open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Plankart

**Plankart** er et kart over arealformål og hensynssoner i kommunenplanens arealdel, geografiske kommunedelplaner og reguleringsplaner. Arealformål og hensynssoner skal tegnes på basiskartet etter nasjonale standarder hjemlet i plan- og bygningsloven og kartforskriften. Bestemmelser i tekst kan supplere kartet.

Plan- og bygningslovens kapittel 2 gir oversikt over krav om kartgrunnlag, stedfestet informasjon mv.. Kart- og planforskriftens kapitel 3. omhandler framstilling av arealplan. Miljøverndepartementet har en egen side www.regjeringen.no/kartforskriften med oversikt over tegneregler for plankart.

## Eksterne lenker
* Kart- og planforskriften, Lovdata
* Kapittel 2 i lovkommentaren, Miljøverndepartementet
* Plankartsiden med tegneregler mv., Miljøverndepartementet
Husafjelltunnelen

**Husafjelltunnelen** er en 670 meter lang veitunnel på fylkesvei 554 i Karmøy kommune i Rogaland. Tunnelen ble åpnet 6. mai 2013 og er en av tre tunneler på T-forbindelsen.

## Se også
* Liste over veitunneler i Norge

## Referanser
Innsigelsesmyndighet

**Innsigelsesmyndighet** i plan- og bygningsloven er omtalt i § 5-4.

«Berørt statlig og regionalt organ kan fremme innsigelse til forslag til kommuneplanens arealdel og reguleringsplan i spørsmål som er av nasjonal eller vesentlig regional betydning, eller som av andre grunner er av vesentlig betydning for vedkommende organs saksområde.
Andre kommuner kan fremme innsigelse mot forslag til slike planer i spørsmål som er av vesentlig betydning for kommunens innbyggere, for næringslivet eller natur- eller kulturmiljøet i kommunen, eller for kommunens egen virksomhet eller planlegging.
Sametinget kan fremme innsigelse mot slike planer i spørsmål som er av vesentlig betydning for samisk kultur eller næringsutøvelse.»

§ 11–16 omhandler innsigelse til arealdelen, og § 12-13 innsigelse til reguleringsplaner.

## Referanser

## Kilder
* Lov av 27. juni 2008 nr. 71 om planlegging og byggesaksbehandling. (plan- og bygningsloven) hos Lovdata.
* Lovkommentar til plandelen av plan- og bygningsloven i Veiledninger og brosjyrer, 01.06.2009. Miljøverndepartementet.
Planmyndighet

**Planmyndighetene** er beskrevet i plan- og bygningsloven § 3-2.

«Ansvaret for planlegging etter loven ligger til kommunestyrene, regionale planmyndigheter og Kongen, jf. §§ 3-3 til 3-7.»

§ 3-3 - kommunen som planmyndighet:
«Kommunal planlegging har til formål å legge til rette for utvikling og samordnet oppgaveløsning i kommunen gjennom forvaltning av arealene og naturressursene i kommunen, og ved å gi grunnlag for gjennomføring av kommunal, regional, statlig og privat virksomhet.
Kommunestyret selv har ledelsen av den kommunale planleggingen og skal sørge for at plan- og bygningslovgivningen følges i kommunen. Kommunestyret skal vedta kommunal planstrategi, kommuneplan og reguleringsplan. Kommunen organiserer arbeidet med den kommunale planleggingen etter kapittel 10 til 12 og oppretter de utvalg og treffer de tiltak som finnes nødvendig for gjennomføring av planleggingen.»

§ 3-4 - fylkestinget som regional planmyndighet. 
«Fylkestinget er regional planmyndighet.»

§ 3-5 - Kongen (Miljøverndepartementet) har ansvaret for og ledelsen av planleggingsvirksomheten på nasjonalt nivå.
«Kongen har ansvaret for og ledelsen av planleggingsvirksomheten på nasjonalt nivå. Departementet har det administrative hovedansvaret for statens planleggingsoppgaver etter loven og skal arbeide for at de vedtak som treffes nasjonalt blir fulgt opp i den regionale og kommunale planleggingen. Departementet skal føre tilsyn med at plikten til regional planlegging i medhold av denne lov blir overholdt.»

## Eksterne lenker
* Lovteksten, Lovdata
* Lovkommentaren, Miljøverndepartementet
Kart- og planforskriften

**Kart- og planforskriften** (fullt navn: **forskrift om kart, stedfestet informasjon, arealformål og kommunalt planregister**) er en norsk forskrift som har til formål å legge til rette for enkel tilgang til pålitelig stedfestet informasjon som skal kunne sammenstilles og brukes på tvers av administrative grenser og organisatoriske skiller, og gi en samlet oversikt over tillatt og planlagt bruk av arealene i Norge etter plan- og bygningsloven.

Forskriften ble fastsatt av Miljøverndepartementet 26. juni 2009 og trådte i kraft 1. juli samme år.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Kartforskriften, Lovdata
* Kapittel 2 i lovkommentaren, Miljøverndepartementet
* Plankartsiden, Miljøverndepartementet
Grønnrygghonningeter

**Grønnrygghonningeter** (*Glycichaera fallax*) er en arten i slekten *[[Timeliopsis]]*. I noen systematiske verker har de sin egen slekt - *Glycichaera*. Den forekommer på Ny-Guinea og i Queensland (Australia).

## Underarter
Det er beskrevet fire underarter av grønnrygghonningeter:
* *Glycichaera fallax claudi* (Mathews, 1914)
* *Glycichaera fallax fallax* (Salvadori, 1878)
* *Glycichaera fallax pallida* (Stresemann & Paludan, 1932)
* *Glycichaera fallax poliocephala* (Salvadori, 1878)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Avibase: ''Glycichaera fallax''. Besøkt 10. mai 2013.
* ITIS report: ''Glycichaera fallax''. Besøkt 10. mai 2013.
* Birdlife Species Factsheet: ''Glycichaera fallax''. Besøkt 10. mai 2013.
Lister len

**Lister len** var et regionalt forvaltningsområde (len) i Norge fra 1308 til 1662. Lenet utgjorde rundt 1630 den vestlige delen av dagens Vest-Agder fylke. Ved overgangen til amt i 1662 ble Lister len til Lister fogderi som inngikk i Lister og Mandal amt. 

Historisk sett ble ikke dagens Sørlandet regnet som en egen landsdel, men inngikk i Vestlandet med østgrense ved Rygjarbit. Lister len var således underlen til Bergenhus hovedlen til utpå 1500-tallet, men ble senere underlen til det nyere Agdesiden len. I dag brukes navnet om distriktet, som dekker stort sett området der lenet lå.

## Lensinndeling 1664
* Helvig tingsted:
** Spind sogn
** Herad sogn
** Vanse sogn, herunder Farsund
* Feda tingsted:
** Liknes sogn
** Gjemlestad sogn
** Rafoss sogn
** Helle sogn
** Feda sogn
** Gyland sogn
** Nes sogn
** Hidra sogn
** Bakke sogn
** Tonstad sogn
* Vats tingsted:
** Bjelland sogn
** Grindheim sogn
** Hægebostad sogn
** Eiken sogn
* Foss tingsted:
** Konsmo sogn
** Vigmostad sogn
** Valle sogn
** Spangereid sogn
* Berg tingsted:
** Å sogn
** Austad sogn
** Kvås sogn

## Referanser
Överskottsbolaget

**Överskottsbolaget** eller Øverskottsbolaget er en svensk detaljhandel med over 15 000 varer og med 95 lavprisbutikker i Sverige og 1650 ansatte. Og ble etablert i 1979 av Oskar Tomas Svensson.
Bydelsavisa Strinda

***Bydelsavisa Strinda*** er en lokalavis som dekker deler av Trondheim Nord/Øst. Avisa kommer ut ca. hver 14. dag (22 utgaver i 2015) og når ut til 30 000 husstander (pr 2015).

Den ble etablert i 2000 og var samlokalisert med utgiver Companiet A/S lokaler på Valentinlyst Senter i Trondheim frem til 2013. Avisa ble høsten 2013 solgt til Lokalavisene Trondheim AS. Daglig leder / ansvarlig redaktør er Eilif Berge. Avisa holder i dag til i Industriveien 5 på Heimdal.

## Historikk
I 2014 kom avisa ut ca. hver 14. dag og nådde 32&nbsp;000 husstander. Redaktør var Paul Jostein Aune, som overtok etter Jan Vestre.

## Eksterne lenker
* bydelsavisastrinda.no 
* E-avis av Bydelsavisa Strinda
Ole Stein

**Ole Eriksen Stein** (1867&ndash;1950; het Steenbraaten til 1895) var en norsk arkitekt. Han er kjent som kirkearkitekt og tegnet flere gravkapeller samt arbeidet med restaurering av kirker. Ellers sto han bak en rekke bygårder, ikke minst i Oslo.

## Utdannelse

Stein var fra 1886 elev ved Den kongelige tegneskole i Kristiania samtidig som han arbeidet som assistent for Henrik Nissen. I 1891–92 studerte han ved Technische Hochschule Charlottenburg i Berlin, og i 1892–93 var han assistent ved Carl Schäfers kontor i samme by.

Han var gift med klaverpedagogen Anlaug Nilssen.

## Virke

Stein hadde forskjellige korte ansettelsesforhold i begynnelsen av 1890-årene og var i 1894–97 ansatt ved Stadskonduktørens kontor i Kristiania. Deretter etablerte han egen praksis. Han var i 1912–37 overlærer i ornamentikk ved Statens håndverks- og kunstindustriskole. Stein hentet inspirasjon fra en rekke stilarter, men synes upåvirket av den funksjonalismen som brøt gjennom mens han virket.

I 1895 tegnet Stein Knudsengården på Bankplassen 1a (vegg i vegg med Engebret Café og for samme eier). Siden tegnet han en rekke andre bygårder forskjellige steder i Kristiania, ofte med tydelige jugendinnslag. Han hadde også oppdrag blant annet i Bergen og på Rena.

Kirkene fremviser en viss stilistisk variasjon. Lademoen kirke i Trondheim er en natursteinkirke med asymmetrisk plassert tårn. Enkelte kirker er åpenbart inspirert av stavkirker, mens andre har trekk av nybarokk.

Han var tildelt Kongens fortjenstmedalje.

## Verker i utvalg
* Knudsengården, Bankplassen 1a, Oslo (1895)
* Magnus Bergs gate 3, Oslo (1903)
* Gardekasernen, Slemdalsveien 5, Oslo (1904, sammen med Carl Ludwig Manskow; siden 1946 tilholdssted for Politihøgskolen, som fikk nytt bygg i 1979)
* Lademoen kirke, Trondheim (1905)
* Hovet kirke, Hol (1910)
* Mogreina kirke, Ullensaker (1912)
* Kristiania Melkeforsyning, Schweigaards gate 34, Oslo (1912, siden erstattet med det nåværende Landbrukets hus)
* Skute kirke, Søndre Land (1915)
* Rena kartonfabrikk (1915, bombet 1940)
* Ålgård kirke (1917)
* Murvilla i Tidemands gate 9, Oslo (1917–21, nå Iraks ambassade)
* Lunder kirke (restaurering 1922-24)
* Hol kirke, Hagafoss (1924)
* Frogner kirke, Sørum (1925)
* Lidar kirke, Øystre Slidre (1932)
* Gravkapell ved Eidsberg kirke (1932)
* Herad kirke, Gol (1934)
* Gravkapell ved Sørum kirke, Sørum (1934)

## Referanser




## Kilder
* Oslo byleksikon
* 

## Eksterne lenker
* 
*  Artemisia.no om Ole Stein
*  Lokalhistoriewiki om Ole Stein
*  Norsk kunstnerleksikon
Frederik Collett

**Frederik Jonas Lucian Bothfield Collett** (født 25. mars 1839, død 19. april 1914) var en norsk maler, som er mest kjent for sine vinterbilder fra Lillehammerregionen.

Han var sønn av justissekretær Johan Collett (1800–1877) og Marie Frederikke Thomason (1810–1839), og sønnesønn av statsmannen Jonas Collett. 

## Utvalgte verk
* *Fra Wales*, 1863
* *Måneskinn ved Kuxhavn*, 1866
* *Kanalbilde*, 1872 
* *Gran med sne*, 1875
* *Det gamle rikshospital*, 1877 
* *Sommerlandskap med høns*, 1879
* *Fra Grez*, 1879
* *Ved Mesnas utløp*, 1881 

## Referanser


## Eksterne lenker
* Verk av Frederik Collett på nasjonalmuseet.no
Papirbarkhonningeter

**Papirbarkhonningeter** (*Trichodere cockerelli*) er den eneste arten i slekten *Trichodere* i familien honningetere. Den er endemisk til Australia.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Avibase: ''Trichodere cockerelli''. Besøkt 10. mai 2013.
* ITIS report: ''Trichodere cockerelli''. Besøkt 10. mai 2013.
* Birdlife Species Factsheet: ''Trichodere cockerelli''. Besøkt 10. mai 2013.
* Clements, J. F., T. S. Schulenberg, M. J. Iliff, B.L. Sullivan, C. L. Wood, and D. Roberson. 2011. ''The Clements checklist of birds of the world: Version 6.7.''. Besøkt 10. mai 2013.
Alfredo il grande

***Alfredo il grande*** er en opera med betegnelsen *[[melodramma serio]]* i to akter av Gaetano Donizetti. Andrea Leone Tottola skrev den italienskspråklige librettoen etter Johann Simon Mayrs opera fra 1818 av samme navn. Operaen forteller historien om den anglosaksiske kongen Alfred den store.

## Oppføringshistorie
Operaen var Donizettis første med et emne fra britisk historie, men den endte med å bli en spektakulær fiasko. Den fikk premiere 2. juli 1823 på Teatro San Carlo i Napoli, noe som også ble den siste oppføringen.

## Roller

## Synopsis
Handlingen finner sted på Isle of Athelny i Somerset.

## Diskografi
* *Young Donizetti* inneholder cavatinaen *Non è di morte il fulmine* sunget af Bruce Ford. *[[Opera Rara]]* 
* *Donizetti Divas* inneholder *Che potrei dirti, o caro?* sunget af Della Jones. *[[Opera Rara]]* (Arien finnes også i *Della Jones Sings Donizetti*. *[[Opera Rara]]*.)

## Eksterne lenker
* Libretto
Korsgata (Trondheim)

**Korsgata** er ei gate på Nedre Singsaker i Trondheim, også kalt Singsakersletta. Den begynner ved Christian Frederiks gate, krysser Singsakerbakken og ender som blindvei. Adkomst direkte fra Christian Frederiks gate er via ei trapp, og bare for fotgjengere.

Gaten er oppkalt etter det latinske kors og ble opprinnelig kalt *Nedre Singsaker*.

## Litteratur
*
*
Trond Dancke

**Trond Michael Eie Dancke** (født 4. desember 1915, død 1. november 2001) var en norsk arkitekt. Han er særlig kjent for sitt virke i Finnmark hvor han var fylkesreguleringsarkitekt i forbindelse med gjenreisningen etter nedbrenningen av Finnmark og Nord-Troms
under andre verdenskrig.

Blant kirkene han har tegnet er Sirbma kapell (1954), Karlebotn kapell (1955), Øvretana kapell (1956), Austertana kapell (1958) og Repvåg kirke (1967). Han var også ansvarlig for restaureringen av Polmark kirke på slutten av 1950-tallet,  

## Kilder
* Trond Dancke: *Opp av ruinene : gjenreisningen av Finnmark 1945-1960*, Gyldendal forlag 1986, forord ved Anders Aune side 7-8, digital utgave

## Eksterne lenker
* Arkivkatalog – Trond Danckes privatarkiv (Finnmarksarkivene)
*
Henrik Bielke Kaas

**Henrik Bielke Kaas** (født 7. september 1686 på Elingård i Norge, død 1. juli 1773 på Boltinggård) var en dansk general, godseier og ridder av Elefantordenen (1760). Han deltok i en rekke kriger i Europa, bl.a. i seks år i Den spanske arvefølgekrig. Han ble generalmajor i 1735, generalløytnant i 1746 og virkelig general i 1753.

Han var sønn av stiftamtmann Hans Kaas og sønnesønn av oberst Jørgen Kaas. Han var gift først med Anne von der Kuhla (1684–1744) og andre gang med baronesse Regitse Sophie født Güldencrone (1710–1792), enke etter rittmester Christopher Frederik Ahlefeldt. Gjennom ekteskapene ble han eier av godsene Boltinggård og Nordskov, begge på Fyn. Han opprettet stamhuset Kaaseslund (som i det etterfølgende århundret ble innehatt av bl.a. Henrik Jørgen Huitfeldt-Kaas). Som godseier engasjerte han seg for oppussing av kirkene, utvidelse av skolene og opprettet et sykehus.

## Referanser


## Litteratur
* H.W. Harbou, "Henrik Bielke Kaas", i: C.F. Bricka (red.), *[[Dansk Biografisk Lexikon]]*, Gyldendal 1887-1905.
* *[[Personalhistorisk Tidsskrift]]*, IV og V, s. 285.
* Leerbeck, *Ringe Sogn*.
Ungarsk rapsodi nr. 11

**Ungarsk rapsodi nr. 11**, S.244/11, i a-moll, er den 11. ungarske rapsodi av Franz Liszt. Den er en av de kortest av de ungarsk rapsodiene, med sin varighet på fem minutter. Rapsodien er dedisert til baron Fery Orczy.

## Referanser
 

## Eksterne lenker
*
Bildedelingssystem

Et **bildedelingssystem** er en tjeneste som lar brukere dele bilder på sosiale medier. Sosiale medier som Pinterest, Facebook, Twitter, Snapchat har alle bildedelingssystemer. Det finnes flere måter å dele bildene på. De kan enten deles i album eller med statusoppdateringer på medier som Facebook og Twitter, , som på Snapchat hvor brukeren kan sette en tidsgrense for hvor lenge mottakerne kan se bildet de har sendt, inntil 10 sekunder, før bildet forsvinner. eller Flickr hvor brukeren kan lage album og som kan brukes som en bildelagringsenhet. 

Det finnes også tjenester som Instagram eller Pinterest der brukeren kan laste opp bilder eller dele bilder på sin egen profil, for å deretter få andre brukere til å enten «like» sitt bilde eller få andre til å kommentere det. 

## Historie
De første bildedelingssystemene kom i midten av 1990-årene. Men da var dette hovedsakelig bare ment for å vise frem de bildene man hadde tilgjengelig, og ikke for å dele og la andre bruke de bildene du selv hadde tatt. Noen av de første nettsidene som tilbyde bilde delingtjenester var Webshots, SmugMug, Yahoo!Photos og Flickr. Flickr blir sett på som en av de første eksemplene på Web 2.0. Etterhvert har tjenester som Facebook, Twitter, Instagram og Pinterest vokst fram. 

## Rettigheter
Mange av de sosiale mediene som tilbyr bildedeling selger brukerinformasjon om brukerne sine til ulike bedrifter om hva brukeren liker, bilder og lignende.

## Referanser
Jordboere

***Jordboere*** er en science fiction-antologi redigert av Johannes H. Berg og utgitt i Bokklubben Nova av Bok og Magasinforlaget i 1985. Antologien inneholder noveller som var med i oktober 1979-utgaven av The Magazine of Fantasy and Science Fiction som var et retrospektivt nummer i anledning 30-årsjubileet for magasinet med noveller fra tidligere numre.

## Innhold
* Zenna Henderson: *Ararat*
* Shirley Jackson: *En vanlig dag, med peanøtter*
* Damon Knight: *Ikke med et smell*
* Richard Matheson: *Født av mann og kvinne*
* Theodore Sturgeon: *Her er Dagsnytt*
* James Tiptree, jr.: *Kvinnene menn ikke ser*

## Referanser
Elvida

***Elvida*** er en opera med betegnelsen *[[melodramma]]* i én akt av Gaetano Donizetti til en italiensk libretto av Giovanni Schmidt.

Operaen ble første gang oppført 6. juli 1826 på Teatro di San Carlo i Napoli.

Operaen ble skrevet som et *[[pièce d'occasion]]* i forbindelse med Maria Isabella av Spanias fødselsdag. Donizetti fikk bare en liten belønning for verket og gjorde derfor ikke så mye ut av komposisjonen. Etter tre forestillinger ble stykket glemt, inntil det ble innspilt i 2004 av *[[Opera Rara]]*.

## Roller

## Synopsis
* *Sted: En befestet by i [[Granada]]*.
* *Tid: Sent på [[1400-tallet]]*.

### Første scene
Under kampen for kontroll over det sydlige Spania, er Elvida, en adelig castilliansk dame, blitt tatt til fange av maurerne. I to måneder har hun vært holdt fanget av Amur i en av de siste tilbakeværende mauriske festningene. Men de spanske troppene under ledelse av Elvidas forlovede, Alfonso, er nå nådd frem til byen.

Amur vil hellere slå Elvida ihjel enn å gi henne mulighet for å bli frelst av Alfonsos tropper. Imidlertid har Amurs sønn, Zeidar, forelsket seg i deres vakre fange og han ber sin far om at overgi henne til spanierne, om ikke for annet så for å redde byen fra ødeleggelse. Zeidar frir til Elvida, men hun avviser hånlig såvel hans tilnærmelser som hans fars trusler. Maurerne myrdet hennes far, og Elvida lengter etter gjengjeldelse. Hun føres til et skjult fangehull.

Den castillianske hær er nå ved porten til byen, og Amur erkjenner, at ytterligere motstand er håpløs, selv om mauriske forsterkninger er på vei. Han er fast besluttet på at flykte gjennom en hemmelig passasje og ta Zeidar med seg. 
  
### Andre scene
Alfonso ankommer i triumf i spissen for sine tropper. Selv om han er skuffet over, at Amur og Zeidar tilsynelatende er flyktet, er han mer bekymret for Elvidas sikkerhet. En av Amurs slaver tilbyr å føre ham til den store hulen, hvor Elvida blir holdt fanget.

### Tredje scene
Amur akter å bruke Elvira som gissel som hjelp for sin flukt med Zeidar. De to mennene går inn i hulen, hvor hun er fengslet og forsøker å tvinge henne til å komme med dem. Elvida er trassig, og før de kan føre henne bort, braser de spanske tropper inn. Amur trekker dolken sin for å drepe Elvida, men Zeidar griper armen hans, og troppene er i stand til at overmanne ham.

Amur forbanner sin sønn for hans forræderi. I det samme kommer det melding om at de mauriske forsterkningene er blitt drevet på flukt. I en storsinnet gest gir Alfonso Zeidar hans frihet og tilbyr å skåne Amurs liv. Det er alminnelig jubel, når Alfonso annonserer, at hans bryllup med Elvida vil finne sted den følgende morgenen.

## Diskografi
* *Elvida*. Pietro Spagnoli (Amur), Jennifer Larmore (Zeidar) Annick Massis (Elvida) Bruce Ford (Alfonso), Anne-Marie Gibbons (Zulma) Ashley Catling (Ramiro) Geoffrey Mitchell Choir, London Philharmonic Orchestra, dir. Antonello Allemandi. London, marts 2004. *Opera Rara* ORC29

## Referanser


## Kilder
* *Bel Canto Operas by Rossini – Donizetti – Bellini* af Charles Osborne. Methuen. London 1994. ISBN 0-413-68410-5 
* Noter av Jeremy Commons til Opera Raras innspilling, 2004.

## Eksterne lenker
* Libretto
Route d’Occitanie

**La Route d'Occitanie – La Dépêche du Midi** er et fransk etapperitt i landeveissykling som arrangeres hvert år i juni. Rittet har blitt arrangert siden 1977. Rittet er av UCI klassifisert med 2.1 og er en del av UCI Europe Tour. 

## Vinnere

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Ørnulf Røhnebæk

**Ørnulf Røhnebæk** (født 1959) er en norsk jurist, som bl.a. har vært lovrådgiver i Justisdepartementet, leder for Partilovnemnda, leder for Klagenemnda for mediesaker og nå er lagmann. Han ble cand.jur. ved Universitetet i Oslo i 1990. Som lagmann har han bl.a. vært administrator for lagmannsrettsbehandlingen av Vågå-saken. Han er leder av Riksvalgstyret 2023–2026.

## Utvalgte publikasjoner
* Miljø og jus : oversikt over norsk miljørett med innføring i jus og forvaltningsrett, Universitetsforlaget, 1995, 278 s., 
* Nitrogenoksid (NOx) som rettslig problem,  Institutt for offentlig retts skriftserie nr. 6/1991, 149 s.
* Konvensjoner og forskrifter i miljørett : et hjelpemiddel i studiet av naturressurs- og miljørett, redaktør med Inge Lorange Backer, Institutt for offentlig retts skriftserie nr. 1/1991

## Referanser
Enrico di Borgogna

***Enrico di Borgogna*** er en heroisk opera i to akter av Gaetano Donizetti. Bartolomeo Merelli skrev den italienske librettoen etter *Der Graf von Burgund* av August von Kotzebue.

*Enrico di Borgogna* var Donizettis tredje opera, men den første han fikk oppført. Den hadde premiere 14. november 1818 på Teatro San Luca i Venezia. I juli-august 2012 ble operaen presentert ved Vadstena-Akademien i Sverige, og da for første gang på 192 år.

## Handling
Tiden er middelalderen og stedet er Burgund i dagens Frankrike. Kongen har blitt forrådt og myrdet av sin egen bror. Kongens livvakter, Pietro og Brunone, greier å rømme med Enrico, den førstefødte sønn av kongen og den rettmessige arvingen til tronen. Under Pietros flukt ble hans hustru drept før de greide å komme seg i trygghet. Brunone ble værende i festningen og ble den nye kongens livvakt.

## Roller

## Diskografi
* *A Hundred Years of Italian Opera* inneholder første akt: Recitativ og cavatina, *Elisa! Elisa! Oh! me infelice Care aurette che spiegate*, sunget av Della Jones.* [[Opera Rara]]* ORCH103; også på *The Young Donizetti* *[[Opera Rara]]* ORR 229

## Litteratur
* Ashbrook, William & Hibberd, Sarah(2001): *The New Penguin Opera Guide*, red. Holden, Amanda, New York: Penguin Putnam. ISBN 0-14-029312-4. s. 224–247.
* Osborne, Charles (1994): *The Bel Canto Operas of Rossini, Donizetti, and Bellini*, Portland, Oregon: Amadeus Press. ISBN 0-931340-71-3.
* Weinstock, Herbert (1963): *Donizetti and the World of Opera in Italy, Paris, and Vienna in the First Half of the Nineteenth Century*, New York: Pantheon Books. LCCN 63-13703.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Casaglia, Gherardo (2005): «Amadeus Almanac», *Almanacco Amadeus*.
* Donizetti Society (London)
Siri Vølstad Jensen

**Siri Vølstad Jensen** (født 1995) er en norsk sanger og låtskriver som vant *[[Idol (TV-program)|Idol]]* i 2013 og ble den gang den yngste norske idol-vinner.

Vølstad Jensen gikk på musikklinja på Vågen videregående skole i Sandnes. Hun begynte tidlig med pianoundervisning ved den kommunale kulturskolen i Gjesdal, og gikk siden over til sang, og fikk sangundervisning ved den samme kulturskolen fra 14-årsalderen. Hun spiller forskjellig musikk, men har spesiell dragning mot country, noe som også vises i hennes debutalbum *Coming Home* som ble utgitt våren 2014.

Siri Vølstad Jensen har deltatt i en rekke TV-programmer, bl.a. ''Allsang på Grensen'', ''God Morgen Norge'', ''Norway Cup'', *Sommertid og Sankthans på Bryggen* på TV2 samt ''Beat for Beat'' på NRK. I tillegg har hun spilt på ulike festivaler, blant annet Countryfestivalen på Vinstra, Seljord Countryfestival, Svartisfestivalen, Hinnøyfestivalen, Hallingmarken, Vannfestivalen, Frukt- og Laksfestivalen, Countryfestivalen i Westernbyen.

I tillegg til musikk studerer hun 5 årig master i Industriell Økonomi ved Universitetet i Stavanger med ett års utveksling ved University of Mississippi (Ole Miss) 2017/18.

## Diskografi
;Album
* *[[Coming Home (Siri Vølstad Jensen-album)|Coming Home]]* (2014)
;Singler
* *What It Feels Like* (2013)
* *Coming Home* (2014)
;Deltar på
* Kurt Nilsen: *[[Kurt Nilsen Live]]* (2013)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Bortføringene i Cleveland

**Bortføringene i Cleveland** omhandler tre kvinner fra Cleveland, Ohio – **Amanda Berry**, **Georgina «Gina» DeJesus** og **Michelle Knight**  som den 6. mai 2013 ble reddet fra deres ni til elleve år lange fangenskap, etter at Berry flyktet og kontaktet politiet. De ble reddet ut fra et hus eid av Ariel Castro, den mistenkte kidnapperen. En seks år gammel datter av Berry, født mens hun var fanget, ble også reddet. Knight forsvant i Cleveland i 2002 da hun var 21 år gammel, Berry i 2003 da hun var 16 og DeJesus i 2004 da hun var 14. Mens kvinnene var kidnappet er det rapportert at de hadde multiple graviditeter, og minst en levendfødt.(Berrys datter) og flere aborter.  Kvinnene var til tider bundet med kjettinger og tau.

Ariel Castro ble arrestert den 6. mai 2013, kort tid etter kvinnene hadde blitt reddet og satt fri. Den 8. mai 2013 ble Castro tiltalt for fire tilfeller av  kidnapping og tre tilfeller av voldtekt, tiltaler som medfører 10 år til livstid i fengsel. Den 9. mai Castros kausjon ble satt til USD 8 million. Flere tiltaler ventes, inkludert drap (for å ende graviditetene), mordforsøk, overfall, en tiltale for hver voldtek, og en kidnappingstiltale for hver dag kvinnene ble holdt fanget. Saken fikk førstesideoppslag i hele verden.

## Se også
* Fritzl-saken, en sak hvor en kvinne ble holdt fanget i hennes egen kjeller av hennes far i 24 år
* Kidnappingen av Colleen Stan, en 1977–1984 bortføringssak i California
* Kidnappingen av Jaycee Lee Dugard, en 11 år gammel jente, bortført i California: Da hun ble funnet 18 år senere hadde hun født 2 barn der kidnapperen var den biologiske faren til de to døtrene
* Michael J. Devlin, en dømt kidnapper som bortførte to gutter, hvor han hold en av dem fanget i over fire år
* Natascha Kampusch, en jente bortført da hun var ti år gammel og holdt fanget for over åtte år
* Steven Stayner, en gutt som ble kidnappet i 1972 og holdt i fangenskap inntil han klarte å flykte med en annen kidnappet i 1980

## Referanser


## Eksterne lenker
* Cleveland Kidnappings Map; A round-up of key locations in the disappearances of Amanda Berry, Michelle Knight, and Gina DeJesus
Li Minwei

**Li Minwei** (eller *Lai Man-wai*, kinesisk: 黎民偉, pinyin: *Lí Mínwěi*; født i 1893 i Japan; død 26. oktober 1953 i Hongkong) var en kinesisk skuespiller, regissør og filmprodusent. Han har fått tilnavnet «Hongkongfilmens far», og regnes som en av de mest sentrale skikkelser i den gryende kinesiske filmverden.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Lis kinesiske slektsrøtter var i fylket Xinhui i Sze Yup i Guangdongprovinsen. Han ble født i Japan, men vokste opp i Hongkong. 

### Karriere
Han ble i 1911 medlem av Sun Yat-sens Kuomintang-parti. Dette politiske engasjementet skulle sette spor i hans filmkunstneriske virksomhet.

I 1913 var han sammen med sin bror Li Beihai med på å lage Hongkongs første lokalt produserte film, *[[Zhuang shi qi|Zhuangzi setter sin kone på prøve]]* (*Zhuang shi qi*). Li Minwei spilte selv hustruen, ettersom det ennå ikke var skjedd at kvinner opptrådte i noen kinesisk film. Hans egen kone, Yan Shanshan, som hadde en liten rolle i samme film, ble den første kvinnelige kineser overhodet i en spillefilm. Filmen, som bygger på en kinesisk opera med utgangspunkt i anekdote om oldtidsfilosofen Zhuangzi, ble svært godt mottatt, og var dessuten den første kinesiske filmen som ble vist utenlands – blant kinesere i chinatowns i USA.

Fra 1921 var 1928 Li Minwei filmregissør. I 1923 grunnla han i Hongkong filmselskapet Minxin, som etter streikeurolighetene i Hongkong senere flyttet til Shanghai. Der restartet han selskapet i det franske konsesjonsområde. Blant hans innspillinger var klassisk inspirerte filmer som en basert på *[[Romansen om Vestkammeret]]*, tidlige wuxiafilmer, og skildringer av Sun Yat-sen-styrkenes kamper mot kinesiske krigsherrer. Trass i mange vellykkede og populære filmer kom Minxin mot slutten av 1920-årene i økonomisk hardt vær og klarte ikke å hevde seg overfor sin hovedkonkurrent, filmselskapet Mingxing, og andre filmstudioer. I 1930 reddet Li restene; da startet han sammen med Luo Mingyou filmselskapet Lianhua, som ved siden av Mingxing ble Kinas viktigste filmselskap i 1930-årene.

I 1938, etter utbruddet av den annen japansk-kinesiske krig (han hadde dokumentert på film japanernes angrep på og store ødeleggelser av Shanghai), vendte Li Minwei tilbake til den britiske kronkolonien Hongkong og trakk seg tilbake der.

Han er minnet med første stjerne på Hongkongs Avenue of Stars.

Han ble bestefar til skuespilleren Gigi Lai og far til en annen hongkong-skuespiller, Lai Suen.

## Senere fremstillinger
Choi Kai-kwong produserte i 2001 dokumentasjonen *Lai Man-wai: Father of Hong Kong Cinema*. Li Minwei ble i  Stanley Kwans filmbiografi om den unge skuespilleren og filmprimadonnaen Ruan Lingyu *Centre Stage* spilt av Waise Lee.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Artikkel om Li Minwei med mange fotos
* 新会人 - http://www.southcn.com/news/gdnews/sh/hrjnh/fyrw/200409020627.htm
* https://web.archive.org/web/20081025183946/http://www.jmnews.com.cn/c/2005/09/25/09/c_722953.shtml
* https://web.archive.org/web/20091010024009/http://www.jmnews.com.cn/c/2008/07/15/11/c_963307.shtml 黎民伟祖籍不在新会
* Kort YouTubew video om Li Minwei
Ex Tenebris

***Ex Tenebris*** er det andre musikkalbumet av det norske progressiv rock-bandet White Willow, utgitt i 1998.

## Sporliste
# «Leaving the House of Thanatos»
# «The Book of Love»
# «Soteriology»
# «Helen and Simon Magus»
# «Thirteen Days»
# «A Strange Procession...»
# «...A Dance of Shadows»

## Personell
*Jacob Holm-Lupo – gitar, keyboards
*Jan Tariq Rahman – piano, Hammondorgel, Mellotron, theremin, synthesizere, vokal
*Sylvia Erichsen – vokal
*Frode Lia – bass
*Mattias Olsson – trommer, perkusjon
**Andre medvirkende**
*Teresa K. Eklund – tale på «Helen and Simon Magus»
*Åsa Eklund – vokal på «Thirteen Days»
*Audun Kjus – fløyte på «The Book of Love» og «Helen and Simon Magus»

## Eksterne lenker
*
Sacrament (White Willow-album)

***Sacrament*** er det tredje musikkalbumet av det norske progressiv rock-bandet White Willow, utgitt i 2000.

## Sporliste
# «Anamnesis»
# «Paper Moon»
# «The Crucible»
# «The Last Rose of Summer»
# «Ghostalgia»
# «The Reach»

## Personell
*Jacob Holm-Lupo – gitar, keyboards, bass, vokal
*Brynjar Dambo – keyboards, klokkespill
*Aage Moltke Schou – trommer, perkusjon, klokkespill
*Sylvia Erichsen – vokal
*Johannes Sæbøe – bass
*Ketil Vestrum Einarsen – fløyte, blokkfløyte, melodika, keyboards
**Andre medvirkende**
*Simen E. Haugberg – obo
*Øystein Vesaas – vokal på «Anamnesis»

## Eksterne lenker
*
Storm Season

***Storm Season*** er et musikkalbum med White Willow, utgitt i 2004.

## Sporliste

## Personell
*Sylvia Erichsen – vokal
*Jacob Holm-Lupo – gitarer, keyboards
*Johannes Sæbøe – gitar
*Lars Fredrik Frøislie – keyboards, klokkespill
*Marthe Berger Walthinsen – bass, tamburin
*Aage Molte Schou – trommer, perkusjon
*Ketil Vestrum Einarsen – fløyte, synthesizer, tamburin
**Andre medvirkende**
*Sigrun Eng – cello
*Finn Coren – vokal på «Soulburn»
*Teresa K. Aslanian – vokal på «Sally Left»
*Tirill Mohn – strykerarrangementer

## Eksterne lenker
*
Da lea Duolva Duottar

***Dá lea Duolva Duottar*** er et musikkalbum med Duolva Duottar, utgitt i november 2011.

## Sporliste

# «Dá lea Duolva Duottar»
# «Vahkkoloahppa»
# «Mu eahket»
# «Guovdageainnus eret»
# «Niehku»
# «Mannan geasi»
# «Duoddara šuokŋa»
# «Alle saman»
# «Valsen»
# «Finnmark»

## Referanser
Ignis Fatuus

***Ignis Fatuus*** er debutalbumet til det norske progressiv rock-bandet White Willow, utgitt i 1995.

## Sporliste
# «Snowfall»
# «Lord of Night»
# «Song»
# «Ingenting»
# «The Withering of the Boughs»
# «Lines on an Autumnal Evening»
# «Now In These Fairy Lands»
# «Piletreet»
# «Till He Arrives»
# «Cryptomenysis»
# «Signs»
# «John Dee's Lament»

## Personell
* Jan Tariq Rahman – keyboards, blokkfløyte, krumhorn, kantele, sitar, basspedal, bass, vokal, Mellotron, synthesizere
* Tirill Mohn – fiolin, klassisk gitar
* Audun Kjus – fløyter, sekkepipe, bodhrán, vokal
* Sara Trondeal – vokal
* Eldrid Johansen – vokal
* Jacob Holm-Lupo – gitar, EBow, bass
* Alexander Engebretsen – 5-strengers bassgitar
* The Drummer (Erik Holm) – trommer, perkusjon
**Andre medvirkende**
* Carl-Michael Eide – trommer på «Cryptomenysis»
* Steinar Haugerud – kontrabass på «Lines»
* Eivind Opsvik – bass på «Ingenting»
* Tov Ramstad – cello på «Lines»
* Erlend M. Sæverud – akustisk gitar på «Fairylands»
* Henning Eidem – trommer og perkusjon på «Boughs»
* Susanna Calvert – akustisk gitar på «Boughs»
* Kjell Viig (kontratenor), Trond Haakensen (bass), Tor Tveite (kontratenor), Terje Krognes (kontratenor) – kor på «Song»

## Eksterne lenker
*
Winds

**Winds** er et norsk neo-classical/progressiv metal band. Dannet i 1998 og signert av plateselskapet The End Records. Bandet platedebuterte i 2001 med EP-utgivelsen *[[Of Entity and Mind]]*. Debutalbumet *[[Reflections of the I]]* kom ut i september 2002.

## Medlemmer
* Lars Eric Si, vokal, bass
* Carl August Tidemann, gitarer
* Jan Axel von Blomberg, trommer
* Andy Winter, piano

## Diskografi
**Of Entity and Mind* (2001, Avantgarde Music) EP, 20 minutter
**[[Reflections of the I]]* (2002, The End Records)
**[[The Imaginary Direction of Time]]* (2004, The End Records)
**[[Prominence and Demise]]* (2007)

## Eksterne lenker
* 
*
Mistelteinhonningeter

**Mistelteinhonningeter** (*Grantiella picta*) er den eneste arten i slekten *Grantiella* i familien honningetere. Den er endemisk til Australia.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Avibase: ''Grantiella picta''. Besøkt 11. mai 2013.
* Birdlife Species Factsheet: ''Grantiella picta''. Besøkt 11. mai 2013.
* Clements, J. F., T. S. Schulenberg, M. J. Iliff, B.L. Sullivan, C. L. Wood, and D. Roberson. 2011. ''The Clements checklist of birds of the world: Version 6.7.''. Besøkt 11. mai 2013.
Il Pigmalione

***Il Pigmalione*** (norsk: *Pygmalion*) er en *scena lirica* (en lyrisk scene eller en liten opera) i én akt av Gaetano Donizetti; librettisten er ukjent. Den er Donizettis første opera, og ble skrevet mellom september og oktober 1816, da komponisten var 19 år gammel.

Librettoen til Donizettis opera var basert på en libretto av Antonio Simone Sografi til Giovanni Batiste Cimadors *Pimmalione* (1790), som igjen er basert på Rousseaus  *[[Pygmalion (Rousseau)|Pygmalion]]*, som i siste instans er basert på den 10. bok i Ovids *[[Metamorfoser]]*.

## Roller

## Referanser
Terminal Twilight

***Terminal Twilight*** er det sjette musikkalbumet av det norske progressiv rock-bandet White Willow, utgitt i 2011. Opprinnelig utgitt på Termo Records som er Jacob Holm-Lupo og Lars Fredrik Frøislies eget selskap, senere på andre plateselskap både for andre markeder og i Norge.

## Sporliste

# «Hawks Circle the Mountain»
# «Snowswept»
# «Kansas Regrets»
# «Red Leaves»
# «Floor 67»
# «Natasha of the Burning Woods»
# «Searise»
# «A Rumour of Twilight»

## Personell
*Lars Fredrik Frøislie – keyboard, synthesizere
*Jacob Holm-Lupo – gitarer
*Matthias Olsson – trommer
*Ketil Vestrum Einarsen – fløyte
*Sylvia Erichsen Skjellestad – vokal
*Ellen Andrea Wang – bass
**Andre medvirkende**
*Tim Bowness – vokal på «Kansas Regrets»
*David Lundberg – Orchestron på «Snowswept», Fender Rhodes og Wurlitzer på «Kansas Regrets»
*Michael S. Judge – gitarsolo på «Hawks Circle the Mountain»

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Olivo e Pasquale

***Olivo e Pasquale*** er en romantisk komisk opera med betegnelsen *[[melodramma giocoso]]* i to akter av Gaetano Donizetti. Jacopo Ferretti skrev den italienske librettoen etter Simeone Antonio Sografis skuespill. Operaen hadde premiere 7. januar 1827 på Teatro Valle i Roma. Donizetti gjorde noen forandringer i den påfølgende oppsetningen i Napoli for Teatro Nuovo i september 1827 der den viktigste var å endre Camillo til en tenor.

## Roller

## Synopsis
:Tid: Det attende århundre
:Sted: Lisboa

Olivo og Pasquale er to brødre, begge kjøpmenn fra Lisboa: den første er temperamentsfull og brutal, den andre er søt og sky. Olivos datter, Isabella, elsker den unge lærlingen, Camillo, men hennes far ønsker at hun skal gifte seg med en velstående kjøpmann fra Cádiz, Le Bross. Isabella forteller Le Bross at hun elsker en annen. At first he is led to believe that it is Columella, an old conceited and ridiculous man but shortly after he understands that it is Camillo. Olivo innser at datteren våger å motsette seg hans vilje, er rasende og Le Bross, sjokkert av hans uforholdsmessige reaksjon, blir Isabella og Camillos allierte og lover å hjelpe dem til å bli gift. De forelskede truer med å begå selvmord klokken fem dersom Olivo ikke gir dem tillatelse til å gift seg, men han tror ikke på dem og nekter å gå med på utpressing. Men klokken fem høres ekko av skudd: Pasquale besvimer og Olivo sier nå at han ville fortrukket at Isabella ble Camillos hustru enn at hun dør. Heldigvis var trussel om selvmord tom og da de to viser seg i døren, omfavner og velsigner Olivo unionen deres.

## Diskografi
* Bruno Rigacci (dirigent), John del Carlo, Giovanni Ovidio Mastino, Gastone Sarti, Estelle Maria Gibbs, Sabrina Bizzo, Enrico Bonelli, Luana Pellegrineschi, Augusto Faggioli, 1980 (Bongiovanni)

## Referanser


## Kilder
*Ashbrook, William, *Donizetti and His Operas*, Cambridge University Press, 1982, ISBN 0-521-23526-X   ISBN 0-521-23526-X
*Holden, Amanda (Ed.), *The New Penguin Opera Guide*, New York: Penguin Putnam, 2001. ISBN 0-14-029312-4
*Osborne, Charles, *The Bel Canto Operas of Rossini, Donizetti, and Bellini*, Portland, Oregon: Amadeus Press, 1994  ISBN 0-931340-71-3
*Waidelich, T. G., "'in dem Vaterlande der Haydn, der Mozarte und so vieler andern berühmten Componisten'. Ein unbekannter Brief Gaetano Donizettis betreffend den Vertrieb seiner Opera buffa Olivo e Pasquale in Deutschland", in: Semantische Inseln - Musikalisches Festland für Tibor Kneif zum 65. Geburtstag, Hamburg 1997, p.&nbsp;57–62.
*Weinstock, Herbert, *Donizetti and the World of Opera in Italy, Paris, and Vienna in the First Half of the Nineteenth Century*, New York: Pantheon Books, 1963. ISBN 63-13703

## Eksterne lenker
* Libretto
Pietro il grande

***Il falegname di Livonia, o Pietro il grande, czar delle Russie*** er en komisk opera i to akter av Gaetano Donizetti til en libretto av Gherardo Bevilacqua Aldobrandini fra 1819, som er delvis basert på Felice Romanis libretto til Giovanni Pacinis opera *Il falegname di Livonia*, som nettopp var blitt satt opp på La Scala i Milano 12. april 1819, samt på Romanis kilde, Alexandre Duvals komedie *Le menuisier de Livonie, ou Les illustres voyageurs* (1805)..

## Roller

## Referanser


## Kilder
* Ashbrook, William (1982). *Donizetti and His Operas*. Cambridge University Press., ISBN 0-521-23526-X. ISBN 0-521-23526-X.
* Ashbrook, William (1992). "Donizetti, (Domenico) Gaetano (Maria): work-list" in Sadie 1992, vol. 1, pp.&nbsp;1215–1218.
* Osborne, Charles (1994). *The Bel Canto Operas of Rossini, Donizetti, and Bellini*. Portland, Oregon: Amadeus Press. ISBN 0-931340-71-3.
* Sadie, Stanley, red. (1992). *[[The New Grove Dictionary of Opera]]* (4 bind). London: Macmillan. ISBN 978-1-56159-228-9.
* Sadie, Stanley, editor; John Tyrell; executive editor (2001). *[[The New Grove Dictionary of Music and Musicians]]*, 2. udg. London: Macmillan. ISBN 978-1-56159-239-5 (hardcover).  (eBook).
* Smart, Mary Ann; Budden, Julian. "Donizetti, (Domenico) Gaetano (Maria)" in Sadie 2001.
*Weinstock, Herbert, *Donizetti and the World of Opera in Italy, Paris, and Vienna in the First Half of the Nineteenth Century*, New York: Pantheon Books, 1963. ISBN 63-13703

## Eksterne lenker
* Libretto (italiensk)
* Libretto (italiensk) 
* "G. Donizetti. ''IL FALEGNAME DI LIVONIA, OSSIA PIETRO IL GRANDE'' ", Russisk premiere av St. Petersburgs kammeroperakompagni
*  Tom Kaufman, "DONIZETTI: ''Pietro il Grande'', operatoday.com, 13. september 2005 (plateanmeldelse)
Signal to Noise (album)

***Signal to Noise*** er det fjerde musikkalbumet av det norske progressiv rock-bandet White Willow, utgitt i 2006.

## Sporliste
# «Night Surf» 4:12
# «Splinters» 8:36
# «Ghosts» 5:48
# «Joyride» 4:18
# «The Lingering» 9:25
# «The Dark Road» 4:17
# «Chrome Dawn» 7:12
# «Dusk City» 6:05
# «Ararat (For Teresa)» 1:35

## Personell
*Trude Eidtang – vokal
*Lars Fredrik Frøislie – keyboards, synthesizere
*Jacob Holm-Lupo – gitar, sitar 
*Marthe Berger Walthinsen – bass, perkusjon
*Aage Moltke Schou – trommer, perkusjon
*Ketil Vestrum Einarsen – treblåseinstrumenter
**Andre medvirkende**
*Brynjar Dambo – Moog Voyager og solo på «Chrome Dawn»
*Tommy Hansen – vokalarrangementer

## Eksterne lenker
*
Imelda de’ Lambertazzi

***Imelda de' Lambertazzi*** er en opera med betegnelsen *[[melodramma tragico]]* i to akter av Gaetano Donizetti til en libretto av Andrea Leone Tottola basert på tragedien *Imelda* av Gabriele Sperduti. Operaen ble først oppført  5. september 1830 på Teatro San Carlo i Napoli.

## Oppførelseshistorie
Operaen ble ikke en stor suksess og oppførelser er i dag meget sjeldne. En konsertfremføring fant sted 10. mars 2007 i Queen Elizabeth Hall i London under ledelse av Mark Elder. Konserten ble innspilt på CD av Opera Rara.

## Roller

## Synopsis

:Tid: 16. århundre
:Sted: Bologna

Operaen er en variasjon av historien om Romeo og Julie. Imelda Lambertazzi (fra en familie som støtter guelferne) elsker Bonifacio, Geremeis arving (fra en familien som støtte ghibellinerne). Da Bonifacio foreslår en fred mellom de to familiend, som skal besegles av deres ekteskap, blir han møtt med vrede fra Imeldas far og bror, og da han forsøker å møte Imelda, blir han stukket ned av sin bror med en forgiftet dolk. Imelda oppfordrer sin far til å tilgi Bonifacio, før hun selv utånder.

## Diskografi
* 1989: Liveoptagelse, Lugano, februar 1989. Floriana Sovilla, Diego d'Auria, Andrea Martin, Fausto Tenzi, Gastone Sarti, Italiensk-schweiz Radio-TV-orkester, dir. Marc Andreae. *Nuova Era* 6778/79
* 2007: Dirigent: Mark Elder med Nicole Cabell i titelrollen, James Westman, Frank Lopardo og Massimo Giordano og Orchestra af Age of Enlightenment. Innspilt av Opera Rara.

## Referanser


## Kilder
*Ashbrook, William, *Donizetti and His Operas*, Cambridge University Press, 1982, ISBN 0-521-23526-X   ISBN 0-521-23526-X
*Holden, Amanda (Ed.), *The New Penguin Opera Guide*, New York: Penguin Putnam, 2001. ISBN 0-14-029312-4
*Osborne, Charles, *The Bel Canto Operas of Rossini, Donizetti, and Bellini*, Portland, Oregon: Amadeus Press, 1994  ISBN 0-931340-71-3
*Weinstock, Herbert, *Donizetti and the World of Opera in Italy, Paris, and Vienna in the First Half of the Nineteenth Century*, New York: Pantheon Books, 1963. ISBN 63-13703

## Eksterne lenker
* Libretto
Zoraida di Granata

***Zoraida di Granata*** (også ***Zoraide di Granata*** eller ***Zoraïda di Granata***) er et *[[melodramma]] eroico* (*opera seria* eller 'heroisk' opera), i to akter av Gaetano Donizetti. Den italienske librettoen ble skrevet av Bartolomeo Merelli, basert på et fransk skuespill, *Gonzalve de Cordoue ou Grenade Reconquise* av Jean-Pierre Claris de Florian (1791), og en libretto av Luigi Romanelli til en opera av Nicolini kalt *Abenamet e Zoraide*.

Selv om det var Donizettis første suksess på teaterscenen «og operaen hvor han begynte å benytte 'Rossini'-liknende teknikk», fikk den opprinnelig versjon fra 1822 av denne voldsomme kjærlighetshistorien aldri en fullstendig fremføring fordi Amerigo Sbigoli, tenoren som opprinnelig hadde rollen som Abenamet, døde kort tid før premieren, uten at det var noen erstatter tilgjengelig. Donizetti tilpasset raskt denne tollen for kontraalt, selv om han fjernet tre nummer i prosessen.

Premieren fant sted på Teatro Argentina i Roma 28. januar 1822 og den og komponisten ble rost av ukeavisen *Notizie del giorno*:
:«Et nytt og gledelig talent har vist seg for det italienske musikkteater. Den unge Maestro Gaetano Donizetti ... har lansert seg sterkt i sin første virkelig seriøs opera,* Zoraida*. Han mottok med rette unison og oppriktig applausen fra en fullsatt sal...».

Opera ble oppført i den reviderte utgaven på det samme teateret 7. januar 1824, og ble satt på ny i Lisboa i 1825.

## Roller

## Synopsis

:Tid: 1480
:Plass: Granada, Spania.

Den morderiske og luskende Almuzir ønsker å gifte seg med Zoraida, datteren til den avdøde kongen, som igjen elsker Abenamet, den seirende mauriske generalen. For å redde Abenamet fra dødsdom utstedt av Almuzir, går Zoraida med på giftermålet. Hun overbeviser Abenamet om sin troskap og på en noe usannsynlig måpte får hun lov til å gifte seg med ham.

## Innspillinger

### 1822-versjonen

### 1824-versjonen
Opera Rara sin innspilling inneholder seks ekstra stykker på CD-ene 3 (delvis) og 4.

## Referanser


## Kilder
*Holden, Amanda (Ed.), *The New Penguin Opera Guide*, New York: Penguin Putnam, 2001. ISBN 0-14-029312-4
*Osborne, Charles, *The Bel Canto Operas of Rossini, Donizetti, and Bellini*, Portland, Oregon: Amadeus Press, 1994  ISBN 0-931340-71-3
*Ashbrook, William, *Donizetti and His Operas*, Cambridge University Press, 1982, ISBN 0-521-23526-X   ISBN 0-521-23526-X
*Weinstock, Herbert, *Donizetti and the World of Opera in Italy, Paris, and Vienna in the First Half of the Nineteenth Century*, New York: Pantheon Books, 1963. ISBN 63-13703

## Eksterne lenker
* Informasjon og libretto (italiensk)
* Innspilling på Opera Raras nettside
Tetsushi Suwa

**Tetsushi Suwa** (japansk:  (諏訪哲史 Suwa Tetsuhi, født 1969) er en japansk forfatter født i Nagoya i Aichi prefektur. Han vant Akutagawa-prisen i 2007 for romanen *Asatte no hito* (アサッテの人, direkte oversatt: «Overmorgenmannen»). Boken ble først utgitt i det litterære tidsskriftet *Gunzo*, og vant dette tidsskriftets nykommerpris. 

Boken er utgitt på norsk som *En hinsides mann*, oversatt fra japansk av Magne Tørring (Pax, 2013).

## Referanser
Alexander Vik

**Alexander Vik** (født 1955 i Stockholm) er en svensk-norsk forretningsmann. Vik var storeier i internettselskapet *Xcelera.com*, hvis børsverdi på det meste var 113 milliarder norske kroner.

Vik vokste opp i en familie av foretagende i Sverige, og han bodde der til sent i 1969, da familien flyttet til Kanariøyene. Fra 1974 til 1978 studerte han økonomi ved Harvard. Han var der aktiv i studentidretten. Deretter jobbet han med aksjemegling i investeringsbanken Lehman Brothers på Wall Street, før han begynte med egne eiendomshandler og startet et forsikringsselskap. Med god teft kjøpte han eiendom da markedet var svakt, og solgte med profitt etter oppgang, før markedet igjen kollapset senere på 1980-tallet. Vik er to ganger «Ivy League golf champion» og norgesmester i golf.

## Xcelera og dot-com
Vik var storeier i internettselskapet *Xcelera.com* og var aktiv som investor under dot-comboblen. Selskapet var registrert på Cayman og notert på den amerikanske aksjebørsen AMEX, og holder rekorden for størst verdiøkning på ett år, da den steg med 74&nbsp;000 prosent. Før boblen sprakk var Xcelera verdt 113 milliarder kroner, på den tiden mer enn verdien av bilprodusenten Volvo, mens omsetningen til selskapet ved senere regnskapsrapportering i dets jurisdiksjon ble avslørt å være under to millioner kroner. Samtidig som Xcelera ble snakket opp i pressen solgte Vik og hans bror aksjer i selskapet og innkasserte over en milliard kroner.

## Sebastian Holdings
Vik eier og kontrollerer Sebastian Holdings, et Turks og Caicos selskapet.

Han ble kåret av Forbes magazine som  “The Most Interesting Man In The World (As Long As He Doesn't Owe You Money)” mars 2014. http://www.forbes.com/sites/nathanvardi/2014/03/05/the-riddle-of-alexander-vik/

## Referanser