Cyriel Verschaeve

**Cyriel Verschaeve** (født 30. april 1874 i Ardooie i Vest-Flandern i Belgia, død 8. november 1949 i Solbad Hall i Østerrike) var en flamsk-nasjonalistisk prest og forfatter som samarbeidet tett med nasjonalsosialistene under den andre verdenskrig.
## Liv og virke
### Bakgrunn
Verschaeve ble født inn i en katolsk familie og begynte sin opplæring for å bli ordinert som prest på gutteseminaret i Roeselare i 1886. Han flyttet til Brugge i 1892 hvor han fullføre sine videre studier. 
### Prest, pasifist, forfatter
Han ble til slutt ordinert som prest i 1897, og deretter fortsatte han sine studier ved Friedrich Schiller-universitetet i Jena. I 1911 returnerte han til Belgia igjen for å begynne som sogneprest i Alveringem. Mens han var der han ble involvert i den pasifistiske bevegelsen etter utbruddet av den første verdenskrig.

I sine litterære verker, som var preget av dramatikk og metafysisk uro, dyrket Verschaeve en barokk og patetisk stil og vek ikke unna monumentale helteskikkelser i sine teaterverker. Han arbeidet først og fremst med religiøse og historiske emner og var viktig gjennom sine kritiske forfatterskap, poesi og dramaer; «Judas», «Maria Magdalena». I sine essays skrev Verschaeve om forfattere, malere, komponister, tenkere og mystikere. I løpet av nazitiden ble mange av verkene hans utgitt i tysk oversettelse; utenfor denne epoken forble dette unntaket.

### Pro-nazistisk
Tidlig i 1930-årene besøkte han Tyskland flere ganger og nærmet seg nasjonalsosialismen, under innflytelse fra Robert Paul Oszwald. Verschaeve, som over lengre tid hadde vokst i sympati til det nasjonalsosialistiske Tyskland etter at Adolf Hitler kom til makten i 1933, skrev verket *Het Uur van Vlaanderen* som ble publisert i 1940. Der satte han ord på sympatiene som fantes blant flamske folk for Tyskland, spesielt på grunn av hans romantiske beundring for den tyske keiserlige kultur. Som et resultat av dette verket ble han utnevnt av nasjonalsosialistene til å ta vare på den flamske kulturen etter den tyske okkupasjonen av Belgia.

I okkupasjonstiden skrev han også for besettelsesmyndighetenes organ *[[Brüsseler Zeitung]]*.

Verschaeve ble også involvert i rekruttering til den flamske frivillige legionen i 1941. Verschaeve var overbevist om at det kommunistiske Sovjetunionen under Josef Stalin var den største trusselen mot freden og kulturen i Europa. I 1944 hadde han et møte med SS-Reichsführer Heinrich Himmler. 
### Etter Andre verdenskrig
Verschaeve flyktet til Østerrike i 1945, og selv om han ble dømt til døden in absentia av en belgisk domstol som tok for seg krigsforbrytelser begått under den andre verdenskrig, overlevde han frem til 1949 da han døde av et hjerteinfarkt på prestegården i Solbad Hall.

Hans overlevninger ble i 1973 av den nasjonalistiske *[[Vlaamse Militanten Orde]]* hemmelig ekshumert og overført til Alveringem.

## Bibliografi

* Jacob van Artevelde (1911)
* Zeesymphonieën (1911)
* Ferdinand Verbiest (1912)
* De schoonheid van het evangelie (1913)
* Passieverhaal (1913)
* Philips van Artevelde (1913)
* Nocturnen (1916–1924)
* Judas (1917)
* Het mysterie (1920)
* Uren bewondering voor groote kunstwerken (1920–1922)
* Maria Magdalena (1928)
* De Kruisboom (1929)
* Elijah (1936)
* Nocturnen (1936)
* Rubens, Vlaanderens Spectrum (1938)
* Jezus (1939)
* Eeuwige gestalten (1944)

## Referanser


## Eksterne lenker
*