open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Dorestad

**Dorestad** var en av de viktigste og mest suksessrike karolingiske handelssteder i Nordvest-Europa fra 600-tallet til midten av 800-tallet. Stedet var plassert ved det nåværende Wijk bij Duurstede der elven Nederrijn (en sideelv til Rhinen) skifter navn til Lek, ved restene av et tidligere romersk kastell, muligens Levefano.

I den tidligste byutviklingen i Nederland fikk Dorestad sin posisjon av handel og produksjon. Dorestad blir også sett på som en usedvanlig plass, og «eksperimentell utvekslingplass» mellom de kristne frankerne og de ikke-kristne nordlige områdene.

Stedet var særlig kjent for at det ble slått mynt der. Fra rundt 640 var myntslageren i Dorestad Madelinus. Senere ble det slått sceattas og karolingiske mynter der.

Dorestad mistet sin betydning etter gjentatte vikingoverfall mellom 834 og 863 og ble et lite jordbrukssted. I 896 nevnte imidlertid kong Zwentibold av Lotharingia i dokumenter at stedet fortsatt hadde handles- og byprivilegier.

I dag har mye av restene fra den gamle byen blitt vasket bort av elven.

## Kilder

* Luit van der Tuuk, *Noormannen in de Lage Landen: Handelaren, huurlingen, en heersers*, 2008, ISBN 9059773535
Huaneng Xindian kullkraftverk

**Huaneng Xindian kullkraftverk** er et kullkraftverk ved Dahu-fjellet i storbyen Zibo i provinsen Shandong i det nordøstlige Kina. Det har en installert produksjonskapasitet på 1050 MW fordelt på to utbyggingsfaser: Fase I i årene 1970&ndash;74 med 450 MW effektutbygging, og Fase II med 600 MW utbygging (2 x 300 MW) ferdigstilt i 1977. Årsproduksjonen er ca. 4,78 TWh.

Selskapet Huaneng Power International Inc overtok anlegget i 2003.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Huaneng – «Service areas».
* Huaneng - beskrivelse av anlegget.
Norsk Maritimt Forlag

***Norsk Maritimt Forlag AS*** utgir bladene *[[Båtmagasinet]]* og *[[SEILmagasinet]]* med tilhørende nettsider, samt leverer innholdet til VG Båt. Forlaget kjøpte Båtmagasinet fra Aller Media i 2020, og slo dette magasinet sammen med Båtliv til Norges klart største publikasjon for båtfolk.  

De trykte utgaven av begge magasinene er å få kjøpt i løssalg i Norge og Sverige. SEILmagasinet henvender seg til seilere, og har et samarbeid med 20 seilforeninger langs hele kysten. Båtmagasinet henvender seg til alle båtfolk med tester, gjør-det-selv artikler, turtips, reportasjer og råd om sjømannskap. 

Forlaget har de siste årene satser sterkt digitalt. Båtmagasinet og SEILmagasinet er også å finne på Facebook, Youtube og med apper i App Store og Google Play. I appene ligger alle magasinutgavene fra og med 2006 søkbare. På nettsidene batmagasinet.no og seilmagasinet.no finner leserne daglige nyheter fra båtlivet, og en rekke fagartikler som plusstoff. Publiseringen omfatter også regelmessige Nett-TV-sendinger.  

Norsk Maritimt Forlag er medlem av Fagpressen. Båtmagasinet og SEILmagasinet publiseres på basis av Redaktørplakaten og Vær-Varsom-Plakaten. 

Norsk Maritimt Forlag holder til i Budstikka-gården på Billingstad. Forlaget omfatter åtte faste medarbeidere og en rekke frilansere og leverandører. 

Administrerende direktør og ansvarlig redaktør for publikasjonene er Ole Henrik Nissen-Lie. 

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* ''Båmagasinet'' på nett
*''SEILmagasinet'' på nett
Fristaden Danzigs flagg

**Fristaden Danzigs flagg** var nasjonalflagget til Fristaden Danzig, som eksisterte i årene 1920 til 1939. Da byen ble en del av Polen etter andre verdenskrig, ble flagget videreført i en noe modifisert form som byflagg. I 1996 gikk imidlertid byen over til å bruke det opprinnelige flagget igjen.

Som mange andre tidligere hansabyene, er fargene i flagget rødt og hvitt. Bunnfargen er rødt, og langs flaggstangen er det to hvite kors med en gull-farget krone over. Flagget stammer fra hansaflagget på 1300-tallet, hvor byen brukte et rødt flagg med to hvite mantuakors, som er smalere ved korsmidten (også kalt *Tatzenkreuz* på tysk, eller *cross pattée* på engelsk). Fra 1457 fikk korsene dagens utforming og plassering, og med en krone i gull over. Framover ble imidlertid de ulike flaggutformingene brukt litt om hverandre.


Fil:Hanse Danzig.svg|Hengende hansaflagg fra 1300-tallet med mantuanske kors
Fil:POL Gdańsk flag.svg|Byflagget fram til 1996
Fil:Skuter na Motlawie.jpg|Dagens flagg i bruk på en vannskuter
The Groom’s Still Waiting at the Altar

«**The Groom's Still Waiting at the Altar**» er en låt skrevet og fremført av Bob Dylan. Den ble utgitt som B-siden til singelen «Heart of Mine», utgitt i 1981.

Låta ble spilt inn 11. mai 1981, under innspillingen av albumet, Shot of Love. Låta fikk en del avspillning på radio, sent i 1981. Og den blir sett på som et tilbakeblikk på Dylan's elektriske blues-dager, tilbake fra midten av 60-tallet.

I et intervju gjort med Bob Dylan i forbindelse med Biograph-albumet. Forteller han: «Danny Kootch played on this and maybe Ringo Starr, I can't remember.»

## Utgivelse

Originalt var låten kun tilgjengelig som B-siden til Heart of Mine frem til 1985, da Shot of Love ble gjenutgitt med låta som spor nummer seks. Og der har den vært siden. 

Den har også dukket opp på noen av Dylan's samlealbum. 

**[[Biograph]]* (1985)
**[[Bob Dylan's Greatest Hits Volume 3]]* (1994)
**[[Blues (album)|Blues]]* (2006)
**[[DYLAN (album, 2007)|DYLAN]]* (2007)

## Referanser


## Eksterne lenker
* Teksten
Svetlana Paramygina

**Svetlana Vjatsjeslavovna Paramygina** (russisk: Светлана Вячеславовна Парамыгина; født 5. februar 1965 i Sverdlovsk i daværende Sovjetunionen), er en belarusisk tidligere skiskytter som deltok i de olympiske vinterleker 1992 i Albertville, 1994 i Lillehammer og 1998 i Nagano.

Paramygina vant en olympisk sølvmedalje i skiskyting under vinter-OL 1994 i Lillehammer. Hun kom på andreplass på 7,5&nbsp;km for damer bak Myriam Bédard fra Canada.

Paramygina ble verdensmester i skiskyting to ganger, 1990 i Oslo og 1991 i Lahtis, begge i lagkonkurranse. Hun vant verdenscupen sesongen 1993/1994.

## OL-medaljer
* 1994  Lillehammer -  Sølv i skiskyting, 7,5&nbsp;km, damer  Belarus

## VM-medaljer
* 1990  Oslo -  **Gull** i skiskyting, lagkonkurranse, damer 
* 1991  Lahtis -  **Gull** i skiskyting, lagkonkurranse, damer 
* 1993  Borovets -  Sølv i skiskyting, lagkonkurranse, damer 
* 1994  Canmore -  Sølv i skiskyting, lagkonkurranse, damer 
* 1993  Borovets -  Bronse i skiskyting, 15&nbsp;km, damer 

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Nederrijn

**Nederrijn** («Nedre Rhinen») er en bielv av Rhinen i Nederland. Den ligger i forlengelsen av Pannerdensch Kanaal, og strekker seg fra landsbyen Angeren, like før IJssel forgrener seg ved Arnhem i provinsen Gelderland. Nederrijn renner videre til byen Wijk bij Duurstede og herfra fortsetter den som elven Lek mot Nordsjøen, mens det gamle hovedløpet, Kromme Rijn, fortsetter  mot byen Utrecht.

Det er flere broer over Nederrijn, ved Arnhem (jernbanebro og tre veibroer), ved Heteren (A50) og ved Rhenen. Elven kan også krysses med ferge ved Doorwerth, Wageningen (Lexkesveer), Opheusden, Elst og Amerongen.

For å regulere vannivået og mengden vann som strømmer til Nordsjøen via Rhinens ulike sidegrener har flere sluse-/reguleringskompleks (nederlandsk: *stuw*) blitt bygget i Nederrijn. Dersom alle er stengt, er vanngjennomstrømningen lav, og ledes det meste vannet via IJssel. Et stort anlegg ligger ved Amerongen.

I årene 1530-36 ble Rhinens løp flyttet ved Arnhem. Byen som hadde vokst frem på bredden av St. Jansbeek, fikk bedre utviklingsmuligheter da den ble liggende ved Rhinen, samtidig som den kunne forsvare seg bedre mot den spanske trusselen under de gelderske krigene.

## Bilder

Nederrijn.jpg|Nederrijn ved Renkum
Arnhem Nederrijn ochtend apr04.jpg|Nederrijn ved Arnhem
Nederrijn.WijkBijDuurstede.jpg|Den siste delen av elvens løp ved Wijk bij Duurstede


## Eksterne lenker
*
Valentyna Tserbe

**Valentyna Adamivna Tserbe-Nesina**, ukrainsk Валентина Адамівна Цербе-Несіна (født 8. januar 1969), er en ukrainske tidligere skiskytter som deltok i de olympiske vinterleker 1994 i Lillehammer og 1998 i Nagano.

Tserbe vant en olympisk bronsemedalje i skiskyting under vinter-OL 1994 i Lillehammer. Hun kom på tredjeplass på 7,5&nbsp;km for damer bak Myriam Bédard fra Canada og Svetlana Paramygina fra Belarus.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Seksagesimalsystem

**Seksagesimalt** (**base 60**) er et  tallsystem med 60 som grunntall.  
Det stammer fra sumererne i det 3. årtusen f.Kr., videreført til babylonerne. I modifisert form er tallsystemet fortsatt i bruk innen måling av tid, vinkler og for geografiske koordinater.

Tallet 60 er et sammensatt tall og har hele tolv faktorer: 1, 2, 3, 4, 5, 6, 10, 12, 15, 20, 30, 60. Av disse er 2, 3, og 5 primtall. Med så mange faktoriseringsmuligheter er mange brøker av sexagesimale tall ganske enkle. For eksempel kan en time deles i hele antall av 30 minutter, 20 minutter, 15 minutter etc. Seksti er også det minste tallet som er delelig med alle tall fra 1 til 6. 

## Modernisert notasjon
Den østerriksk-amerikanske matematikeren og vitenskapshistorikeren Otto Neugebauer innførte på 1930-tallet en notasjon basert på vanlige tall. Han brukte semikolon som desimaltegn, og komma til å skille posisjonene.

Eksempel:

: 15,32;7,57   betyr  i titallsystemet 15·60+32+7/60+57/3600

## Se også
*Pytagoras’ læresetning

## Litteratur
*.

*.

## Eksterne lenker
* .
Ukrainas arbeiderparti

**Ukrainas arbeiderparti** (ukrainsk: Трудова Україна; *Trudova Ukrajina*) var et politisk parti i Ukraina. Det eksisterte fra 2000 til 2007. 

Partiet var forbundet med grunnleggeren, bankmannen Serhij Tigipko, som også var partiets leder. Partiet ble offisielt registrert i juni 2000. Partiet støttet president Leonid Kutsjma. Ved valget i mars 2002 stilte Ukrainas arbeiderparti som en del av valgalliansen For et samlet Ukraina, og partiet fikk innvalgt representanter i nasjonalforsamlingen Verkhovna Rada. I valget i 2006 gikk det imdidlertid dårlig. Partiet stilte alene, fikk bare 0,09 % av stemmene og vant ingen mandater. I 2007 gikk partiet sammen med Regionpartiet. 

Grunnleggeren av Ukrainas arbeiderparti, Serhij Tigipko, stiller til presidentvalget i 2010.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Lek (elv)

**Lek** er en elv vest i Nederland med en lengde på 62&nbsp;km. Den ligger i forlengelsen av Nederrijn etter at Kromme Rijn blir en bielv ved byen Wijk bij Duurstede. Hovedløpet vestover blir fra dette punktet kalt Lek. Nederrijn er igjen en bielv fra Rhinen. Like etter Wijk bij Duurstede krysser elven Amsterdam-Rijn-kanalen, som fortsetter sørover mot elven Waal. En gren av denne kanalen, *Lekkanaal*, er tilsluttet elven ved tettstedet Nieuwegein.

Navnet Lek kommer fra det middelnederlandske ordet *leek* som betyr «vannvei».

## Historikk
Geologiske undersøkelser som er foretatt av Universitetet i Utrecht viser at elven begynte som et gjennombrudd i et dike eller en elvebredd mellom Wijk bij Duurstede og Rijswijk rundt år 200 f.Kr. Rundt år null ble Lek mer aktiv, som sidegren av Rhinen økte vanngjennomstrømningen og ledet den mer vann bort fra hovedløpet. De eldste skriftilge kildene angir at navnet mellom annen halvdel av det 8. og første halvdel av det 10. århundre ble skrevet som *Lokkia(m)* og *Loccham*. Etterhvert som gjennomstrømningen gjennom Lek tiltok, hopet mudderet seg opp i Kromme Rijn. Lek overtok ikke som hovedgren før tidligst i det 10. århundre. Først da Rhinen ble demmet opp ved Wijk bij Duurstede i 1122, ble Lek Rhinens hovedgren. Etter omlegginger av elveløp og andre forandringer har løpet den gamle Rhinen fulgte via blant annet Kromme Rijn og Oude Rijn mellom Harmelen og Nordsjøen mistet sin betydning som viktig vannvei.

## Lek i moderne tid
Frem til Vianen er Lek grensen mellom provinsene Utrecht og Gelderland, den passerer gjennom provinsen Utrecht ved Vianen og angir derfra frem til Willige-Langerak der den går inn på Zuid-Hollands område, hvor grensen mellom Utrecht og Zuid-Holland ligger.

Ved Lek ligger flere små, historiske byer: Wijk bij Duurstede, Culemborg, Vianen, Ameide, Nieuwpoort og Schoonhoven. Ved elvens utløp ligger blant annet de to litt større tettstedene Lekkerkerk og Krimpen aan de Lek. Nieuwegein ved Utrecht er det største tettstedet langs elveløpet, riktig nok ligger ikke senteret lengre ved elven, men det gjør derimot stedets historiske sentrum, Vreeswijk.

Lek er forbundet med andre vannveier blant annet via Amsterdam-Rijnkanalen, Lekkanalen og Merwedekanalen. Amsterdam-Rijnkanalen krysser Lek like ved Wijk bij Duurstede og Merwedekanalen ved Vianen. En eldre forbindelse finnes ved Schoonhoven der elven Vlist forbinder Lek med Hollandse IJssel, som er en av Leks gamle sideelver.

Ved Hagestein ligger et stort anlegg som kontrollerer vannivået og sluser trafikk (nederlandsk: *stuw*).

Broer over elven finnes ved Vianen og ved Culemborg ligger en jernbanebro. Bortsett fra disse er det, med unntak av de mange fergene, ikke mulig å krysse elven.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Aktuell informasjon – Rijkswaterstaat (nederlandsk)
Det kunstfaglige fakultet (UiT)

**Det kunstfaglige fakultet** ved Universitetet i Tromsø ga utdanning og drev med forskning og utviklingsarbeid på høyt nivå innen et bredt kunstfaglig felt.

Fakultet spilte en viktig rolle i det lokale og regionale kunst- og kulturliv gjennom en utstrakt utøvende, publikumsrettet virksomhet, både i egen regi og i samarbeid med andre aktører.

Det kunstfaglige fakultet tilbød følgende utdanninger:
Master og bachelor i Samtidskunst, utøvende og pedagogisk bachelor og master i musikk, forfatterstudium fordelt på tre årsstudier i skrivekunst, Landskapsarkitektur, en rekke emner innenfor musikk og drama tilpasset lærerutdanningene, samt et bredt utvalg av videreutdanningstilbud.

Fakultetet har om lag 80 hel- og deltidsansatte og 345 hel- og deltids studenter.

*«I høyere grad enn fornuftige mennesker aner, er kunstnere folkets nødvendige sanseorganer.»*
Fra André Bjerkes Kunstneren (II) i diktsamlingen «Den hemmelige sommer» (1951).

## Institutter
* Musikkonservatoriet
* Kunstakademiet

## Eksterne lenker
* Det kunstfaglige fakultet ved Universitetet i Tromsø
Luiza Noskova

**Luiza Nikolajevna Noskova** (russisk: Луиза Николаевна Носкова; født 1968), russisk tidligere skiskytter som deltok i de olympiske vinterleker 1994 i Lillehammer.

Noskova ble olympisk mester i skiskyting under vinter-OL 1994 i Lillehammer. Hun var med på stafettlaget til Russland som vant 4 x 7,5&nbsp;km stafett for damer, foran Tyskland og Frankrike. De andre på laget var Nadezjda Talanova, Natalja Snytina og Anfisa Reztsova.

## OL-medaljer
* 1994  Lillehammer -  Gull i skiskyting, 4 x 7,5&nbsp;km stafett, damer  Russland

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Jorge Arrate

**Jorge Félix Arrate Mac-Niven** (født 31. mai 1941) er en chilensk advokat, økonom, skribent og politiker. Han var regjeringsmedlem under president Patricio Aylwin og Eduardo Frei. Han stilte som kandidat for Partido Comunista de Chile og alliansen Juntos Podemos Más ved presidentvalget 13. desember 2009. Han fikk 6,2 % av stemmene og ble slått ut i første valgomgang.

## Eksterne lenker
*
Danzig gulden

**Gulden** var en valuta som ble benyttet i Fristaden Danzig i årene mellom 1923 and 1939. Den var delt i 100 Pfennige.

Fram til 1923 benyttet Danzig kun papirpenger, kalt Danzig mark. Da gulden ble innført, ga den ingen bestemt vekslingsrate i forhold til de tidligere pengene, men mot Britisk pund, hvor et britisk pund ga 25 gulden.

Da Danzig ble inkorporert i Tyskland ved innledningen til andre verdenskrig, ble tyske Reichsmark innført også i Danzig. Vekslingsraten ble satt til 0,7 Reichsmark = 1 Gulden.

## Eksterne lenker
*
Juntos Podemos Más

**Juntos Podemos Más** er en allianse av venstreorienterte politiske partier i Chile. Koalisjonen ble etablert i 2003 og består av et stort antall partier og organisasjoner. De viktigste partiene i koalisjonen er: 
*Partido Comunista de Chile (Chiles kommunistiske parti)
*Partido Humanista (Humanistpartiet)
*Partido Izquierda Cristiana de Chile (Chiles kristne venstreparti)

Ved presidentvalget i 2005  stilte alliansen med Tomás Hirsch fra Humanistpartiet som sin kandidat. Han fikk 5,4 % av stemmene. Ved parlamentsvalget samme år fikk alliansen 7,4 % av stemmene ved valget til deputertkammeret, men fikk ikke invalgt noen av sine kandidater. I parlamentsvalget 13. desember 2009 fikk Partido Comunista de Chile, som er en del av alliansen, 2 % av stemmene og tre mandater i deputertkammeret. Alliansen stilte samtidig til  presidentvalget med Jorge Arrate som kandidat. Han fikk 6,2 % av stemmene og ble slått ut i første valgomgang.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Kunstakademiet i Tromsø

**Kunstakademiet i Tromsø** er et institutt ved Universitetet i Tromsø – Norges arktiske universitet. Kunstakadmiet tilhører enheten *Norges arktiske universitetsmuseum og akademi for kunstfag*. Akademiet åpnet dørene høsten 2007, og er landets fjerde kunstakademi.

Kunstakademiet tilbyr et bachelor- og masterprogram i kunst, tre forfattersårsstudier og et landskapsarkitekturprogram i samarbeid med Arkitektur- og designhøgskolen i Oslo.

## Eksterne lenker
* Kunstakademiet i Tromsø
Partido Comunista de Chile

**Partido Comunista de Chile** (Chiles kommunistiske parti) er et chilensk politisk parti. Det ble grunnlagt i 1922, som en fortsettelse av Partido Socialista Obrero (Det sosialistiske arbeiderpartiet).

I parlamentsvalget 13. desember 2009 fikk partiet 2 % av stemmene og tre mandater i deputertkammeret. Partiet stilte samtidig til  presidentvalget, som en del av alliansen Juntos Podemos Más og med Jorge Arrate som kandidat. Alliansens kandidat fikk 6,2 % av stemmene i første valgomgang.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Shave ice

**Shave ice** eller **barbert is** er en type vann-is som er veldig fint kuttet opp slik at den kan smakssettes med safter som lett absorberes av isen. Isformen har sin opprinnelse på Hawaii, der shave ice ofte blir solgt i kjegleformete kopper som forfriskning. Andre engelske betegnelser på tilsvarende kan være *snow cone* («snø-kjegle»), som fremstår nesten som det samme, men hvor isen er oppstykket i grovere biter.

## Historikk
Shave ice har sitt opphav på Hawaii, der det på 1920- og 1930-tallet innvandret japanere for å arbeide på sukker- og ananasplantasjene. Hawaii har et varmt klima og shave ice ble blant plantasjearbeiderne benyttet som forfriskning i pauser i arbeidet. Plantasjearbeiderne benyttet machete til å skalle av isflak fra en stor isblokk. Isflakene ble samlet i kopper og forskjellige fruktsafter ble helt på isen. Da arbeiderne senere flyttet fra plantasjene, åpnet noen av disse egne matbutikker der de tilbød shave ice til lokale kunder.

## Fremstilling
Shave ice fremstilles ved at en isblokk spinnes over et høvelblad. Dette gir isflak med en myk, snøaktig konsistens. Isen samles i et beger og det helles over sirup med forskjellig smak. Kunden kan som regel velge forskjellige smaker, gjerne flere i samme porsjon shave ice. Det tilføyes gjerne også vaniljeis, azuki-bønner (søte, røde bønner), søtende kondensert melk eller li-hing-mui-pulver (pulverisert, tørket og saltet plomme) i bunnen av begeret eller på toppen av isen for aroma og smak.

## Shave ice i Norge
I Norge er selskapet Laguna Produkter AS landets største produsent og leverandør av shave ice, som det markedsfører under merket *Tropical Shave Ice*.

## Referanser
Simone Greiner-Petter-Memm

**Simone Greiner-Petter-Memm** (født 15. september 1967 i Jena som *Simone Greiner-Petter*), tysk tidligere langrennsløper og skiskytter som deltok i de olympiske vinterleker 1988 i Calgary og 1994 i Lillehammer.

Greiner-Petter vant en olympisk sølvmedalje i skiskyting under vinter-OL 1994 i Lillehammer. Hun var med på det tyske stafettlaget som kom på andreplass på  4 x 7,5&nbsp;km stafett for damer, bak Russland. De andre på laget var Uschi Disl, Antje Harvey og Petra Schaaf.

Greiner-Petter ble verdensmester i skiskyting fire ganger, alle i stafett.

## OL-medaljer
* 1994  Lillehammer -  Sølv i skiskyting, 4 x 7,5&nbsp;km stafett, damer  Tyskland

## VM-medaljer
* 1995  Antholz -  **Gull** i skiskyting, 4 x 7,5&nbsp;km stafett, damer 
* 1996  Ruhpolding -  **Gull** i skiskyting, 4 x 7,5&nbsp;km stafett, damer 
* 1997  Brezno-Osrblie -  **Gull** i skiskyting, 4 x 7,5&nbsp;km stafett, damer 
* 1999  Kontiolax -  **Gull** i skiskyting, 4 x 7,5&nbsp;km stafett, damer 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Splashtop

**Splashtop** er en øyeblikkelig-på kommersiell Linux-distribusjon markedsført mot hovedkortprodusenter og andre duppedittprodusenter. Den er utviklet av DeviceVM.

Den skal fungere som et øyeblikkelig-på mini OS som ligger på selve hovedkortet, å dermed trengs ikke noe harddisk.

## Hovedkort med Splashtop

### [[Asus]] hovedkort
Asus har eget navn på OS-et "**Express Gate**"

**Følgende modeller har Splashtop på kovedkortet fra butikken:**

* P5PKL/1600
* P5E3 Deluxe/WiFi AP @n
* P5E3 Premium/WiFi AP @n
* M2N68-VM
* M3N72-D
* M3N-HT Deluxe/Mempipe
* M3N-HT Deluxe/HDMI
* M3N-H/HDMI
* M3N-HD/HDMI
* M3A-H/HDMI
* M3A76-CM
* M3A78-CM
* M3A78-Pro
* M3N78-VM
* M3N78-Pro
* M3A78-EM
* M4N78 Pro
* M4A785TD-M EVO
* M4A785TD-V EVO
* P5N64 WS Professional
* P5KPL/1600
* P5KPL-CM
* P5Q family (P5Q, P5QC, P5Q Deluxe, P5Q-WS, P5Q Pro, P5Q3 Deluxe/WiFi-AP @n, P5Q-E, P5Q-EM, P5QL-E, P5Q SE/R, P5Q PREMIUM, P5QL PRO)
* P6T family
* Asus Eee Box motherboard
* M4A78T-E
* M4A78-EM

## Referanser
Delphyne Burlet

**Delphyne Burlet** (født 24. november 1966 i Chamonix), fransk tidligere skiskytter som deltok i de olympiske vinterleker 1992 i Albertville, 1994 i Lillehammer og 2002 i Salt Lake City.

Burlet vant en olympisk bronsevmedalje i skiskyting under vinter-OL 1994 i Lillehammer. Hun var med på det franske stafettlaget som kom på tredjeplass på 4 x 7,5&nbsp;km stafett for damer, bak Russland og Tyskland. De andre på laget var Corinne Niogret, Véronique Claudel og Anne Briand.

## OL-medaljer
* 1994  Lillehammer -  Bronse i skiskyting, 4 x 7,5&nbsp;km stafett, damer  Frankrike

## VM-medaljer
* 1993  Borovets -  **Gull** i skiskyting, lagkonkurranse, damer 
* 1993  Borovets -  Sølv i skiskyting, 4 x 7,5&nbsp;km stafett, damer 
* 1999  Kontiolax -  Bronse i skiskyting, 4 x 7,5&nbsp;km stafett, damer 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Kozienice kullkraftverk

** Kozienice kraftverk ** er et kullkraftverk ved elva Wisła, i kommunen Kozienice i det sentrale Polen. Det har en installert produksjonskapasitet på 2&nbsp;720 MW fordelt på 3 turbiner à hnhv 8 x 215 MW, og 2 x 500 MW. Anlegget ble utbygd omkring 1970&ndash;1979. Brenselstypen er steinkull og annet bitumenøst kull. Dette er landets nest største kraftverk målt etter installert effekt. 

Utslippene av CO<sub>2</sub> er 10,8 millioner tonn i 2007.
De totale CO2-utslippene i 2008 var ca. 10&nbsp;005&nbsp;000 tonn.

## Se også
* Liste over verdens største kullkraftverk

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* IndustCards – «Coal-Fired Plants in Poland».
Ostroleka kullkraftverk

**Ostroleka kraftverk** er et kullkraftverk med kombinert gassdrift og oljedrift i Polen. Det har en installert produksjonskapasitet på 600 MW i enhet B, fordelt på 3 turbiner à 200 MW. Anlegget ble utbygd omkring 1965&ndash;1972. Brenselstypen er steinkull, og annet bitumenøst kull. 

De totale CO2-utslippene i 2008 var ca. 2&nbsp;766&nbsp;000 tonn, mens det samme årets kvote som var 2,291 mill tonn.

## Se også
* Liste over verdens største kullkraftverk

## Referanser


## Eksterne lenker
* IndustCards – «Coal-Fired Plants in Poland».
Goethitt

**Goethitt** er et meget utbredt, brunlig jern-mineral. Det er kjemisk et jernhydroksid, α-FeOOH, med rombisk symmetri. Lepidokrokitt, γ-FeOOH, er et annet mineral med samme kjemiske sammensetning, men med en annen krystallstruktur (se polymorfi). Goethitt dannes for en stor del ved forvitring og oksidasjon av andre jernholdige mineraler. Det er en viktig bestanddel i brunjernstein (minettemalmer; jernoolitter) og i myrmalm, og forekommer dessuten i den «jernhatt» som ofte dannes i oksidasjonssonen over en jernmalm.

Jordaktige materialer, som oker, rust, limonitt og lateritt, inneholder goethitt i vekslende mengder, ofte tilblandet noe lepidokrokitt. Goethitt kan også opptre i mer velkrystallisert form som primært hydrotermalmineral, f.eks. i Oslofeltets kontaktforekomster.

Mineralet er oppkalt etter Johann Wolfgang von Goethe.
## Referanser


## Eksterne lenker
*Goethitt fra Hurdal , Digitaltmuseum
Siekierki kullkraftverk

**Siekierki kraftverk** er et kullkraftverk ved Warszawa i det sentrale  Polen. Det har en installert produksjonskapasitet på 620 MW fordelt på 8 turbiner à hnhv 4 x 30 MW,  og 5 x 100 MW. Anlegget ble utbygd omkring 1961–1978. Brenselstypen er steinkull, og annet bitumenøst kull. Det drives kogenerasjon og leveres også lit fjernvarme.

De totale CO2-utslippene i 2008 var ca. 3&nbsp;421&nbsp;500 tonn.

## Se også
* Liste over verdens største kullkraftverk

## Referanser


## Eksterne lenker
* IndustCards – «Coal-Fired Plants in Poland».
* Coal at Vattenfall (tabell nederst på siden)
Wijk bij Duurstede

**Wijk bij Duurstede** er en kommune og en by i det sentrale Nederland, beliggende ved elven Nederrijn som er en bielv av Rhinen. Ved Wijk bij Duurstede bryter Kromme Rijn («den krumme Rhinen») av fra Nederrijn («Nedre Rhinen»), og hovedløpet videre kalles Lek. Duurstede er navnet på det slottet hvor biskopen av erkebispedømmet Utrecht tidligere bodde. 

Her lå i norrøn tid den travle handelsbyen Dorestad, først kjent som *emporium*, latin for «handelsby», og karolingernes travle utskipningshavn for franske varer til Norge og Baltikum i en storhetstid som varte fra 780 til 834. Det var da Nederlandenes største by, og vikingene var spesielt tiltrukket av Dorestads åpenbare rikdom. I 840 skal den ha vært plyndret fire ganger. Her ble Dorestad-myntene preget.  

I et dikt av den lærde Alcuin fra slutten av 700-tallet, staver han byens navn med flertallsformen *Dorstata.* Dorestads funksjon som administrasjonssenter ble senere flyttet til Utrecht, og Dorestads nedre bydel ble på 900-tallet kalt *vicus*, latin for «liten bosetning», «landsby» (*wijk*). Den berømte handelsbyen var redusert til en landsby med bønder, en *vicus cum terra cum mancipiis* («landsby med ufrie bønder»). 

I Wijk bij Duurstede ligger verdens eneste ''drive-through'' vindmølle, på det som tidligere utgjorde bymurer ut mot elven. Vindmøllen forveksles ofte med den møllen som ses på Ruisdaels maleri fra 1670, ''Vindmøllen ved Wijk bij Duurstede''. Men av den møllen står bare grunnmuren tilbake, et lite stykke unna den eksisterende møllen. Ved byens hovedgate står det et stort kirketårn, ett av de få i Nederland som har flatt tak, fordi biskopen ikke hadde råd til et høyt tak.

Wijk bij Duurstede fikk bystatus i 1300.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Collegium musicum

**Collegium musicum** (pl. *collegia musica*) var en betegnelse som ble brukt om private grupper musikkelskere, spesielt i tyskspråklige områder. Medlemmene var ofte byborgere eller studenter som framførte musikk for hverandre, men *collegia musica* kunne også akseptere tilhørere, og i enkelte tilfeller ta inn yrkesmusikere.     

## Opprinnelse
På 1500-tallet var collegia musica overveiende vokalensembler, men i blomstringstiden på 1600- og 1700-tallet dreide det seg mest om instrumentalmusikk. De første offentlige konsertene holdt av et collegium musikum fant sted i Hamburg i 1660 under ledelse av Matthias Weckmann.

## Leipzig
Som student i Leipzig grunnla Georg Philipp Telemann i 1701 et collegium musicum som senere ble ledet av Melchior Hoffmann,  og fra 1729 av Johann Sebastian Bach. Dette orkesteret godt kjent i offentligheten og profesjonelle musikere som Gottfried Heinrich Stölzel, Johann Georg Pisendel og bass-sangeren  (1691–1742) opptrådte med dem allerede under Hoffmann.

Under navnet «Bachische Collegium Musicum» ledet Bach i minst tolv år mer enn fem hundre totimers program blant annet med gjester som Johann Adolf Hasse, hans kone, divaen Faustina Bordoni og luttvirtuosen Silvius Leopold Weiss.

## Senere bruk
På 1800-tallet gikk betegnelsen «collegium musicum» ut av bruk, men ble tatt opp igjen da Hugo Riemann grunnla en forening med dette navnet i 1908, og det førte til at flere begynte å bruke betegnelsen.

I 1979 ble *[[Neues Bachisches Collegium Musicum]]* grunnlagt i Leipzig med formål å knytte an til tradisjonene fra Bachs collegium musicum og oppføre historisk informert musikk.

I dag danner særlig universitetstudenter *collegia musica*, eksempelvis finnes slike i Heidelberg, Bonn og Köln og i 1968 ble ensemblet Collegium Musicum Sandnes grunnlagt, det var ledet av Kåre Opdal og med musikklærere og profesjonelle musikere tilknyttet Sandnes musikkskole som medlemmer.

## Referanser




## Litteratur
*
Turów kullkraftverk

** PGE Górnictwo i Energetyka Konwencjonalna S.A. Oddział Elektrownia Turów ** er et kullkraftverk i kommunen Bogatynia i Polen, helt sørvest i landet ved grensen til Tyskland. Det har en installert produksjonskapasitet på 2160 MW fordelt på 9 turbiner à hernholdsvis 3 x 325 MW, 3 x 261 MW og 3 x 206 MW. Anlegget ble utbygd omkring 1962&ndash;1993. Brenselstypen er lignitt, og annet lav-bitumenøst kull.

Utslippene av CO<sub>2</sub> er 13,0 millioner tonn årlig.
De totale CO2-utslippene i 2008 var ca. 12&nbsp;880&nbsp;000 tonn.

## Se også
* Liste over verdens største kullkraftverk

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* IndustCards – «Coal-Fired Plants in Poland».
Jaworzno kullkraftverk

**Jeworzno kraftverk** er et kullkraftverk i Polen. Det har en installert produksjonskapasitet på 1275 MW fordelt på 9 turbiner à hnhv 5 x 225 MW, 1 x 220 MW, 2 x 70 MW og 1 x 60 MW. Anlegget ble utbygd etappevis med første byggefase 1975&ndash;1979, og utvidelse av anlegg II i 1998. Det nyere anlegget Jaworzno III ligger sør for anlegg II. Brenselstypen er steinkull, samt andre typer bitumenøst kull. 

De totale CO2-utslippene i 2008 var ca. 5&nbsp;645&nbsp;000 tonn, pluss i tillegg 905&nbsp;750 tonn ved *Jaworzno II*-anlegget, litt over kvotemålet.

## Se også
* Liste over verdens største kullkraftverk

## Referanser


## Eksterne lenker
* IndustCards – «Coal-Fired Plants in Poland – Slaskie».
Skawina kullkraftverk

**Skawina kraftverk** er et kullkraftverk i Polen. Det har en installert produksjonskapasitet på 590 MW fordelt på 7 turbiner à hnhv 3 x 50 MW, og 4 x 110 MW. Anlegget ble utbygd omkring 1957&ndash;1961. Brenselstypen er steinkull, og andre typer kull. 

De totale CO2-utslippene ble kraftig redusert i 2008 og var ca. 1&nbsp;670&nbsp;600 tonn, mens det samme årets kvote var 2,332 mill tonn.

## Se også
* Liste over verdens største kullkraftverk

## Referanser


## Eksterne lenker
* IndustCards – «Coal-Fired Plants in Poland-Malopolskie».
Lagisza kullkraftverk

**Lagisza kraftverk** er et kullkraftverk i Polen. Det har en installert produksjonskapasitet på 1300 MW fordelt på 7 turbiner à 120 MW hvorav bare noen er i bruk, og én ny CFBC turbin på 460 MW. Dette er verdens største CFBC-enhet i et kraftverk.

Anlegget ble utbygd omkring 1980–1967, med utvidelse i 2009 (1 x 460 MW). Brenselstypen er steinkull, og annet bitumenøst kull. I dag er det bare anlegg III som er i drift, mens tidligere anlegg som skriver seg helt tilbake fra 1898, er nedlagt. 

De totale CO2-utslippene i 2008 gikk betydelig ned og var ca. 2&nbsp;354&nbsp;000 tonn, mens det samme årets kvote som var 2,622 mill tonn.

## Se også
* Liste over verdens største kullkraftverk

## Referanser


## Eksterne lenker
* IndustCards – «Coal-Fired Plants in Poland – Slaskie».
*  The Diffusion of Clean Coal Combustion Technologies For Power Plants in China – Daniel Vallentin & Liguang Liu, Roskilde Universitet, mai 2005, side 29. Besøkt 1. juni 2013.
Bełchatów kraftverk

** Bełchatów kraftverk ** er et kullkraftverk nær byen Bełchatów i Polen. Det har en installert produksjonskapasitet på 5&nbsp;053 MW, og årsproduksjonen er 25-28 TWh, eller 20% av Polens kraftproduksjon. Dette er Polens største kraftverk målt etter installert effekt, og Europas største kraftverk som brenner lignitt.

Anlegget ble utbygd omkring 1980–1993. Brenselstypen er lignitt, og andre typer lav-bitumenøst kull. Utslippene av CO2 er 30,1 millioner tonn årlig., mer enn noe annet europeisk kraftverk og mer enn halvparten av de totale norske CO2-utslippene.

Et prosjekt for karbonfangst og lagring (CCS) ved kraftverket er under utvikling med EØS-midler fra Norge.

## Se også
* Liste over verdens største kullkraftverk

## Referanser


## Eksterne lenker
* PGE  - Hvem er vi? (på polsk)
Patnow kullkraftverk

**Patnow kraftverk** er et kullkraftverk i Polen. Det har en installert produksjonskapasitet på 1&nbsp;660 MW, fordelt på én ny generator á 460 MW, og 6 blokker á 200 MW hver. Anlegget ble utbygd omkring 1967–2008. Brenselstypen er lignitt, og andre typer lav-bitumenøst kull. 

De totale CO2-utslippene i 2008 var ca. 7&nbsp;071&nbsp;000 tonn ved *Patnow I*, og videre 1&nbsp;055&nbsp;900 tonn ved *Patnow II*.

## Se også
* Liste over verdens største kullkraftverk

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* IndustCards – «Coal-Fired Plants in Poland- Wielkopolskie»
Konin kullkraftverk

**Konin kraftverk** er et kullkraftverk i Polen. Det har en installert produksjonskapasitet på 488 MW, fordelt på 7 små blokker. Anlegget ble utbygd omkring 1970–1977. Brenselstypen er lignitt, og andre typer lav-bitumenøst kull. 

De totale CO2-utslippene ble mer enn halvert i 2008 og var ca. 968&nbsp;000 tonn, mens det samme årets kvote var 2,06 mill. tonn.

## Se også
* Liste over verdens største kullkraftverk

## Referanser


## Eksterne lenker
* IndustCards – «Coal-Fired Plants in Poland- Wielkopolskie»
Mohave kraftverk

**Mohave kraftverk** (engelsk: *Mohave Power Station*) var inntil 2005 et varmekraftverk i Clark County delstaten Nevada i det vestlige USA. Anlegget lå sørøst for Las Vegas helt i sør i delstaten, nær grensen til California og Arizona, og ved Mojave nasjonalpark. Det hadde en installert produksjonskapasitet på inntil 1&nbsp;580 – 1&nbsp;636 MW, fordelt på 2 blokker av 790-818 MW hver. Kraftverket stod ferdig utbygd i 1971. 

Brenseltypen var lav-bitumenøst kull. Utslippene var meget høye, mer enn 40.000 tonn SO2 årlig, og anslått godt over 20 millioner tonn CO2.

Anlegget ligger i Sonoraørkenen ved Colorado-elva i Clark County, ikke langt fra byen Laughlin. I 2009 ble det igangsatt demontering av kraftverket. Det er vedtatt at kullet som ble fraktet hit skal brukes i Navajo kullkraftverk som ligger over grensen i Arizona, og som har enda større kapasitet med 2&nbsp;250 MW.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Indust Cards – «Coal-Fired Power Plants in California & Nevada».
* Electric Generating Capacity 2008 – EIA, USAs energidepartement. Besøkt 4. juli 2010.
* Beskrivelse av delstatens kullindustri med lenke til kraftverk - WourceWatch. Besøkt 5. juli 2010.
Laziska kullkraftverk

**Laziska kraftverk** er et kullkraftverk med kombinert gassdrift og oljedrift i Polen. Det har en installert produksjonskapasitet på 1140 MW fordelt på 6 turbiner à hnhv 4 x 225 MW og 2 x 120 MW. Anlegget ble utbygd omkring 1965&ndash;1972. Brenselstypen er steinkull, koksgass og høyt bitumenøst kull. 

De totale CO2-utslippene i 2008 var ca. 4&nbsp;896&nbsp;000 tonn.

## Se også
* Liste over verdens største kullkraftverk

## Referanser


## Eksterne lenker
* IndustCards – «Coal-Fired Plants in Poland – Slaskie».
Rybnik kraftverk

** Rybnik kraftverk ** er et kullkraftverk i byen Rybnik 1100 km vest for Kraków i det sørlige Polen, ikke langt fra grensa til Tsjekkia. Det har en installert produksjonskapasitet på 1775 MW fordelt på 8 turbiner à 225 MW. Anlegget ble utbygd omkring 1970&ndash;1978. Årsproduksjonen er på hele 9 TWh. Brenselstypen er steinkull (antrasitt). 

Utslippene av CO2 er 8,6 millioner tonn i 2007.
De totale CO2-utslippene i 2008 var ca. 8&nbsp;122&nbsp;000 tonn.

## Se også
* Liste over verdens største kullkraftverk

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* IndustCards – «Coal-Fired Plants in Poland – Slaskie».
Turceni kullkraftverk

** Turceni kullkraftverk ** (rumensk: *Complexul Energetic Turceni*) er et kullkraftverk i Romania, i sørvestre deler av landet mellom byene Craiova og Targu Jiu. Det har en installert produksjonskapasitet på 2&nbsp;310 MW, fordelt på syv blokker á 330 MW hver. 

Anlegget ble utbygd omkring 1970&ndash;1979. Brenselstypen er lignitt, og andre typer lav-bitumenøst kull. Dette er landets største kraftverk målt etter installert effekt. I året 2008 ble det produsert 7,7 TWh elektrisk kraft.

Utslippet av CO2 var 6,1 millioner tonn i 2005.
De totale CO2-utslippene i 2008 var ca. 7&nbsp;450&nbsp;000 tonn.

## Se også
* Liste over verdens største kullkraftverk

## Referanser


## Eksterne lenker
* IndustCards – «Coal-Fired Plants in Romania»
* Turceni kraftverkets hjemmeside (rumensk).
Rovinari kraftverk

** Rovinari kraftverk ** er et varmekraftverk nær byen Targu Jiu i Gorj fylke i det sørvestre Romania, ved elven Jiu. Det har en installert produksjonskapasitet på 1&nbsp;720 MW, fordelt på fire blokker á 330 MW hver, og to blokker på 200 MW hver. Anlegget ble utbygd omkring 1970&ndash;1979. Brenselstypen er bitumenøst kull, naturgass og råolje. Dette er landets nest største termiske kraftverk målt etter installert effekt.

Utslippet av CO2 var 5,53 millioner tonn i 2005.
De totale CO2-utslippene i 2008 var ca. 5&nbsp;854&nbsp;000 tonn, eller én million tonn over kvotemålet.

## Se også
* Liste over verdens største kullkraftverk

## Referanser


## Eksterne lenker
* IndustCards – «Coal-Fired Plants in Romania»
Isalnita kraftverk

**Isalnita kraftverk** er et varmekraftverk i byen Craiova i det sørvestre Romania. Det har en installert produksjonskapasitet på 630 MW, fordelt på to blokker á 315 MW hver. Seks eldre generatorer med turbinsett har blitt stengt ved dette verket. Anlegget ble utbygd omkring 1985&ndash;1988. Brenselstypen er naturgass, lignitt, og andre typer lav-bitumenøst kull.

Av og til regnes Craiova kraftverk og Isalnita som ett anlegg – Craiova-Isalnita.

De totale CO2-utslippene i 2008 var ca. 3&nbsp;264&nbsp;400 tonn.

## Se også
* Liste over verdens største kullkraftverk

## Referanser


## Eksterne lenker
* IndustCards – «Coal-Fired Plants in Romania»
Brasov kraftverk

**Brasov kraftverk** er et varmekraftverk i Romania. Det har en installert produksjonskapasitet på 1290 MW, og første byggetrinn fra 1983 var på 2 x 50 MW. Videre utbygging skjedde med sluttføring i 1995, og videre et tredje trinn etter dette.  Brenselstypen er råolje, lignitt, og andre typer lav-bitumenøst kull.

Utslippet av CO2 var 450&nbsp;000 tonn i 2005.

## Referanser


## Eksterne lenker
* IndustCards – «Coal-Fired Plants in Romania»
Christopher Hotel

**Christopher Hotel** (også kalt **Hotel Christopher**) var et hotell i Port-au-Prince i Haiti. Det ble ødelagt under jordskjelvet i Haiti i januar 2010.

Det var et trestjerners hotell i fem etasjer, og de siste fire årene av sin eksistens huset det hovedkvarteret for den fredsbevarende FN-styrken MINUSTAH. Hotellet lå i en åsside med utsikt over hele byen.

## Eksterne lenker
*
Njål Torgeirsson

**Njål Torgeirsson** (islandsk: *Njáll Þorgeirsson*; født sannsynligvis en gang før 950; død ca. 1010) eller **Brennu-Njál** (*Brente-Njål*) var en islandsk høvding på 900-tallet som bodde på Bergþórshvoll (Bergtorskvål), og er personen som Njåls saga er navngitt etter, og han spiller en viktig rolle i denne sagaen. 

Njål var ifølge sagaen sønnen til Torgeir "gollnir" Torolfsson (*Þorgeir "gollnir" Þórólfsson*) og Åsgerd Askelsdotter (*Ásgerður Áskelsdóttir*; moras virkelige navn er ukjent mens Åsgerd egentlig var hans bestemor, en flyktning fra Norge). Kona hans var Bergtora Skarphedinsdotter. I sagaen blir han beskrevet som snill, rik og vakker mann, til tross for at han var skjeggløs. Han var særlig lovkunnig, klok og framsynt, og ga alle som kom til ham gode råd. Han var ellers en god venn av Gunnar fra Lidarende. 

Njål døde sammen med resten av familien da han velger å brenne inne på gården Bergþórshvoll selv om han blir tilbudt å gå fri da gården ble angrepet av fiendene til Njåls sønner. Nedbrenningen av Bergþórshvoll skjedde ifølge arkeologiske utgravninger ca. 1010. 

Njáll er en norrøn form av det gæliske navnet Niall, som tilsvarer det moderne engelske navnet Neil.

## Eksterne lenker
* Njåls saga (fulltekst), til nynorsk ved Olav Aasmundstad (heimskringla.no)
* Njåls saga (Store norske leksikon)
Li Rubai

**Li Rubai** (hanzi: 李如柏; født 1553, død 1619) var en kinesisk-koreansk Míng-general. Han var den yngre broren til Li Rusong og den tredje sønnen til Li Chengliang, som begge var andre berømte Míng-generaler. Li deltok i Imjinkrigen i Korea mot den japanske invasjonen og i felttogene mot Det senere Jin-dynastiets khan Nurhaci. Han begikk selvmord etter det katastrofale nederlaget i slaget ved Sarhū i 1619.

## Referanser
Tommy Scanlan

Leasi Papali'i **Tommy Dempsey Scanlan** (3. august 1953) er en samoansk økonom, som var sentralbanksjef i Samoas sentralbank fra 1989 til 2011. «Leasi» og «Papali'i» er to ulike *[[matai]]* (høvdingtitler) han har opparbeidet seg. 

Scanlan har jobbet i sentralbanken siden slutten av 1984, før dette jobbet han for *South Pacific Bureau for Economic Cooperation* (SPEC) på Fiji. I sentralbanken begynte han som *Assistant Manager* i den internasjonale avdelingen. I 1987 overtok han som *manager* for den samme avdelingen, og året etter ble han visesentralbanksjef (*Deputy Chief Executive*). Sentralbanken brukte ikke begrepet sentralbanksjef (*Governor*) før sentralbankloven ble endret i 2001, men brukte fram til dette tittelen *Chief Executive*. 

I april 1989 sluttet sentralbanksjef John A. Howard, og Scanlan overtok som sentralbanksjef. Han ble med dette Samoas første samoanske sentralbanksjef. Han gikk av i august 2011, og Atalina Enari overtok stillingen. 

Han er utdannet Bachelor of science i økonomi fra Canterbury University på New Zealand. Han er gift og har seks barn. 

## Eksterne lenker
* Presentasjon på sentralbankens hjemmeside
Karl-Bertil Jonssons jul

***Karl-Bertil Jonssons jul*** (svensk: *Sagan om Karl-Bertil Jonssons julafton*) er en svensk animert tv-kortfilm fra  regissert av Per Åhlin. Handlingen er basert på en julerelatert fortelling skrevet av Tage Danielsson i 1964.

Musikken er skrevet av Gunnar Svensson, og blir framført av Arne Domnérus, Sture Åkerberg og Gunnar Svensson.

Filmen har over flere år blitt vist på julaften i såvel Sverige (hvor den blir vist på SVT1), Norge (hvor den blir vist på NRK1), Danmark som i Finland.

## Handling
Filmen handler om den fjortenårige Karl-Bertil Jonsson, som jobber på posthuset ved siden av skolen. 
Hans far, Tyko Jonsson, er eier av et varehus. Karl-Bertil bor sammen med faren, moren og lillesøsteren i et av byens bedre strøk. Karl-Bertils store ideal er Robin Hood. På vei hjem fra posthuset legger Karl-Bertil merke til fattigdommen i byen; samtidig tenker han på Robin Hoods råd om å ta fra de rike og gi til de fattige. Karl Bertil bestemmer seg derfor for å ta med seg noen pakker fra posthuset, legger dem i en stor sekk og sender dem hjem til seg selv. Neste dag (på julaften) kommer pakkene på døren hjemme hos Karl-Bertil. Han klistrer så nye lapper på pakkene, over der hvor både mottaker og avsender står. Mot kvelden går han ned til slumkvarteret hvor han gir gavene bort til de fattige mennesker han ser. Pakkenes egentlige mottakere er personer som tjener mye penger og dem med titler som blant annet «direktør».
Én av gavene han gir bort, er fra Karl-Bertils tante Märtha til Karl-Bertils far Tyko. Etter at Karl-Bertil har kommet hjem, ringer tante Märtha og spør om de har fått den porselenstallerkenen hun sendte dem. Når familien deretter forteller at de ikke har mottatt den, tilstår Karl-Bertil hva han har gjort, til farens raseri, som ser på Karl-Bertils handling som kommunistisk.

## Stemmer
* Tage Danielsson - fortellerstemme
* Per Andrén - Karl-Bertil Jonsson
* Toivo Pawlo - Tyko Jonsson, Karl-Bertils strenge far
* Marianne Stjernqvist - Karl-Bertils kjærlige mor
* Åke Fridell - byrådirektør H.K. Bergdahl
* Catrin Westerlund - fru Bergdahl

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Montenegrinsk

**Montenegrinsk** er et sørslavisk språk og det offisielle språket i Montenegro. Montenegrinsk er den normative varieteten av serbokroatisk og nært beslektet med språk som kroatisk og bosnisk. Språket er basert på den utbredte serbokroatiske dialekten štokavisk, mer spesifikt østhercegovinsk – som også er basis for standspråkene kroatisk, serbisk og bosnisk.

Historisk og tradisjonelt har det montenegrinske språket blitt kalt serbisk. Men da Jugoslavia gikk i oppløsning utover i 1990-årene, dukket ideen opp om et eget montenegrinsk språk, uavhengig av serbisk. I 2006 ble Montenegro en suveren stat, og med landets nye grunnlov i oktober 2007 vedtok staten at språket skal hete montenegrinsk.  En egen språkstandard er fortsatt under utvikling, men språkets ortografi ble vedtatt sommeren 2009 – blant annet med innføringen av to ekstra bokstaver i det montenegrinske alfabetet. Vedtaket var imidlertid omstridt i Montenegro, og i 2017 vedtok parlamentet å ikke bruke de to nye bokstavene. Ifølge en folketelling fra 2011 oppga  av landets  innbyggere at de brukte montenegrinsk som sitt morsmål.  oppga serbisk,  brukte albansk og  brukte bosnisk.

Montenegrinsk skrives både med det latinske og det kyrilliske alfabetet, og de to alfabetene er jevnstilte gjennom grunnloven. Tross dette foretrekker regjeringen og forkjempere for montenegrinsk å bruke det latinske alfabetet.  

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Lubango

**Lubango** er hovedstaden i provinsen Huíla i Angola. Byen har omtrent  100&nbsp;000 innbyggere. Fram til 1975 var byens offisielle navn **Sá da Bandeira**.
William Brade

**William Brade** (1560–1630) var en engelsk komponist, fiolinist og gambevirtuos fra seinrenessansen og tidlig barokk, som hovedsakelig var aktiv i Nord-Tyskland og Danmark.

## Biografi
Lite er kjent om Brades tidlige liv. Sannsynligvis kom han til Tyskland rundt 1590, og gjennom karrieren var han virksom ved en rekke hoff, eksempelvis kong Kristian Kvarts hoff i København,  det brandenburgske hoffet i Berlin, hos grev Ernst III. Holstein-Schaumburg i Bückeburg og mange andre steder, inntil han endte i Berlin.

Brade var en anerkjent instrumentalist og komponist. Han fikk trykt fem samlinger med danser, som alle enten var egenkomponert eller egne bearbeidelser av andres stykker, og det var en anselig mengde på den tiden. Han er det første engelskmann man har en bevart canzona av, det samme gjelder et solostykke for fiolin. Brades musikk var i tillegg godt representert i andre trykte samlinger fra hans tid. 

## Referanser


## Kilder
* 

## Eksterne lenker
* Om Brade på DVM (det virtuelle musikkbibliotek)
*
Timișoara kraftverk

** Timișoara kraftverk ** er et varmekraftverk i byen Timișoara i det nordvestre Romania. Det har en installert produksjonskapasitet på 270 MW. Brenselstypen er  lignitt, og andre typer lav-bitumenøst kull. Anlegget leverer også fjernvarme, damp og varmtvann.

Utslippet av CO2 var 167&nbsp;000 tonn i 2005.

## Referanser


## Eksterne lenker
Algeries herrelandslag i fotball

**Algeries herrelandslag i fotball** er det nasjonale fotballaget til Algerie. Laget blir administrert av Algeries fotballforbund, Fédération Algérienne de Football.

Algerie har deltatt i fire VM-sluttspill i 1982, 1986, 2010 og 2014. I 1990 vant Algerie Afrikamesterskapet i fotball etter å ha slått  1–0 i finalen.

## Nåværende tropp
Algeries tropp til Afrikamesterskapet 2017 14. januar til 5. februar 2017.

 

## Kjente spillere
*Nadir Belhadj
*Nabil Bentaleb 
*Lakhdar Belloumi.
*Salah Assad.
*Rabah Madjer.
*Rachid Mekhloufi.
*Riyad Mahrez

## Eksterne lenker
* FIFA.com – Algeries profil