open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
1312

## Begivenheter
* Konsilet i Vienne ble avsluttet.
* Slaget ved Skanør utkjempet i Skåne
* Januar – Robert Bruce erobret Perth
* 13.Oktober: Pave Klemens V oppløser Tempelridderne. Noen hevder at denne hendelsen har ført til at fredag den 13. skal være en ulykkes dag. 

## Fødsler

* 13. november – Edvard III av England

## Dødsfall

* Francesco Napoleone Orsini, italiensk kardinal
* 16. mai – Pierre de la Chapelle Taillefer, fransk kardinal
* 19. juni – Piers Gaveston, jarl av Cornwall
* August – Giovanni Minio de Murovalle, italiensk kardinal
* 27. oktober – Gentile Portino de Montefiore, italiensk kardinal
* 29. oktober – Landolfo Brancaccio, italiensk kardinal
1331

## Fødsler

* Gaston III de Foix-Béarn, fransk føydalherre

## Dødsfall

* Mars – Pierre d'Arrablay, fransk kardinal
* August – Arnaud de Pellegrue, fransk kardinal
* Pilfort de Rabastens, fransk kardinal
1333

## Begivenheter
* 19. juli – Slaget ved Halidon Hill utkjempes mellom engelskmenn og skotter.
* Byen Barneveld i Nederland ble grunnlagt.

## Dødsfall

* Niccolò Fabriani, italiensk kardinal
* Fazio Donoratico, italiensk kardinal
1353

## Begivenheter
* 18. mars – Hallvardkirken og alle sognekirkene i Oslo brenner ned til grunnen.

## Fødsler
* Margrete I, dronning av Danmark, Norge og Sverige
* Thomas Arundel, erkebiskop av Canterbury og rikskansler

## Dødsfall

* 23. februar – Jean de Molineyrie
* 10. september – Gilles Rigaud
* 3. desember – Guillaume d'Aure
1352

## Begivenheter

* 19. mars – Bybrann i Oslo
* 18. desember – Innocens VI ble innsatt.

## Dødsfall

* 3. februar – Bertrand du Pouget, fransk kardinal
* 1. desember – Gérard Domar, fransk kardinal
* 1. desember – Adhémar Robert, fransk kardinal
* 6. desember – Pave Klemens VI
* Torloff Breiskjegg
1332

## Begivenheter

* Bybrann i Bergen. 

## Fødsler

* Elizabeth de Burgh, 4. hertuginne av Ulster, irsk adelskvinne
* Isabella av England, engelsk prinsesse

## Dødsfall

* Thomas Randolph, 1. jarl av Moray
* Bertrand Augier de la Tour, fransk kardinal
1350

## Begivenheter

* Det siste kjente offeret for svartedauden i Norge døde 7. januar. Det var Stavanger-biskopen Guttorm Pålsson.

## Fødsler
* Manuel II Palaeologus, bysantinsk hersker

## Dødsfall

* 23. november – Bernard d'Albi, fransk kardinal
* Maol Íosa V, jarl av Orknøyene
1330

## Fødsler

* Edward, den svarte prinsen, engelsk prins
* Nicolas Flamel, fransk alkymist

## Dødsfall
* Jens Hind, biskop i Roskilde, dør under en visitas til Rügen
* James Douglas, skotsk ridder
1364

## Dødsfall

* 17. januar – Hélie de Talleyrand-Périgord, fransk kardinal
* 8. april – Johan II av Frankrike
* Edvard Balliol, konge av Skottland
1363

## Dødsfall

* 21. oktober – Hugues Roger, fransk kardinal
* Elizabeth de Burgh, 4. hertuginne av Ulster, irsk adelskvinne
* Blanka av Namur, svensk og norsk dronning
1362

## Begivenheter
* 16. januar – En stor tidevannsbølge i Nordsjøen ødelegger den sydslesvigske øya Strand og byen Rungholt.
* Vulkanen Öræfajökull har et utbrudd som legger fire prestegjeld øde, og utvider Islands landareal.

## Dødsfall

* 28. mars – Nicolás Rosell, spansk kardinal
* 12. september – Innocent VI, pave
* Mary Plantagenet, engelsk prinsesse
Heather Graham

**Heather Joan Graham** (født 1970) er en amerikansk skuespillerinne. Hun har spilt i filmer som *[[Boogie Nights]]* (1997) og *[[Austin Powers – Spionen som spermet meg]]* (1999) og TV-serien *[[Twin Peaks]]*. Senere har hun spilt rollen som Mary Kelly i filmen *[[From Hell]]* (2001), basert på historien om  Jack the Ripper.

## Filmografi
* 2023 *Best. Christmas. Ever.*
* 2022 *[[Wander]]*
* 2016 *[[Norm of the North]]*
* 2013 *[[The Hangover Part III]]*
* 2009 *[[Hangover (film)|Hangover]]*
* 2004 *[[Blessed]]*
* 2003 *[[Terapi for korte lunter]]* (orig. *Anger Management*), Kendra
* 2002 *[[Guruen]]* (orig. *The Guru*), «Sharonna»
* 2002 *[[Hope Springs]]*, «Mandy»
* 2002 *[[Killing Me Softly]]*, «Alice»
* 2001 *[[From Hell]]*, «Mary Kelly»
* 2001 *[[Say It Isn't So]]*, «Jo Wingfield»
* 2001 *[[Sidewalks of New York (film)|Sidewalks of New York]]*, «Annie»
* 2000 *[[Committed]]*, «Joline»
* 1999 *[[Austin Powers – Spionen som spermet meg]]* (orig. *Austin Powers: The Spy Who Shagged Me*), «Felicity Shagwell»
* 1999 *[[Bowfinger]]*, «Daisy»
* 1998 *[[Lost in Space]]*, «Judy Robinson»
* 1997 *[[Boogie Nights]]*, «Rollergirl»
* 1997 *[[Love Triangle]]* (orig. *Two Girls and a Guy*), «Carla»
* 1997 *[[Nowhere]]*, «Lilith»
* 1997 *[[Perfect Crimes]]*
* 1996 *[[Entertaining Angels]]* (orig. *Entertaining Angels: The [[Dorothy Day]] Story*), «Maggie»
* 1996 *[[Kiss & Tell]]*, «Suzan Pretsel»
* 1996 *[[Swingers]]*
* 1996 *[[Wrong Exit]]*
* 1995 *[[Let It Be Me]]*, «Perfumery saleswoman»
* 1995 *[[Toughguy]]*
* 1994 *[[Desert Winds]]*
* 1994 *[[Don't Do It]]*, «Suzanna»
* 1994 *[[Dorothy Parker og den onde sirkel]]* (orig. *Mrs. Parker and the Vicious Circle*)
* 1993 *[[Little Joe]]* (orig. *The Ballad of Little Joe*), «Mary»
* 1992 *[[Høyspenning (film)|Høyspenning]]* (orig. *Guilty As Charged*)
* 1992 *[[Twin Peaks - Fire Walk with Me]]*
* 1992 *[[Siste stikk ved midnatt]]* (orig. *Diggstown*)
* 1991 *[[Shout]]*
* 1989 *[[Drugstore Cowboy]]*
* 1988 *[[Den store kjøreprøven]]* (orig. *License to Drive*)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
1359

## Begivenheter
*Norge rammes av en ny pest bare 10 år etter Svartedøden; en pest som kaltes Den store barnedøden (ca. 1359–1360) fordi den særlig rammet barn.  

## Dødsfall
* 20. juni – Erik Magnusson, svensk konge fra 1357.
* Orhan I, osmansk hersker
1358

## Begivenheter

* 16. mars – Skiens eldste privilegiebrev utstedes.
* 27. juni – Republikken Dubrovnik blir opprettet.

## Dødsfall

* 22. august – Isabella av Frankrike, engelsk dronning.
1357

## Begivenheter
* 9. juli – Keiser Karl IV av det tysk-romerske rike legger ned grunnstenen for Karlsbroen i Prag, Böhmen

## Fødsler

* Niccolò Albergati, italiensk kardinal

## Dødsfall
* Ingeborg Eriksdatter av Norge, norsk prinsesse
* Jani Beg, khan over Den gylne horde
* Ni Wenjun, kinesisk general
1361

## Dødsfall

* 7. juni – Pierre de la Foret, fransk kardinal
* 12. juni – Guillaume Court, fransk kardinal
* 17. juni – Guillaume de Farinier, fransk kardinal
* 13. juli – Pierre Bertrand den yngre, fransk kardinal
* 1. august – Jean de Carmin, fransk kardinal
* 7. august – Bernard de la Tour, fransk kardinal
* 25. august – Francesco degli Atti, italiensk kardinal
* 23. september – Pierre du Cros, fransk kardinal
* 30. september – Pierre Desprès, fransk kardinal
* Oktober – Fontanier de Vasall, italiensk kardinal
* Margaret Plantagenet, engelsk prinsesse
* Richard Badew, engelsk universitetskansler
1360

## Begivenheter
* Edvard III av England innstiftet Hosebåndsordenen.

## Fødsler

* 2. mai – Yongle-keiseren, keiser av Kina
* 10. august – Francesco Zabarella, italiensk kardinal

## Dødsfall

* Bengt Algotsson, svensk adelsmann
* Eysteinn Ásgrímsson, islandsk skald
1356

## Dødsfall

* 15. februar – Aldouin Alberti, fransk kardinal
* 11. oktober – Pasteur de Aubenas, fransk kardinal
* 20. desember – Gaillard de la Mothe, fransk kardinal
1355

## Begivenheter
* Håkon VI Magnusson blir konge i Norge 

## Fødsler

* 7. januar – Thomas av Woodstock, 1. hertug av Gloucester

## Dødsfall

* 1. februar – Pectin de Montesquieu, fransk kardinal
* 3. august – Bartholomew de Burghersh, 1. baron Burghersh
* 21. oktober – Bertrand de Déaulx, fransk kardinal
1315

## Begivenheter

* 9. mai – Eudes IV blir [Hertug av Burgund
* August – Louis X blir konge av Frankrike 
* 13. august – Louis X, Frankrikes konge, gifter seg med Clemence d'Anjou
* 25. oktober – Adam Banastre, Henry de Lea og William Bradshaw angriper slottet i Liverpool
* 15. november – Slaget ved Morgarten: Sveitserne vinner over Habsburg. 
* John XIII Glykys blir den nye Patriarken av Konstantinopel
* Vlissingen får byrettigheter

## Dødsfall
* 29. juni – Ramon Llull, forfatter og filosof
* 9. mai – Hugh V, Hertug av Burgund
1317

## Dødsfall

* 16. mai – Francesco Caetani, italiensk kardinal
* 13. juni – Jacques de Via, fransk kardinal
* 14. august – Bernard de Castanet, fransk kardinal
* 12. september – Arnaud de Falguières, fransk kardinal
1344

## Fødsler

* Mary Plantagenet, engelsk prinsesse

## Dødsfall

* 20. november – Jean-Raymond de Comminges, fransk kardinal
* Simone Martini, italiensk maler
1343

## Begivenheter
* 27. januar – Pave Klemens VII gav ut bullen *[[Unigenitus]]*, der doktrinen som ligger til grunn for katolsk avlatspraksis ble definert.
* Università di Pisa, i den italienske byen Pisa, ble grunnlagt.
* Robert Sadington tok over etter Robert Parving som rikskansler i England.
* Håkon VI Magnusson ble hyllet som Norges konge. Da han var mindreårig var Magnus VII fortsatt regent frem til 1355.
* Edward, den svarte prinsen ble prins av Wales.

## Fødsler

* Alexander Stewart, 1. jarl av Buchan
* Thomas Percy, 1. jarl av Worcester

## Dødsfall

* Henry Ferrers, 2. baron Ferrers of Groby
1342

## Begivenheter

* 7. mai – Pave Klemens VI ble valgt.

## Fødsler

* Humphrey de Bohun, 7. jarl av Hereford

## Dødsfall

* 23. mars – Napoleone Orsini Frangipani, italiensk kardinal
* 1. desember – Bertrand de Montfavez, fransk kardinal
1341

## Fødsler

* 5. juni – Edmund av Langley, engelsk prins

## Dødsfall

* 23. juni – Giacomo Caetani Stefaneschi, italiensk kardinal
1340

## Begivenheter

* 26. januar – Edvard III av England ble utropt til konge av Frankrike.
* 24. juni – Slaget ved Sluys ble utkjempet mellom Frankrikes og Englands flåter; den franske flåten ble nesten fullstendig knust. 
* Valdemar IV av Danmark ble valgt til monark etter åtte års interregnum.

## Fødsler

* 15. april – Angelo Acciaioli, italiensk kardinal
* 24. juni – John av Gaunt, 1. hertug av Lancaster
* Håkon VI Magnusson, konge av Norge og Sverige

## Dødsfall

* 31. mars – Ivan I av Russland
* 5. april – William Melton, erkebiskop av York
* 18. august – Matteo Orsini, italiensk kardinal
* 4. desember – Henry Burghersh, engelsk biskop og kansler
1335

## Dødsfall

* 14. april – Pierre de Montemart, fransk kardinal
* 24. november – Arnaud de Via, fransk kardinal
1339

## Begivenheter
* Hastings ble raidet og brent av franske styrker.
* Kashmir ble erobret av muslimske styrker.
* Edvard Balliol ble drevet ut av Perth.
* Genova tok i bruk tittelen doge.
* Sveits' flagg dokumenteres for første gang brukt som symbol for edsforbundet.

## Fødsler

* 23. juli – Ludvig I av Napoli
* 1. november – Rudolf IV av Østerrike
* Erik Magnusson av Sverige
* Alexander V, pave
* Ludvik I av Anjour

## Dødsfall

* 19. januar – Raymond de Montfort, fransk kardinal
* 17. februar – Otto av Østerrike
* 26. mai – Aldona Ona, dronning av Polen
* Henry de Cobham, 1. baron Cobham
* Sofia av Mecklenburg-Werle
1338

## Fødsler

* 29. november – Lionel av Antwerpen, engelsk prins
* Tvrtko Kotromanić, konge av Bosnia

## Dødsfall
1337

:**''1337** kan også gjelde uttrykket **[[Leet]]**.''

## Begivenheter
* Starten på hundreårskrigen (1337–1453), mellom Frankrike og England.
* Edward, den svarte prinsen ble første hertug av Cornwall.
* Andrew Murray mislyktes i å beleire Stirling Castle.

## Dødsfall
* 8. januar – Giotto, italiensk kunster (f. 1267)
* 12. november – Raymond de Mostuejouls, fransk kardinal
1318

## Dødsfall

* 16. februar – Erik Magnusson av Södermanland
* 16. februar – Valdemar Magnusson, svensk prins
* 14. august – Giacomo Colonna, italiensk kardinal
* 30. august – Michel de Bec-Crespin, fransk kardinal
* 14. oktober – Edward Bruce, konge av Irland
* Ebedjesus, nestoriansk teolog
1319

## Begivenheter
* 28. juni – Norge inngår personalunion med Sverige etter Håkon Magnussons død

## Fødsler

* 16. april – Johan II av Frankrike

## Dødsfall

* 9. april – Guglielmo Longhi, italiensk kardinal
* 8. mai – Håkon V Magnusson, konge av Norge
* Oktober – Francesco Ronci, italiensk kardinal
* Duccio, italiensk maler
1336

## Fødsler
* 8. april - Timur Lenk, grunnlegger av Timurid-dynastiet og hersker i Timuridriket

## Dødsfall

* 31. januar – Luc Fieschi, fransk kardinal
* 24. mars – Pierre des Chappes, fransk kardinal
* 4. juni – Guillaume Godin, fransk kardinal
1323

## Begivenheter
* Vilnius blir Litauens hovedstad.
* 18. juli – Thomas Aquinas erklæres som helgen av pave Johannes XXII i Avignon
* 12. august – Nöteborg-traktaten mellom Sverige og Novgorod (Russland) ble signert. Traktaten regulerte landenes felles grense for første gang.

## Dødsfall

* 15. januar – Nicolas Caignet de Fréauville, fransk kardinal
* 14. mai – Simon d'Archiac, fransk kardinal
* 11. juni – Bérenger Fredol den eldre, fransk kardinal
* November – Bérenger Fredol den yngre, fransk kardinal
* Andrew Harclay, 1. jarl av Carlisle
1322

## Begivenheter
* 16. mars – Slaget ved Boroughbridge mellom kong Edvard II av England og en fraksjon opprørske adelsmenn. Slaget ender med kongelig seier. Thomas av Lancaster blir fanget etter slaget, og senere henrettet.

## Dødsfall

* 16. mars – Humphrey de Bohun, 4. jarl av Hereford
* 22. mars – Thomas Plantagenet, 2. jarl av Lancaster
1321

## Dødsfall

* 27. april – Niccolò Alberti, italiensk kardinal
* 14. september – Guillaume de Mandagot, fransk kardinal
* 28. oktober – Arnaud de Villemur, fransk kardinal
* Birger Magnusson, konge av Sverige
* Dante Alighieri, italiensk forfatter og poet
1590-årene

**1590-årene** var et tiår som varte fra 1. januar 1590 til 31. desember 1599.

## Se også
* Liste over tiår, århundrer og årtusen

## Eksterne lenker
*
1320

## Begivenheter
* 20. januar – Vladislav I Lokietek krones til konge i Polen
* 6. april – Skottland stadfester sin uavhengighet ved å underskrive Arbroath-deklarasjonen.
* (Ca. 1320) Nidarosdomen sto ferdig første gang

## Fødsler
* 8. april – Peter I konge av Portugal (d. 1367)
* William av Wykeham, biskop av Winchester
* Valdemar Atterdag, konge av Danmark (antatt fødselsår)

## Dødsfall

* 14. august – Arnaud d'Aux de Lescout, fransk kardinal
* Havtore Jonsson, norsk adelsmann
1324

## Fødsler

* 5. mars – David II av Skottland

## Dødsfall

* 8. januar – Marco Polo, italiensk oppdager
* Aymer de Valence, 2. jarl av Pembroke
Alfred Marshall

**Alfred Marshall** (1842–1924) var en britisk økonom. Han regnes som en av pionérene i moderne økonomisk teori (nyklassisk teori). Han omtales gjerne som den store økonomiske lærebokforfatteren på slutten av 1800-tallet og hadde mange senere berømte økonomer som sine studenter, for eksempel John M. Keynes. 

Marshalls pedagogiske suksess skyldes nok at han la vekt på å framstille de  økonomiske teoriene på en klar og enkel måte ved hjelp av diagrammer/figurer.  Marshall som selv hadde en god matematisk skolering, henviste likevel de matematiske bevisene til fotnoter i sine lærebøker. Dermed var ikke matematikkunnskaper noen betingelse for å forstå hans resonnementer.      

Marshall tegnet opp det berømte markedsdiagrammet med en stigende tilbuds- og en fallende etterspørselskurve som krysser hverandre i et likevektpunkt for pris og mengde. Dette likevektspunktet viste hva pris og omsatt mengde kom til å bli. Prisen ga også uttrykk for nytten eller verdien av produktet for konsumentene og under visse betingelser for samfunnet. 

Etterpørselskurven ble bestemt av konsumentenes subjektive nytter av å konsumere ulike mengder av produktet. Tilbudskurven ble bestemt av bedriftenes kostnader ved å produsere ulike mengder av produktet. 

Ved å trekke inn tidsperspektivet som bestemmende for hvordan tilbudskurven så ut, viste Marshall at både klassikernes og nyklassikernes verditeorier kunne forsvares for industriproduksjon. På lang sikt ville tilbudskurven være horisontal, på kort sikt vertikal og på mellomlang sikt stigende mot høyre i diagrammet, hevdet Marshall.  

Ved å flytte etterpørselskurven parallelt viste at Marshall at kostnadsforholdene (da på lang sikt) var avgjørende for produktets pris/ verdi, i tråd med hva klassikerne Smith og Ricardo hadde hevdet tidligere. På kort sikt ville derimot nytten spille en avgjørende rolle, slik som de første nyklassikerne Jevons og Menger hadde ment. 

På mellomlang sikt ville pris/verdi være gjensidig avhengig av både konsumentenes nyttestrukturer og produsentenes kostnadsforhold. Dette på samme måte som saksen for å kunne klippe, var avhengig av begge sakseblader, sa Marshall.

## Referanser


## Litteratur
* Francis Sejersted: *Historisk introduksjon til økonomien* Drøfter sammenhengen mellom økonomisk teori, økonomisk idéhistorie og økonomisk politikk i et 200-årsperpektiv. Cappelen 1985 ISBN 82-02-02895-7
* Rolv Petter Amdam *et.al.* *Markedsøkonomiens utvikling* Presentasjon av stegene i økonomifagets idéhistorie, en slags "ex.phil. for økonomer" Fagbokforlaget 2005 ISBN 82-450-0238-0
Friedrich List

**Georg Friedrich List** (1789&ndash;1846) var en ledende tysk-amerikansk nasjonaløkonom og liberaler. Han utviklet det nasjonale system, eller som noen vil kalle det i dag Det nasjonale system for innovasjon. Han var forfaderen til den tyske historiske økonomiske skole,  og er ansett som den opprinnelige europeisk enhets teoretiker viss ideer var basisen for europeiske økonomiske fellesskap.

List var professor i statsvitenskap ved Universität Tübingen. List avviste at de rådende teorier som ble utviklet av de engelske klassiske økonomer på begynnelsen av 1800-tallet gjaldt for alle økonomier, og anbefalte heller en proteksjonistisk politikk for Tysklands vedkommende. List er særlig kjent for sin argumentasjon for oppfostringtoll (*Erziehungszoll*) med den hensikt å bygge opp mindre utviklede industrier i konkurransen på verdensmarkedet. Han oppholdt seg en del år i USA og er faktisk blitt kalt for den amerikanske proteksjonismens far. Hans argumentasjon for proteksjonisme bygget på at han så det som  regjeringenes ansvar å utvikle nasjonens produktivkrefter. Først når dette var gjort, kunne landet for alvor delta i den frie verdenshandelen.

## Referanser
James Prescott Joule

**James Prescott Joule** (1818–1889) var en britisk fysiker født i Salford, nær Manchester i England. Han studerte varme og oppdaget at den hadde likheter til mekaniske lover (energi). Måleenheten joule er oppkalt etter ham.

## Liv og virke
James var sønnen til Benjamin Joule (1784–1858), en velstående brygger, og ble undervist  hjemme til 1834 da han, sammen med sin eldre bror Benjamin, ble sendt for å studere under John Dalton ved Manchester Literary and Philosophical Society. De to brødrene fikk bare to års utdanning da Dalton måtte pensjonere seg følgende et hjerneslag. Til tross for deres korte periode sammen gjorde Daltons, samt hans kollegers (kjemiker William Henry) og ingeniørene Peter Ewart og Eaton Hodgkinson), undervisning inntrykk på James. James ble siden undervist av John Davis. Joule var fascinert av elektrisitet, han og broren eksperimenterte ofte ved å gi hverandre og familiens tjenere elektriske sjokk.

Joule jobbet som bestyrer ved familiens bryggeri til det ble solgt i 1854. Mange år før dette begynte han å undersøke muligheten for å bytte ut bryggeriets dampmaskiner med nyoppfunnede elektriske motorer. I 1838 ble hans første vitenskapelige avhandlinger om elektrisitet del av *Annals of Electricity*, et vitenskapelig magasin grunnlagt og drevet av John Davis kollega William Sturgeon. I 1840 oppdaget James Joules lov og håpet å imponere Royal Society, men ble avfeid som en amatør. Da Sturgeon flyttet til Manchester i 1840 ble han og Joule kjernen i en sirkel av byens intellektuelle. Begge var enige om at vitenskap og teologi kunne og burde være integrerte. Joule begynte siden å undervise ved Sturgeons Royal Victoria Gallery of Practical Science.

Joule publiserte i 1840 påstanden om at mengden varme per sekund som utvikles i en strømførende ledning, er proporsjonal med den elektriske motstanden i ledningen og kvadratet av strømmen.

I 1843 bestemte han mengden arbeid som trengtes for å produsere en enhet varme. Han brukte mange, stadig mer nøyaktige, metoder for å oppnå dette. Den første var ved å måle temperaturøkningen, strømmen og det mekaniske arbeidet som var et resultat av roteringen av en liten elektromagnet i vannet mellom to magnetpoler.

I 1852 oppdaget Joule sammen med William Thomson, den senere Lord Kelvin, at når en gass utvider seg uten å utføre et ytre arbeid, synker temperaturen til gassen. Dette blir kalt Joule-Kelvin-effekten.

Etter lang tids sykdom døde James Prescott Joule i sitt hjem i Sale.

## Priser (utvalg)
* 1870 – Copleymedaljen

## Referanser


## Kilder
* [«Joule, James Prescott»](https://en.wikisource.org/wiki/Joule,_James_Prescott_(DNB00)), fra *[[Dictionary of National Biography]]*
Europadagen

**Europadagen** er to minnedager, 5. og 9. mai, knyttet til europeiske organisasjoner.

## Europarådet: 5. mai
Europarådets ministerkomité vedtok i 1964 at 5. mai, som var grunnleggelsesdagen for Europarådet i 1949, skulle kalles Europadagen.

## EU: 9. mai
Den europeiske union (EU) feirer 9. mai som Europadagen, til minne om Schuman-planen. Frankrikes utenriksminister Robert Schuman foreslo i en tale 9. mai 1950 at Frankrike og Tyskland, samt ethvert annet europeisk land som måtte ønske å delta, skulle samordne sin kull- og stålproduksjon. Denne talen, som resulterte i Det europeiske kull- og stålfellesskap, anses som begynnelsen på EU.

## Referanser
Jean-Pierre Raffarin

**Jean-Pierre Raffarin** (født 1948) er en fransk politiker. Han var statsminister fra 2002 til 2005.

## Liv og virke
Raffarin studerte ved Faculté de droit de Paris-Assas og har diplomutdannelse fra École supérieure de commerce i Paris. Han arbeidet fra 1973 med markedsføring for kaffefirmaet Jacques Vabre. I 1976 ble han rådgiver for arbeidsministeren. Mellom 1978 og 1988 foreleste han ved Institut d’études politiques de Paris (Sciences Po). Han arbeidet også i konsulentfirmaet Bernard Krief Communication.

Raffarin regnes som giscardist. Han var aktiv i lokal- og regionalpolitikken i Poitiers og Poitou-Charentes. I 1989 ble han valgt til Europaparlamentet. I 1995 ble han generalsekretær i Union pour la démocratie française (UDF). Samme år ble han senator, et verv han hadde til 1997. Fra 1995 til 1997 var han også minister for små og mellomstore bedrifter, handel og håndverk. I 1996 fikk han innført *loi* *Raffarin,* en lov som hadde som mål å beskytte småbutikker fra konkurranse fra supermarkeder og kjøpesentre. 

Fra 1995 til 1995 var Raffarin aktiv i Parti populaire pour la démocratie française (PPDF), før han i 1997 ble visepresident i partiet Démocratie libérale.

Etter å holdt mindre politiske verv i det franske politiske systemet ble Raffarin utnevnt til  statsminister etter at Jacques Chirac vant presidentvalget i mai 2002. Raffarin ledet Union pour un mouvement populaire (UMP) til seier i valget til nasjonalforsamlingen i juni 2002. Utover i statsministerperioden gikk populariteten hans ned. Han innleverte sin avskjedssøknad etter at velgerne den 29. mai 2005 stemte nei til den europeiske konstitusjonen. Han ble etterfulgt som statsminister av Dominique de Villepin.

Raffarin ble i september 2005 valgt til senator for Vienne.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Giovanni Cassini

**Giovanni** **Domenico Cassini** (født 8. juni 1625 i Liguria, død 14. september 1712 i Paris) var en italiensk astronom og ingeniør. Cassini ble født i Perinaldo nær Imperia, på den tiden i Comté de Nice, en del av Hertugdømmet Savoie. Cassini er kjent for sitt arbeid innen feltene astronomi og instrumentkonstruksjon. Cassini oppdaget fire satellitter til planeten Saturn og bemerket delingen av Saturns ringer, Cassinidelingen er oppkalt etter ham. Giovanni Domenico Cassini var også den første som startet prosjektet med å lage det første topografiske kartet over Frankrike.

Saturn-sonden Cassini, sendt opp i 1997, er oppkalt etter ham og ble den fjerde som besøkte Saturn og den første til å gå i bane.

## Merknader



## Referanser
Bertil Ohlin

**Bertil Ohlin** (født 23. april 1899 i Klippan i Skåne i Sverige, død 3. august 1979 i Vålådalen i Jämtlands län) var en svensk økonom, økonomisk historiker og politiker. 

Ohlin var særlig kjent for sine teorier om internasjonal handel. Det kjente Heckscher-Ohlin teoremet forsøkte å forklare hva slags type produkter land vil eksportere og importere. Bakgrunnen var ifølge dette landenes tilgang på ulike typer ressurser. For eksempel vil et land som har knapphet på arbeidskraft, komme til å importere varer som det kreves mye arbeidskraft til å produsere. Sveriges Riksbanks økonomipris i 1977.

Som politiker var Ohlin partileder i det svenske partiet Folkpartiet fra 1944 til 1967. Han var også handelsminister fra 1944 til 1945.

## Bibliografi (utvalg)

* *Handelns teori*, 1924
* *Sæt produktionen i gang*, 1927
* *Interregional and International Trade*, 1933
* *Utrikeshandel och handelspolitik*, 1. oppl. 1934, 8 rev. oppl. 1965
* *Penningpolitik, offentliga arbeten, subventioner och tullar som medel mot arbetslöshet*, Arbetslöshetsutredningen 1927, SOU 1934:12, 1934
* *Fri eller dirigerad ekonomi*, 1936
* *The Course and Phases of the World Economic Depression*, 1931
* *The Problem of Employment Stabilization*, 1949
* *Liberal utmaning*, 1963
* *Obekväma fakta*, 1971
* ”Some Comments on Keynesianism and the Swedish Theory of Expansion before 1935”, 1977, i *Keynes, Cambridge and the General Theory*, red. Patkin & Leith
* *Bertil Ohlins memoarer: Ung man blir politiker*, 1972
* *Bertil Ohlins memoarer: Socialistisk skördetid kom bort*, 1975

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Kofi Annan

**Kofi Atta Annan** (1938–2018) var diplomat og FNs syvende generalsekretær. Sammen med FN ble han tildelt Nobels fredspris for 2001.

## Liv og virke
Kofi, som betyr «gutt født på en fredag», ble født den 8. april 1938 i byen Kumasi i Ghana.

Annan startet sine universitetsstudier i hjembyen Kumasi. Han fortsatte studiene ved Macalester College i byen St. Paul i Minnesota i USA (1961) og Institut universitaire des hautes études internationales i Genève i Sveits (1961&ndash;62). Senere studerte han ved Massachusetts Institute of Technology i USA (1971&ndash;72).

I 1984 ble han gift med svenske Nane (født Lagergren), datter av Raoul Wallenbergs søster. Paret hadde tre barn fra tidligere ekteskap: Ama, Kojo og Nina.

Annan begynte å arbeide i Verdens helseorganisasjon i 1962. I 1996 ble han valgt til generalsekretær i De forente nasjoner, en stilling han ble innsatt i 1. januar 1997. I 2001 ble han gjenvalgt for en ny periode som FNs øverste leder. Han satt perioden ut, til 31. desember 2006.

## Utmerkelser
Annan ble i 2004 utnevnt til den sørafrikanske Ordenen O.R. Tambos følgesvenner. Han har også fått Torstein Dales minnepris av Norges Røde Kors. I 1998 ble han tildelt Seouls fredspris.

## Referanser




## Eksterne lenker
* 
* 
* 
* 
*
Kleppestø

**Kleppestø** er kommunesentrum i Askøy kommune i Vestland og en del av tettstedet Askøy. Her finnes busstasjon og havn for hurtigbåten som trafikkerer båtruten Askøy–Bergen parallelt med buss.  Her finnes blant annet rådhus, kjøpesenteret Kleppestø Senter og to bensinstasjoner.

Inntil Askøybroen ble åpnet i desember 1992 gikk fergene fra Kleppestø til Sukkerhusbryggen i Bergen sentrum. Overfartstiden var 18 minutter, og operatør var Rutelaget Askøy-Bergen AS.

De siste 20 år har det vært lansert mange planer for en fornying av Kleppestø som Askøys kommunesentrum. Blant annet har det vært planer om å bygge hotell på den gamle fergekaien. Maltvikhaugen – populært kalt Ølhaugen – ble sprengt bort i 1996 for å gjøre Kleppestø mer åpent, og kjøpesenterne Kleppestø Torg og Aureka har blitt bygget sammen til Kleppestø Senter. Utover dette har det vært relativt beskjeden utvikling av området, noe som antas å skyldes det svært kuperte terrenget.

Redningsselskapet hadde tidligere sin base på Kleppestø men i april 2017 ble stasjonen flyttet til Florvåg, Bakarvågen.

Ingrid Espelid Hovig er fra Kleppestø.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
FSF India

**Free Software Foundation India** (**FSF India**) er en stiftelse opprettet etter inspirasjon fra FSF i USA, men er juridisk og økonomisk uavhengig. FSF India ble startet 2002.

## Se også
* FSF Europe
* Fri programvare
* GNU

## Eksterne lenker
* FSF India
Stanley Jevons

**William Stanley Jevons** (født 1. september 1835, død 13. august 1882) var en britisk filosof og økonom. Han er kjent som en av grunnleggerne av den nyklassiske (marginalistiske) skolen innen økonomisk teori. 

Jevons hevdet at verdien av et gode måtte knyttes til konsumentenes subjektive nyttefølelse av å bruke dette. Dette konseptet brøt med den klassiske skole (Adam Smith, David Ricardo, Karl Marx,  John Stuart Mill), som mente at verdien av et gode måtte knyttes til den mengde arbeid eller annen ressursinnsats som hadde gått med i produktets produksjon (arbeidsverditeorien). 

Teorien om den avtakende grensenytte (avtakende marginal nytte), det vil si at «tilleggsnytten» for konsumenten ved å konsumere én enhet mer av et produkt blir mindre og mindre, jo flere enheter som konsumeres, spiller en sentral rolle i den marginalistiske skolen, og har også gitt opphavet til skolens navn.

Etter at Alfred Marshall forente marginalistenes idéer med elementer fra den klassiske økonomiske teorien (som ble grunnlagt av Adam Smith) har idéene som *Jevons* fremmet etablert seg som en del av den nyklassiske skolen innen økonomifaget, som siden er den dominerende økonomiske tankeretning i vestlige land. 

*Jevons* var en fremtredende talsmann for å bruke matematikkens språk til å formulere økonomiske teorier og modeller, og bidro gjennom dette til å gjøre økonomien til en kvantitativt orientert vitenskap.

## Litteratur

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Mindaugas

**Mindaugas** er et litauisk mannsnavn som kan være dannet av *mintis*, «visdom», og *daug*, «mye».

Navn er brukt på to litauiske konger: Mindaugas I av Litauen og Mindaugas II av Litauen.

## Utbredelse
*Mindaugas* er et svært vanlig navn i Litauen, men er lite brukt i andre land.

|}

## Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
* Mindaugas I av Litauen (1236–1263), Litauens første konge
* Mindaugas II av Litauen (1864–1928), tysk hertug som ble valgt men aldri innsatt som konge av Litauen
* Mindaugas Grigalevicius (f. 1981), litauisk fotballspiller
* Mindaugas Katelynas (f. 1983), litauisk basketballspiller
* Mindaugas Kalonas (f. 1984), litauisk fotballspiller
* Mindaugas Baguzis, litauisk fotballspiller

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Litauere

**Litauere** er et europeisk folk, hjemmehørende i Litauen der det bor ca. 3 millioner litauere. Litauere fins også fra gammalt av i nabolanda Belarus, Polen og i den russiske enklaven mellom Litauen og Polen, Kaliningrad.

Litauerne snakker litauisk. Litauisk og latvisk er de eneste nålevende språk i den baltiske språkgruppe. Språklig og kulturelt nær beslekta med litauere er prøyssere, et baltisk folk som bodde sør for litauerne, men som blei erobra, massakrert og seinere assimilert av tyskere i det tyske Øst-Preussen.

Det er emigrantmiljøer av betydning i USA (Chicago), Australia og Sør-Amerika. Det er også i Norge et stort emigrantmiljø av litauere. I Norge (i 2019) bor det  litauere, og de har på kort tid blitt den nest største innvandrergruppen (etter polakker). Litauere utgjør 0,85 % av Norges totale befolkning, og 4,81 % av alle immigranter i Norge er litauere.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Kasjubere

**Kasjuberne** er navnet på en vestslavisk gruppe som lever i Pommern, nordvest i Polen (Kasjubia). Kasjuberne taler kasjubisk, et vestslavisk språk. De fleste kasjubere oppgir polsk nasjonalitet og kasjubisk etnisitet, og foretrekker å bli ansett som både polsk og kasjubisk.

Store deler av det kasjubiske folket har imidlertid i århundrenes løp blitt enten assimilerte tyskere eller polakker. Kasjuberne slo seg ned i Pommern etter at germanske stammer var fordrevet etter folkevandringene. Senere kom polakker og tyskere.
Etter valget i 2007 ble Donald Tusk valgt til Polens nye statsminister. Tusk er med dette kanskje verdens mest kjente kasjuber. Henryk Muszyński er erkebiskop av Gniezno.

En annen kjent kasjuber er den tyske nobelprisvinneren Günter Grass, hvis mor var av kasjubisk opprinnelse. Leon Heyke var en kasjubisk dikter. 

Andre kjente personer med kasjubisk bakgrunn:
* Bogislav Friedrich Emanuel von Tauentzien (1710–1791), prøyssisk general under Napoleonskrigene.
* Paul Nipkow (1860–1940), tysk oppfinner.
* Erich von Manstein, eg. *Fritz Erich von Lewinski* (1887–1973), tysk generalfeltmarskalk under andre verdenskrig.
* Erich von dem Bach-Zelewski, eg. *Erich Julius Eberhard von Zelewski* (1899–1972), tysk SS-Obergruppenführer i Waffen-SS under andre verdenskrig.

## Referanser


## Litteratur

## Eksterne lenker
*
Raspeball

**Raspeball** (**komle**, **kumle**, **kompe** (mindre kompe; **kompett**), **kump(e)**, **klubb**, **kløbb**, **potetball**, **raspekake**, **klot**, **ball**) er en tradisjonell matrett. Den er en bolle (*ball*) laget av potet, mel, salt og vann, av og til fylt med fleskebiter. Raspeballen kan serveres sammen med saltkjøtt, stekt flesk, kålrotbiter, kålrotstappe og annet tilbehør som sukker, margarin, smør, tyttebærsyltetøy, duppe, eller sirup – alt etter lokale eller familiære tradisjoner. (I Hordaland kan retten bli servert med poteter, kålrotstappe, saltkjøtt av får, flesk og vossakorv.)  Retten, og varianter av den, er meget populær i Norge, Sverige, Litauen (der den er nasjonalrett, kalt *cepelinai*), Latvia, Ukraina og Polen, og ellers i store deler av Sentral-Europa som tilbehør.

Hovedingrediensen er skrelte poteter, som raspes eller males opp og blandes med mel for å få ballene til å henge sammen. Alt etter mengdeforholdet av potetmasse og forskjellige meltyper, vil produktet få forskjellig smak og konsistens.

Enkelte steder i landet tilberedes massen ganske løs, og fingertykke terninger av kjøtt og flesk legges inn i midten av ballen før den legges i gryta for koking (*kumpe/kumle med dott*). Noen steder blir den også kokt i en pølseformet pose.

Andre steder lages deigen hardere og tilbehøret kokes for seg (eksempelvis *vestlandsk raspeball*)

Navnevariasjonene vil ofte gi antydning om hvilke ingredienser som er brukt og hvilket distrikt oppskriften kommer fra.

Varianten blodklubb lages av blod, mel, salt og flesk.

## Se også
* Blandaball
* Chapalele

## Litteratur
* Kurt Eriksson; *Den grå juvel: Av jord er den kommet*, Kompe Forlaget, 2005
* Kjartan Brügger Bjånesøy; *Komlelandet - ei reise i raspeballen sitt kokevatn*, Kagge forlag, 2013

## Eksterne lenker
* NRK: Kumperdøser, kompadøs og annan rognmat
Marc Forné Molné

**Marc Forné Molné** (født 30. desember 1946) var statsminister i Andorra fra 1994 til 2005.

Marc Forné Molné er utdannet ved universitetet i Barcelona. Av profesjon er han advokat, og har for øvrig redigert tidsskriftet Andorra 7 i elleve år.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Fra Marc Forné Molnés tale ved toppmøte i København (1995).
Hjell

En **hjell**, **fiskehjell** eller **fiskehesje** er et reisverk eller stillas, vanligvis av tre, for utendørs tørking av usaltet fisk, særlig torsk, sei, hyse, lange og brosme, for å lage tørrfisk. 

Den eldre og alminneligste formen bærer fisken på tynne granspirer, råved, som er anbrakt vannrett og i samme høyde to–tre meter over bakken. En nyere, mindre plasskrevende form, pyramidehjellen (fiskehesjer), har form som et hustak med møne som ligger seks til åtte meter over grunnen. Fisken henger her på stålstenger, som er spent vannrett i to takflater.

## Historikk og bruk
Hjell var et helt nødvendig hjelpemiddel for tørrfiskproduksjon i større kvanta, og er sikkert brukt i norske fiskeridistrikter allerede i middelalderen, da eksporten av tørrfisk til markedene i Europa kom i gang. 

Hjell brukes fremdeles til tørking av torsk og sei i store kvanta. På Ona på Romsdalskysten, som var Norges sydligste fiskevær, brukte en også disse hjellene til å tørke små brosme, fiskehoder og torskerygger som var avfall fra klippfiskproduksjon.

Det var tidligere bare mulig å henge opp fisken i vinterhalvåret, fordi det gikk mark i den om sommeren. Det gode seifisket om sommeren var lenge vanskelig å utnytte til fulle, fordi det ikke fantes effektive måter å konservere den på. Dette endret seg imidlertid i 1912, da den trekantede **seihesja** ble oppfunnet av Jens Eriksen fra Bø i Vesterålen. Den gjorde det mulig å tørke sei også om sommeren. Konstruksjonen holdt de to halvdelene av tørrfisken fra hverandre, slik at marken ikke fikk gode nok vekstvilkår.

## Se også
* Tørrfisk

## Referanser


## Kilder
* Rolv Straume: *Bø bygdebok*, bind III. Tromsø, Bø kommune, 1964

## Eksterne lenker
* 
* Søkbar digitalkopi av Sjúrður Joensens ''Boknafisk : henging, lagring'' (1995)
* Søkbar digitalkopi av Kjell Frantzens ''Lofotfisket'' (1968)
* Søkbar digitalkopi av Stian Omlands ''Tørrfisk : mat og tradisjoner'' (2000)
* Bilder fra Nasjonalbiblioteket - Fotografier fra galleri Nor med tørrfisk på hjell som motiv
Didgeridoo

**Didgeridoo** (**didjeridu**, **yidaki**, **yirdaki**, oa.) er et australsk blåseinstrument, som består av et langt, uthult trerør. Selv om det er laget av tre, kategoriseres det som messingblåseinstrument. En blåser på instrumentet som en trompet, og bruker munnhulen og leppene til å skape forskjellige klangfarger.  Den vanlige spilleteknikken innebærer bruk av sirkelpust, slik at man får en uavbrutt tone. I motsetning til på vanlige messingblåseinstrumenter, der man bruker leppene til å skifte mellom tonene i naturtonerekka, spiller man på didgeridoo kun pedaltonen.

Ordet *didgeridoo* eller *didjeridoo* er et lydmalende ord som har vært kjent fra skribenter siden 1920-årene. Det er ikke opprinnelig et ord australierne brukte. Forskjellige ord har vært brukt om instrumentet på australske språk. Ordet *yirdaki* blir brukt av Yolngu-folket på Arnhem land.

En didgeridoo blir fremstilt av uthulede grener. Australierne bruker mye tid på å finne egnede grener. En didgeridoo blir ofte svært kunstferdig utformet. De didgeridooene som selges til turister er som oftest ikke helt autentiske i sin utforming. 

## Se også
* Alpehorn 
* Fløyte
* Panfløyte

## Eksterne lenker
* iDIDJ Australia: Australian Didgeridoo Cultural Hub
Alleen

**Alleen** er administrasjonssenter i Lyngdal kommune i Agder. Det ligger i tettstedet Lyngdal på østsiden av Lygna, to kilometer fra E39 på veien til Farsund og Lista (ved fylkesvei 43). Lyngdal kultursenter ligger i Alleen. Ellers er Alleen et handlesenter for de midtre deler av Vest-Agder. Disse tradisjonene skriver seg ikke minst fra Dyrskuet i Lyngdal, som har holdt til like ved Alleen. Utenfor Lyngdal rådhus, som ligger i Alleen, står Lyngdalskua på sokkel og minner om betydningen landbruket har hatt for kommunen.

Navnet *Alleen* kommer av den alléen som ble anlagt av gartner Johan Gotlob Lucius i 1750-årene, og som gikk fra sorenskrivergården på Berge gård til Bergemoen, hvor Lucius bygde hus. Man antar at de første byggene ble satt opp på gården på slutten av 1600-tallet.

Alleen har også barne- og ungdomsskole – henholdsvis Berge barneskole og Berge skole.

## Eksterne lenker
* Lyngdal kultursenter
Klubb

En **klubb** er en organisasjon av mennesker forent av felles interesse eller mål. Det finnes klubber viet til hobbyer og idretter, sosiale aktiviteter, politiske og religiøse klubber og så videre.

## Klubbtyper
### Hobbyklubb
Hobbyer praktiseres for interesse og opplevelse, snarere enn finansiell belønning. Eksempler omfatter science fiction-klubber, modelljernbane, samling, kreative og kunstneriske sysler, sport og voksenopplæring. Å drive med en hobby kan føre til oppnåelse av betydelig dyktighet, kunnskap og erfaring. Personlig tilfredsstillelse er imidlertid målet.

### Personlig klubb
Personlige Klubber er lignende Hobbyklubber.  Disse klubbene drives av noen få nære venner. Disse vennene eller familiemedlemmene gjør ting de liker å gjøre sammen. Den kan til og med lage en personlig webside for klubben sin.

### Hemmelig klubb

En hemmelig klubb er en klubb eller en organisasjon hvis aktiviteter, arrangementer, indre funksjoner eller medlemskap er skjult. Klubben kan, men trenger ikke forsøke å skjule sin eksistens. Betegnelsen ekskluderer vanligvis etterretningsorganisasjoner eller geriljakrig som skjuler sine aktiviteter og medlemskap men opprettholder offentlig tilstedeværelse.

## Referanser
Litauens riksvåpen

**Litauens riksvåpen** kalles *Vytis,* fritt oversatt fra engelsk (white knight) til hvit ridder.  Det består av et rødt skjold med en rustningskledt ridder til hest. Riddere har sporer av gull, og sal, tømmer og bissel i blått. Sverdet har et skjefte av sølv. Han holder et blått skjold, med  et patriarkkors.  

Riksvåpenet ble endelig tatt i bruk 20. september 1991, etter at det hadde vært forbudt siden 1940. Bruken ble i praksis tatt i bruk fra 1988 under den syngende revolusjonen.  

Det tidligere belarusiske riksvåpenet var ganske likt, og i 1990 nesten identisk. Det litauiske våpenet ble derfor endret på den måten at hestehalen ble vendt oppover, samt at sal m.v. og rytterens skjold ble gjort blått.
## Referanser


## Eksterne lenker
*
Tautiška giesmė

«**Tautiška giesmė**» (litauisk for «Nasjonalsangen») er Litauens nasjonalsang. Sangen er også kjent som «Lietuva, Tėvyne mūsų» (Litauen, vårt fedreland), sangens åpningsord, og som «Lietuvos himnas» (Litauens hymne). Musikk og tekst ble skrevet i 1898 av Vincas Kudirka, da Litauen fremdeles var del av Det russiske keiserdømmet.

## Sangtekst

## Fotnoter



## Eksterne lenker

* Notene til Litauens nasjonalsang
* Koropptak av Litauens nasjonalsang
Vilnius fylke

**Vilnius fylke** grenser i nord mot Utena fylke og Panevezys fylke, i vest mot Kaunas fylke, i sørvest mot Alytus fylke og i øst og sør mot Belarus. Fylket har  innbyggere (2014).

Fylket dekker det sørøstlige Litauen og består av følgende kommuner:
#Elektrėnai kommune
#Šalčininkai kommune
#Širvintos kommune
#Švenčionys kommune
#Trakai kommune
#Ukmergė kommune
#Vilnius landkommune
#Vilnius bykommune

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Sørvik

**Sørvik** er en bygd i Harstad kommune i Troms som grenser mot Halsebø i sør og Melvik i nord, samt Sørvikmark ca. 3 kilometer i vest. I bygden ligger barne- og ungdomsskolen Sørvik skole, bensinstasjon, gamlehjem med to store avdelinger. Sandtorg kirke, vigslet i 1932, ligger også i Sørvik. Like ved ligger også Sandtorg bygdemuseum. Fra bygda går det fylkesveg over Storjorda til Kvæfjord.
1250

## Begivenheter
*Ca. 1250: Trondenes kirke i Harstad blir bygget.
*Olavskirken på Avaldsnes bygget.
*Norgesveldet er  på sitt største.
Baltiske språk

**Baltiske språk** er de eldste fremdeles levende indoeuropeiske språk, og tales av ca. 4,7 millioner litauere og latviere i Baltikum og omtrent like mange i resten av verden. Man antar at balterne kom til Baltikum fra sør og sørvest omkring 2500 f.Kr. De baltiske språkene er en gren av den indoeuropeiske språkfamilien som snakkes som morsmål eller som andrespråk av en befolkning på rundt 6,5–7,0 millioner mennesker totalt, hovedsakelig i områder som strekker seg øst og sørøst for Østersjøen i Europa. Sammen med de slaviske språkene utgjør de den baltoslaviske grenen av den indoeuropeiske familien.

Forskere betrakter dem vanligvis som en enkelt undergruppe delt inn i to grener: Vestbaltisk (som bare inneholder utdødde språk) og østbaltisk (som inneholder minst to levende språk, litauisk, latvisk, og av noen tellinger også lettgallisk (i den latviske regionen Latgale) og samogitisk (i en region i vestlige Litauen) som adskilte språk framfor å være dialekter av de to). Omfanget av den østlige baltiske språklige innflytelsen nådde en gang muligens så langt som til Uralfjellene, men denne hypotesen har det blitt stilt spørsmål ved.

Gammelprøyssisk, et vestbaltisk språk som ble utdødd på 1700-tallet, hadde muligens beholdt det største antallet vesentlige preg fra urbaltisk.

Selv om de er beslektet, har litauisk, latvisk og spesielt gammelprøyssisk ordforråd som likevel skiller dem vesentlig fra hverandre, og derfor er ikke språkene gjensidig forståelige. Relativt lav gjensidig interaksjon for nabospråk førte historisk til gradvis erosjon av gjensidig forståelighet; utvikling av deres respektive språklige nyvinninger som ikke fantes i det en gang felles urbaltiske språk, det betydelige antallet falske venner og ulike bruksområder og kilder til lånord fra deres omkringliggende språk anses å være hovedårsakene til dårlig gjensidig forståelighet i dag.

## Språklige grener
Innenfor indoeuropeisk er de baltiske språkene generelt klassifisert som å utgjøre en enkelt språkfamilie med to grener: østbaltisk og vestbaltisk. Men disse to grenene blir noen ganger klassifisert som uavhengige grener av baltoslaviske språk i seg selv.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Baltic Online ved Virginija Vasiliauskiene, Lilita Zalkalns, og Jonathan Slocum, gratis online leksjoner ved Linguistics Research Center hos University of Texas at Austin
Samogitisk

**Žemaitiske** eller **samogitiske dialekter** tales av rundt 500 000 personer i hovedsak i Vest-Litauen i landskapet som heter Žemaitija. Blant de fleste talere av normert litauisk, det vil si aukštaitisk, regnes žemaitisk som en litauisk dialektgruppe på lik linje med den aukštaitiske dialektgruppen. Likevel er enkelte žemaitiske underdialekter, særlig fra Telšiai fylke, vanskelig forståelige for folk lenger østfra i Litauen.

Navnet *Žemaitija*, som betyr *Lavlandet*, ble skrevet som Samogitia på latin. Dette navnet brukes ennå på engelsk, fransk og delvis på tysk. Derfor kan man av og til se betegnelsen *samogitisk* bli brukt i ulik litteratur om de žemaitiske dialektene.      

## Underdialekter

Žemaitisk deles inn i tre underdialekter :
* Vestlig : Omkring Klaipėda og Šilutė (såkalte «donininkų»-talere).
* To nordlige varianter : Omkring Telšiai, Kretinga og Palanga (såkalte «dounininkų»-talere).
* To sørlige varianter : Omkring Varniai, Tauragė og Raseiniai (såkalte "dūnininkų"-talere).

## Alfabet

Det žemaitiske alfabetet har 32 bokstaver. Det følger det samme skriftsystemet som i litauisk, men har til gjengjeld en rekke bokstaver hentet fra det latviske alfabetet og med disse forskjellene :

* Det finnes ingen nasale vokaler (bokstaver med ogonekene: ą, ę, į, ų) 
* I tillegg er det tre lange vokaler, skrevet med makroner over: ā, ō, ē (som i latvisk)
* Lang **i** i žemaitisk er skrevet med en makron over: ī (i motsetning til på litauisk der den skrives som y). 
* Den korte vokalen ė skrives som o med tilde over (õ). Egentlig skal den skrives som ė med makron over: Ė̅ og ė̅. [1] 
* Det finnes i tillegg to diftonger i žemaitisk som skrives som digrafer: ou og ėi. (Disse sammensatte bokstavene finnes også i det litauiske alfabetet.)