted.

Østerhus Buss har røtter tilbake til Østerhus Bilruter.

## Eksterne lenker
* Østerhus Buss
* Kolumbus
* Veolia
Tito Okello

**Tito Lutwa Okello** (1914–1996) var en ugandisk offiser og politiker. 

Han var president i Uganda fra 29. juli 1985 til 26. januar 1986. Før han ble politiker, var han en av kommandantene i koalisjonen mellom Tanzania People's Defence Force og National Liberation Army i Uganda, som klarte å fjerne diktator Idi Amin fra makten i 1979. Han ble valgt til å være sjef for den ugandiske National Liberation Army mellom 1980 og 1985.

I juli 1985 iscenesatte Ikeollo sammen med Bazilio Olara-Okello statskuppet som avsatte president Milton Obote og fjernet ham fra presidentembetet. Okello styrte som president i seks måneder frem til han ble styrtet av National Resistance Army (NRA) som da opererte under ledelse av president Yoweri Museveni.

Okello dro deretter i eksil til Kenya, etter at han ble fratatt makten.

Okellos sønn Henry Oryem Okello er den nåværende utenriksministeren i Uganda med ansvar for internasjonale saker. Den tidligere presidentens yngre bror, Erisanweri Opira, ble bortført fra sitt eget hjem i Kitgum Distriktet av en militant opprørsgruppe, kalt  Lord's Resistance Army (LRA), i 2002. Denne bortføringen ble regnet som meget uvanlig og er vanligvis ikke den slags kidnappinger som denne organisasjonen gjennomfører, da de som regel kidnapper barn og tenåringer de kan gjøre til potensielle soldater eller sexslaver. 

Okello døde mens han levde i eksil, den 3. juni 1996. Hans levninger ble sendt tilbake til hjemlandet, og han ble gravlagt i sitt barndomshjem i Kitgum-distriktet. Han var 82 år gammel da han døde. I januar 2010 ble general Tito Lutwa Okello posthumt tildelt Kagera National Medal of Honor for sin motstand mot diktator Idi Amin og hans regime på 1970-tallet.

## Referanser
Cheiracanthium punctorium

***Cheiracanthium punctorium*** er en av edderkoppene i familien Miturgidae. Den er en av ganske få edderkopper i Mellom-Europa hvis bitt kan medføre ubehag for mennesker. Den finnes ikke i Norge.

Utbredelsen er i Mellom- og Sør-Europa, østover til Sentral-Asia.

## Utseende
*Cheiracanthium punctorium* er en mellomstor og langbeint, edderkopp. Den har åtte øyne som er ordnet i to tverr-rader med fire i hver.

## Levevis
Den hører til de edderkoppene som lever på bakken, ofte på dyrket mark. Hunnen legger eggene sine i en «sekk» eller et lite rør som hun spinner av edderkoppsilke. Den plasseres litt høyt i vegetasjonen, som i toppen av strå eller annen høy vegetasjon. Hun bevokter aktivt eggene og kan være aggressiv om hun blir truet.

## Litteratur
* W. Nentwig, A. Hänggi, C. Kropf & T. Blick (Hrsg.): *Spinnen Mitteleuropas – Bestimmungsschlüssel*, slekten (gattung) ''Cheiracanthium'' (tysk)

## Eksterne lenker
* 
* Miturgidae – Edderkoppkroken
Paulo Muwanga

**Paulo Muwanga** (1924–1991) var en politiker og statsleder for Uganda.

Han satt som formann for den styrende militærkommisjonen, og han var det de-facto president for Uganda i noen få dager i mai 1980 frem til etableringen av Presidential Commission of Uganda. Denne kommisjonen, med Muwanga som øverste leder, hadde posisjonen som president i Uganda mellom 22. mai og 15. desember 1980. 

Denne kommisjonen ble innsatt etter at Muwanga, sammen med flere militære ledere, deriblant Yoweri Museveni, Oyite Ojok og Tito Okello hadde avsatt Godfrey Binaisa i et statskupp, den 12. mai 1980.

Fra 1. august til 25. august 1980, satt han som statsminister. Etter valget holdt 10. desember 1980, installerte Muwanga seg selv som leder for valgkommisjonen og erklærte Milton Obote og hans politiske parti Uganda People's Congress som valgvinner. Men valget var omstridt. Yoweri Museveni førte en geriljakrig i protest mot sin tidligere samarbeidspartner, og til slutt ble han innsatt som president.

## Referanser
Falling Slowly

**«Falling Slowly»** er en sang skrevet og fremført av Glen Hansard og Markéta Irglová, (i tillegg til Hansards band, The Frames). Sangen er sentral i filmen *[[Once (film)|Once]]* fra 2007. 

Falling Slowly vant Oscar for beste sang på den 80. Oscar-utdelingen, der sangen også ble fremført av låtskriverne på scenen.  Sangen og opptredenen stod som motstykke til de øvrige nominerte det året, hvor tre av dem var fra filmen *[[Eventyr i New York]]* (en musikalfilm).

Sangen ble skrevet mens filmen *Once* var under produksjon. John Carney utviklet manuset til filmen rundt de ulike sangene som Hansard og Irglová skrev.  

I filmen spiller duoen sangen sammen (som det første samarbeidet mellom to tilfeldig personer som har møtt hverandre) i en musikkforretning i Dublin. Hansard spiller gitar og Irglová spiller piano.Både sangen og filmen fikk stor oppmerksomhet ikke minst på grunn av nominasjonen til Oscar. Duoen reiste rundt og fremførte sangen på diverse europeiske og amerikanske scener de to påfølgende årene etter at filmen ble gitt ut, blant annet på Sundance-festivalen.

## Diverse
### Utmerkelser/priser
*Oscar 2008: Sangen vant Oscar for beste sang
*Critics' Choice Award 2008: Beste originale sang
*Los Angeles Film Critics Association Award 2007: Beste originale sang

### Nominasjoner
Sangen ble også nominert til Grammy Award, men det var «I Love You, I Do» fra filmen *[[Dreamgirls (film)|Dreamgirls]]* som vant den prisen.

### Øvrig bruk av sangen
Sangen har blitt brukt både som bakgrunn i *[[So You Think You Can Dance]]* (USA) og i *[[American Idol]]* (USA).

## Referanser


## Eksterne lenker
* Falling Slowly  hos the Frames (gitarakkorder og tekst).
Dana Sparks

**Dana Sparks** (født 1961) er en amerikansk TV-skuespiller. 

Sparks spilte rollen som advokaten Carolyn i TV-serien *[[JAG (TV-serie)|JAG]]*, og rollen som Victoria Gioberti Hogan Stavros i såpeoperaen *[[Falcon Crest]]* fra 1986 til 1988. I serien *Passions* hadde hun rollene Grace Bennett og Faith Standish. Sparks gjenopptok rollen som Grace fra november 2000 frem til januar 2007.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Shocked

«**Shocked**» er en dansepop-sang skrevet av Stock Aitken Waterman for Kylie Minogues tredje studioalbum *[[Rhythm of Love]]* (1990). Det fikk en positiv mottakelse fra kritikere.

Sangen ble utgitt som albumets fjerde og siste singel i løpet av våren 1991 og det var en europeisk hit, med en topp på nummer seks i Storbritannia, og nummer to i Irland. I Australia nådde sangen nummer syv.

## Formater og sporliste
;Australsk og britisk CD
# «Shocked» (DNA Mix) – 3:10
# «Shocked» (DNA 12" Mix) – 6:20
# «Shocked» (Harding/Curnow Mix) – 7:31

;Australsk og britisk 7" singel
# «Shocked» (DNA Mix) – 3:10
# «Shocked» (Harding/Curnow 7" Mix) – 3:18

;Australsk og britisk 12" singel
# «Shocked» (DNA 12" Mix) – 6:20
# «Shocked» (Harding/Curnow Mix) – 7:31

## Eksterne lenker
* ''Shocked'' på Allmusic
Pjotr Sumin

**Pjotr Sumin** (født 21. juni 1946, død 6. januar 2011) var guvernør i Tsjeljabinsk oblast i Russland. 

Han var sekvensielt medlem av kommunistpartiet i Sovjetunionen og det politiske partiet Forent Russland. Han ble innsatt som guvernør i Tsjeljabinsk oblast i 1997. Han klagde på atomavfall i hans region. Sumin ble valgt til guvernør i 1996, overtok offisielt embetet den 5. januar 1997, og han ble gjenvalgt for en ny guvernør-periode i 2000.

I april 2005, som følge av endringer i grunnloven, ble han nominert til en tredje periode av Russlands daværende president Vladimir Putin og nominasjonen ble enstemmig bekreftet av den lovgivende forsamlingen i hans oblast.

## Referanser
Cessenon-sur-Orb

**Cessenon-sur-Orb** er en kommune i departementet Hérault i regionen Occitanie sør i Frankrike. Den har om lag  innbyggere. Kommunesenteret med samme navn ligger på høyre bredd av elven Orb.

## Næringsliv
Kommunen ligger i et område hvor det har vært drevet utvinning av marmor og andre mineraler, men for tiden er dette ikke av økonomisk betydning. De viktigste inntektskildene er i dag vindyrking og turisme. Ifølge den offisielle franske vindistriktsinndelingen AOC tilhører kommunen distriktet Saint-chinian. Det finnes et lokalt vinkooperativ i kommunesenteret.
  
## Historie
Det er funnet tegn på bosetting på stedet i forhistorisk tid, og landsbyen er kjent fra antikken. Opprinnelsen er noe usikker. Mest sannsynlig stammer navnet fra romersk tid, hvor området var en del av provinsen Gallia.  *Cincinius* skal ha vært navnet på en godseier  i distriktet. En alternativ forklaring tar utgangspunkt i det keltiske ordet for fort:  « *Kess* ».
Langt mindre sannsynlig, men poetisk  er den lokale folkloristiske forklaringen som tar utgangspunkt i et sagn om at en trollmann skal ha truet kirkeklokkene i landsbyen til å stoppe å ringe, ellers skulle Satan straffe befolkningen, hvorpå klokkene skal ha svart « Cesse ? — Nou! »  (Stoppe? – Nei!) eller « Cesse ? — Non! », som det ville ha hett på normalisert fransk.

## Befolkningsutvikling
***Antall innbyggere i kommunen Cessenon-sur-Orb***

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Kommunedata INSEE
Det store dyret

***Det store dyret*** (originaltittel: *Duże zwierzę*) er en polsk film fra 2000 regissert av Jerzy Stuhr. Manuset er skrevet av Krzysztof Kieślowski, basert på en novelle av Kazimierz Orłoś.

Filmen har stort sett bare blitt vist på film-festivaler, men fikk ordinære visning i Polen og Tyskland.

## Handling
Mr. Zygmunt Sawicki er ansatt i en bank, som en dag oppdager en kamel i sin egen hage.

Sawicki bestemmer seg for å ta ansvar for dyret,  sammen med sin kone Marysia. Imidlertid oppstår det snart en rekke problemer for både de andre innbyggerne i byen, og for de lokale myndighetene.

## Skuespillere
* Jerzy Stuhr som Zygmunt Sawicki
* Anna Dymna som Marysia Sawicka.
* Andrzej Franczyk som Bank-sjefen.
* Dominika Bednarczyk som Bank-ansatt 1
* Błażej Wójcik som Bank-ansatt 2
* Stanisław Banaś som sjef ved brannstasjon.
* Krzysztof Gluchowski som ordfører
* Feliks Szajnert som Drunkard

## Eksterne lenker
*
Alfred Lind

**Søren Estrup Alfred Lind** (1879–1959) var en dansk regissør, manusforfatter og filmfotograf.

Lind arbeidet med film i Danmark, Tyskland, Sverige og Italia. 
 
## Filmografi
## Regi

* 1929 – *Ragazze non scherzate*, italiensk
* 1928 – *Tragödie im Zirkus Royal*, tysk
* 1923 – *[[Luftens Herskerinde]]*, italiensk: *La Fanciulla dell'aria*
* 1920 – *[[Alkohol (stumfilm)|Alkohol]]*
* 1916 – *Il circo della morte*, italiensk 
* 1916 – *Ultima rappresentazione di gala del Circo Wolfsohn*, italiensk
* 1915 – *Il jockey della morte*, italiensk
* 1914 – *Turi, der Wanderlappe*, tysk 
* 1914 – *Negli artigli del Pascià*  
* 1913 – *Amerika – Europa im Luftschiff* 
* 1913 – *Af en Opdagers Dagbog*
* 1913 – *Den hemmelige Traktat*
* 1913 – *Krigens Fakkel*
* 1912 – *Bjørnetæmmeren* 
* 1912 – *Den flyvende cirkus*
* 1912 – *[[Dæmonen]]*, norsk (regisserte sammen med Jens Christian Gundersen)
* 1912 – *Slægten* (sammen med Vilhelm Glückstadt)
* 1912 – *Dødssejleren*
* 1911 – *De fire djævle* (sammen med Robert Dinesen, Carl Rosenbaum)
* 1911 – *Den farlige leg*
* 1910 – *[[Massösens offer]]*
* 1910 – *[[Afgrunden (stumfilm)|Afgrunden]]*
   
### Filmfoto
* 1916 – *Ultima rappresentazione di gala del circo Wolfson* 
* 1913 – *Krigskorrespondenter* 
* 1913 – *Af en Opdagers Dagbog* 
* 1913 – *Krigens Fakkel*
* 1912 – *Bjørnetæmmeren*
* 1912 – *Den flyvende cirkus* 
* 1912 – *[[Dæmonen]]*, norsk 
* 1911 – *De fire djævle* 
* 1911 – *Morfinisten* (sammen med Louis von Kohl)
* 1911 – *Den farlige Leg*
* 1910 – *[[Afgrunden (stumfilm)|Afgrunden]]*
* 1910 – *[[Den hvide slavehandel (Fotorama)|Den hvide slavehandel]]* 
* 1910 – *[[Massösens offer]]* 
* 1910 – *En Rekrut fra 64*
* 1909 – *Den lille hornblæser* (Eduard Schnedler-Sørensen, DK, 1909) 
* 1906 – *Holger Drachmann*

### [[Filmmanus]]
* 1928 – *Tragödie im Zirkus Royal* (tysk, regisserte selv)
* 1923 – *[[Luftens Herskerinde]]*, italiensk: *La Fanciulla dell'aria* 
* 1920 – *Alkohol* 
* 1916 – *Ultima rappresentazione di gala del circo Wolfson* (manus, scenografi) 
* 1915 – *Il jockey della morte*, italiensk 
* 1913 – *Af en Opdagers Dagbog*
* 1913 – *Krigens Fakkel*
* 1912 – *Bjørnetæmmeren*
* 1912 – *Den flyvende cirkus*

### Skuespiller
* 1915 – *Il jockey della morte*
* 1912 – *Bjørnetæmmeren* 
* 1911 – *De fire djævle*

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Liste over stykkprammer

En **stykkpram** var orlogsskip fra seilskutetiden som varte fra 1500 til 1850. Stykkpramen var et kystfarende og gruntgående bestykket fartøy, som fungerte som et flytende batteri.

Til forskjell fra flåtebatteriene, hadde stykkprammene sine egne bevegelsesevner under seilas, og de ble brukt som stasjonære flåtebatterier i defensive og offensive formål. Den kunne ikke forflytte seg selv og måtte under en militæroperasjon ha assistanse, spesielt i lukket farvann som for eksempel i et havneområde. For å lokalt forsvare flåtebaser mot fiendtlige angrep og får å forsvare militær og sivil infrastruktur var det et behov for et fartøy med sterk bestykning som kunne flyttes ved hjelp av seil eller årer.

Under fellesbetegnelsen *«stykkpram»* ble det bygd like varianter, fra store skyttskip til små defensjonsprammer som kunne være rene flåtefarkoster fremfor prammer. Til forskjell fra de vanlige stykkprammene, var skyttskipene beregnet på langvarige oppdrag langt vekk fra den nærmeste flåtebasen. De hadde en kraftig bestykning for operasjoner i fremmed farvann, mens defensjonsprammen enten kunne være stykkprammer med åpent kanondekk eller flåtebatterier som ble forflyttet med assistanse.

På listen er stykkprammer fra Danmark-Norge og Sverige med seilføring inkludert. Farkostene betegnes på dansk dansk som *skøtpram*, på svensk som *skottpråm* og i engelskspråklig litteratur som *artillery pram*. I Russland ble liknende farkoster betegnet som *prammer* og *halvprammer* på 1700-tallet.

## Dansk-norske stykkprammer

## Svenske stykkprammer

## Se også
* Skyttskip
* Flåtebatteri

## Litteratur
* Henrik Christiansen: *Orlogsflådens skibe gennom 500 år – Bind 2* 2010 ISBN 978 87 89022 78 9

## Eksterne lenker
* Liste over svenske orlogsskip
Cheiracanthium inclusum

***Cheiracanthium inclusum*** er en av edderkoppene i familien Miturgidae. Utbredelsen er i Nearktis, Neotropisk, Afrika og Réunion.

*Cheiracanthium inclusum* er en noe langbeint, edderkopp. Den har åtte øyne som er ordnet i to tverr-rader med fire i hver. Den hører til de edderkoppene som lever på bakken, ofte på dyrket mark. 

## Litteratur
* W. Nentwig, A. Hänggi, C. Kropf & T. Blick (Hrsg.): *Spinnen Mitteleuropas – Bestimmungsschlüssel*, slekten (gattung) ''Cheiracanthium'' (tysk)

## Eksterne lenker
* 
* Miturgidae – Edderkoppkroken
Finer Feelings

«**Finer Feelings**» er en sang av Kylie Minogue, det var den siste singelen fra hennes fjerde album *[[Let's Get to It]]* (1991), og ble utgitt i april 1992. Den nådde nummer elleve på UK Singles Chart. I Australia ble det hennes laveste singel på det tidspunktet, og nådde bare nummer seksti.

## Formater og sporliste
;CD single
#"Finer Feelings" (Brothers in Rhythm 7" Mix) – 3:47
#"Finer Feelings" (Brothers in Rhythm 12" Mix) – 6:47
#"Finer Feelings" (Album Version) – 3:55
#"Closer" (The Pleasure Mix)

;Kassett
#"Finer Feelings" (Brothers in Rhythm 7" Mix) – 3:47
#"Closer" (edit)

;7" single
#"Finer Feelings" (Brothers in Rhythm 7" Mix) – 3:47
#"Closer" (Edit)

;12" single
#"Finer Feelings" (Brothers in Rhythm 12" Mix) – 6:47
#"Closer" (The Pleasure Mix)

## Eksterne lenker
* ''Finer Feelings'' på Allmusic
Århundrets 100 bøker ifølge Le Monde

**Århundrets 100 bøker** er en rangert liste over de bøkene som ble ansett som de hundre beste i det 20. århundre. Kåringen ble foretatt våren 1999 gjennom en avstemning gjennomført av den franske butikkjeden Fnac og Paris-avisen *[[Le Monde]]*.

Med utgangspunkt i en liste på 200 titler satt sammen av bokhandlere og journalister, stemte 17&nbsp;000 ved å svare på spørsmålet: «Hvilke bøker har blitt stående i minnet ditt?» («Quels livres sont restés dans votre mémoire?»).

Lista over titler er en blanding av store romaner, poesi og teater, men også tegneserier. De første femti verkene på lista ble kommentert i et essay av Frédéric Beigbeder, *[[Dernier inventaire avant liquidation|The Last Inventory Before Liquidation]]*, hvor han fokuserte på den franske dominansen som preget lista.
__NOTOC__
## Århundrets 100 bøker

## Referanser
Flashdance… What a Feeling

**«Flashdance… What a Feeling»** er en amerikansk sang fra filmen *[[Flashdance]]* fra 1983 med Jennifer Beals og Michael Nouri i hovedrollene. Melodien  er skrevet av Giorgio Moroder, og teksten av Keith Forsey og Irene Cara. Det var Cara selv som fremførte den. Til tross for sangens tittel, blir ordet «Flashdance» ikke brukt i selve teksten. 

Under den 56. Oscar-utdelingen vant sangen Oscar for beste sang i 1984. En annen sang fra filmen, «Maniac» var også nominert i samme kategori.  Det var hovedrolleinnehaver fra filmen Jennifer Beals selv som sammen med Matthew Broderick leste opp de nominerte og delte ut prisen.

## Sanginformasjon
Sangen toppet Billboard Hot 100-lista. Sangen vant også Golden Globe for beste sang i 1984. 

Sangen er med på både soundtracket til filmen *[[Flashdance]]*, i tillegg til Irene Caras andre soloalbum med tittelen *[[What a Feelin']]*. Cara vant Grammy Award for beste kvinnelige fremføring av en poplåt i 1984. Sangen var også nominert til årets plate i USA. 

## Norsk versjon
Arne Bendiksen har skrevet en norsk tekst. Den norske tittelen er «Jeg vil leve».

### Innspilling
*Hanne Krogh. Utgitt på LP-albumet *Under Samme Sol* (AB Records AB&nbsp;4005) i 1983.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Filmen Flashdance hos Internet Movie Database
Ordenen for sportsfortjenester (Frankrike)

**Ordenen for sportsfortjenester** (fransk: *Ordre du mérite sportif*) er en fransk orden innstiftet 6. juli 1956 og avviklet ved etableringen av Den nasjonale fortjenstorden i 1963. Den ble tildelt for fortjenstfull innsats for idrett og fysisk fostring i Frankrike og Den franske union. Ordenen var en av flere ministerielle ordener innenfor saksfeltene dekket av departementene i Frankrikes sentralforvaltning. Den ble administrert av utdanningsdepartementet.

## Inndeling
Ordenen for sportsfortjenester var inndelt i tre grader:
*Kommandør (*commandeur*) 
*Offiser (*officier*)
*Ridder (*chevalier*)

## Insignier
Ordenstegnet for Ordenen for sportsfortjenester består av en vinget kvinnefigur som med begge hender løfter en laurbærkrans over hodet. Dette skal forestille seiersgudinnen Nike fra gresk mytologi. Figuren står i en bakgrunn omgitt av stråler. På advers står innskriften «MERITE SPORTIF» og på revers «REPVBLIQVE FRANÇAISE».

Ordenstegnet er i gull med blå emalje for kommandører, for offiserer i sølv og riddere i bronse. Ordenstegnene for offiserer og riddere er uten emalje. Ut over forskjellig materiale er ordenstegnene for de forskjellige grader identisk i utforming, men av ulik størrelse og opphengt i bånd av forskjellig type. For riddere bæres ordenstegnet i brystbånd, for offiserer i brystbånd med rosett. Kommandører har ordenstegnet i bånd om halsen.

Ordensbåndet er blått med gule kantstriper.


Fil:Ordre du Merite sportif Commandeur ribbon.svg|Kommandør
Fil:Ordre du Merite sportif Officier ribbon.svg|Offiser
Fil:Ordre du Merite sportif Chevalier ribbon.svg|Ridder


## Kilder
* Hieronymussen, Poul Ohm og Jørgen Lundø: *Europæiske ordner i farver*, København: Politikens forlag, 1966, s. 140
Ordenen for sosialfortjenester

**Ordenen for sosialfortjenester** (fransk: *Ordre du mérite social* også kalt *Croix du mérite social*) er en fransk orden innstiftet 25. oktober 1936 og avviklet ved etableringen av Den nasjonale fortjenstorden i 1963. Den ble tildelt for fortjenstfull innsats på sosialomsorgens område og etterfulgte flere medaljer innstiftet for samme formål. Ordenen var en av flere ministerielle ordener innenfor saksfeltene dekket av departementene i Frankrikes sentralforvaltning. Den ble administrert av arbeidsdepartementet.

## Inndeling
Ordenen for sosialfortjenester var inndelt i tre grader:
*Kommandør (*commandeur*) 
*Offiser (*officier*)
*Ridder (*chevalier*)

## Insignier
Ordenstegnet for Ordenen for sosialfortjenester består av en blåemaljert åttetagget stjerne lagt på en laurbærkrans. Midtmedaljongen bærer republikkens personifikasjon, et kvinnehode *en face*, omgitt av en hvitemaljert bord med innskriften «MERITE SOCIAL». Reversen innskriften «MINISTERE DU TRAVAIL». Ordenstegnet for kommandører er opphengt i båndet i et ledd utformet som en krans.

Ordenstegnet er i gull for de to øverste ordensgrader og i sølv for den nederste. Ut over forskjellig materiale er ordenstegnene for de forskjellige grader identisk i utforming, men av ulik størrelse og opphengt i bånd av forskjellig type. For riddere bæres ordenstegnet i brystbånd, for offiserer i brystbånd med rosett. Kommandører har ordenstegnet i bånd om halsen.

Ordensbåndet er rødt med blå kantstriper.


Fil:Ordre du Merite social Commandeur ribbon.svg|Kommandør
Fil:Ordre du Merite social Officier ribbon.svg|Offiser
Fil:Ordre du Merite social Chevalier ribbon.svg|Ridder


## Tildeling
Ordenen for sosialfortjenester ble tildelt for fortjenstfull innsats på felt som ble dekket av sosiallovgivningen, slik som innsats for institusjoner for sosial velferd eller for sosialforsikring, eller uegennyttig sosial innsats.

En minstealder på 32 år og fem års tjeneste var vilkår for utnevnelse. Utnevnelse skjedde i hovedregelen til ordenens laveste grad, med påfølgende åtte års tjeneste før det kom på tale med forfremmelse til offiser og deretter ytterligere fem års tjeneste før forfremmelse til kommandør.

## Kilder
* *Décorations officielles françaises*, Paris: Administration des monnaies et médailles, 1956, s. 126 og 211
* Hieronymussen, Poul Ohm og Jørgen Lundø: *Europæiske ordner i farver*, København: Politikens forlag, 1966, s. 138
Ordenen for arbeidsfortjenester

**Ordenen for arbeidsfortjenester** (fransk: *Ordre du mérite du travail*) er en fransk orden innstiftet 21. januar 1957 og avviklet ved etableringen av Den nasjonale fortjenstorden i 1963. Den ble tildelt for fortjenstfull innsats for handel og industri. Ordenen var en av flere ministerielle ordener innenfor saksfeltene dekket av departementene i Frankrikes sentralforvaltning. Den ble administrert av arbeidsdepartementet.

## Inndeling
Ordenen for arbeidsfortjenester var inndelt i tre grader:
*Kommandør (*commandeur*) 
*Offiser (*officier*)
*Ridder (*chevalier*) 

## Insignier
Ordenstegnet for Ordenen for arbeidsfortjenester består av en medaljong med vinkelhake, passer og hammer og nederst et hode i ført guden Hermes' hjelm med en gallisk hane. Medaljongen bærer innskriften «MERITE DU TRAVAIL» på borden. På revers står Frankrikes motto «LIBERTE – EGALITE – FRATERNITE» og omskriften «REPUBLIQVE FRANÇAISE».

Ordenstegnet er i gull for kommandører og offiserer, i sølv for riddere. Ut over forskjellig materiale er ordenstegnene for de forskjellige grader identisk i utforming, men av ulik størrelse og opphengt i bånd av forskjellig type. For riddere bæres ordenstegnet i brystbånd, for offiserer i brystbånd med rosett. Kommandører har ordenstegnet i bånd om halsen.

Ordensbåndet er grønt med kantstriper i rødt og hvitt. 


Fil:Ordre du Merite du travail Commandeur ribbon.svg|Kommandør
Fil:Ordre du Merite du travail Officier ribbon.svg|Offiser
Fil:Ordre du Merite du travail Chevalier ribbon.svg|Ridder


## Kilder
* Hieronymussen, Poul Ohm og Jørgen Lundø: *Europæiske ordner i farver*, København: Politikens forlag, 1966, s. 140
Peter Urban Gad

**Peter Urban Brunn Gad** (født 12. februar 1879 i Skælskør, død 26. desember 1947 i København) var en dansk filmregissør, manusforfatter og forfatter. Han betraktes som en av pionerene innenfor dansk film.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Peter var sønn av kontreadmiral Urban Gad og forfatteren Emma Gad. Peter var også Paul Gauguins nevø. Han ble utdannet maler i Paris.

### Karrière
Men ved sin hjemkost vendte han seg mot skuespill; først kortvarig ved Dagmarteatret og deretter ved Det ny Teater. På Det ny Teater møtte han Asta Nielsen som ikke riktig kunne finne innpass på scenen, men Urban Gad kunne i henne allikevel se et uforløst potensial, og skrev filmmanuskriptet til filmen *[[Afgrunden (stumfilm)|Afgrunden]]* spesielt til henne. Filmen ble tatt opp i 1910 med Urban Gad som regissør og Asta i hovedrollen. Filmen ble både Urban Gads og Asta Nielsens europeiske gjennombrudd, en milepel i dansk stumfilmhistorie og en stor publikumssuksess. Filmen var et erotisk kjærlighetsdrama om spillelærerinnen Magda Vang (Asta Nielsen) som er forlovet med prestesønnen Knud Svane (Robert Dinesen), men blir betatt av sirkusartisten Rudolph Stern (Poul Reumert) som hun løper vekk med. Men han utnytter henne og har andre kvinner også, og da han prøver å selge henne tilbake til Knud, dreper hun ham på tross av at hun elsker ham. I siste scene blir hun ført vekk av politiet. 

Etter *Afgrunden* flyttet Urban Gad til Tyskland sammen med Asta Nielsen, de to ble gift i 1912. Sammen laget de 33 filmer i Berlin, med ham som manuskriptforfatter og regissør og henne som hovedperson, mange av dem publikumssuksesser og finansielt profitable. Den kanskje best kjente av hans filmer, komedien *[[Den lille Engel|Engelein]]* (1914), stammer fra denne perioden. I den spiller en nå 32-årig Asta en 17-årig pike som i filmen skal utgi seg for å være en 12-årig pike, for å arve fra sin rike onkel fra USA som kommer på besøk. I 1915 var deres profesjonelle samarbeide opphørt og de ble skilt i 1918. Etter Asta fortsatte Urban Gad med å lage filmer for flere andre av tidens store stumfilmsstjerner. Fra 1916 til 1921 laget han ca. 22 filmer. 

Da vendte han tilbake til Danmark, og sluttet sin filmkarriere med en Fy og bi-film (Telegrafstolpen og Tilhengeren); *Lykkehjulet* som hadde premiere 26. desember 1926. Men selv om han var sluttet med å produserer film, sluttet han allikevel ikke helt med filmen. Han fikk kinobevilling, og ble kinodirektør for Grand Teatret de neste 25 årene. Etter hans død overtok hans andre kone ledelsen. Han forfattet dessuten også to bøker om film; * Filmen: Dens Midler og Maal* (1919) og *Klunketiden paa en anden Maade* (1949, posthumt).

Urban Gad var gift med den danske stumfilmsstjernen Asta Nielsen (1912–1918; ekteskap oppløst), og senere med den tyske skuespilleren Esther Burgert Westenhagen (Esther Gad) (1922–1947). Urban Gad døde den 26. desember 1947, og ligger begravd på Humlebæk Kirkegård.

## Filmografi

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Urban Gad på Det danske Filminstituts
* 
* Peter Urban Gad hos gravsted.dk
* Urban Gad på Filmportal.de (tysk)
Kommuner i departementet Ain

Dette er en liste over de 419 kommunene i departementet Ain i regionen Auvergne-Rhône-Alpes i Frankrike per 2016. Fra 2019 er det 393 kommuner i Ain.

*(CAB) Agglomeration community of Bourg-en-Bresse, dannet i 2001.
Albertus Pictor

**Albertus Pictor** (egentlig *Albrekt Ymmenhusen*, men også kalt **Albert Pictor**, **Albert Målare**, **Albrekt Pärlstickare** eller **Albrekt Målare**; (født ca. 1445 i Hessen, Tyskland, død ca. 1507) var en tysk-svensk maler og perlestikker med verksted i Stockholm.

I sin samtid ble han kalt Albrekt Målare, men han signerte sine motiv med det latinske Albertus Pictor. Han var en av Sveriges mest fremstående malere rundt 1500. 

Albertus Pictor dukker første gang opp i Sverige i 1465 og i Stockholm i 1473.

Albertus Pictors kalkmalerier finnes bevart i 36 kirker hvorav 6 er signert. Som forlegg benyttet han i noen tilfelle tresnittene i Biblia pauperum, men han utviklet seg i en friere retning. Han drev et stort verksted i Stockholm og var først og fremst virksom i Mälardalen.

I 2025 ble Pictors kalkmalerier i Härkeberga kirke tatt opp i Sveriges kulturkanon i kategorien «Bilde og form».
## Kirker med kalkmalerier av Albertus Pictor
* Almunge
* Bälinge
* Bromma
* Danmarks kyrka
* Dingtuna
* Ed
* Floda
* Håbo-Tibble
* Härnevi
* Härkeberga
* Husby-Sjutolft
* Kalmar
* Kumla
* Lid
* Nederluleå
* Odensala
* Sala sockenkyrka
* Sollentuna
* Solna
* Stockholm: Storkyrkan, Själakoret
* Torshälla
* Täby
* Uppsala: Helga Trefaldighet, Domkirken, Sankt Per
* Vadsbro
* Vaksala
* Vansö
* Vänge
* Vittinge
* Vårdinge
* Yttergran
* Ösmo
* Österunda
* Övergran
## Referanser

 


## Eksterne lenker
* 
* Albertus Pictor Nordisk Familjebok 
* Albertus Pictor på Riksantikvarieämbetet
* Fotografier av Albertus Pictors kalkmalerier
* Medeltida verk återfår färgen
* Albertus Ymmenhusen alias Albertus Pictor. Fornvännen 2003.
B-såpe

**B-såpe** var rasjonert såpe brukt til kroppsvask i Norge under andre verdenskrig, og var for nordmenn en av krigens mest kjente erstatningsmidler.

B-såpe skummet nesten ikke og var ikke noe godt vaskemiddel, men den var den eneste såpe som såpefabrikkene fikk lov til å produsere for allment bruk.

Såpen var lik både av utseende og innhold fra de fabrikkene som produserte den. Den inneholdt ca. 20 % såpe (fremstilt av herdet avfallsfett fra sildeoljeproduksjon og av tyske syntetiske fettsyrer). Resten var fyllstoffer (kritt, talkum, leire), med bindemiddel som alginat og parfyme.

B-såpe ble produsert av flere såpefabrikker og kunne bare selges mot klipp på rasjoneringskortet.

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Provinsen Carolina

**Provinsen Carolina**, engelsk *The Province of Carolina*, var mellom årene 1663 og 1729 en britisk koloni i Nord-Amerika. Provinsen ble delt 1729 i en nordlig og en sørlig provins som etter USAs selvstendighetserklæring ble delstatene Nord-Carolina og Sør-Carolina. 

Provinsen Carolina var en koloni i britiske Amerika, kontrollert av *Lord Proprietors*, eierne, en gruppe på åtte engelske adelsmenn, blant annet rikskansleren Edward Hyde, og som ble uformelt ledet av Anthony Ashley-Cooper, 1. jarl av Shaftesbury. Misnøye over styringen av provinsen førte til at en stedsfortredende guvernør ble utnevnt for å administrere den nordlige halvdelen i 1691.

Delingen av en nordlig og sørlig del ble endelig i 1712, men begge kolonien forble på hendene til den samme gruppen av eiere. Et opprør mot eierne brøt ut i 1719 som førte til at det ble utnevnt en kongelig guvernør for Sør-Carolina i 1720. Etter bortimot et tiår hvor den britiske regjeringen forsøkte å kjøpe ut eierne ble både Nord-Carolina og Sør-Carolina kongelige kolonier i 1729.

## Eksterne lenker
* Royal Patent of Carolina province of 1629
* Carolina Charter of 1663  
* Carolina Charter of 1665
* Concessions and Agreements of the Lords Proprietors of the Province of Carolina, 1665
* Sir Robert Heath's Patent
* The Founding of North and South Carolina
Gregory Harrison

**Gregory Harrison** (født 31. mai 1950 på Santa Catalina Island, California) er en amerikansk skuespiller. 

Han spilte rollen som Chandler i *North Shore* fra 1987 og som den unge kirurgen George Alonzo Gates i CBS-serien *Trapper John* fra 1979 til 1985.

Harrison spilte i 1981 stripperen John Phillips i TV-filmen *For Ladies Only*. Han parodierte denne rollen under miniserien *Fresno* i 1986, ved å dukke opp i bar overkropp ved enhver anledning. Harrison var fast skuespiller i den siste sesongen av såpeoperaen Falcon Crest (1989–1990).  

Han har hatt gjesteroller i flere TV-serier som *[[One Tree Hill]]*, *[[Touched by an Angel]]*, *[[Judging Amy]]*, *Reunion*, *Joey*, *[[Law & Order: Special Victims Unit]]* og *Drop Dead Diva*. Han spilte hovedrollen i musikalen *[[Chicago]]* og han har også opptrådt som Benjamin Stone i Broadway-gjenoppsetningen av Stephen Sondheims *Follies*.

I 1996 spilte han mot Eric Roberts i *It's My Party*, en film basert på en sann historie om en mann diagnostisert med aids. Denne mannen planla en to dager lang fest for å ta et endelig farvel med sine venner og familie, før han deretter begikk selvmord ved hjelp av piller. Siden 1980 har Harrison vært gift med skuespilleren Randi Oakes. Paret har fått fire barn, tre jenter og en gutt. 

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* Gregory Harrison biografi fra filmreference.com
Ken Olin

**Ken Olin** (født 30. juli 1954 i Chicago, Illinois) er en amerikansk skuespiller, regissør og produsent. Han er kjent for å ha spilt hovedrollen, Michael Steadman, i TV-serien *[[Thirtysomething]]* mellom 1987 og 1991 og som dr. Roger Cattan i serien *LA Doctors* (1998–1999). Han var også kjent for sin rolle som detektiv Harry Garibaldi i *[[Hill Street Blues]]*.

Olin hadde en rolle i den kortvarige, men kritikerroste *EZ Streets*. Har har også spilt i en rekke TV-programmer, inkludert *Alias* (som David McNeil), *[[Falcon Crest]]* og *[[Murder, She Wrote]]*. Han har  en fast rolle som David Caplan i *Brothers & Sisters*, og har nylig produsert og regissert TV-programmet *Alias*. Olin har også regissert episoder av serier som *LA Doctors*, *[[The West Wing]]*, *Felicity*, *[[Judging Amy]]*, *Freaks and Geeks*, *Thirtysomething*, *EZ Gater* og *Brothers & Sisters*. 

Han ble uteksaminert fra The Putney School i Putney, Vermont i 1972, deretter studerte han ved University of Pennsylvania. Olin er gift med sin medstjerne fra serien *Thirtysomething*, Patricia Wettig. Sammen har de barna Clifford og Roxanne (bedre kjent som «Roxy»). Olin er av jødisk avstamming. Datteren Roxanne har gått i foreldrenes fotspor og er også blitt skuespiller.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Kommuner i departementet Isère

Dette er en liste over de 553 kommunene i departementet Isère i regionen Auvergne-Rhône-Alpes i Frankrike. Per 1. januar 2022 er antall kommuner redusert til 512.


* (CUB) Agglomeration community of Grenoble Alpes Métropole, dannet i 2000.
* (CAVI) Agglomeration community of Pays Viennois, dannet i 2002, også delvis i departementet Rhône.
* (CAVO) Agglomeration community of Pays Voironnais, dannet i 2000.
* (SANI) New agglomeration syndicate of Isle-d'Abeau, dannet i 1984.
Teófilo Cubillas

**Teófilo Juan Cubillas Arizaga** (født 8. mars 1949) er en peruansk tidligere fotballspiller. Han regnes som en av landets fremste fotballspillere gjennom tidene.

Han spilte for  som vant Copa América i 1975. Han var også med på Perus landslag som kom til kvartfinalen i VM 1970 i Mexico og i VM 1978 i Argentina. Han ble valgt til årets spiller i Sør-Amerika i 1972.

Cubillas var midtbanespiller, og særlig kjent som frisparkspesialist. Han var farlig foran motstanderens mål og scoret 515 mål i løpet av karrieren. Han har scoret 10 VM-mål, flere enn noen andre midtbanespillere. Han har scoret flest landslagsmål for Peru (16 mål på 81 kamper). 

## Klubbkarriere
Cubillas startet karrieren hos den peruanske klubben Alianza Lima som 16-åring. I Alianza ble han toppscorer i den peruanske Primera División i 1966 og 1970.

27. august 1973 deltok Cubillas i en allstar-kamp mellom lag fra Amerikan og Europa som ble spilt i Barcelona i Spania. Her deltok også storheter som Johan Cruijff, Franz Beckenbauer og Rivelino.

Etter hvert dro han til Europa, der han hadde opphold i Sveits og Portugal. Deretter dro han tilbake til Alianza Lima, der han var med på å vinne to ligatitler og scoret 42 mål på 56 kamper, før han spilte flere sesonger i proffligaen i USA. Han er i dag bosatt i Coral Springs, Florida.

## Landslagskarrieren
Cubillas scoret fem mål i to VM-sluttspill med åtte års mellomrom (1970 og 1978), noe ingen hadde gjort før ham. 

## Eksterne lenker
* 
* CubillasInc.com and Nene Cubillas Camp Futbol – Offisielt nettsted
Botolv Bråtalien

**Botolv Bråtalien** (født 28. februar 1892 i Ål, død 6. november 1969) var en norsk gårdbruker og politiker (Sp). Han var stortingsrepresentant for Buskerud i to perioder fra 1958 til 1965.

Bråtalien var medlem av Ål kommunestyre fra 1928 til 1940 og fra 1951 til 1959, i siste periode også i formannskapet. Han var vararepresentant til Stortinget 1954-1957, og ble toppkandidat ved Stortingsvalget 1957 da Hans Evju ikke tok gjenvalg. Han trakk seg ut av politikken i 1965 etter to perioder på Stortinget. Han satt i Sosialkomiteen 1958–1961, og i Justiskomiteen 1961–1965.

Han var NS-oppnevnt ordfører i Ål under krigen.
## Referanser


## Eksterne lenker
*
Overlevelsesanalyse

**Overlevelsesanalyse** er en gren innen statistikkfaget som omhandler å beregne tid til eller sannsynlighet for at en hendelse inntreffer. Navnet overlevelsesanalyse henspiller på at begivenheten som måles ofte er tid eller sannsynlighet for en pasients død, eller tid til en del i en maskin slutter å virke.

For at en analyse skal kunne regnes som overlevelsesanalyse, er forutsetningene at en av variablene er (kontinuerlig) tid.

Vanlige matematiske teknikker i overlevelsesanalyse er Kaplan-Meier og Cox-regresjoner.

## Litteratur
* Odd Aalen (red.): *Statistiske metoder i medisin og helsefag* 2006
Ravindra Kelekar

**Ravindra Kelekar** (født 25. mars 1925, død 27. august 2010) var en indisk forfatter, lyriker og poet. Han var inspirert av Indias landsfader Mahatma Gandhi og stilte ofte opp som aktivist og frihetskjemper under den indiske frihetsbevegelsen. 

Kelekar ble tildelt flere litterære priser for hans mange itterære verk. Sammen med Satyavrat Shastri ble han tildelt Jnanpith-prisen i 2006. Hans far, Dr. Rajaram Kelekar, var en lege som senere ble kjent for sin portugisiske oversettelse av hinduismens hellige skriften Bhagwad Gita.

## Referanser
Robert Foxworth

**Robert Foxworth** (født 1. november 1941 i Houston i Texas) er en amerikansk skuespiller som har opptrådt på film, teater og TV. 

Foxworth ble utdannet ved Lamar High School og han fikk oppmerksomhet for første gang som skuespiller på forskjellige teater-oppsetninger, spesielt i Washington, D.C. Blant hans mange roller på film og TV er Foxworth mest kjent for sitt arbeid på såpeoperaen *[[Falcon Crest]]* mellom 1981 og 1987. I denne serien spilte han rollen som Chase Gioberti, nevøen til Jane Wymans rollefigur, som eier en liten del av vingården som store deler av serien utspiller seg på.

Han spilte Bernard Chenowith i serien Six Feet Under fra 2001 til 2003, og hadde en hovedrolle i filmen *The Questor Tapes* fra 1974. Foxworth hadde også en gjestehovedrolle i den syvende sesongen av serien The West Wing og han var gjesteskuespiller i tv-serien Law & Order. Han har også hatt gjesteroller i TV-serier som Star Trek: Deep Space Nine, The Outer Limits, *[[Star Trek: Enterprise]]*, Stargate SG-1 og *Babylon 5*. Foxworth har gjort stemmeskuespill som den korrupte professor Hamilton i *Justice League Unlimited*. 

Han har også stemmen til Autobot Ratchet i filmversjonen av Transformers. Foxworth var en langvarig følgesvenn av Bewitched-stjernen Elizabeth Montgomery siden 1973, og de giftet i 1993. Hun døde etter to års ekteskap i 1995. Han er far til skuespillerne Bo Foxworth og Kristyn Foxworth som han fikk med sin første kone, Marilyn McCormick. Foxworth giftet seg med Stacey Thomas i 1998, og de bor sammen i Encinitas, California.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Frederikssund (by)

**Frederikssund** er en by og tidligere kjøpstad nord på den danske øya Sjælland, ved Roskilde Fjord, med 17&nbsp;135 innbyggere (2023). Byen er beliggende i Frederikssund kommune i Region Hovedstaden. 

## Historie

Det er gjort tallrike funn i Frederikssundsområdet, som viser at det har bodd mennesker her siden jegersteinalderen. I middelalderen lå her kun et lite ferjested. Området var ubebodd og ferjen var bare en pram som ble trukket over Roskilde Fjord med tau. 

Da Frederik II på 1560-tallet begynte oppføringen av Frederiksborg slott i Hillerød, fikk ferjestedet betydning ved transport av kongens byggematerialer.  

I 1652 ble Frederikssund navngitt av den sittende konge Frederik III, men det var først på 1700-tallet, hvor flere handlende bosatte seg, at det oppsto et egentlig bysamfunn. 

I 1810 fikk byen kjøpstadsrettigheder. Til kommunalreformen i 2007 var byen en del av Frederiksborg Amt, men ligger nå i Region Hovedstaden.

## Attraksjoner

Byen er kjent for sitt årlige vikingespill i juni-juli, en tradisjon som har pågått siden 1952. Spillet foregår på Kalvøen, hvor det også finnes en vikingboplass. En annen attraksjon er J.F. Willumsens museum.

Det er forbindelse med Hornsherred via Kronprins Frederiks Bro, innviet i 1935. I 1879 åpnet jernbaneforbindelsen til København, og fra 1989 kjører det S-tog fra samme by. 

## Referanser





## Eksterne lenker
* 
* Frederikssunds turisthjemmeside
* Interaktivt kart over Frederikssund
Kjetil Jemte

**Kjetil Jemte** (svensk: *Kettil Jamte*) eller Kjetil Anundson, ifølge sagaen den første kjente nybyggeren i Jämtland. Ifølge Snorre Sturlason var Kjetil sønn av Anund Jarl i Sparbu i Nord-Trøndelag.

I Håkon den godes saga og Olav den helliges saga fortelles det at Kjetil Jemte dro mot øst over Kjølen med en stor mengde folk og buskap og ryddet skog og dyrket opp store bygder som senere skulle få navnet Jemtland etter han. Årsaken til utvandringen var at østlandskongen Øystein «den onde» herjet så hardt i Trøndelag at mange flyktet fra landet. Snorre sier ingenting om når Kjetil Jemte skal ha levd, men det må ha vært på 700- eller 800-tallet.

## Litteratur
* Nils-Erik Eriksson, *Sägnen om Kettil Jamte och Härjulf Hornbrytare*, Jamtlis årsskrift *Jämten*, 1993

## Referanser


## Eksterne lenker
* ''Saga om Jamtland'' på jemtsk.
Keltisk harpe

**Keltisk harpe** (også **gælisk harpe** eller **irsk harpe**) er en gruppe harpeinstrumenter som karakteriseres av en krum søyle. Stemmingen er diatonisk og tonearten kan varieres ved hjelp av halvtoneklaffer, noe som har ført til det lettere nedsettende navnet *krokharpe*.

Slike harper er kjent fra Irland, Skottland og Bretagne og er tett knyttet til den keltiske kulturtradisjonen. På 1500- og 1600-tallet var de populære i engelske hoff, og i barokktiden ble de spilt over hele Europa. Harper med lignende konstruksjon var også i bruk i Norge; de betegnes i dag som norsk harpe. Harpespill i Irland innskrevet på UNESCOs representative liste over immateriell kulturarv.

## Cláirseach / clàrsach
Tradisjonelt var harpene utstyrt med bronsestrenger – den irsk-gæliske betegnelsen er *cláirseach*, mens det på skotsk-gælisk skrives *clàrsach*. Denne harpetypen har en lang og rik historie, i Irland og Skottland har harpe vært spilt i over 1000 år, helt fram til slutten av 1800-tallet.

Den keltiske harpens tidligste historie i Europa er mangelfullt utforsket. Tre av de eldste autentiske harpene er *cláirseach* fra De britiske øyer, én fra Irland og to fra Skottland. Disse tre harpene ble bygd på 1400-tallet, antakeligvis i Argyll i Skottland.

Bronsestrengene på de historiske cláirseach-harpene er spent over en massiv resonanskasse, som vanligvis er gjort av et enkelt stykke piletre. Til resonanskassen er det festet en forsterket, krum søyle. Halsen er gjerne ornamentert med utskjæringer og brede messingbånd. Instrumentet ble vanligvis spilt med fingerneglene, noe som gav en klar og ringende tone.

Disse harpenes overtonerike, diatoniske klang er kommet på mote igjen, og lokale musikere forsøker å holde liv i tradisjonen – instrumentene fortjener fremdeles sin plass som Irland og Skottlands nasjonalinstrument.

## Moderne instrumenter
Den moderne «keltiske» (skotsk/irske) harpen, også kalt *neo-irish harp* er en etterfølger etter det historiske strengeinstrumentet. Den er ca. 0,7 til 1,6 m høy og konsertutgaven har rundt 34 diatonisk stemte nylon-, karbon- eller tarmstrenger. Det innebærer at bassomfanget er mye mindre enn på doppeltpedalharpen, som vanligvis har 47 strenger.

Rammens bærende deler bygges av morelltre, lønn, valnøtt, sjeldnere pæretre og eik. Resonanskassen er vanligvis av gran, i blant også overtrukket med finér.

## Annet
Keltisk harpe var motiv på irske pundmynter. Idag er de avbildet på de irske euromyntene, og en keltisk harpe er motiv på Irlands riksvåpen.

Det irske lavprisflyselskapet Ryanair har en stilisert irsk harpe som logo, blant annet påmalt flyenes halefinner.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Harpespill i Irland på UNESCOs hjemmeside
* Norsk side om harper
* The Historical Harp Society of Ireland
* The Clarsach Society/Comunn na Clarsaich, ressurssenter for skotsk harpe
* Association Hent Telenn Breizh studies early harp in Brittany
* Oversikt over eksisterende historiske instrumenter

;Lydeksempler
* ''Sí Bheag, Sí Mhór'' av Turlough Carolan på Youtube
* ''Sir Arthur Shaen''  av Turlough Carolan på Youtube