open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Aschau am Inn

**Aschau am Inn** er en liten landsby i Oberbayern i Tyskland.

## Kjente innbyggere

* Joseph Ratzinger, den senere pave Benedikt XVI, som ble født i Marktl am Inn, bodde i landsbyen fra han var fem til han var ti år (1932&ndash;1937). I 1937 flyttet familien videre til Traunstein.

## Eksterne lenker
*
Georg Ratzinger

**Georg Ratzinger** (født 15. januar 1924 i Pleiskirchen ved Altötting i Oberbayern i Tyskland, død 1. juli 2020 i Regensburg) var en tysk kirkemusiker og katolsk prest fra Bayern. Han var bror av pave Benedikt XVI (født Joseph Ratzinger).

## Liv og virke
### Bakgrunn
Han viste tidlig musikalsk talent og spilte på kirkeorgelet fra 11-årsalderen. I 1935 begynte han på juniorseminaret i Traunstein og fikk blant annet musikkundervisning der. I 1941 møtte han første gang koret Regensburger Domspatzen, da koret deltok i Salzburg, under markeringen av 150-årsdagen for Mozarts død.

Sommeren 1942 ble han innskrevet i riksarbeidstjenesten og samme høst innrullert i hæren. I 1944 ble han såret i strid i Italia. På slutten av krigen kom han i kortvarig amerikansk krigsfangenskap i nærheten av Napoli, men ble repatriert etter kort tid og var hjemme i juli 1945.

### Kirkelig løpebane
I januar 1946 begynte han på presteseminaret i Freising sammen med sin bror Joseph. Samtidig med sine teologiske studier fortsatte han sine musikkstudier. Han ble presteviet i München – sammen med sin bror – i 1951 av kardinal Michael von Faulhaber, og innehadde deretter forskjellige prestefunksjoner i erkebispedømmet München og Freising, samtidig som han viet seg til musikken. Sine musikalske studier avsluttet han i 1957 og ble kordirigent i hjembyen Traunstein.

I februar 1964 ble han domkapellmester i St. Peterskatedralen i Regensburg og dirigent for katedralens kor, Regensburger Domspatzen.

Som leder for dette gutte- og mannskoret hadde Ratzinger ansvaret for innspillinger av en rekke klassiske verker og gjennomførte en omfattende turnévirksomhet i Tyskland, USA, Skandinavia, Canada, Taiwan, Japan, Irland, Polen, Ungarn og Roma. Han hadde også ansvar for korets liturgiske oppgaver i Regensburg.

I 1967 ble han tildelt tittelen monsignore og i 1976 ble han pavelig æresprelat. Samme år feiret koret også sitt -årsjubileum. I 1977 dirigerte han koret under brorens ordinasjon til biskop. Koret sang til ære for dronning Elisabeth II av Storbritannia da hun besøkte Tyskland i 1978 og ved pave Johannes Paul IIs besøk i München i 1980. Koret gav også konserter i forbindelse med NATO-toppmøtet i 1982.

I 1981 fikk Ratzinger Bundesverdienstkreuz, og i 1994 ble han utnevnt til apostolisk protonotar, den høyeste pavelige æresprelatverdigheten. Samme år pensjonerte han seg. Han bodde i Regensburg. I mai 2005 mottok han Österreichische Ehrenkreuz für Wissenschaft und Kunst (1. klasse).

Ratzinger ble den 3. august 2005 innlagt på sykehuset Policlinico Agostino Gemelli i Roma på grunn av hjerteflimmer og fikk satt inn en pacemaker.

Han var grandnevø av politikeren Georg Ratzinger.

Mens hans bror var pave, uttalte Ratzinger at han nok var den eneste som fremdeles kalte paven Joseph.

Den 18. juni 2020 var Ratzinger alvorlig syk mens hans bror Benedikt XVI besøkte ham i Regensburg. Han døde to uker etter den 1. juli 2020, i en alder av 96 år.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
* 
*  Regensburg bispedømmes hjemmeside
Fred Couples

**Fred Couples** (født 3. oktober 1959) er en amerikansk profesjonell golfspiller på PGA-touren og Champions Tour. 

Couples ble født i Seattle i Washington. Han gikk på Universitetet i Houston, hvor han delte rom med den senere sportskommentatoren Jim Nantz. Den første seieren på PGA-touren tok Couples i 1983 i Kemper Open. Han har 15 seire på PGA-touren, inkludert major-turneringen The Masters Tournament i 1992. Couples er blitt kåret Årets spiller på PGA-touren to ganger, i 1991 og 1992, og har deltatt på det amerikanske Ryder Cup-laget fem ganger (1989, 1991, 1993, 1995 og 1997). Han har tilbrakt 16 uker på førsteplassen på verdensrankingen i golf.

I 2009 var han kaptein for USAs Presidents Cup-lag. USA vant over verdenslaget 19½-14½. Han er også utpekt til å lede USA i Presidents Cup 2011.

I 2010 debuterte Couples på Champions Tour, den profesjonelle touren for spillere over 50 år, og allerede i sin første sesong vant han fire turneringer. I august 2011 tok han sin femte seier på Champions Tour da han vant major-turneringen Constellation Energy Senior Players Championship.

På grunn av sine lange utslag, har Couples fått tilnavnet *Boom Boom*. Han har også fått kallenavnet *Mr. Skins* på grunn av hans dominans i Skins Game. Han har vunnet skins-turneringen hele fem ganger (1995, 1996, 1999, 2003 og 2004). Totalt har han deltatt 11 ganger og samlet opp 3&nbsp;515&nbsp;000 dollar og 77 skins. 

## Seire på PGA-touren
* 1983: Kemper Open
* 1984: Tournament Players Championship
* 1987: Byron Nelson Golf Classic
* 1990: Nissan Los Angeles Open
* 1991: Federal Express St. Jude Classic, B.C. Open
* 1992: Nissan Los Angeles Open, Nestle Invitational, **[[The Masters Tournament|The Masters]]**
* 1993: Honda Classic
* 1994: Buick Open
* 1996: The Players Championship
* 1998: Bob Hope Chrysler Classic, Memorial Tournament
* 2003: Shell Houston Open

## Eksterne lenker
* 
*
LG Skins Game

**LG Skins Game** er en årlig golfturnering hvor spillerne konkurrerer om premiepenger på hvert enkelt hull. Turneringen er anerkjent av PGA-touren, men den inngår ikke i tourens sesong og premiepengene teller ikke med på den offisielle pengelisten. Tittelsponsor er LG Electronics.

Skins Game skiller seg fra alle turneringene på PGA-touren. Kun fire spillere inviteres til å delta, og spillerne konkurrerer om å vinne enkelthull, kalt *skins*, i matchspill-format. Hvert hull tildeles en viss pengeverdi, og spilleren som vinner hullet med færrest slag, vinner pengepremien for dette hullet. Hvis to spillere slår uavgjort på et hull («deler hullet»), overføres hullets pengeverdi til neste hull.

Som eksempel; i turneringen i 2004 var de første seks hullene verdt 25&nbsp;000 dollar hver, hull 7&ndash;12 var verdt 50&nbsp;000 dollar hver, hull 13&ndash;17 var verdsatt til 70&nbsp;000 dollar hver og det 18. hullet &ndash; kalt *Super Skin* &ndash; var verdt 200&nbsp;000 dollar.

## Resultater

## Eksterne lenker
* LG Skins Game på PGATOUR.com
Vankomycin

**Vancomycin** er et antibiotikum som virker ved å binde seg til D-alanyl-D-alanin i bakterienes cellevegg og hemmer dannelsen av de nødvendige kryssforbinelsene til L-lysin.
Straffesparkkonkurranse

**Straffesparkkonkurranse** eller **straffekonkurranse** er en metode som benyttes for å avgjøre uavgjorte kamper i fotball. Vanligvis blir straffesparkkonkurranse kun benyttet i cupkamper eller andre kamper hvor det *skal* kåres en vinner &ndash; og da etter at det ikke har falt noen avgjørelse etter 120 minutters spill; 90 minutter med ordinær tid (inkludert tilleggstid) pluss 30 minutter med ekstraomganger.

Straffesparkkonkurranser blir vanligvis gjennomført på følgende måte: Hvert lag skyter fem straffespark, og det laget som har scoret flest mål har vunnet. Hvis det ene laget har fått en ledelse som motstanderen ikke kan ta igjen, kan straffesparkkonkurransen avsluttes før begge lagene har skutt fem ganger. Ingen spiller kan skyte mer enn én gang før eventuelt alle de andre spillerne på laget også har skutt.

Hvis stillingen fortsatt er uavgjort etter at begge lag har skutt fem straffer, fortsetter straffesparkkonkurransen etter «sudden death»-prinsippet. Begge lag skyter én straffe hver, og når det ene laget scorer, mens det andre laget misser er kampen avgjort. Enkelte ganger kan dette føre til svært langvarige straffesparkkonkurranser. I Europamesterskapet i 1980 vant  9–8 på straffer over  i turneringens bronsefinale. I Norge slo Løv-Ham Start med 14–13 i 3. runde av Norgesmesterskapet 2009.

I 1987 ble alle uavgjorte kamper i den norske serien avgjort på straffer. Vinneren av straffekonkurransen fikk to poeng, mens det tapende laget fikk ett poeng. Denne ordningen ble fjernet etter én sesong.

## Andre idretter
Straffekast-/straffeslagkonkurranser etter de samme reglene brukes også for å avgjøre kamper i blant andre  håndball, bandy og vannpolo. Straffeslagkonkurranser brukes også i ishockey, men der tar hvert lag bare tre straffer før en eventuelt fortsetter etter «sudden death»-prinsippet. OL-finalen på Lillehammer i 1994 ble avgjort på straffeslagkonkurranse – Sverige slo Canada og ble OL-mestre.

## Eksterne lenker
*
Erytromycin

**Erytromycin** er et syntetisk fremstilt makrolidantibiotikum.

Det brukes til de samme infeksjonene som penicillin og i tillegg til enkelte andre infeksjoner, som mykoplasmalungebetennelse.

For pasienter som har utviklet penicillinallergi er erytromycin et godt alternativ når det er behov for penicillinbehandling.

For noen pasienter kan mavesmerter være en vanlig bivirkning, muligens som en overfølsomhetsreaksjon. Når mange av de naturlige bakteriene i tarmen drepes av erytromycinen blir det diare, men den kan fort bedres ved inntak av matvarer med normale bakterier, som yoghourt, kefirmelk og gammelost.

Erytromycin påvirker flere ensymsystemer som omsetter legemidler, så det er ofte problemer med interaksjon (legemiddel) om det samtidig brukes andre medisiner.
Det georgiske alfabetet

**Det georgiske alfabetet** (georgisk: ქართული დამწერლობა, ) er et unikt skriftsystem som brukes til å skrive georgisk og noen få andre kartvelske språk i Kaukasus (mingrelsk, svanisk og av og til lazisk). Det har opp gjennom historien eksistert tre ulike versjoner av alfabetet. Dagens alfabet har 33&nbsp;bokstaver. Det skilles ikke mellom majuskler og minuskler, men enkelte forfattere har brukt bokstaver fra et av de eldre alfabetene som majuskler. Bokstavene har også hver sin tallverdi.

Alfabetet er kjent siden 400-tallet e.kr. Opprinnelsen er noe dunkel. Det har visse tegn som ligner på greske skrifttegn, men noen tegn kan også ha en annen opprinnelse.

## Historie

Det georgiske alfabetet har utvikla seg over tre stadier, som kalles *Asomtavruli*, *Nuskhuri* og *Mkhedruli*.

### Asomtavruli
Asomtavruli, også kjent som *Mrgvlovani*, er det eldste georgiske alfabetet. Gamle innskrifter med dette alfabetet er bevart i flere bygninger, blant annet i en georgisk kirke i Betlehem i Israel (fra år 430) og i kirken Bolnisi Sioni utafor Tbilisi (fra år 478–493). Asomtavruli brukes i dag av og til i overskrifter og boktitler.

### Nushkuri
Nushkuri er et religiøst alfabet som oppsto på 800-tallet. Det ble mest brukt i hagiografi.

### Mkhedruli
Mkhedruli, det moderne alfabetet, oppsto på 1000-tallet og ble brukt i ikke-religiøse sammenhenger fram til 1800-tallet, da det tok helt over for de to andre alfabetene.

## Translitterasjon

Denne tabellen viser translitterasjonen av de 33 bokstavene som er i bruk i dag. «Nasjonal» er det offisielle georgiske translitterasjonssystemet, «BGN» er et romaniseringssystem som ofte benyttes i engelsktalende land, mens «Lazisk» er det offisielle systemet som benyttes i det nordøstlige Tyrkia for lazisk.

## Tastatur
Alle tastaturene i Georgia er utstyrt med både georgiske og latinske bokstaver. Det georgiske QWERTY-tastaturet ser slik ut:

## Eksterne lenker
* 
* UNICODE-kart for georgisk skrift
* Translitterasjon av georgisk
Großglockner

**Großglockner** (3798 moh) er det høyeste fjellet i Østerrike. Fjellet er en del av Glocknermassivet og ligger i fjellområdet *Hohe Tauern*. Ved foten av fjellet ligger isbreen Pasterze som med sin lengde på 9 km er den største i de østerrikske alper og den lengste i Østalpene. 

Fjellet ble første gang besteget 28. juli 1800 av en gruppe på fire som deltok på en stor ekspedisjon under ledelse av fyrstbiskop Franziskus Xavier von Salm-Reifferscheidt.

Normalruta går fra Erzherzog-Johann-Hütte (ved Adlersruhe, nr 9 på illustrasjonen) over østsida og Kleinglockner (nr 6).



## Fotnoter


## Eksterne lenker
* Bilder av Grossglockner på nettstedet Peakware
Bludenz

**Bludenz** er en by i delstaten Vorarlberg i Østerrike. Byen er relativt liten og ligger der hvor de fem dalene Klostertal, Montafon, Walgau, Brandnertal og Großes Walsertal møtes. Byen er også administrasjonssentrum i distriktet Bludenz, hovedsetet ligger i slottet Gayenhofen. I byen ligger også sjokoladefabrikken Suchard samt ølbryggeriet Fohrenburger.


Fil:Bludenz von nordwesten.jpg|Bludenz


## Referanser


## Eksterne lenker
*
Feldkirch (Østerrike)

**Feldkirch** er en by i delstaten Vorarlberg i Østerrike. Feldkirch er forvaltningssetet for distriktet av samme navn. Byen er nevnt i historiske skrifter fra 1200-tallet. I dag har byen om lag 30&nbsp;000 innbyggere.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Khristo Stoitsjkov

**Khristo Stoitsjkov** (bulgarsk: Христо Стоичков); født 8. februar 1966) er en bulgarsk tidligere fotballspiller og fotballtrener, som av mange blir regnet som en av landets største fotballspiller gjennom tidene. Han representerte  i to VM-sluttspill og ett EM-sluttspill.

Da Bulgaria tok en svært overraskende fjerdeplass i 1994-VM ble Stoitsjkov turneringens toppscorer med seks mål, og ble senere samme år kåret til årets spiller i Europa. I Europamesterskapet to år senere scoret han samtlige av Bulgarias tre mål. Han spilte til sammen 83 A-landskamper, og scoret 37 landslagsmål.

## Klubbkarriere
Stoitsjkov begynte klubbkarrieren i hjembyen Plovdiv, men ble allerede som 18-åring hentet til CSKA Sofia. Her utviklet han seg til å bli en stjernespiller. I 1989/90 ble han toppscorer i den bulgarske serien med hele 38 mål, og ble deretter kjøpt av den spanske storklubben Barcelona. Den temperamentsfulle Stoitsjkov ble raskt en publikumsfavoritt, men havnet også ofte trøbbel med dommere og fotballforbundet. Under oppholdet i Barcelona fikk han kallenavnet El Pistolero, på grunn av det beryktede skuddbeinet.

Stoitsjkov spilte seks og en halv sesong for Barcelona, fordelt på to perioder, og scoret nesten 100 mål for klubben. Han ble spansk ligamester fire ganger, og var med på å vinne Europacupen for serievinnere i 1992. Han spilte også en sesong for italienske Parma, og var på tampen av sin karriere innom klubber i Japan (Kashiwa Reysol), Saudi-Arabia (Al Knassar) og USA (Chicago Fire, DC United).

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Den pavelige kommisjon for Latin-Amerika

**Den pavelige kommisjon for Latin-Amerika** er en del av Den katolske kirkes sentrale forvaltning. Kommisjonen er ikke en del av Den romerske kurie, men er likevel direkte underlagt Kongregasjonen for biskopene. Den har ansvaret for koordinering av kirkens virke i Latin-Amerika, og for kommunikasjon mellom Den hellige stol og de latinamerikanske biskopene. 

Kommisjonen ble opprettet 19. april 1958 av pave Pius XII. Den hittil siste presidenten var kardinal Giovanni Battista Re, som gikk av ved pave Johannes Paul IIs død 2. april 2005.

## Referanser
Det pavelige råd for kulturen

**Det pavelige råd for kulturen** (latin ***Pontificium Consilium de Cultura***) er en del av Den romerske kurie, som er Den katolske kirkes sentrale administrasjon. Den har ansvaret for å veilede kirkens ledelse i kulturelle spørsmål.

I *[[Gaudium et Spes]]*, en konstitusjon fra Andre Vatikankonsil, er en hel seksjon viet til viktigheten av kultur i menneskets utvikling. Dette førte til en intensivering av arbeidet med å styrke det kulturelle mangfold i Den katolske kirke. I mai 1982 opprettet pave Johannes Paul II rådet, gjennom et personlig brev til kardinalstatssekretæren. I 1993 slo samme pave det sammen med Det pavelige råd for dialog med ikke-troende, sin *[[motu proprio]]* *Inde a Pontificatus*. 

## Presidenter

*Gabriel-Marie Garrone (1982&ndash;1988)
*Paul Poupard (1988&ndash;2007)
*Gianfranco Ravasi (2007&ndash;)

## Eksterne lenker
*
Feldkirch

**Feldkirch** er navnet på
*Feldkirch (Østerrike), en by i delstaten Vorarlberg i Østerrike
*Feldkirch bispedømme, bispedømme i Østerrike
*Feldkirch (Frankrike), en kommune i Alsace i Frankrike
Dornbirn

**Dornbirn** er en by i delstaten Vorarlberg i Østerrike. Byen er forvaltningssetet for distriktet Dornbirn og et lokalt senter for tekstilindustrien. Den har om lag 44&nbsp;000 innbyggere. Elva Dornbirner Ach renner gjennom byen.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Niels-Henning Ørsted Pedersen

**Niels-Henning Ørsted Pedersen** (**NHØP**) (1946–2005) var en dansk bassist, med jazz som den foretrukne stilen. NHØP eller «The great Dane with the never ending name», eller «The Viking» som han ofte ble kalt, var en av verdens største jazzmusikere. Han studerte med Det Kongelige Kapels solobassist Oscar Hegner ved Det Kongelige Danske Musikkonservatorium i København og tilegnet seg en unik venstrehåndsteknikk.

Han vokste opp i Osted på Sjælland i et folkehøyskolemiljø og hadde et solid fotfeste i den danske og nordiske kulturarven, men han begynte tidlig å spille jazz. Som 14-åring ble han med i Jazzkvintet 60 og spilte i Vingården i København, mens han fremdeles bodde i Osted og gikk på skole. Allerede i 1962 tok han over etter Oscar Pettiford som fast bassist i Jazzhus Montmartre. Her spilte han i årenes løp sammen med en rekke amerikanske jazzmusikere, blant annet Kenny Drew, og tilegnet seg på den måten fortrolighet med de mange amerikanske sangene som utgjorde deres repertoar.

I 1973 fikk han sitt store gjennombrudd da han ble medlem av Oscar Peterson Trio. Dette ga ham innpass i kretsen omkring impresarioen og plateprodusenten Norman Granz. Han spilte i Oscar Peterson Trio frem til 1986. Deretter skiftet han mye mellom å være sin egen herre, samarbeide på like fot med andre og delta i prosjekter ledet av andre. I løpet av karrieren spilte han blant annet sammen med Oscar Peterson, Dexter Gordon, Sonny Rollins, Bud Powell, Bill Evans, Larry Coryell, Joe Pass, Dizzy Gillespie, Kenny Drew, Count Basie og Ella Fitzgerald. Han medvirket på flere hundre plateinnspillinger.

Niels-Henning, som han ofte omtales som i Danmark, hadde en formidabel teknikk, som han ubetinget lot stå i musikkens tjeneste. Han utviklet en helt egen klang i sitt instrument, og spilte med en musikalitet og presisjon uten sidestykke. 

Han ikke bare spilte, men også komponerte. Han skrev melodiene «My Little Anna», «Jaywalkin'» og «The Puzzle» i tillegg til noen populære jazzversjoner av danske folkemelodier.

I 1977 ble han kåret til verdens beste bassist av Melody Maker. I 1990 mottok han Nordisk råds musikkpris. Han har også blitt hedret med en rekke andre priser og legater.

## Diskografi (utvalg)

* *Duo* 1973 (med Kenny Drew)
* *Jaywalkin*' 1975
* *Double Bass* 1976 (med Sam Jones)
* *Live at Montmartre* vol 1 og 2. 1977 (med Stan Getz)
* *Tania Maria* 1978
* *Tania Maria & Niels-Henning Ørsted Pedersen* 1979
* *The Eternal Traveller* 1984
* *Heart to heart* 1986 (med Palle Mikkelborg)
* *Play with us* 1987 (med Louis Hjulmand)
* *Hommage/Once upon a time* 1990 (med Palle Mikkelborg)
* *Alice* 1991 (med Maria João og Aki Takase)
* *Uncharted Land* 1992
* *Ambiance* 1993 (med Danmarks Radios Big Band)
* *Trio 2* 1993 (med Philip Catherine og Billy Hart)
* *To a Brother* 1993
* *Sangen er et eventyr* 1994 (med Alex Riel, Niels Lan Doky, musikk av Frederik Magle)
* *Misty* 1994 (med Niels Lan Doky og Alex Riel)
* *Those who were* 1996
* *Friends forever* 1997
* *This is all I ask* 1998

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Snøhvitfeltet

**Snøhvitfeltet** er et naturgassfelt på Tromsøflaket i Norskehavet på norsk kontinentalsokkel. Feltet består av reservoarene Snøhvit, Albatross og Askeladd.

## Karakteristikk for feltet
Snøhvitfeltet skiller seg fra de fleste andre olje- og gassfelt på norsk sokkel på en rekke områder:
* Alt utstyr i produksjonsanlegget på feltet blir plassert på havbunnen, ingen oljeplattformer eller andre innretninger brukes på overflaten. Det blir mulig for trålere å tråle over installasjonene. 
* Gassen blir ført i land ubehandlet gjennom en rørledning.
* Oppløst CO<sub>2</sub> i gassen blir separert, ført tilbake til feltet og ned i et reservoar.
* Equinor har utviklet en egen prosess for produksjon av LNG i samarbeid med Linde, «Mixed Fluid Cascade».
* Egne skip er utviklet og bygget for transport av LNG fra Melkøya til markedet.

Strukturene i undergrunnen består av 7 atskilte petroleumsforekomster som blir utnyttet med en felles utbygging av infrastruktur for produksjon. Som funn ble forekomstene kalt for Albatross, Askeladd og Snøhvit. I tillegg til naturgass vil feltet produsere noe NGL og naturgasskondensat. Oljeforekomstene har vist seg å ikke være store nok til at den kommer til å bli utvinnet på nåværende tidspunkt. Feltet er det 5. største gassfeltet på norsk sokkel etter Trollfeltet, Ormen Lange-feltet, Åsgardfeltet og Ekofiskfeltet. Det vil produsere i ca. 30 år fra og med høsten 2007. Gassen ilandføres gjennom rør til Melkøya utenfor Hammerfest, prosesseres og nedkjøles til flytende gass, LNG, før den skipes ut.

## Historikk
Snøhvitfeltet ble påvist i 1984. Stortinget godkjente utbyggingen i 2002. Godkjenningen var preget av stor politisk debatt. Dette hadde både sammenheng med at LNG-fabrikken drives av 229 MW Melkøya gasskraftverk med et årlig utslipp på 920 000 tonn CO<sub>2</sub>, og med at utbyggingen var det første petroleumsprosjektet på Tromsøflaket. I forbindelse med anleggsarbeidene sommeren 2002 ble en rekke aksjonister fra Natur og Ungdom arrestert etter å ha sperret anleggsarbeidet i ti dager.

Den 21. august 2007 klokken 0210 ble gass direkte fra Snøhvitfeltet sluppet inn i anlegget på Melkøya. Et synlig tegn på at produksjonen av LNG (flytende nedkjølt gass) nå kan starte, er at den store fakkelen er tent. Høyden på gassflammen varierer med trykket på gassen som slippes inn. På det høyeste vil gassflammen kunne strekke seg opp til 100 meter til værs.

Den 28. september 2020 opsto brann i LNG-anlegget på Melkøya. I januar 2022 var produksjonen fra Snøvit og Melkøya fortsatt lukket.

## Geologi
Gassreservoaret består av sandstein fra juratiden i Hammerfestbassenget. Sanden ble avsatt i
tidligere elveleier.

## Satelittfelt
**Albatross** - Består av reservoarene Albatross Nord og Sør. Satt i drift i 2007.

**Askeladd** - Består av reservoarene Askeladd Nord, Sør, Vest og Gamma. Planlagt driftsatt 2021.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Snøhvit i interaktivt kart
* Statoils nettsted for Snøhvitfeltet
* Store norske leksikon
* Bilder fra dokkingen av fabrikken på Melkøya
*Mixed fluid cascase process
Tore Oksholen

**Tore Oksholen** (født 25. august 1960 i Sunnhordland) er forfatter og ansvarlig redaktør i *[[Universitetsavisa]]*.

Oksholen er utdannet cand.polit. og cand.mag. fra Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet. Han har også gått Bistandskolen hos Norad. Han har arbeidet som journalist i *[[Aftenposten]]*, *[[Adresseavisen]]*, Universitetsavisa og Norges teknisk-naturvitenskapelige universitets populærvitenskapelige forskningstidsskrift *[[Forskningsmagasinet GEMINI|Gemini]]*, samt frilans med forskningsjournalistikk som spesiale.

I 2002 ga Oksholen ut sakprosaboken *Den nye biologien*. Temaet genteknologi går igjen i hans skjønnlitterære debut, nær framtid-thrilleren *En rik høst*. Han har også gitt ut boka *Vi er de døde*, som er hans første spenningsbok for ungdom.

Fra mai 2009 har han vært ansvarlig redaktør for *[[Universitetsavisa]]* ved NTNU.

## Bibliografi
* *Den nye biologien* &ndash; sakprosa (2002)
* *En rik høst* &ndash; kriminalroman (2005)
* *Smertegrensen* &ndash; kriminalroman (2006)
* *[[Undergang (Oksholen)|Undergang]]* &ndash; kriminalroman (2008)
* *Vi er de døde* &ndash; ungdomsroman (2010)

## Eksterne lenker
*
Salmaker

En **salmaker** er en håndverker som lager saler, seletøy, setetrekk og forskjellig transportutstyr.

I norsk sammenheng så nevnes salmakerfaget første gang i Magnus Lagabøtes bylov i 1276.  Produksjon av hestesaler var salmakerens viktigste oppgave i middelalderen.  Etter hvert som det kom til kjøreutstyr som sleder og kjerrer, så begynte salmakeren å lage seletøy, setetrekk og annet.

I 1844 ble Sadelmagerforeningen stiftet i Oslo. Navnet ble senere forandret til Sadelmager- og Tapetsermestrenes gruppe, inntil møbeltapetserfaget var blitt så spesialisert at  de opprettet sitt eget laug. I dag er håndverksbedrifter innen begge fagene organisert i Salmaker- og møbeltapetserlauget Oslo.

## Spesialiseringer innenfor faget
* **Bilsalmakeren** innreder biler, busser, jernbanevogner, fly, båter og lignende.  De driver med trekking av tak, vegger og dører. De syr kalesjer, lager soltak, bilpresenninger, varetrekk, legger tepper og matter og syr gardiner.   Faget omfatter også oppbygging, reparasjon og tilpassing av utstyr til funksjonshemmede i økende grad.
* **Seletøymakeren** lager og reparerer seletøy og saler til hester, hundeseler, bandolærer, belter og remtøy.  De viktigste produktene i dag er rekvisita til hestesport.
* **Portefølje- og reiseeffektmakeren** lager og reparerer kofferter og mapper av alle typer. De lager transportutstyr for fotoapparater, instrumenter, kikkerter og geværer og andre futteraler i lær, skinn, duk og andre materialer.

## Utdanning
I Norge i dag er utdannelsen til dette yrket innen utdanningsprogrammet Design og håndverk. Du må gå to år på skole og to år i lære ute i bedrift. Første skoleåret er Vg1 Design og håndverk og andre skoleåret er Vg2 Design og tekstil.

Repslagerfaget er (pr. 2016) med på Utdanningsdirektoratets liste over små og verneverdige håndverksfag. Dette innebærer blant annet at bedrifter innen faget mottar utvidet støtte fra fylkeskommunen når de tar inn nye lærlinger.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Utdanning.no sin yrkesbeskrivelse av salmaker
* Design og håndverk – Salmaker
Farah (provins)

**Farah-provinsen** er en av 34 provinser i Afghanistan.  Den ligger vest i landet. Administrasjonsstedet er Farah. 

## Referanser
Geir-Ketil Hansen

**Geir-Ketil Hansen** (født 13. mars 1956 i Narvik) er en norsk politiker (SV). Han var varaordfører i Narvik fra 2015 til 2019.

Hansen satt på Stortinget fra Nordland fra 2001 til 2005 og ble igjen innvalgt ved stortingsvalget 2009. Han var vararepresentant i periodene 1989–93 og 2005–09. Det siste halve året av sistnevnte periode møtte han fast for Åsa Elvik.

Hansen var medlem av Narvik formannskap fra 1979 til 1987 og av Nordland fylkesting fra 1995 til 1999. Fra 1999 til 2001 var han fylkesråd for helse, 2005 til 2009  fylkesråd for økonomi i Nordland og fra 2007 fylkesråd for kultur og miljø, samt nestleder i fylkesrådet.

Fra 2006 til 2009 var han medlem av Riksrevisjonen.

Etter valget i 2015 ble Hansen varaordfører i Narvik og Rune Edvardsen fra Ap ble ordfører, med utgangspunkt i et samarbeid mellom Ap, SV, Rødt, KrF og MDG.

## Stortingets presidentskap

* 2001-05: første varapresident i Odelstinget

## Stortingskomiteer

* 2009–: medlem av helse- og omsorgskomiteen
* 2005–09: medlem av kirke-, utdannings- og forskningskomiteen fra 30. mars 2009 og ut perioden
* 2001-05: andre nestleder i samferdselskomiteen

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Kenneth Svendsen

**Kenneth Svendsen** (født 2. august 1954 i Fauske) er en norsk politiker (FrP). Han var innvalgt på Stortinget fra Nordland fra 1997 til 2017. Fra 2013 til 2017 var han Stortingets andre visepresident.

Svendsen var medlem av Fauske kommunestyre 1988–2007, medlem av formannskapet 1989–1999 og leder i kontrollutvalget 1999–2008. Han var også medlem av Nordland fylkesting 1992–1999, fra 1993 som medlem av fylkesutvalget. Han har vært medlem av Fremskrittspartiets sentralstyre og har ledet Nordland Fremskrittsparti 2010–2014.

Etter grunnskolen tok han yrkesopplæring som møbelsnekker og sveiser. Han har arbeidet som sjåfør i Nordlandsbryggeriet AS og Fauske Bilberging AS, og som sjømann og selvstendig næringsdrivende.

## Stortingskomiteer
* 2013&ndash;2017 2. nestleder i Kontroll- og konstitusjonsomiteen.
* 2009&ndash;2013 medlem i Finanskomiteen.
* 2005&ndash;2009 1. nestleder i Arbeids- og sosialkomiteen.
* 2001&ndash;2005 medlem i Samferdselskomiteen.
* 2001&ndash;2005 medlem i Valgkomiteen.
* 1997&ndash;2001 medlem i Finanskomiteen.
* 1997&ndash;2001 medlem i Valgkomiteen.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Ivar Kristiansen

**Ivar Kristiansen** (født 18. februar 1956 i Hadsel) er en norsk næringslivsleder og tidligere politiker (H). Han har siden 2013 vært regiondirektør i NHO Nordland, etter å ha vært stortingsrepresentant for Nordland 1997–2013.
__NOTOC__
## Familiebakgrunn og yrkeskarrière
Han ble født i Hadsel i Vesterålen som sønn av småbruker Kåre Kristiansen (1916–1988) og Erna Annie Johnsen (1916–1993). Ivar Kristiansen har studiekompetanse fra 1975, tilleggsutdannelse fra Nordland distriktshøgskole fra 1980 samt diverse kurs fra Norske Avisers Landsforening. Han var markedsjef og medeier i Næring i Nord 1987–1993, eier og daglig leder i Salten Assuranse 1994–1995 og salgssjef i *[[Nordlandsposten]]* 1994–1997. Sammen med ektefellen var han også medeier i to handelsbedrifter i Bodø.

## Politisk arbeid
Kristiansen var fylkessekretær i Nordland Høyre 1980–1987, deretter medlem av Bodø bystyre og formannskap 1988–1995 som partiets gruppeleder. Han var fylkesvaraordfører i Nordland fra 1995 til han ble innvalgt på Stortinget fra Nordland i 1997.

Han var medlem av Stortingets næringskomité 1997–2005, Stortingets energi- og miljøkomité 2005–2009 og Stortingets utenriks- og forsvarskomité 2009–2013. Han var nestleder i de aktuelle komiteene 2001–2005 og 2008–2009. Som Høyres energipolitiske talsmann markerte han seg som en klar tilhenger av olje- og gassutvinning langs Nordlandskysten. I sin siste stortingsperiode var han Høyres forsvarspolitiske talsmann, og ønsket å lokalisere en fremtidig hovedkampflybase for Luftforsvaret i Bodø.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Vardak (provins)

**Vardak-provinsen** er en av 34 provinser i Afghanistan.  Den ligger sentralt i landet. Administrasjonssenteret er Meydan Shahr.
 
Befolkningen på rundt  er en blanding av 70% pashtoer, 20% hazarere og 10% andre.

## Referanser
Nangarhar (provins)

**Nangarhar-provinsen** er en av 34 provinser i Afghanistan.  Den ligger øst i landet. Administrasjonssenteret er Jalalabad.

## Referanser
Faryab (provins)

**Faryab-provinsen** er en av 34 provinser i Afghanistan.  Den ligger nord i landet. Administrasjonssenteret er Maimana.

Provinsen ble aktuell i norske media etter angrepet mot norske soldater i Meymaneh.

## Etniske grupper
Faryab-provinsen er, som de fleste provinsene i Nord-Afghanistan, ikke dominert av pashtunere (som utgjør den største etniske gruppen i landet som helhet), men derimot av andre etniske grupper. De største etniske gruppene i Faryab er usbekere (53,5 %) og tadsjiker (27 %). Det finnes lommer bebodd av pashtunere (i alt 13 %), hovedsakelig konsentrert i den urolige og i beltet nord og nordvest for Meymaneh.

## Referanser
Pericle Felici

**Pericle Felici** (født 1. august 1911 i Segni i Italia, død 22. mars 1982 i Foggia) var en av Den katolske kirkes kardinaler. Han var prefekt for Den apostoliske signatura 1977&ndash;1982.

I 1967 ble han kreert til kardinal av pave Paul VI.

Han deltok i konklavet august 1978 som valgte pave Johannes Paul I, og i konklavet oktober 1978 som valgte pave Johannes Paul II. Han var ved disse anledninger den av kardinaldiakonene med lengst ansiennitet, og dermed tilfalt det ham å proklamere *Habemus papam* – å presentere den nyvalgte pave for mengdene på Petersplassen, – og senere legge palliet på dem.
## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
* Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
* Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
* Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
* Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
* Kardinal Alessandro Mattei (1744-1820) *1777
* Kardinal Pietro Francesco Galleffi (1770-1837) *1819
* Kardinal Filippo de Angelis (1792-1877) *1826
* Kardinal Amilcare Malagola (1840-1895) *1876
* Kardinal Giovanni Tacci Porcelli (1840-1895) *1876
*Pave Johannes XXIII (1881-1963) *1924
* Kardinal *Pericle Felici* (1911-1982) *1960

## Referanser


## Eksterne lenker
* Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Sørlige guvernement

**Southern Governorate** er et av fire guvernementer i Bahrain. Det består av deler fra de tidligere kommunene Al Mintaqah al Gharbiyah, Ar Rifa' wa al Mintaqah al Janubiyah, og Juzur Hawar. Guvernementet utgjør en stor del av øya Bahrain, som er den største og viktigste øya i Bahrain, i tillegg til øygruppa Hawar Islands.

## Referanser


## Eksterne lenker
* http://www.southern.gov.bh/
Jan Gunnar Solli

**Jan Gunnar Solli** (født 19. april 1981 i Arendal) er en norsk tidligere landslagsspiller i fotball.

Jan Gunnar Solli har spilt for klubbene Treungen IL, Odd Grenland, Rosenborg Ballklub, Sportsklubben Brann, New York Red Bulls, Vålerenga Fotball og Hammarby IF Fotboll.

## Fotballkarriere
Sommeren 2003 ble Solli solgt til Rosenborg for 6 millioner kroner. I sin debutsesong for RBK var Solli med på å vinne seriegull, og avgjorde cupfinalen ved å score to mål som innbytter mot Bodø Glimt. I tiden i RBK var Solli en anvendelig spiller som kunne bekle mange posisjoner.  

16. mars 2007 ble Solli klar for Sportsklubben Brann. Bergensklubben betalte 6 millioner for ham. I Brann gjorde han stor suksess i sin første sesong ved å bidra til at SK Brann vant sitt første seriegull på 44 år. Han fikk betydelig større tillit enn i Rosenborg. Han var fast i Branns førsteellever i nesten hele perioden, og spilte både høyrekant og sentral midtbane. I tillegg spilte han høyreback i slutten av et par kamper, dog med mindre hell. Han har selv uttalt at seriegullet med Brann var karrierens høydepunkt.

Den 1. januar 2011 startet Solli på en toårsavtale med opsjon på ytterligere ett år med den amerikanske klubben New York Red Bulls. Solli ble dermed den første norske spilleren i Major League Soccer (MLS) i USA. Her var han lagkamerat med spillerne Thierry Henry, Rafael Márquez og Tim Cahill. I sin debutsesong for RBNY ble Solli kåret til «defender of the year» («årets forsvarsspiller»). Samme året deltok RBNY i Emirates Cup. Solli spilte begge kampene mot Paris Saint-Germain FC og Arsenal FC. RBNY vant Emirates Cup 2011.

I 2013 signerte Solli for Vålerenga, og i 2014 signerte han for Hammarby Fotboll i Stockholm. I Sverige var han sterkt medvirkende til at Hammarby vant Superettan og  kvalifiserte seg til Allsvenskan. Han fikk også et spesielt forhold til fansen, og vant årets entertainmentpris sendt fra Björn Borg.

I 2015 satte Hammarby Fotboll publikumsrekord i Sveriges øverste divisjon, med hele 25507 tilskuere i snitt på 15 hjemmekamper. Den gamle rekorden tilhørte Örgryte IS og var fra 1959.

Solli la opp som spiller i 2016.

## Landslagskarriere
Den 20. august 2003 debuterte han på  mot Skottland, og han har spilt 40 landskamper og har scoret ett mål på landslaget.

## Utmerkelser
*Tippeligaen: spilte på vinnerlaget i 2003, 2004, 2006, 2007
*Norgesmesterskap: spilte på vinnerlaget i 2003
* Individuelt: mottager av Gullklokka

## Statistikk
* Kamper i den norske eliteserien (2009-sesongen inkludert):
** for Odd Grenland: 54 kamper
** for Rosenborg: 111 kamper
** for Brann: 75 kamper

## Annet
Ved siden av fotballen har Jan Gunnar Solli hatt et brennende engasjement for musikk. Han har blant annet vært DJ i New York, Las Vegas, Barcelona, Oslo og Stockholm. Han har varmet opp og avsluttet for Calvin Harris, David Guetta, Steve Aoki, Gareth Emery og Eric Morillo.

Høsten 2018 deltok han i TV-underholdningsprogramserien ''Skal vi danse'' på TV2. Han og hans dansepartner Rikke Lund oppnådde andreplass i konkurransen.

I 2021 er Solli deltager i en ny sesong av gameshowet *[[Fangene på fortet]].*

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Ahmed Shah Durrani

**Ahmed Shah, Ahmed Shah Durrani, Ahmed Bahadur eller Ahmad Khān Abdālī** (1722–1772) var grunnlegger av Durrani-dynastiet (1747–1772) i Afghanistan, i en del av sørlige og østlige Turkmenistan, i Tadsjikistan, i hele Iran, i India og i Kashmir. 

Fødenavnet hans var Ahmed Khan. Afghanerne kaller ham gjerne «Ahmad Shah Baba»; «Baba» betyr *far*. Durrani var sønnen til Zaman Khan Abdali, bestefaren het Daulat Khan Abdali, oldefaren het Sarmast Khan Sadåzai og faren til hele klanen het Sadå Khan. Durrani ble født i Herat-provinsen i det vestlige området av Afghanistan. Deres familie var blant områdets adelig familie som stammer fra den største klanen i Afghanistan, Sadåzai-klanen.

## Familie
Moren var av Alokozai-stammen, hennes navn var Zarghona Alokozai. Hun var en modig og godt disiplinert kvinne. I landets viktigste innenlandske og utenlandske anliggender var hun alltid der til å gi de beste rådene til sin sønn.

## Litteratur
* Habibo Brechner: *Die Geschichte Afghanistans*. VDF Hochschulverlag AG 2005, ISBN 3-7281-2963-1, S. 69–74
* Conrad J. Schetter: *Kleine Geschichte Afghanistans*. C.H. Beck 2004, ISBN 978-3-406-51076-2, S. 44–50 ()
* Ganda Singh: *Ahmad Schah Durrani. Father of Modern Afghanistan*. Asia Publishing House, Bombay 1959
* Hafiz: *Shahnamah-i Ahmad Shah Abdali (Da Pashto Akedemi da matbu°ato silsilah)*
* Munshi Abdul Karim: *Waquiyat-i-Durrani*. Lahore 1963
Ar Rifa’ wa al Mintaqah al Janubiyah

**Ar Rifa' wa al Mintaqah al Janubiyah** var en tidligere kommune i Bahrain. Kommunen utgjorde en stor del av Bahrains sydlige del. I 1991 ble kommunen delt i to; Madinat Hamad, en liten del nordvest i kommunen ble en egen kommune.
Porto Seguro

**Porto Seguro** er en by og kommune i delstaten Bahia i nordøstregionen av Brasil. Dette var havna hvor Pedro Álvares Cabral gikk i land da han oppdaget Brasil i år 1500. Porto Seguro var en av de travleste havnene i de portugisiske koloniene fra 1500 og frem til tidlig på 1800-tallet.

I dag er Porto Seguro en turistdestinasjon med mange strender. Byen fikk internasjonal flyplass i 1993.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
De facto

**De facto** er et latinsk uttrykk som betyr «faktisk», «i virkeligheten» eller «i praksis». De facto er det motsatte av *[[de jure]]* som betyr «etter lov». Hvis noe er *de facto*, betyr det at det er allment anerkjent, selv om det ikke foreligger noe offisielt vedtak om saken.

I en juridisk kontekst betyr *[[de jure]]* hva loven sier, mens *de facto* betyr hvordan loven faktisk blir tolket og brukt.

## Bruk
De facto handler om hvordan noe er i praksis. Det trenger ikke ha noe motstykke i lovtekster eller andre regler – enten det er skriftlig eller muntlig. Begrepet brukes ofte for å beskrive hvordan det egentlig er, i situasjoner der det er regler/lover eller politiske vedtak som faktisk eller tilsynelatende har en annen betydning eller formål.

Flere land, som Australia, Japan, Mexico, Storbritannia og USA, har et de facto nasjonalspråk, men ikke noe offisielt, de jure nasjonalspråk.

## Se også
* Bona fide

## Referanser
Pavevalget 1061

**Pavevalget 1061** var det første pavevalg hvor det nye regelverket innført av pave Nikolas II i 1059 ble brukt. Hovedelementet i reglene var at kun kardinalbiskopene hadde stemmerett.

Nikolas II døde i Firenze den 27. juli 1061. Kardinalbiskopene samlet seg den 30. september 1061 i kirken San Pietro in Vincoli i Roma. De valgte biskop Anselmo de Baggio av Lucca, som tok navnet Aleksander II. 

Valget var ikke et egentlig konklave («med nøkkel») idet det ikke var før i 1241 at man begynte å låse inn kardinalene. 

## Deltagere

*Giovanni Conti av Porto
*Bonifazio Conti av Albano
*Humbert O.S.B. av Silva Candida eller Santa Rufina
*Giovanni av Sabina
*Giovanni av Tivoli
*Pietro av Labico
*Pietro Damiano O.S.B.Cam. av Ostia
*Gilberto av Frascati
*Bruno (or Berardo, or Bernardo) av Palestrina
*Gregorio (av Velletri?)
*Pietro av Gabio
Ghaznavid

**Ghaznavidene** var et muslimsk dynasti med opphav i samanidenes karlukkiske militærslaver. De hersket fra 977 til 1186 i det historiske Øst-Iran og tidvis i Nordvest-India. Byen Ghazna i Khorasan, dagens Ghaznī i Afghanistan, var lenge sentrum i riket.

## Opphav og betydning
Ghaznavidene (farsi غزنویان – *ġaznavīyān*; arabisk الغزنويون – *al-ġaznawīyūn*) var iraniserte tyrkere og stammet fra karlukkiske slaver som særlig etter at de ble beseriet av samanidene i 893 konverterte til islam i stort antall og gjorde tjeneste for dem som militær- og hoffslaver (*[[mamelukker|ghulām]]*). Navnet på dynastiet er avledet av byen Ghazna. I historiske kilder benevnes de også som *āl-e Sabuktekīn* (arabisk, آل سبكتكين) eller *banū Sabuktekīn* (arabisk, بنو سبكتكين) etter dynastiets grunnlegger.

De strengt sunnittiske ghaznavidenes herredømme var på mange måter en fortsettelse av samanidienes herredømme, i og med at ghaznavidene arvet forgjengernes administrative, politiske og kulturelle tradisjoner og dermed la grunnlaget for en persisk stat i Nord-India. Dermed fikk de til tross for sin korte regjeringstid stor innflytelse på kultur og historie i områdene de hersket over.

## Historie

### Dynastigrunnleggelsen
Kimen til riksdannelsen ble lagt i 962 av den tyrkiske generalen Alp-Tigin i området rundt Ghazna. Alp-Tigin var en tidligere slave i samanidenes tjeneste som hadde intrigert mot emiren Manṣūr bin Nūḥ (961–976) i tronfølgespørsmålet og derfor søkte tilflukt i Ghazna på den andre siden av Hindukush-fjellene. Han tok kontroll over byen i 962 og døde året etterpå. Han ble etterfulgt av andre slaveoffiserer, først sønnen Isḥāq (963–966), som anerkjente samanidenes overherredømme og fikk deres hjelp mot det rivaliserende Lawik-dynastiet. Området rundt byen ble i årene som fulgte værende i hendene på tyrkiske herskere.

Med tiden ble det Alp-Tigins tidligere slave og senere svigersønn, Sebük-Tigin (977–997), som grunnla et dynasti som kom til å regjere til 1186, også det i begynnelsen i samanidenes navn. I 992 og 995 hjalp Sebük-Tigin samanidene mot simdsjuridene.

## Ghaznavid-dynastiet

## Referanser
Første anglo-afghanske krig

**Den første anglo-afghanske krig** varte fra 1839 til 1842. Den var en av de første store konfliktene i det store spillet, det 19. århundrets konkurranse om makt og innflytelse i Sentral-Asia mellom Storbritannia og Russland, og markerte også et av de verste tilbakeslagene for britisk styre i regionen etter Det britiske ostindiske kompaniets konsolidering av India. Krigen var én av i alt tre kriger som ble utkjempet mellom Storbritannia og Afghanistan i perioden 1839-1919. 

## Beskrivelse
Britenes mål med denne krigen var å sikre sitt herredømme over denne regionen og sette en stopper for det russiske imperiets planer om å ekspandere dets innflytelsessfære. Det britiske riket forsøkte å kvitte seg med Dost Mohammed Khan og gjeninnsette Afghanistans tidligere hersker, Shoja Shah, av frykt for økende russisk innflytelse i landet. 

I starten av krigen i 1839 erobret britene Kandahar, Ghazni og Kabul, tok til fange Dost Mohammed og sendte ham til India. Etter å ha satt Shoja tilbake på tronen, trakk britene seg tilbake, og etterlot to spesialutsendinger og en garnison i Kabul. I 1841 gjorde afghanerne opprør mot britene i Kabul og drepte de britiske agentene og omringet garnisonen. Tidlig i 1842 overga garnisonen seg og ble tilbudt fritt leide til India. De britiske styrkene ble så tatt i bakhold i Khyber-passet og massakrert.

Britene svarte med å invadere på nytt, hevet beleiringen av den britiske garnisonen i Jalalabad og gikk så mot Kabul. 95 fanger fra massakren ble reddet og britene ødela festningen Bala Hissar og basaren i Kabuls sentrum. Shoja Shah ble myrdet på dette tidspunktet og britene bestemte seg så for at det ikke var *verdt bryet* å okkupere landet og trakk seg ut.

## Se også
* Andre anglo-afghanske krig
* Tredje anglo-afghanske krig
* Europeisk innflytelse i Afghanistan

## Referanser


## Videre lesing
* Haythornthwaite, Philip J.: *The Colonial Wars Source Book*. ISBN 9781854094360 
* Duncan, John: *Heroes for Victoria, 1837-1901: Queen Victoria's Fighting Forces*. ISBN 978-0946771387
* Saul David: *Die größten Fehlschläge der Militärgeschichte*, 2003, ISBN 3453861272 (tar for seg blant annet retretten fra Kabul i 1842)
* Forbes, Archibald: *Britain in Afghanistan: The First Afghan War 1839-42*, 2007, ISBN 978-1-84677-304-4
* Macrory, Patrick: *Retreat from Kabul, The catastrophic british defeat in Afghanistan, 1842*, 2002 ISBN 978-1-59921-177-0
* Meyer, Karl E. und Brysac, Shareen Blair: *Tournament of shadows, The great game and the race for empire in central asia*, 1999 ISBN 1-58243-028-4
* Fowler, Corinne: (2007) *Chasing Tales: travel writing, journalism and the history of British ideas about Afghanistan*, Rodopi, 2007
* Hopkirk, Peter: *The Great Game*, Kodansha Globe, 1992. ISBN 1-56836-022-3

## Eksterne lenker
* 
*  Første anglo-afghanske krig (slaget om Ghazni)
*  Første anglo-afghanske krig (slaget om Kabul 1842)
*  Første anglo-afghanske krig (beleiringen av Jellalabad)
*  Første anglo-afghanske krig (slaget om Kabul og tilbaketrekningen til Gandamak)
*  The Afghan Wars 1839-42 and 1878-80 av Archibald Forbes, fra Prosjekt Gutenberg
Per Olof Sundman

**Per Olof Sundman** (1922–1992) var en svensk forfatter og politiker (Centerpartiet).

Sundman debuterte med novellsamlingen *Jägarna* i 1957 og vakte i 1960-årene internasjonal oppmerksomhet som prosaist gjennom romaner som *Skytten* (1960), *Expeditionen* (1962) og *Ingenjör Andrées luftfärd* (1967). Den sistnevnte boka fikk han Nordisk råds litteraturpris for i 1968, og den ble senere filmatisert av Jan Troell i 1982 med Max von Sydow og Sverre Anker Ousdal i ledende roller. 

Miljøene i Sundmans fortellinger er ofte preget av det jämtlandske landskapet der han hadde bosatt seg. Fortellerteknikken hans, med et stramt, tilbakeholdende og presist språk, har vært sammenlignet med Ernest Hemingway og de islandske sagaene (Sundmans roman *Berättelsen om Såm* (1977) bygger for øvrig på en islandsk saga fra 900-tallet, *[[Sagaen om Ravnkjell Frøysgode]]*), og er klart beslektet med stilen i den franske nyromanen.

I ungdommen var Sundman medlem i det nazistiske Nordisk Ungdom, noe som ikke ble offentlig kjent før etter Sundmans død, og da gav opphav til en debatt. Sundman hadde holdt sitt tidligere engasjement i den nazistiske bevegelsen hemmelig for allmennheten i etterkrigstiden, og lyktes å bli politiker med stor innvirkning i Centerpartiet. Han var riksdagsrepresentant for dette partiet i perioden 1969&ndash;79. Om Sundmans relasjon til nazismen og om hvordan han senere tidde om bakgrunnen sin, skriver journalisten Per Svensson i boka *Frostviken* (Bonniers, 1998). 

Sundman drev også en hotellkjede, og var medlem av Svenska Akademien 1975&ndash;1992, stol 6.

## Bibliografi
* 1957 *Jägarna*, novellesamling (Norstedt, Stockholm)
* 1958 *Undersökningen* (Norstedt, Stockholm)
* 1960 *Skytten* (Norstedt, Stockholm)
* 1961 *Levande fjällbygd* (Holmens bruk, Norrköping)
* 1962 *Expeditionen* (Norstedt, Stockholm)
:På norsk: 1966 *Ekspedisjonen*, oversatt av Jan Brodal (Gyldendal Norsk Forlag, Oslo)
* 1963 *Sökarna : nio berättelser* (Norstedt, Stockholm)
* 1965 *Två dagar, två nätter* (Norstedt, Stockholm)
* 1967 *Trumslagaren* (Norstedt, Stockholm)
* 1967 *Ingenjör Andrées luftfärd* (Norstedt, Stockholm)
:På norsk: 1968 *Ingeniør Andrées luftferd*, oversatt av Jo Ørjasæter (Gyldendal Norsk Forlag, Oslo)
* 1968 *Ingen fruktan, inget hopp : ett collage kring S. A. Andrée, hans följeslagare och hans polarexpedition* (Bonniers, Stockholm)
* 1973 *Lofoten, sommar* (Norstedt, Stockholm)
:På norsk: 1974 *Lofoten, sommer*, oversatt av Jo Ørjasæter (Gyldendal Norsk Forlag, Oslo]
* 1977 *Berättelsen om Såm* (Norstedt, Stockholm)
:På norsk: 1977 *Historien om Såm*, oversatt av Einar Schøning (Gyldendal Norsk Forlag, Oslo)
* 1982 *Ishav : isbrytaren H.M.S. Ymers färd i polarhavet sommaren 1980* (Norstedt, Stockholm)

## Priser og utmerkelser
* 1968 Litteraturfrämjandets stora romanpris 
* 1968 Nordisk råds litteraturpris 
* 1967 BMF-plaketten 
* 1963 Svenska Dagbladets litteraturpris
* 1960 Landsbygdens författarstipendium 
* 1958 Tidningen VIs litteraturpris

## Referanser