open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Witney

**Witney** er en by i Oxfordshire i England. Den er administrasjonsby i distriktet West Oxfordshire, og ligger omtrent 20&nbsp;km vest for Oxford, rett ved hovedveien A40 og elven Windrush. Ved folketellingen i 2011 har byen en befolkning på 27 522 innbyggere.

## Beskrivelse
Byen har vært kjent for produksjon av pledd siden middelalderen, men den siste fabrikken, Early's, er nå nedlagt.

I senere år har byen vokst kraftig, men den ser fortsatt i stor grad ut som en typisk, gammel markedsby i Cotswolds. Markedet ble opprettet i middelalderen, og det mest kjente landemerket er markedskorset *Buttercross* («Smørkorset»), som kalles så fordi folk samlet seg der for å handle smør og egg. Bygningen ved markedet er fra middelalderen, med en klokke som ble installert i 1683.

Rådhuset er fra 1600-tallet, og en lokal legende forteller at det ble designet av Christopher Wren. Det finnes ikke bevis for at det er tilfelle. Sognekirken, viet til jomfru Maria, er fra 1200-tallet. Gaten *West End* regnes som en av de best bevarte gatene i England.

## Etymologi
Stedsnavnet Witney er første gang bevitnet i angelsaksiske charter fra 969 som *Wyttannige*. I *[[Domesday Book]]* i 1086 er den omtalt som *Witenie*. Opprinnelsen til navnet er to delt, første ledd er et personnavn, *Witta*, og andre ledd, *-ey*, er norrønt for øy. Dets betydning er således «Wittas øy».

## Vennskapsbyer

Witney har følgende vennskapsbyer:

*  Unterhaching, Tyskland
*  Le Touquet, Frankrike

## Oversvømmelser
Witney fikk sin verste oversvømmelse på mer enn 50 år i juli 2007. Hjem og forretninger ble evakuert, og Bridge Street, den fremste veien inn til byen og den eneste veien som krysset elven Windrush. Rundt 200 eiendommer i sentrale Witney ble oversvømmet, og med områdene rundt Bridge Street, Mill Street og West End som verst rammet. Den nye og ennå ikke fullførte husutviklingsområdet Aquarius ble også betydelig oversvømmet.

Allerede året etter, i 2008, ble byen rammet av ytterligere en oversvømmelse, og bidro til dødsfallet til en gutt på 17 år som druknet i avløpsrenne.

## Bilder

Fil:WitneyHighStreet.jpg|Witney High Street, hovedgaten
Fil:Holy Trinity Church, Woodgreen, Witney.jpg|Holy Trinity Church (Treenighetskirken), Woodgreen Hill
Fil:One of the West Oxfordshire Council Buildings.jpg|Bygningen til West Oxfordshire District Council
Fil:Witney2 1 62571r.jpg|Jernbanestasjonen i Witney
Fil:Witney Lake - geograph.org.uk - 346909.jpg|Innsjøen i Witney, nå bevart område.


## Referanser


## Litteratur
* Baggs, A.P. et al (2004): *A History of the County of Oxford, Volume 14: Bampton Hundred (Part Two)*. Victoria County History, s. 1–170.
* Gott, Charles & Joan: ''The Book Of Witney''
* Sherwood, Jennifer; Pevsner, Nikolaus (1974): *Oxfordshire. The Buildings of England*. Harmondsworth: Penguin Books, ISBN 0-14-071045-0, s. 843–851

## Eksterne lenker
* 
* Witneypedia, egen pedia for Witney
* Witney Blanket Story
* Witney & District Historical and Archaeological Society , arkeologisk og historiske info
Faderen

«Faderen» kan sikte til:

* Gud Fader, innenfor kristendommen et navn på Gud.
* Faderen (novelle), novelle av Bjørnstjerne Bjørnson.
* Faren, drama fra 1887 av August Strindberg. 
* En far.
Tjatse

**Tjatse** (norrønt *Þjazi*, dansk *Tjasse*, engelsk *Thiazi*) er i norrøn mytologi av jotneætt. Han er far til skigudinnen Skade som ble ulykkelig gift med Njord. Tjatse bor i Trymheim i Jotunheim.

## Bortførelsen av Idunn
I kvadet *[[Haustlong]]* (= «Høstlang»), diktet av skalden Tjodolv den kvinværske (ca. 900 e. Kr.), gjenfortelles en kjent myte: gudene Odin, Loke og Høne holder på å steke en okse som et offer og et hellig måltid (*heilig skutli*) da, jotnen Tjatse dukker opp i hammen til en flyvende ørn. Tjatse fortroller kjøttet slik at det ikke blir mørt. For å lykkes med maten, tvinges gudene til å inviterere Tjatse med til måltidet.

Loke fordeler maten, men Tjatse grabber likevel til seg de beste stykkene. Loke blir forbannet og slår etter ørnen med en stang. Tjatse river til seg stangen og flyr bort med Loke hengende etter. Loke ber om å bli sluppet trygt ned. Til gjengjeld krever ørnen Tjatse gudinnen Idunn og eplene hennes.

## Tjatse blir drept
Loke narrer Idunn med seg slik at Tjatse kan røve henne. Idunn eier gulleplene som gudene må spise for å holde seg unge, og uten eplene begynner de snart å eldes. De truer Loke til å hente Idunn og eplene tilbake til Åsgard. Ikledd Frøyas falkeham flyr Loke til Jotunheimen etter Idunn. Med trolldom skaper han henne om til en nøtt, slik at han i falkeham kan bære henne med seg, men Tjatse skaper seg atter om til en ørn og flyr etter falken. Loke rekker frem til Åsgard, og når Tjatse følger etter, blir fjærene hans svidd av Odin som hersker innenfor Åsgards murer. Tjatse faller ned på bakken og blir der drept av guden Tor.

Odin kastet Tjatses øyne opp på himmelen, der de forvandlet seg til to stjerner. Tjatses datter Skade kom gråtende til Åsgard og krevde bot for sin fars død. Hun fikk da gifte seg med Njord.

## Referanser
Anne Holtsmark

**Anne Elisabeth Holtsmark** (født 21. juni 1896, død 19. mai 1974 i Oslo) var en norsk professor i filologi. 

Hun var den første kvinnelige filolog med stilling på Det historisk-filosofiske fakultet ved Universitetet i Oslo. Hun var professor i norrøn filologi ved universitet fra 1949 til hun gikk av i 1961. I 1936 ble hun *dr.philos* med avhandlingen *En islandsk scholasticus fra det 12. århundre*. 

Holtsmark skrev tallrike avhandlinger og artikler, først og fremst innenfor norrøn filologi. Hennes utgivelse *Norrøn mytologi. Tru og mytar i vikingtida*, Oslo 1970, har kommet i stadig nye opplag, også i oversettelse. Framstillingen bygger på en kritisk gransking av edda- og skaldediktningen, studier av samtidens billedkunst og håndverk, arkeologiske funn, runeinnskrifter og stedsnavn.

Hun ble i 1961 utnevnt til æresdoktor ved Islands universitet.

## Utgivelser
*

## Referanser


## Eksterne lenker
* Ungdomsbilde av Anne Holtsmark
* Anne Holtsmark i Norsk Oversetterleksikon
Gyula Andrássy

**Gyula (Juliusz) Andrássy von Csíkszentkirály und Krasznahorka** (født 3. mars 1823 i Kaschau, død 18. februar 1890 i Volosca) var en adelig (greve) og politiker i det keiserlige og kongelige monarkiet (K.u.k.) Østerrike-Ungarn.

Som 25-åring fikk Gyula Andrássy i 1848–1949 en ledende stilling i den daværende ungarske revolusjon. Derfor ble han *in absentia* dømt til døden i 1851, men fikk i 1857 amnesti. Han ble i 1867 Ungarns statsminister. Som østerriksk-ungarsk utenriksminister (1871–79) var han arkitekten bak Trekeiserforbundet i 1872. I 1878 fikk han gjennom den østerrikske okkupasjonen av Bosnia og Hercegovina, og i 1879 deltok han ved inngåelsen av forbundet med Bismarck.

Andrássy-Universität  og gaten Andrássy út i Budapest har blitt oppkalt etter han.

## Referanser
Chipping Norton

**Chipping Norton** (lokalt kjent som *Chippy*) er en markedsby og verdslig sogn i høydeområdet Cotswolds i det administrative distriktet West Oxfordshire i Oxfordshire i England. Den er den høyest beliggende byen i grevskapet, og er mye besøkt av turister som skal til Cotswolds. Det ligger 19&nbsp;km sørvest for Banbury og 29&nbsp;km nordvest Oxford. I henhold til folketellingen i 2011 har sognet en befolkning på 6 337 innbyggere.

## Historie
Steinsirkelen Rollright Stones rundt 4&nbsp;km nord for Chipping Norton indikerer menneskelig aktivitet i steinalderen i dette området, mellom 3000- til 2000-tallet f.Kr. Det er to sett steinsirkler. Bare Stonehenge og Avebury regnes som viktigere eksempler på denne typen fornminner.

Byens navn, Chipping Norton, har betydningen «marked i nordbyen», med «Chipping», fra angelsaksisk *cēping*, i betydningen marked. Chipping Norton begynte som en liten bosetning ved foten av en ås hvor normannerne på siste halvdel av 1000-tallet reiste en festning av typen motte-and-bailey. Kun jordverket gjenstår av festningen. I middelalderen var Cotswolds et av de rikeste områdene i England på grunn av den store ullproduksjonen, og Chipping Norton vokste kraftig på grunn av dette. Mange middelalderbygninger er bevart i sentrum, mellom bygninger fra 1700-tallet og senere.

Den beryktede landeveisrøveren James Hird ble født i byen i 1616. Han ble henrettet for høyforræderi i 1652.

Etter den industrielle revolusjon etablerte William Bliss en moderne tekstilindustri i Chipping Norton. Møllen som han bygde i 1872 er et viktig landemerke. Den ble nedlagt så sent som i 1980, og har siden blitt gjort om til et luksushotell.

## Referanser


## Litteratur
* Sherwood, Jennifer; Pevsner, Nikolaus (1974): *Oxfordshire. The Buildings of England*. Harmondsworth: Books Penguin, ISBN 0-14-071045-0, s. 536–541
* Volkin, Michael, red. (2000): *Nuffield Advanced Chemistry Students Book*. London: Longman. ISBN 0-582-32835-7.

## Eksterne lenker
* 

* Offisielt nettsted 
* Turistinformasjon 
* Chipping Norton, artikkel i *Encyclopædia Britannica*, 1911
* Chipping Norton Literary Festival
* Chippy Jazz and Music (CJAM) festival 
*
Gustav Kálnoky

**Gustav Sigmund greve Kálnoky von Köröspatak** (ungarsk *gróf kőröspataki Kálnoky Gusztáv Zsigmond*) (født 29. desember 1832 i Lettowitz, Mähren, død 13. februar 1898 i Prödlitz, Mähren) var en østerriksk-ungarsk statsmann og diplomat. Han var østerriksk-ungarsk utenriksminister fra 1881 til 1895, og gjaldt som arkitekten bak forbundet mellom Østerrike-Ungarn, Tyskland og Italia. Han meglet også i Battenbergaffæren (1885–87) mellom de sentraleuropeiske og Balkanstatene.

## Referanser
Franz Maria von Thugut

**Franz Maria [[friherre]] von Thugut** (født 8. mars 1736 i Linz, død 29. mai 1818 i Wien) var en østerriksk statsmann. I 1793 ble han utenriksminister og ledet krigen mot Frankrike. På Napoléon Bonapartes forlangende måtte han tre tilbake i 1797.

## Referanser


## Litteratur

* Alfred von Vivenot: *Thugut, [[Charles Joseph de Croix, Graf Clerfait|Clerfait]] und [[Dagobert Sigmund von Wurmser|Wurmser]] : Original-Documente aus dem K.K. Haus-, Hof- und Staats-Archiv und dem K.K. Kriegs-Archiv in Wien vom Juli 1794 bis Februar 1797*. – Wien 1869
Linjebygg Offshore

**Linjebygg AS** **(LB)** er et selskap som driver med bygging og vedlikehold av installasjoner for olje- og gassektoren. Selskapet har hovedkontor i Molde, samt avdelingskontor i Trondheim, Bergen og Stavanger. Linjebygg Offshore har ca. 700 ansatte. Omsetningen i 2009 var på 497,1 millioner kroner. 

Linjebygg Offshore (LBO) var opprinnelig en avdeling av Molde-selskapet Linjebygg, men ble skilt ut av dette i 2000. Etter at Linjebygg ble kjøpt opp av Eltel Networks, ble Linjebygg Offshore i sin helhet overtatt av Istad-konsernet i 2003. I 2014 solgte Istad-konsernet Linjebygg Offshore til det franskeide selskapet Montezin, som eide en gruppe av selskaper under navnet Prezioso Technilor. Samme år endret Prezioso Technilor, inkludert sin norske ervervelse Linjebygg Offshore, navn til PREZIOSO Linjebygg (Group). I 2016 kjøpte Altrad Group opp PREZIOSO Linjebygg Group, som i 2016 totalt teller ca 20 000 ansatte world-wide.

## Eksterne lenker
* Selskapets nettsted
Cotswolds

**Cotswolds** (eller **Cotswolds Hills**) er et område i sørlige delen av sentrale England som inneholder en kjede av rullende høyder og åser. Det stiger opp fra engene i øvre Themsen til en kant på rundt 300 meters høyde som kalles Cotswold Edge, over dalene Severn Valley og Evesham Vale. Området er siden 1966 definert som et *[[Area of Outstanding Natural Beauty|Område med spesielt vakker natur]]*. Det er et svært populært mål for fotturister.

Området er definert av et grunnfjell bestående kalkstein fra juratiden som har skapt en form for gressland som er sjelden på De britiske øyer. Det er således drevet kommersiell grustak for gullfarget cotswoldstein. Området har fått et særegent trekk fra bruken av dette mineralet; det hovedsakelig rurale landskapet er preget av steinbygde landsbyer, historiske byer og staselig hus og hageanlegg.

Området Cotswolds er grovt sett 40&nbsp;km bredt og 145&nbsp;km langt. Det strekker seg sørvest fra akkurat sør for byen Stratford-upon-Avon og til rett sør for byen Bath. Det liggers langs grensene av flere engelske grevskap; hovedsakelig Gloucestershire og Oxfordshire, og deler av Wiltshire, Somerset, Worcestershire og Warwickshire. Området har gitt navn til distriktet Cotswold i Gloucestershire som administrerer en stor del av området. Det høyeste punktet i regionen er Cleeve Hill som er 330 moh, rett nord for Cheltenham.

## Historie

Det er bevis på neolittisk bosetning fra gravkamre på on Cotswold Edge, og det er levning av bygdeborger fra både bronsealderen og jernalderen. I romersk tid bygde romerne villaer, slik som ved Chedworth, bosetninger som Gloucester, og steinsatte den keltiske stien som senere ble kjent som Fosse Way.

I løpet av middelalderen ble Cotswolds velstående fra handelen med ull med det europeiske fastlandet. Mye av inntektene fra denne handelen ble benyttet direkte til å bygge kirker. Området har fortsatt et stort antall framstående «ullkirker» bygd av cotswoldstein. Det velstående området har på 1900- og 2000-tallet tiltrukket seg en rekke rike personer fra London som anskaffet seg sitt andre hjem her, eller har valgt å bli pensjonist i Cotswolds.

English Place-Name Society har godtatt at stedsnavnet Cotswold er avledet fra *Codesuualt* dokumentert til 1100-tallet, eller andre varianter av denne formen. Etymologien er «Cod's-wold» i betydningen «Cods høye, åpen land». «Cod» er tolket som et angelsaksisk personnavn som også kan bli gjenkjent i andre stedsnavn: Cutsdean, Codeswellan, og Codesbyrig, og en del av disse er datert tilbake til 700-tallet. Det har senere blitt foreslått at «Cod» kan bli avledet filologisk fra det brytoniske kognat (beslektede) «Coda», en hypotetisk modergudinne i keltisk mytologi som det har vært postulert til ha blitt dyrket i Cotswold-regionen.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Cotswolds Tourist Board
*  Cotswolds Tourism
*  Cotswolds Area of Outstanding Natural Beauty (Countryside Agency)
Area of Outstanding Natural Beauty

**Area of Outstanding Natural Beauty** - **AONB** (= «Område med spesielt vakker natur») er et område i Storbritannia som er definert som et spesielt viktig naturområde. Betegnelsen brukes i England, Wales og Nord-Irland, mens man i Skottland bruker det mer eller mindre tilsvarende begrepet National Scenic Area.

Det gjelder spesielle regler for bruk av naturen i slike områder, men de er ikke like strenge som i nasjonalparker. Mens nasjonalparkene har egen lovgivning og egne myndigheter for hver enkelt park, blir alle AONBene administrert felles, med et enkelt regelverk som man pålegger lokale myndigheter å følge.

Hovedformålet med ordningen er å beskytte naturen i områdene, mens to sekundære mål er å dekke behovet for steder hvor man kan feriere i vakker natur, og å ivareta behovene til de som lever og arbeider der.

Det ligger 36 slike områder i England, fire i Wales, og ett som er dels i Wales og dels i England.

Skottland benytter et lignende system for naturskjønne områder; National Scenic Area. Det engelske områder for framstående naturskjønnhet er underlagt ulike former for beskyttelse fra utvikling tilsvarende til de som britiske nasjonalparker har, men i motsetning til disse har de ikke en egen og uavhengig myndighet. De skiller seg også fra nasjonalparkene ved de mer begrensede muligheter for omfattende friluftsaktiviteter.

## Se også
*Areas of Outstanding Natural Beauty i England og Wales
*Areas of Outstanding Natural Beauty i Nord-Irland
*National Scenic Area
*Spesielt viktig verneområde

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Felles nettportal for AONB
Felix zu Schwarzenberg

**Felix zu Schwarzenberg** (1800–1852) var en østerriksk politiker, offiser og diplomat.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Felix zu Schwarzenberg ble født den 2. oktober 1800 i Krummau i Böhmen. Han var andre sønn av fyrst Joseph von Schwarzenberg (død 1833) og bror av kardinalen Friedrich Johannes Jacob Cölestin von Schwarzenberg.

### Karriere
I 1818 ble han kadett ved et østerriksk rytterregiment, som han forlot med graden rittmester i 1824. Deretter trådte han inn i den diplomatiske tjeneste, hvor han fra 1826 var tilknyttet den østerrikske ambassade i London. Ett år senere ble han forflyttet til Brasil, og deretter Paris, Berlin, og endelig hoffene i Torino og Parma. I 1846 var han gesandt i Napoli. 

I mars 1848 ble han utnevnt til generalmajor og fikk kommandoen over en brigade i Nord-Italia; etterhvert fikk han rang som feltmarskalkløytnant. Samme år ble oktoberoppstanden i Wien slått ned. 

### Statsminister
Schwarzenberg ble 22. november 1848 statsminister og utenriksminister og oppløste i mars 1849 riksdagen i Kremsier. Hans visjon var en militær-eneveldig regjert østerriksk enhetsstat. Med russisk hjelp slo han ned det ungarske opprøret, og var rådgiver for Franz Josef I ved innføringen av nyabsoluttismen. 

Schwarzenberg var, har hans nærmeste betrodde sagt, «en kald, jernhard, ubøyelig sjel, en mann av stål». Den østerrikske historikeren Heinrich Friedjung skrev at «den dypeste brist i hans natur bestod i at han misaktet de levende folkekreftene og misforstod alt hva som vellet frem fra dypet». Han skydde ingen midler da det gjaldt å gjenetablere den vaklende statsmaktens autoritet. Opprør i Ungarn og andre riksdeler ble hensynsløst undertrykket.

På samme tid ble det gjennomført en hel rekke reformer, blant annet innen statsforvaltning, rettsvesen, finansvesen og jordlover. Østerrike gjenvant innen relativt kort tid sin styrke som den ledende makt i Mellom-Europa. Preussen ble tvunget til å oppgi sin «unionspolitikk» i 1850. Schwarzenberg anså seg i 1851 sterk nok til å suspendere den grunnloven som var blitt utferdiget i 1849, men aldri hadde trådt i kraft, og innledet dermed en lang tid av reaksjon.

Fyrst Schwarzenberg døde av et slaganfall den 5. april 1852 i Wien, i en alder av 51 år.

## Referanser
Charlbury

**Charlbury** er en liten by og verdslig sogn i Evenlodedalen, rundt 10&nbsp;km nord for Witney Oxfordshire, England. Den ligger på grensen til Cotswolds, i en åsside over elven Evenlode og ved utkanten av Wychwoodskogen. Ved folketellingen i 2011 hadde sognet en befolkning på 2 830 innbyggere.

## Etymologi
Toponymisk bevis antyder at Charlbury var en angelsaksisk bosetning fra en gammel alder, og kan bli assosiert med «Faerpinga in Middelenglum» listet i *[[Tribal Hidage]]* fra 600- til 800-tallet. Stedsnavnet er en sammensetning av to angelsaksiske elementer. *Burh* er et befestet sted (jf. borg). *Ceorl* henviser til en «frimann av laveste rang», men andre kilder antyder at *Ceorl* også kan være et personnavn. Likheten mellom Ceorl og personnavnet Charles er ingen tilfeldighet: «Charles», «ceorl» og «churl», sammen med det moderne tyske navnet Karl er avledet fra samme urgermanske ord **karlaz*, noe som etymologisk fører tilbake til første forklaring, «karl», «carl», «ceorl», er gamle betegnelser for en mann fra lav samfunnsklasse.

## Historie

Sognekirken er viet til jomfru Maria, men det er også en tradisjon som assosierer den med sankt Diuma av Mercia, som var den første biskopen i Mercia. Den nåværende kirkebygningen er fra 1600-tallet.

I utkanten av byen ligger Lee Place, som tidligere tilhørte Ditchleyslekten, og som nå er sommerhjemmet til hertugen av Marlborough. En annen herregård i byen er Cornbury Park fra 1600-tallet. Den ble til dels tegnet av Hugh May, og eies av Lord Rotherwick.

Rowan Williams, erkebiskop av Canterbury, har også sitt sommerhjem i Carlbury. Når han er der på søndager holder han gudstjenesten i sognekirken.

Stasjonen er fra Brunels tid, og det går tog mot blant Oxford, London og Hereford.

Charlbury har i nyere tid blitt kjent for Charlbury Riverside Festival, den største gratisfestivalen for rock og *world music* i Oxfordshire. De holdes på et offentlig område som er omkranset av Evenlode, og er kjent som *Millfield* fordi de tidligere lå en vannmølle der.

## Referanser


## Litteratur
* Beeson, C.F.C. ([1962] 1989): *Clockmaking in Oxfordshire 1400–1850*, 3. utg., red. A.V. Simcock, Oxford: Museum of the History of Science. ISBN 0-903364-06-9.
* Corbett, E. (1962). A History of Spelsbury. Banbury: Cheney and Sons.
* Crossley, Alan, red. et al (1972): *A History of the County of Oxford. Victoria County History. 10: Banbury Hundred*. London: Oxford University Press for the Institute of Historical Research, ISBN 978-0-19722-728-2, s. 127–157. 
* Mills, A.D.; Room, A. (2003): *A Dictionary of British Place-Names*. Oxford: Oxford University Press. ISBN 0-19-852758-6.
* Sherwood, Jennifer; Pevsner, Nikolaus (1974). Oxfordshire. The Buildings of England. Harmondsworth: Penguin Books, ISBN 0-14-071045-0, s. 527–529.

## Eksterne lenker
* 
* Charlbury.info
* Open Directory Project page for Charlbury
* Kart over byen i 1947 fra Ordnance Survey
Taddeo Gaddi (kardinal)

**Taddeo Gaddi** (født 22. januar 1520 i Firenze i Italia, døde 22. desember 1561 i klosteret S. Leonardo i Apullia) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var erkebiskop av Cosenza.

Han ble oppkalt etter middelaldermaleren Taddeo Gaddi, som direkte nedstammet fra.

Han ble utnevnt til kardinal i 15. mars 1557 av pave Paul IV.

Han var nevø til kardinal Niccolò Gaddi (kreert 1527).

## Referanser


## Eksterne lenker
* Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Antonio Trivulzio den yngre

**Antonio Trivulzio** (den yngre) (Ca. 1514–1559) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var biskop av Toulon. Han var med på å hindre protestantene i å få fotfeste i Comtat Venaissin. Han ble også nuntius i Frankrike.

Han ble utnevnt til kardinal i 15. mars 1557 av pave Paul IV, og fikk deretter flere oppgaver i den romerske kurie og det pavelige diplomati.

Han var nevø til kardinal Scaramuccia Trivulzio (kreert 1517), fetter til kardinal Agostino Trivulzio (1517), og grandonkel til kardinal Giangiacomo Teodoro Trivulzio (1629). En annen kardinal i slekten var Antonio Trivulzio den eldre (1500).

## Eksterne lenker
* Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Antonio Trivulzio

**Antonio Trivulzio** er navnet på flere personer:

*Antonio Trivulzio den eldre (kreert 1500) 
*Antonio Trivulzio den yngre (kreert 1557)
Lorenzo Strozzi

** Lorenzo Strozzi** (født 3. desember 1523 i Firenze i Italia, død 14. desember 1571 i Avignon) var en av den katolske kirkes kardinaler.

Han var lenge offiser i Frankrikes hær, og bekjempet kalvinistene i Languedoc under kong Henrik II av Frankrike. Deretter gikk han inn i den geistlige stand på oppfordring av sin kusine dronning Caterina de' Medici av Frankrike, og ble biskop av Béziers.

Han ble utnevnt til kardinal i 15. mars 1557 av pave Paul IV.

I 1568 ble han erkebiskop av Aix.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Giovanni Battista Consiglieri

** Giovanni Battista Consiglieri** (født 1491 i Roma i Italia, død 25. august 1559 i Roma) var en av den katolske kirkes kardinaler.

Han gikk inn i den klerikale stand etter at han ble enkemann, og virket som prest i Roma.

Han ble utnevnt til kardinal i 15. mars 1557 av pave Paul IV, med *[[San Nicola in Carcere]]* som tittelkirke.

## Referanser


## Eksterne lenker
*  Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Vitellozzo Vitelli

**  Vitellozzo Vitelli ** (født 1531 i Città di Castello i Italia, død 19. november 1568 i Roma) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han ble biskop av Città del Castello, men var tilknyttet den romerske kurie.

Han ble utnevnt til kardinal i 15. mars 1557 av pave Paul IV, med *[[Santa Maria in Via Lata]]* som titulus.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Karosseri

**Karosseri**, eller **overstell**, på en bil er alle ytre deler som beskytter bilens andre komponenter eller passasjerene mot utvendig påvirkning.

Karosseriet har flere oppgaver. Et selvbærende må være så solid at det tåler vekten av motor, drivverk og de andre komponentene samt passasjerer og bagasje og det må tåle vridningskreftene når bilen manøvrerer.  Det må midlertidig ikke være *for* solid, da det må ta opp mesteparten av energien ved en kollisjon ved deformering. En chassisramme vil måtte gjøre det samme, men vil samtidig begrense karosseriets behov for styrke med hensyn til belastninger fra drivverk og fjæring. 

Karosseriets aerodynamiske egenskaper er også viktige, både for å minske luftmotstanden og dermed drivstofforbruket, men også for bilens kjøreegenskaper.  Et høyt karosseri med rette sider er for eksempel mer påvirkelig for sidevind enn et lavt med avrundede deler.

Typer karosseri i bruk er selvbærende (eksempel Opel Vectra) og med separat ramme (eksempel Mercedes-Benz Geländewagen), samt hybrider mellom de to (eksempel Land Rover Discovery 3). Så godt som alle lastebiler er utstyrt med ramme. Karosseriet består da av motor-og førerrom og eventuelt lastekasse (kapell).

Karosseriets hoveddeler:
*Støtfanger
*Panser
*Frontrute
*Skjermer
*Dørstolper
*Dører
*Sidepaneler
*Kanaler
*Bagasjerom
*Gulv og tak

Forskjellige modeller:
*Cabriolet
*Coupé
*Hard-top
*Kombi
*Roadster
*Sedan
*Stasjonsvogn

## Utforminger

Volvo C70 coupe -- 04-10-2011.jpg|Kupé
2019 Volvo S60 R-Design Edition T5 Automatic 2.0 Side.jpg|Sedan
Volvo V60, GIMS 2018, Le Grand-Saconnex (1X7A1235).jpg|Stasjonsvogn
2019 Aston Martin Vanquish Zagato Shooting Brake no 73 at Greenwich 2019, rear left.jpg|Shooting-brake
Concertolateral.JPG|Kombi
Volkswagen Golf MK IV (6420273309).jpg|Halvkombi
2005 BMW 645Ci Cabriolet - Flickr - The Car Spy (27).jpg|Kabriolet


## Litteratur
**Alt om bilen*, Det Beste A/S, 1974, ISBN 82-7010-036-6

## Se også
* Understell
Clemente d’Olera

**  Clemente d'Olera [[Fransiskanerne|O.Min.Obs.]] ** (født 20. juni 1501 i borgen Moneglia ved Genova i Italia, døde 6. januar 1568 i Roma) var en av den katolske kirkes kardinaler, og en ledende teolog.

Han ble utnevnt til kardinal i 15. mars 1557 av pave Paul IV, med *[[Santa Maria in Ara Coeli]]* som tittelkirke.

Deretter ble han biskop av Foligno.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Jean Bertran

** Jean Bertran** (født 1482 i Toulouse i Frankrike, død 4. desember 1560 i Venezia) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var kong Henrik II av Frankrikes kansler. Etter han ble enkemann, trådte han inn i den klerikale stand. Han ble biskop av Comminges og deretter nuntius i Tyskland.

Han ble utnevnt til kardinal i 15. mars 1557 av pave Paul IV.

Han var en av dommerne under rettssaken mot kardinal Carlo Carafa i 1560, og var senere Frankrikes ambassadør til republikken Venezia.

## Eksterne lenker
* The Cardinals of the Holy Roman Church
Virgilio Rosario

** Virgilio Rosario** (født 1499 i Spoleto i Italia, død 22. mai 1559 i Roma) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var biskop av Ischia.

Han ble utnevnt til kardinal i 15. mars 1557 av pave Paul IV.

Han ble general for Roma i 1558, og var en av kardinalene som ble utnevnt til dommer i saken mot kardinal Giovanni Girolamo Morone.

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:

* Kardinal Guillaume d'Estouteville (1403-1483)
* Pave Sixtus IV (1414-1484) * bispeviet 1471
* Pave Julius II (1443-1513) *1481
* Kardinal Raffaele Sansoni Riario (1461-1521) *1504
* Pave Leo X (1475-1521) *1513
* Pave Klemens VII (1478-1534) *1517
* Kardinal Antonio Sanseverino (1477-1543) *1531
* Kardinal Giovanni Michele Saraceni (1498-1568) *1536 
* Kardinal *Virgilio Rosario* (1499-1559) *1555 

## Referanser


## Eksterne lenker
* Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Sørumbåten

**Sørumbåten**, også kjent som **Bingenbåten**, er en snaut 9,8 meter lang stokkebåt funnet i Sørum kommune i Akershus. Den er karbondatert (14C) til cirka år 170 f.Kr., til førromersk jernalder.

Båten, som ble funnet i Glomma ved utløpet av Rømua nedenfor Bingsfossen, ble uthult med jernøks fra en cirka 11&nbsp;m lang eikestamme og kunne ta tolv mann med lette håndvåpen. Sørumbåten utgjør foreløpig Norges eldste båtfunn og befinner seg ved Norsk Maritimt Museum, der den har stått til utstilling siden mai 2005. En kopi av båten befinner seg permanent ved Fetsund Lenser i Glomma.

## Referanser


## Litteratur
* Torstein Arisholm og Pål Nymoen. 2005. ''Stokkebåter. Nytt om Sørumbåten og andre norske stokkebåter''. Norsk Sjøfartsmuseum. Skirft nr. 49 - Oslo 2005. ISBN 82-90089-67-8
Bingsfossen

**Bingsfossen** er en foss i Glomma ved Sørumsand i Akershus. Den har et fall på 4 meter, og ble i 1978 utbygget med vannkraftverk og damluker til Bingsfoss kraftverk.

Riksvei 171 går over demningen.

Hvis det var en sluse i forbindelse med denne demningen og ved Rånåsfoss ville det være mulig å dra med fritidsbåt fra Solbergfoss i Askim, til Fåberg nord for Lillehammer i Mjøsa. Sluse i demningen ved Funnefoss vil kunne gi forbindelse til Storsjøen i Odalen og Glåma til Kongsvinger kraftverk.

## Litteratur
* Gjerde, Harald: «Bingsfoss-stranda friluftsområde» , *Øyeren informasjonssenter*

## Eksterne lenker
* «Bingsfoss», *Akershus Energi*
* «Bingfossen», utdrag fra Søbye, Øystein: *Eventyrlige Romerike*. Orion forlag 1999.
Konflikten mellom TINE og Synnøve Finden

**Konflikten mellom TINE og Synnøve Finden** var en markedskonflikt i Norge mellom to meieriprodusenter, TINE og den mindre produsenten Synnøve Finden, som startet i 2004 og ebbet ut året etter. Konkurransetilsynet ila TINE et overtredelsesgebyr på 45 millioner kroner for påstått brudd på konkurranseloven. TINE nektet å vedta gebyret, gikk rettens vei og ble i juni 2011 frifunnet av Høyesterett for brudd på konkurranseloven. 

## Beskrivelse av konflikten
Konflikten ble blottlagt i 2004 da TINE-ledelsen ble beskyldt for å ha tilbudt Rimi-kjeden 16 millioner kroner i rabatter for å stenge Synnøve Finden ute fra kjedemarkedet. Konsernsjef Jan Ove Holmen i TINE gikk først ut og hevdet at tilbudet var et overslag som kom etter ønske fra ICA-kjeden. Dagligvarekjeden nektet for påstanden, og kort tid senere valgte Holmen å gå av.

TINEs konkurrent Synnøve Finden hevdet på sin side at de var blitt presset ut av butikkhyllene i REMA 1000. Før jul i 2004 klaget de TINE inn for Konkurransetilsynet. TINEs konsernsjef plasserte ansvaret lengre nede i systemet. Få dager senere ble det kjent at konserndirektør for salg og marked i TINE, Ingrid Strøm-Olsen, hadde hatt ansvaret for avtaler og alt salg av TINE-produkter til dagligvarekjedene.  

TINE og ICA beskyldte hverandre offentlig for å lyve om avtalen. 16. desember 2004 besluttet Konkurransetilsynet å granske saken, og på bakgrunn for klagen fra Synnøve Finden og avsløringen av ICA-tilbudet, valgte Konkurransetilsynet å gjennomføre en bevissikring, en «razzia», i lokalene til både TINE og Rema 1000. Konkurransetilsynet varslet at det vurderte å gi TINE et straffegebyr på 45 millioner kroner for brudd på konkurranseloven.

Siden har det kommet flere påstander om manipulasjon med hylleplasser og leveranseavtaler som har pågått over lengre tid i norsk matvaremarked. 6. mars 2005 gikk TINE til retten og ba om en midlertidig forføying for å hindre Konkurransetilsynet i å innhente ICA og Remas kommentarer til varselet.

Konflikten mellom TINE og Synnøve Finden førte til at TINE tapte markedsandeler, mens Synnøve Finden opplevde vekst. Q-Meieriene har også hatt økonomisk vekst som følge av denne konflikten.

## TINE vant fram i retten
TINE godtok ikke boten fra Konkurransetilsynet og tok saken til retten. Dommen fra Oslo tingrett ble offentliggjort 25. mars 2009, og konklusjonen var at TINE ikke brøt konkurranseloven da de ble eneleverandør til REMA 1000 i 2004. Staten ble også dømt til å betale TINEs saksomkostninger på ca. 12 millioner kroner. Staten anket dommen, og Borgarting lagmannsrett avsa dom 7. september 2010 der TINE ble funnet skyldig, men gebyret ble redusert til 30 millioner. TINE anket til Høyesterett, og i dommen som falt 20. juni 2011 ble TINE frifunnet og tilkjent ytterligere saksomkostninger på 12,6 millioner kroner.

## Referanser




## Eksterne lenker
* ''TINE tilbød ICA 16 mill.''. VG.no 5. februar 2005
* ''TINE tar til kraftig motmæle mot Konkurransetilsynet'', VG.no 21. november 2005
* Dom i Høyesterett, 22. juni 2011
Parasollsopp

* *[[Macrolepiota excoriata]]*
* rødnende parasollsopp 
* stor parasollsopp 

**Parasollsoppene** tilhører familien sjampinjonger. Disse soppene omfatter noen arter som er meget gode matsopper, hovedsakelig i slekten ***Macrolepiota***. De omfatter også flere giftige arter, hovedsakelig i slekten *[[Lepiota]]*. Et av kjennetegnene er at de har en dobbel ring på stilken. Stor parasollsopp (*Macrolepiota procera*) er en høyt verdsatt matsopp. 

## Eksterne lenker
*
William Peto

**William Peto** (født 1478 i Chesterton i Warwickshire i England, død i april 1558 i London) var en av den katolske kirkes kardinaler.
## Biografi
Han var prinsesse Maria Tudors skriftefar, og ble i 1532 provinsialsuperior for fransiskanerobservantenes orden i England.

Han preket mot kong Henrik VIII av Englands skilsmisse i kongens nærvær på første påskedag i 1532 i fransiskanerkirken i Greenwich, og etter prekenen hadde han en voldsom krangel med kongen. Han ble snart etter fengslet, men ble løslatt før året var slutt. Da flyktet han til Antwerpen og utgav en bok mot skilsmissen. Han korresponderte med en rekke engelskmenn som var motstandere av skilsmissen, blant annet Thomas More og biskop John Fisher av Rochester. Han sendte fransiskanerprester for å støtte dronning Katarina av Aragón.

I Nederlandene traff han i 1537 kardinal Reginald Pole, og dro så til Italia, der ble han kjent med kardinal Gian Pietro Carafa, den fremtidige pave Paul IV. Han ble utnevnt til biskop av Salisbury i 1543, men kunne ikke reise dit og begynne sin embedsgjerning der da.

Da dronning Maria I Tudor besteg den engelske trone i 1553, kunne han vende tilbake til landet og bosatte seg i fransiskanerklosteret i Greenwich. Han ble igjen hennes skriftefar, og han gjorde ikke noe forsøk på å ta sitt bispedømme i besittelse.

Han ble utnevnt til kardinal i 14. juni 1557 av pave Paul IV.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Susanne Wigene

**Susanne Wigene** (født 1978) er en norsk tidligere langdistanseløper. Wigene kommer fra Haugesund og ble trent av Jon Udal og senere Knut Kvalheim. Wigene løp de siste årene for IK Tjalve, og var før det medlem i Haugesund IL og Sportsklubben Vidar. Susanne Wigene tok sølv på  meter under EM i Göteborg den 7. august 2006.

Wigene har 16 NM-titler. Hun er tidligere norsk rekordholder på  meter hinder med tiden 9.45.21, og ble i 1995 nummer 13 under VM i Helsingfors

Wigene er utdannet lærer med fordypning innen spesialpedagogikk. Hun har arbeidet ved Linderud skole i Oslo, Mykje skole og Lillesund skole. Hun ble deretter sportslig leder for Haugesund Idrettslag i en periode før hun returnerte til Lillesund skole.

Hun gikk selv på Vardafjell videregående skole fra 1994 til 1997.

## Personlige rekorder
* 3000 meter &ndash; 8.41,34   (Bislett, 29. juli 2005)
* 5000 meter &ndash; 14.48,53   (Brussel, 26. august 2005)
* 10&nbsp;000 meter &ndash; 30.32,36   (Ullevi, 7. august 2006)
* 3000 meter hinder  &ndash; 9.45,21

## Medaljer i norske mesterskap

## Se også
* Mestvinnende utøvere i NM i friidrett

## Referanser




## Eksterne lenker
* 
* Susanne Wigenes personlige hjemmeside
Liste over Østerrikes presidenter

**Østerrikes presidenter** velges ved direkte valg for en periode på seks år. Presidenten er dermed den eneste representant for det føderale Østerrike, som blir valgt ved direkte valg. En president kan maksimalt sitte to sammenhengende perioder.

## Historie

Presidentembedet ble innført etter første verdenskrig, da Østerrike ble republikk og den østerrikske presidenten ble derfor kalt *Ersatzkaiser*, erstatningskeiser. 

Med forfatningen fra 1920 hadde presidenten en relativt svak stilling. Under påtrykk fra autoritære krefter ble vervet tillagt større makt ved forfatningsendringen i 1929. 

Presidentens stilling ble etter den andre verdenskrigen og frigjøringen fra Tyskland formelt tilbakeført til den sterke posisjon fra 1929. I praksis har imidlertid presidentene i etterkrigstiden vært politisk mer tilbakeholdne og konsentrert seg om representative oppgaver.

Presidentene ble fra 1920 til 1945 valgt av Forbundsforsamlingen. Fra 1951 har de blitt valgt direkte av folket.

## Liste

#### [[Deutschösterreich|Republikken Tysk-Østerrike]] (1919) /  Den første østerrikske republikk (1919–1934) / Ständestaat (1934–1938)

 

  

 

#### [[Anschluss]] –  (1938–1945)

#### Den andre østerrikske republikk (1945–)

 

## Fotnoter

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Historische Wahlergebnisse, österreichisches Innenministerium
* Biographien österreichischer Bundespräsidenten und Kanzler
Gianantonio Serbelloni

**Gianantonio Serbelloni** (født 1519 i Milano i Hertugdømmet Milano, død 18. mars 1591 i Roma) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var biskop av Foligno og var tilknyttet den romerske kurie.

Han ble utnevnt til kardinal i 31. januar 1560 av pave Pius IV, med *[[San Clemente]]* som tittelkirke.

Han var nevø til pave Pius IV og fetter til kardinalene Carlo Borromeo (kreert 1560) og Mark Sittich von Hohenems (1561).

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
* Erkebiskop Filippo Archinto (1500-1558)
* Pave Pius IV (1499-1565) *bispeviet 1546
* Kardinal *Giovanni Antonio Serbelloni* (1519-1591) *1557

## Referanser


## Eksterne lenker
* Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Carlo Borromeo

**  Carlo Borromeo ** (også fornorsket til **Karl Borromeus**) (født 2. oktober 1538 i Arona i Italia, døde 3. november 1584 i Milano) var en av den katolske kirkes kardinaler.  Han ble utnevnt til kardinal 31. januar 1560 av pave Pius IV.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Carlo Borromeo ble født som sønn av Giberto Borromeo, greve av Arona, og av Margherita de' Medici i borgen Arona ved Maggioresjøen. På morssiden var han i slekt med pave Pius IV. Han var også fetter til kardinalene Gianantonio Serbelloni (kreert 1560), Mark Sittich von Hohenems (1561) og Federico Borromeo den eldre (1587), og onkel til kardinal Giberto Borromeo den eldre (1652). Andre kardinaler i slekten var Federico Borromeo den yngre (1670), Giberto Bartolomeo Borromeo (1717) og Vitaliano Borromeo (1766).

### Karriere
Han spilte en ledende rolle under Tridentinerkonsilet. Som erkebiskop av Milano, dit han ankom 1565, arbeidet han for å virkeliggjøre beslutningene for dette konsilet. Han var opptatt av kirkemusikken, og han gav Palestrina i oppdrag å komponere tre messer. Han regulerte utdannelsen og kirketunkten blant prestene. Han var en av tre kardinaler som hadde overoppsyn med tllblivelsen av ''Catechismus Romanus''. I egenskap av leder for sitt bispedømme var han opptatt av teologien bak botens sakrament. Han innrettet en skole som kan ses som en forgjenger til søndagsskolene.

Han var erkebiskop av Milano og hengav seg denne oppgaven med all sin energi: Han bygget nye kirker, skoler og kollegier, dro på hyppige pastoralvisitaser i menighetene, og drev gjennom en fornyelse og forbedring av alt kirkelig liv. Hans innsats for de rammede under den skrekkelige pesten 1576-1577 ble legendarisk.

I kirkene innførte han kvinne- og mannside og arbeidet for sedelig renhet. I de sveitsiske dalene som var innenfor hans erkebispedømme gjorde han meget for å motvirke spredningen av protestantismen.

## Etter døden
Han ble helligkåret i 1610. Han regnes som en de fremste helgener fra motreformasjonstiden, sammen med Ignatius av Loyola og Filip Neri. Kirken San Carlo al Corso i Roma, hvor det norske Olavsalteret står, er viet til Carl Borromeo og Ambrosius av Milano.

Videre er også misjonsstasjonen Mission San Carlos Borromeo de Carmelo etablert av Junípero Serra i 1770 i dagens Carmel-by-the-Sea i California oppkalt etter ham.

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
* Erkebiskop Filippo Archinto (1500-1558)
* Pave Pius IV (1499-1565) *bispeviet 1546
* Kardinal Giovanni Antonio Serbelloni (1519-1591) *1557
* Kardinal *Carlo Borromeo* (1538-1584) *1563

## Referanser


## Eksterne lenker
*  Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Giovanni de’ Medici den yngre

**  Giovanni de' Medici ** (den yngre) (født 29. september 1544 i Firenze i Italia, døde av malaria 20. november 1562 i Livorno) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han ble utnevnt til erkebispedømmet Pisa men døde før han nådde minstealder for ordinasjon.

Han ble utnevnt til kardinal i 31. januar 1560 av pave Pius IV.

Han var bror til kardinal Ferdinando de' Medici (kreert 1563). Andre kardinaler i Medicifamilien var Giovanni de' Medici den eldre (1489), Giulio de' Medici (1513), Luigi de Rossi (1517), Ippolito de' Medici (1529), Carlo de' Medici (1615), Gian Carlo de' Medici (1644), 
Leopoldo de' Medici (1667) og Francesco Maria de' Medici (1686).

## Eksterne lenker
* Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Betlehem

**Betlehem** er en palestinsk by på Vestbredden. Kontrollen over byen ble overlatt til de palestinske selvstyremyndighetene av Israel i 1995 som følge av Osloavtalen. 

Betlehem ligger 10 km sør for Jerusalem.

Byen er viktig innen kristendommen siden den ifølge Bibelen er både Jesu og kong Davids fødested. Betlehem har en minoritet av kristne palestinere.

## Relasjoner
Betlehem har en vennskapsby-avtale med Sarpsborg undertegnet i 1997. De to byene utveksler stadig studenter og gjennomfører offisielle og uoffisielle besøk til hverandre. Det har vært utveksling og prosjekter innen sport, musikk, kirke, skole, husflid, folklore, mattradisjoner, filateli, glassblåsing, litteratur, turisme m.m.

## Borgermester
Etter loven skal Betlehems borgermester og viseborgermester være kristen. Her er liste over borgermestere:

* Mikhail Abu Saadeh - 1876
* Khalil Yaqub - 1880
* Suleiman Jacir - 1884
* Issa Abdullah Marcus - 1888
* Yaqub Khalil Elias - 1892
* Hanna Mansur - 1895–1915
* Salim Issa al-Batarseh - 1916–17
* Salah Giries Jaqaman - 1917–21
* Musa Qattan - 1921–25
* Hanna Ibrahim Miladah - 1926–28
* Nicoloa Attalah Shain - 1929-1933

* Hanna Issa al-Qawwas - 1936–46
* Issa Basil Bandak - 1946–51
* Elias Bandak - 1951–53
* Afif Salm Batarseh - 1952–53
* Elias Bandak - 1953–57
* Ayyub Musallam - 1958–62
* Elias Bandak - 1963–72
* Elias Freij - 1972–97
* Hanna Nasser - 1997–2005
* Victor Batarseh 2005–12
* Vera Baboun - 2012–17
* Anton Salman - 2017–
* Hanna Hanania - 2022 - 04
*

## Fotnoter

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Areas of Outstanding Natural Beauty i England og Wales

Dette er en **liste over 41 områder i [[England]] og [[Wales]]** som har status som Area of Outstanding Natural Beauty.

36 av dem ligger i England og fire i Wales, mens det siste ligger dels i England og dels i Wales. Det siste som ble opprettet var Tamar Valley i 1994. 

Det minste området er Scillyøyene (16&nbsp;km²) og det største er Cotswolds (2038&nbsp;km²). Omkring 18% av landsbygda i England og Wales ligger i AONB'er.
Anakonda

:*For den amerikanske skrekkfilmen fra 1997, se [[Anaconda (film)]]



*'Grønn anakonda*' ([[Nomenklatur (biologi)|vitenskapelig navn]] *Eunectes murinus'') er en kvelerslange og hører til Boaslangenes familie (Boidae). Anakondaen er verdens tyngste slange, og kan veie over 100&nbsp;kg. Den blir mellom seks og ni  meter lang.

Anakondaen oppholder seg i sumper omkring Amazonasfloden. Den lever for det meste i vann, og graver seg ned i grøfter når det er tørke. Når den tar et bytte, drar den det med seg ned i vannet og drukner det. Den spiser imidlertid også fisk. Vanlige bytter er flodsvin, hjorter, og kaimaner. De er også kjent for å være kannibaler. Hunnen er gravid i sju måneder og føder opp til 80 levende unger.

En anakonda kan leve i opptil 60 år, og de vokser nesten hele livet. Den største registrerte anakondaen hadde en lengde på 11,36 meter, men det finnes ingen bevis for at dette er sant. Det finnes også rapporter om anakondaer som har vært opp mot 13 meter. Ifølge Guiness World Records var det største eksemplar av en Eunectes Murinus 8,46 meter lang, og er regnet ut til å veie rundt 227&nbsp;kg (500&nbsp;lbs). Den var også hele 1,13 meter rundt livet, og ble skutt i Brasil i 1960. Det er et 10 meter langt skinn fra en slange i Instituto Butantan i São Paulo, og skal ha kommet fra en anakonda som var 7,6 meter lang. Men skinn regnes ikke som pålitelig bevis fordi det kan øke størrelsen opp mot 50%.
Den lengste og tyngste pålitelige eksemplar av en grønn anakonda var 5,21 meter lang og veide 97,5&nbsp;kg, men denne slangen ble fanget i Los Llanos i Venezuela, der slangene er mindre enn i regnskogen.

En anakonda dreper effektivt ved å kveile seg rundt byttet sitt forså å kvele det med en kraft på opp til 90 PSI. Den har tenner, men disse brukes til å holde fast byttet. En anakonda, som alle andre slanger, svelger byttet sitt helt. En anakonda jakter som oftest annenhver måned, dvs at den bruker lang tid på å fordøye byttene sine. I filmen "Anaconda" sies det at anakondaen gulper opp byttet sitt for å jakte på nytt. Dette er ikke sant. En anakonda kan derimot gulpe opp byttet dersom den føler seg truet eller stresset.

Anakondaen er av mange fryktet for å spise mennesker. Fakta er at en anakonda sjeldent angriper mennesker, mest på grunn av skulderbredden til en voksen mann/kvinne, som gjør det praktisk talt umulig for en anakonda å svelge det. Det er derimot blitt rapportert om hendelser hvor anakondaer har angrepet barn.

Det er to underarter, Eunectes Murinus Murinus og Eunectes Murinus Gigas

* Gul anakonda
* Sortflekkete anakonda

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Monacos Grand Prix 2005

**Monacos Grand Prix 2005** (Offisielt navn *Formula 1 Grand Prix de Monaco*) var et Formel 1-løp arrangert 20. mai – 22. mai 2005 på Circuit de Monaco. Det var det sjette løpet i Formel 1-sesongen 2005.

## Rapport
Kimi Räikkönen, som hadde beste startposisjon, tok ledelsen i løpet. Selv om han i starten ble fulgt tett av Fernando Alonso var han mer enn 5 sekunder foran etter 20 runder. Løpet gikk stort sett udramatisk, med Giancarlo Fisichella, Jarno Trulli, og Mark Webber på plassene bak Alonso, fram til runde 23. Da snurret Christijan Albers sin Minardi inn i en vegg ved Mirabeau-svingen, og blokkerte to tredjedeler av bredden på banen. David Coulthard, som lå bak han greide å svinge unna og stoppe sin Red Bull Racing-bil uten skader. Rett etterpå kom imidlertid Michael Schumacher og han kjørte rett inn i Coulthard, brakk nesepartiet på sin egen bil og sørget for at Red Bull-bilen ikke kunne fortsette. Mens flere andre førere nådde den blokkerte svingen sørget dommerne av løpet for at det ble satt ut sikkerhetsbil til Albers sin bil var fjernet.

Begge Renault-førerne gikk øyeblikkelig inn i depotet, mens Räikkönen ikke hadde muligheten til å gjøre det samme. Årsaken til det var at han nettopp hadde passert avkjøringen til depotet da ulykken skjedde. Selv om dette i utgangspunktet førte Räikkönen i en forsvarsposisjon i forhold til sine hardeste konkurrenter, greide han med noen veldig raske rundetider å skaffe seg en 34,7 sekunders ledelse da han kjørte inn i depotet i runde 41. 

Alonso, som kjørte en del langsommere fordi bilen var full av bensin, greide derfor ikke å hindre at Räikkönen kom først ut på banen igjen etter sitt depotstopp. I tillegg til tung bil slet Alonso også med dårlige dekk i siste del av løpet. Da Räikkönen kom ut på banen var han 13 sekunder foran Alonso, og finnen vant til slutt løpet etter å ha ledet fra start til mål. 

Nick Heidfeld som hadde jobbet seg opp fra sjette startposisjon, ble til slutt nummer 2 i løpet. Han passerte Alonso i sjikanen på havnesiden av banen. Webber ble nummer 3, mens Alonso greide en fjerdeplass med dekk som var helt nedslitte på bakhjulene. Juan Pablo Montoya avanserte fra en 16.-plass ved starten til en 5.-plass like bak Alonso. På de neste plassene kom Ralf og Michael Schumacher som passerte nesten side om side over mål.

## Klassifisering
### Løpet

**Noter til tabellen:**
# Dette var Mark Webbers første pallplassering i Formel 1.

## Eksterne lenker
*