open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Asta Nørregaard

**Asta Elise Jakobine Nørregaard** (1853–1933) var en norsk maler, mest kjent for sine portretter.

Nørregaard var ambisiøs, teknisk dyktig og rask til å tilegne seg ny kunnskap. Det vakte oppsikt da hun i 1882, ennå ikke fylt 30 år, fikk oppdraget med å lage altertavle til Gjøvik kirke. Tavlen finnes fortsatt i kirka. Etter 1890 spesialiserte hun seg på portretter, som hun gjorde med stor teknisk dyktighet og detaljrikdom. Hun gjorde mannsportrett i olje, og portrett av kvinner og barn i pastellkritt. Hun portretterte blant annet Thomas Fearnley d.y., hans kone Elisabeth Fearnley, Kristian Birkeland, professor Gisle Johnson, kong Haakon VII og den unge Edvard Munch (1885). 

Hun vokste opp i Kristiania, med en far som var offiser. Hun gikk på Knud Bergsliens malerskole 1874-75, var elev av Eilif Peterssen i München 1875-78, og i Oslo 1878-79. Med støtte fra Schäffers legat oppholdt hun seg i Paris 1879-84. Bosatt i Oslo (Hansteensgt 2) fra 1885, med studiereiser til Frankrike og Italia. Ugift.

Ved siden av Munch-portrettet og altertalven er maleriet *I atelieret* (1883) hennes mest kjente arbeid. 

Nørregaard mottok i 1920 Kongens fortjenstmedalje i gull.

## Bildegalleri

Asta Norregaard Fransk kjokkeninterior 1881.jpg|«Fransk kjøkkeninteriør» fra 1881.
Asta Nørregaard, Ved en Vannkilde med Antikk Ruin Italia (ca. 1889).jpg|Ved en Vannkilde med Antikk Ruin Italia, ca. 1889
Asta Nørregaard - Portrait of Marthine Cappelen Hjort, b. Kiær - NG.M.03581 - National Museum of Art, Architecture and Design.jpg|Portrett av Marthine Cappelen Hjort, 1897
Asta-norregaard-interior-jeloen-moss-1898.jpg|Interiør fra havestuen på Torderød gård på Jeløya, 1898
RagnaNielsen.jpg|Portrett av Ragna Nielsen, ca. år 1900. 
Kristian Birkeland av Asta Nørregaard OB.00371.jpg|Portrett av Kristian Birkeland, 1902


## Referanser


## Litteratur
* Verk av Asta Nørregaard på nasjonalmuseet.no
* *To malerinner : Helene Schjerfbeck (1862-1946, finsk), Asta Nørregaard (1853-1933, norsk) : Stiftelsen Modums Blaafarveværk, Modum, 23. mai – 30. september 1998*. Utstillingskatalog
* Anne Wichstrøm: *Kvinneliv, kunstnerliv : kvinnelige malere i Norge før 1900*. Gyldendal, 1997.
* Anne Wichstrøm: «Asta Nørregaard og den unge Munch». s 66-77. I: *Kunst og kultur*, 1982
* Asta Nørregaard: *Portræter i oliefarve, pastel og kul : med 50 reproduktioner*. Kristiania, 1911-1914. 2 bind
 
## Eksterne lenker
* 
* Verk av Asta Nørregaard hos fotoarkiv ovaering.no
American Civil Liberties Union

**American Civil Liberties Union** (**ACLU**) er en amerikansk ideell organisasjon som arbeider for å fremme borgerrettigheter i USA. Søksmål fra ACLU har vært med på å påvirke utviklingen av landets konstitusjonelle sedvanerett.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Valdemar den store

**Valdemar den store** kan vise til:
* Valdemar I av Danmark, konge av Danmark
* Valdemar den hellige, storfyrste av Kyiv
Sunnmøre Arbeideravis

***Sunnmøre Arbeideravis*** var en A-presseavis som ble utgitt i Ålesund i årene 1931 til 1985, fra september 1934 som dagsavis. Avisen var kjent under forkortelsen SA.

*Sunnmøre Arbeideravis* var opprinnelig *Møre Social-Demokrat* og 1921 regnes som stiftelsesår (første utgave 28. september 1921). Fra 1927 var avisen organ for Aalesuns forenede arbeiderparti (lokallag av Det norske arbeiderpartiet). Navnet Sunnmøre Arbeideravis ble tatt i bruk i 1931. Avisen ble opprinnelig utgitt med to utgaver hver uke. Utgivelsen stoppet fra 1. mai 1940, og kom i gang igjen ved frigjøringen 8. mai 1945. De første årene ble redaksjonen ivaretatt av en redaksjonskomité, i 1934 bestående av Gustav Melsæther, Olav Istad, Anton L. Alvestad og Angell Benjaminsen. Da avisen ble dagsavis i 1934, fikk *Sunnmøre Arbeideravis* fast redaktør.

Rundt 1980 var opplaget nær 7000. Avisen hadde trykkerisamarbeid med ''Romsdal Folkeblad''. Fra 1977 hadde avisen lokaler i Spjelkavik. Redaksjonslokalene i Grimmergata brant i 1975 etter at beruset mann hadde brutt seg inn. Avisen hadde gjennom store deler av sin historie svak økonomi og avhengig av idealisme. *[[Sunnmørsposten]]* var den dominerende avisen i Ålesund med 4-5 ganger så stort opplag.

Etter nedleggelsen startet noen av de ansatte gratisavisa *[[Nytt i uka]]*.

## Ansvarlig redaktør
* Erling Tråholt 1934-1940
* Harald Thoresen 1945
* Alf Salvesen 1945-1946
* Arnvid Hasund 1946-1948
* Karl Pape 1948-1951
* Reinhardt Rørvik 1951-1953
* Simen Kr. Hangaard 1953-1960
* Odd Ragnar Torvik 1960-1964
* Magne Nedregård 1964-1968
* Johannes Skeide Larsen 1968-1971
* Torstein Dreyer 1972-1977
* Steinar Slagstad 1977-1982
* Jan-Petter Albertsen 1982-1985.

## Referanser
Yorkshire Dales

**Yorkshire Dales** er et område i North og West Yorkshire i England. Deler av området er definert som nasjonalpark. Denne parken strekker seg også inn i Cumbria. 

Navneleddet *dale* (for dal) er vanlig i Yorkshire og Nord-England, men *Yorkshire Dales* er vanligvis forbeholdt dalførene nord for Wharfe. De fleste av dalene har navn etter elven som renner gjennom dem, med unntak av Wensleydale (byen Wensley, ikke elven Ure) og Arkengarthdale (dannet av Arkle Beck). 

## Geografi
Det mest karakteristiske landskapet er grønne, høytliggende beitemarker, hvor sau og storfe gresser, delt inn av steinmurer uten mørtel. Dalene er både av 'V'- og 'U'-form, de fleste av dem gravet ut av isbreer i siste istid. Fjellet er for det meste kalkstein, med noe skifer og sandstein. 

Det finnes også en del høytliggende myrlandskap med lyngvekst, hvor det foregår omfattende rypejakt på høsten. 

## Nasjonalparken

I 1954 ble 1770 km² definert som nasjonalpark. Det meste av den ligger i North Yorkshire, men siden grevskapsreformen i 1974 har deler av den tilhørt Cumbria. Mer enn 20&nbsp;000 mennesker bor i parkområdet, og det er mer enn åtte millioner besøkende i året. 

Blant severdighetene i parken finner man:
* Aysgarth-fallene
* Clapham
* Cautley Spout
* Grassington
* Hawes
* Horton in Ribblesdale
* Kisdon Force i Swaledale
* Malham
* Reeth
* Sedbergh
* Settle
* Yorkshire three peaks

## Dalene

Dalene som regnes med til Yorkshire Dales er:

* Arkengarthdale
* Bishopdale
* Coverdale
* Dentdale
* Littondale
* Malhamdale
* Nidderdale (utenfor nasjonalparken)
* Ribblesdale
* Swaledale
* Wensleydale
* Wharfedale

## Eksterne lenker
*
Kevin Larsen

**Kevin Larsen** (født 1986) er en norsk tidligere fotballspiller. Han har tidligere spilt for Store Bergan IL, IL Runar, Lyn Fotball, Tromsø Idrettslag og Hønefoss BK.

I Hønefoss fikk han 27 kamper i Tippeligaen 2013. Han fikk sin debut i Tippeligaen for Lyn i 2005, før han så gikk til Tromsø. 

Larsen har tilsammen 140 kamper i Tippeligaen, 47 kamper i 1.divisjon og 26 aldersbestemte landskamper.

Larsen la opp som fotballspiller i februar 2017.

I 2018 vant Larsen NM-gull i pokergrenen Omaha under NM i Dublin.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Profil på Sandefjord Fotball
Ole Tobiasen

**Ole Tobiasen** (født 8. juli 1975) er en dansk fotballtrener og tidligere fotballspiller.

Han har tidligere spilt i  (2006-sesongen), klubbfotball i Danmark samt Nederland og har seks kamper for .

Tobiasen startet sin karriere med det danske laget B 1908 og dro senere til den nederlandske klubben SC Heerenveen. Her imponerte han talentspeidere fra storklubben Ajax Amsterdam som tok han inn i sin stall før 1997-sesongen startet. Mens han var i klubben fikk han kamper for det danske landslaget og spilte kvalifiseringskamper til både Fotball-VM 1998 og EM i fotball 2000, men gikk glipp av begge sluttspillene på grunn av skader. Han ble borte fra fotballen mellom 1999&ndash;2002 på grunn av skade, og meldte deretter overgang til nederlandske AZ Alkmaar hvor han spilte 13 kamper. Deretter dro han tilbake til Danmark og FC København. I 2005-sesongen ble han lånt ut til  før han i 2006 signerte for .

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Anarkisymbolikk

**Anarkisymbolet**, en A i en sirkel, representerer ifølge Peter Marshall Pierre-Joseph Proudhons «Anarchy is Order» og at sirkelen betyr at det er et symbol for enhet og besluttsomhet som bidrar støtte til den avproklamerende ideen av internasjonal anarkistisk solidaritet.

Omskrevet A har Unicode U +24 B6: Ⓐ.

Et litt mindre brukt symbol er "Red And Black"-flagget.

Opphavet av sirkelen som et anarkistisk symbol er mindre klart. Mange tror at den startet i 1970-tallets punkbevegelse, men det drar tilbake til en tidligere periode. Ifølge Marshall ga i 1964 en fransk gruppe "Jeunesse Libertaire" ny kraft til slagordet "Anarchy is order" ved å skape sirkelen som raskt spredde seg. Da Alliance Ouvierie Anarchiste (AOA) ble grunnlagt november 1956, adopterte de sirkelen.

En BBC-dokumentar viste at til og med i den spanske borgerkrigen var det hjelmer med sirkelen bakpå. Mer enn det er det lite som har blitt funnet ut om dette symbolets opphav. I dag er sirkelen et av de mest brukte politiske symbolene. I mange, om ikke i alle, språk begynner ordet anarki med bokstaven A. Som for eksempel på Latvisk, hvor det heter «*Anarchia*».
Fornjot

**Fornjot** (norrønt Fornjótr) er en jotne som representerer en form for eldre naturguddom som er vagt definert i norrøn mytologi. Han er den mytiske stamfar til en rekke konger, blant annet Harald Hårfagre. Hans sønner var Le (Æge, «hav»), Loke («ild, flamme»), og Kåre (*Kári*, «vindgufs, vær») som rådde henholdsvis for havet, ilden og vinden. 

## Navnet
Navnet Fornjot har blitt tolket som *forn-jótr*, oldtidsjotne eller urjotne, og av Karl Simrock (1869) ettersom det identifiserte Fornjot med den opphavlige jotnen Yme. Men det er også mulig, som foreslått av Müller (1818), at Fornjot er et navn fra en veletablert gruppe av navn eller titler på guder i *-njótr* i betydningen «bruker, eier, innehaver», noe som gjør Fornjot til den «opprinnelige eier» (*primus occupans vel utens*) av Norge.

## Tekstlig dokumentasjon
Fornjot er nevnt kun to ganger i gammel diktning: i vers 29 av kvadet *[[Ynglingatal]]*, forfattet på slutten av 800-tallet av Tjodolv den kvinværske, hvor «sønn av Fornjot» synes å referere til ild, og i et sitat i Snorre Sturlasons *[[Skaldskaparmål]]*. Han er nevnt som jotne i en *þulur* som ikke alltid blir tatt med i moderne utgaver av *Skaldskaparmål*. Det er forventet, ettersom hans sønn Æge også er identifisert som jotne i en del kilder.

I *[[Orknøyingenes saga]]* og *[[Hvordan Norge ble bygd]]* (*Hversu Noregr byggðist*) opptrer Fornjot som en oldtidskonge av Finland, Kvenland og «Jotland». Han nevnes også som far til tre ovennevnte sønnene.

I senere utgaver er Jotland ofte tolket som Gotland, men Jótland er det norrøne navnet på Jylland. I sagaen er Jótland et fellesnavn for Kvenland og Finland, Fornjots kongeriker. Det danske Jylland stemmer ikke med de oppgitte geografiske forhold, og for å unngå forvirring ble Jótland byttet ut med Gotland. Hermann Pålsson mener sagaens Jótland viser til tjudere, som lenge var i konflikt med samene, og på grunn av navnelikheten senere ble forvekslet med *jótar* (dvs. jyder, folk fra Jylland). Hermann Pålsson påpeker også sagnets samiske opphav. Navnet kan være en forkortet variant av Jötunland.

## Referanser


## Eksterne lenker
* http://www.heimskringla.no/wiki/Hvordan_Norge_ble_bebygd («Om Fornjot og hans ættemenn»), oversatt fra norrønt (''Frá Fornjóti ok hans ættmönnum'') til norsk
Caranthir

**Caranthir** var en alv fra J.R.R. Tolkiens litterære legendarium om Midgard. Caranthir var den fjerde av Fëanors sønner, han var også den tøffeste, og den som raskest ble sint; han var også kalt *Caranthir den mørke*. Hans Quenya navn var ***Morifinwë*** (*Den Mørke Finwë*). Nerdanel, hans mor, gav han navnet ***Carnistir***, som betyr *Rødt fjes*. Han hadde seks brødre: Maedhros, Maglor, Celegorm, Curufin, Amrod og Amras.

Som de andre sønnene til Fëanor var også Caranthir bunnet av en ed om å skaffe tilbake sin fars silmariller, som var blitt stjålet fra han av den Mørke herre Morgoth. Denne eden forte de syv brødrene til Midgard i løpet av det første tidevervet, hvor de etablerte riker i eksil, skapte krig mot Morgoths armeer, kjempet mot deres eget folk, og brakte til sist ruin over seg selv.

Caranthirs rike var i Thargelion, og ble av og til kalt *Dor Caranthir* (Caranthirs land); hans hjem lå ved bredden av Helevorn sjøen. Etter Dagor Bragollach flyktet han sørover til Amon Erebmed sin bror Amrod.

Han reddet Fruen Haleth og hennes folk, Haladin, da de ble beleiret av orker. Han så da også verdien av menn, og tilbød Haladinene fritt land i nord, men Haleth, takket han, avslo og gikk.

Han omkom sammen med sine brødre Celegorm og Curufin i den andre Ættedrapet – da Fëanors sønner angrep Menegroth for å vinne tilbake Silmarillen fra Alvekongen Thingol av Doriath.

Caranthir er blitt kalt **Cranthor** i *[[The Book of Lost Tales]]* og **Cranthir** i de tidligere versjonene av *[[Silmarillion]]*.
Erich von Hornbostel

**Erich Moritz von Hornbostel** (født 25. februar 1877 i Wien i Østerrike, død 28. november 1935 i Cambridge i England) var en østerriksk etnomusikolog og musikkviter. Han huskes for sitt banebrytende arbeid innen etnomusikologien, og for Hornbostel-Sachs-systemet for klassifisering av musikkinstrumenter som han utviklet sammen med Curt Sachs.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Erich von Hornbostel var født inn i en musikalsk familie. Han studerte pianospill, harmoni og kontrapunkt som barn, men sin doktorgrad ved universitetet i Wien var i kjemi. 

### Musikkforsker
Han flyttet til Berlin der han kom under Carl Stumpfs innflytelse og jobbet med ham innen musikkpsykologi og psykoakustikk. Han var Stumpfs assistent ved Berlins psykologiske institutt, og da instituttets arkiv ble brukt som basis for  *Berlin Phonogramm-Archiv*, ble han dets første leder. Det var på denne tiden at han arbeidet med Curt Sachs om å lage Hornbostel-Sachs-systemet for klassifisering av musikkinstrumenter.

I 1933 ble han avskjediget fra alle sine verv av nazistpartiet fordi hans mor var jøde. Han flyttet først til Sveits, så til USA og til slutt til Cambridge i England, der han arbeidet på et arkiv over ikke-europeiske folkemusikk-innspillinger. Han døde der i 1935.

Hornbostel gjorde et stort arbeid inne etnomusikologien. Han spesialiserte seg særlig på afrikansk og asiatisk musikk, og lagde mange innspillinger av det, og på utviklingen av et system som gjorde det mulig å transkribere ikke-vestlig musikk fra opptakene ned på papir. Han så de ulike måtene å stemme musikk på i de ulike kulturelle grupperinger som et grunnleggende element i å bestemme deres musikalske særtrekk, og han gjorde et stort arbeid med å sammenlikne ulike stemmesystemer. Mye av dette arbeidet har senere blitt møtt med kritikk, men for sin tid var dette et lite undersøkt område. Hornbostel hevdet også at musikk burde være en del av mer generell antropologisk forskning.

## Referanser


## Litteratur
* 
* 

## Eksterne lenker
*
De fem familiene

«**De fem familiene**» er et samleuttrykk for de fem store kriminelle familiene av den italiensk-amerikanske mafiaen som har dominert den tradisjonelle organiserte kriminaliteten i New York.

Tilblivelsen av mafiaen strekker seg helt tilbake til 1860-tallet. Men det var ikke før på 1900-tallet at mafiaen etablerte seg i USA. Internt ble mafiaen splittet til to deler, og det ble kraftig spenning mellom disse partene. Dette ble først lagt merke til 1928, når den ene siden ofte kapret den andres alkohollastebiler (alkohol var den gang ulovlig i USA). Denne interne krigen ble kalt Castellammarese krigen i 1930 og 1931. Grunnen til navnet er fordi den ene siden bestod i begynnelsen av immigranter sendt av den mektige Sicilianske mafiosoen Don Vito Cascio Ferro ifra nærheten av byen Castellammare del Golfo i Sicilia. Denne delens leder var Salvatore Maranzano. Motstanderdelen var ledet av Joe "The Boss" Masseria.

Etter at Joe Masseria ble drept 15. april 1931 la Salvatore Maranzano frem strukturen over mafiaen i USA, denne strukturen har siden det vært uforandret. I grove trekk ble familien styrt av en *Boss*, assistert av en *underboss* og delt opp i grupper, alle ledet av en *capo* og bemannet med *soldater*. Strukturens tredje-rangerte er en *consiglieri* (rådgiver), en rolle som ble etablert noe senere.
 
De store byene nordøst og midtvest i USA ble organisert med en familie pr by. New York ble organisert med fem forskjellige familier, som alle hadde sine respektive bosser som ble utvalgt av Maranzano, disse var: **Luciano**, **Profaci**, **Gagliano**, **Bonanno**, og **Mangano**. Det er trolig at det var her ordtaket Cosa Nostra (vår sak) ble til.

Maranzano satte seg selv over de fem familiene i New York, og ga seg selv tittelen "*capo di tutti capi*" (Sjef over alle sjefer). Uansett ble hans regjering kortvarig, da han ble skutt og knivstukket 10. september 1931 av gangstere leid av Luciano og Genovese fordi mente han hadde planer om å få dem drept.

De fem familiene er:
* Bonanno, den eneste familien hittil av de fem som har hatt navnet til sin første Boss, tidligere Joe "Bananas" Bonanno
* Colombo, tidligere kjent som Profaci-familien under Joe Profaci
* Genovese, tidligere kjent som Luciano-familien under Lucky Luciano
* Gambino, tidligere kjent som Mangano-familien under Vincent Mangano
* Lucchese, tidligere kjent som Gagliano-familien under Gaetano "Tom" Gagliano

Noen av familiene har gått under andre navn, eller er kjent under andre navn. For eksempel er Colombofamilien noen ganger kalt *Profacifamilien* (etter Joe Profaci, en tidligere boss).

## De fem familiene på film

I filmen *[[Gudfaren]]* fra 1972 dominerer fem familier byens La Cosa Nostra, men familiene har andre navn enn de virkelige. De mest sentrale familiene i filmen inkluderer Corleone, Tattaglia og Barzini. De to andre, Cuneo og Stracchi, opptrer i bakgrunnen.
«Queen Anne’s Revenge»

**«Queen Anne's Revenge»**, var piraten Edward Teachs (*Blackbeard*) siste og mest berømte skip. Skipet, en fregatt, het opprinnelig «La Concorde» og var et fransk slaveskip på 200 tonn, utrustet med 16 kanoner. Teach kapret skipet sammen med piraten Benjamin Hornigold utenfor øya St. Vincent i 1717. Deretter byttet de navn på skuta og bestykket den med over 40 kanoner.

Vraket av fartøyet ble lokalisert av marinearkeologer i Beaufort, Nord-Carolina i 1984.

## Eksterne lenker
* Om utgravningen av Blackbeards flaggskip
* BBC video av funnet
Heinz Müller

**Heinz Müller** (født 1978) er en tysk tidligere fotballspiller med kamper for blant andre . Han har i tillegg spilt for flere tyske klubber, og var også en periode i  før han gikk til Lillestrøm. Sommeren 2009 gikk han til Mainz etter et opphold i engelske .

Den 23. juni 2007 kom Müller i fokus etter å ha skadet -spiller Geir Ludvig Fevang i en duell. På tross av at dommeren lot spillet gå videre, ble Müller i etterkant ilagt to kampers karantene.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Roar Christensen

**Roar Christensen** (født 29. april 1971) er en norsk fotballspiller for Grovfjord i Norsk 3. divisjon, han spilte over 260 kamper for Tromsø. Christensen spilte i sine yngre dager for Grovfjord Idrettslag, og kom til Tromsø Idrettslag foran 1996-sesongen. Christensen var en defensiv midtbanespiller. Det var snakk om å legge opp som fotballspiller etter 2006-sesongen, men Steinar Nilsen klarte å overtale Roar Christensen til å bli ut 2007-sesongen. Christensen la i utgangspunktet skoene på hylla. Men Raymond Johnsen og Runar Danielsen (nå Senja) overtalte den rutinerte mannen til å være med på moderklubbens satsing. Grovfjord spiller i Hålogaland Fotballkrets men mesteparten av laget er stasjonert i Tromsø.

Christensen er kjent for å være en hardtarbeidende midtbanespiller, og stod for mye av grovarbeidet på TILs midtbane. 

Christensen hadde tilnavnet «Roardinho» blant TIL-supporterne, et åpenbart ordspill på brasilianeren Ronaldinho. Dette tilnavnet fikk han på grunn av hans spektakulære scoringer.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Curt Sachs

**Curt Sachs** (1881–1959) var en tysk musikkviter. Han var en av stifterne av moderne organologi (studiet av musikkinstrumenter) og blir trolig best husket i dag for sitt med-forfatterskap til Hornbostel-Sachs-systemet for klassifisering av musikkinstrumenter sammen med Erich von Hornbostel.

Sach var født i Berlin. I sin ungdom studerte han piano, musikkteori og komposisjon. Hans doktorgrad i 1924 fra Berlins universitet (hvor han siden ble professor i musikkvitenskap) var imidlertid i kunsthistorie, med en senere tese om Verrocchios skulpturer. Han påbegynte en karriere som kunsthistoriker, men ble mer og mer hengiven overfor musikken, og han ble etter hvert utnevnt til leder for *Staatliche Instrumentensammlung* som var en stor samling av musikkinstrumenter. Han reorganiserte og restaurerte store deler av samlingen, og slik begynte hans karriere som organolog.

I 1913 utgav Sachs sin bok *Real-Lexicon der Musikinstrumente*, som vel var den mest omfattende oversikt over musikkinstrumenter på 200 år. I 1914 utgav han og Erich Moritz von Hornbostel det arbeidet de i dag trolig er best kjent for i *Zeitschrift für Ethnologie*, nemlig et nytt system for klassifisering av musikkinstrumenter. Det er i dag kjent som Hornbostel-Sachs-systemet. Det har blitt revidert mange ganger opp gjennom årene og har vært gjenstand for en del kritikk, men det fortsetter å være det mest brukte system for klassifisering blant etnomusikologer og organologer.

I 1933 fikk Sachs sparken fra sine stillinger i Tyskland av nazipartiet fordi han var jøde. Sachs flyttet da til Paris, og siden til USA hvor han slo seg ned i  New York. Han underviste ved New York University fra 1937 til 1953, og han jobbet dessuten ved New York Public Library.

Han skrev bøker om rytme, dans og musikkinstrumenter, hvor boka *The History of Musical Instruments* (1942), en omfattende oversikt over musikkinstrumenter fra hele verden gjennom historien fremdeles regnes som et essensielt arbeid innen fagfeltet.

Sachs døde i 1959 i New York. American Musical Instrument Society har en «*Curt Sachs Award*» som utdeles hvert år til individer for deres bidrag til organologi.

## Referanser
Ouse

**Ouse** kan vise til:

* Ouse (Yorkshire) – ei elv i North Yorkshire i England
* Great Ouse – ei elv i East Anglia i England
** Little Ouse – ei bielv til Great Ouse
* Ouse (Sussex) – ei elv i East Sussex i England
* Ouse (Tasmania) – en by i Australia
Great Ouse

**Great Ouse** er en elv i East Anglia i England. Den er 240&nbsp;km lang, hvilket gjør den til den lengste vannveien i East Anglia og den femte lengste elven i Storbritannia.

Elven har flere kilder nær landsbyene Syresham og Sulgrave i Northamptonshire. Den renner gjennom Brackley, Buckingham, Milton Keynes i Stony Stratford, Newport Pagnell og Olney, Bedford, St. Neots, Godmanchester, Huntingdon, St. Ives, Ely, Littleport og Downham Market før den renner ut i The Wash ved King's Lynn.

## Sideelver
Elvene som renner inn i Great Ouse er, listet ovenfra og nedover elven:

* Padbury Brook
* Lovat
* Odell Rill
* Ravensden Brook
* Elstow Brook
* Gadsey Brook
* Kym
* Hen Brook
* Duloe Brook
* Begwary Brook
* Ivel
* Cam
* Lark
* Little Ouse
* Wissey
* Old Bedford River
* New Bedford River

## Entymologi
Navnet Ouse er fra keltisk eller urkeltisk **Udso-s*, og betyr antagelig ganske enkelt «vann» eller langsomtrennende elv. De nedre elveløpene av Great Ouse er også kjent «Old West River» og «Ely Ouse», men alle elvene er ofte referert til som ganske enkelt Ouse i daglig bruk. Det beskrivende tilleggsordet «Great», som betyr stor, eller i tilfelle av en elv at den er lang, er benyttet for å skille den fra andre elver som også heter Ouse.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Nyttig informasjon om elven , ved Jim Shead
* Drainage and Rivers of Fens 
* Seal, Bluntisham, *Flickr*
Potetløp

**Potetløp** er en idrettslek der to eller flere deltakere løper om kapp med hver sin potet som balanseres i en skje. Den som kommer først i mål uten å ha mistet poteten, vinner løpet.

Potetløp er i Norge særlig kjent som lek og uteaktivitet for barn under fellesfeiringen av grunnlovsdagen 17.mai.

## Regler og gjennomføring

Potetløp foregår typisk på en enkel, ofte improvisert bane utendørs. Banestrekningen kan for eksempel være på femti meter mellom markert start og mål. Deltakerne stiller seg langs startstreken og løper når startsignalet blir gitt. Potetene skal bæres i skjeen gjennom hele løpet. Dersom noen mister poteten på bakken, kan reglene variere. Ofte må man plukke opp poteten og fortsette løpet fra der den falt, andre ganger fra startpunktet. Den som holder poteten fast, blir diskvalifisert for juks.

Utfordringen kan gjøres vanskeligere ved å holde skjeen i munnen eller med venstre hånd. Potetløp kan også organiseres med flere runder eller som stafett med flere lag og flere poteter som skal flyttes. Potetløp kan også være et kappløp der en plukker inn poteter som ligger spredt langs løpebanen.

Potetene bør være ganske like, runde og glatte, skjeen kan være en spiseskje. I stedet for potet kan en bruke andre gjenstander med liknende form, for eksempel egg (kalkegg), kuler, steiner eller erteposer. Eggeløp kalles på engelsk gjerne *egg-and-spoon race*.

Potetløp er i Norge i stor grad forbundet med utendørsarrangementer i regi av borettslag, skoler, barnehager og organisert aktivitet i nærmiljøet. Potetløp er blant annet vanlig som lek for barna på skolene etter barnetoget under 17.mai-feiringen.

## Se også
* Sekkeløp, lek der deltakerne løper om kapp med beina i en sekk

## Referanser
Jeremy Bentham

**Jeremy Bentham** (1748–1832) var en britisk filosof. Han er kjent for å ha utviklet den konsekvensetiske retningen utilitarismen. Bentham var også en tidlig forkjemper for dyrs rettigheter.

## Selv-ikonet
Han ville at folk skulle ha nytte av ham også etter hans død. Derfor lot han seg mumifisere, og etter hans uttrykte ønske i testamentet han satte opp 30. mai 1832, skulle hans mumie bæres inn i universitetets møterom når det var komitémøte, slik at den fikk overvære disse. Nå sitter han i en korridor i University College London, men det er ikke lenger den opprinnelige mumien vi ser. Skjelettet er fremdeles der, men kroppsvevet er erstattet av voks og hodet er også et vokshode. Filosofens opprinnelige mumifiserte hode var lenge plassert på gulvet mellom bena hans, men etter forskjellige studentspøker, hvor hodet ifølge uformelle opplysninger blant annet ble «kidnappet» og brukt til fotballspill er det nå tatt bort og sikret. Motivet for ønsket om å bli mumifisert er ikke klart. Noen betrakter det som en «practical joke». Andre mener han med sitt prosjekt ønsket å oppmuntre til en mer pragmatisk holdning til døden og kroppens etterfølgende oppløsning, som en motvekt mot den overtro som han mente religion og tradisjon omgav døden med. 

## Fengseldesign

Et panoptisk fengsel er bygd etter en designidé fra Bentham.

## Publikasjoner

* *Fragment on Government*, 1776
* *Introduction to Principles of Morals and Legislation*, 1780
* *Defence of Usury*, 1788.  En samling på tretten brev skrevet til Adam Smith.
* *Panopticon*, 1791
* *Discourse on Civil and Penal Legislation*, 1802
* *Punishments and Rewards*, 1811
* *Parliamentary Reform Catechism*, 1817
* *A Treatise on Judicial Evidence*, 1825

## Referanser
Bøle (Skien)

:*For det fraflyttede fiskeværet i Finnmark, se [[Bøle (Hasvik)]]*

**Bøle** er en bydel øst i Skien kommune. I bydelen ligger barneskolen Bølehøgda Skole. Bydelen grenser Borgestad/Menstad i sør, Follestad/Bratsbergkleiva i nord og Sneltvedt i øst, mens Kjørbekk ligger på andre siden av elva. Bydelen deles i blant inn i *Bøle* nærmest elva og *[[Bølehøgda]]* lenger øst.

## Litteratur
*Wahlstrøm, Thorbjørn: *Sånn var'e på Bøle*, Skien 1999
Gambino-familien

**Gambino-familien** er en kriminell organisasjon som er en del av den italiensk-amerikanske mafiaen. Organisasjonen er en av de fem familiene som har dominert organisert kriminalitet i New York. Den har sitt navn etter Carlo Gambino, som kontrollerte organisasjonen fra 1957 til 1976. 

Organisasjonens illegale aktiviteter inkluderer blant annet smugling, narkotikalovbrudd, illegal gambling, kidnapping, ran, heleri, utpressing, svindel, arbeidslivskriminalitet og lånehaivirksomhet.

Gambino-familiens opprinnelse kan spores tilbake til slutten av 1800-tallet og den løst organiserte kriminelle organisasjonen *Brooklyn Camorra,* ledet av Pellegrino Morano. Etter Castellammarese-krigen fra 1926 til 1931 reorganiserte Charles "Lucky" Luciano mafiaen i New York gjennom de fem familiene, hvor Gambino-familien inkorporerte deler av den tidligere *Brooklyn Camorra*. 

Mellom 1951 og 1957 var organisasjonen ledet av Albert Anastasia.  

Fra 1985 til 1992 var organisasjonen ledet av John Gotti, som ble offentlig kjent for sin overdådige livsstil og evne til å slippe unna straff. I 1992 ble han til slutt dømt til livstid i fengsel, blant annet for 13 drap.  

Til tross for at organisasjonen har langt mindre innflytelse enn tidligere ble det i 2019 antatt at Gambino-familiens illegale virksomheter omsatte for flere millioner doller i året.

## Referanser
Wharfe

**Wharfe** er en elv i Yorkshire i England. Langs store deler av sitt løp utgjør den grensen mellom West og North Yorkshire. 

Elven renner gjennom Wharfedale. Den har sitt utspring ved Langstrothdale Chase i Yorkshire Dales, og renner gjennom Kettlewell, Grassington, Bolton Abbey, Addingham, Ilkley, Otley, Wetherby og Tadcaster. Den renner så inn i Ouse nær Selby, omkring 97 km fra utspringet. Den øvre delen av elven, ned til området ved Addingham, kalles Upper Wharfedale, og elven har der en markant annen karakter enn lenger ned. 

Wharfe er kjent for å være en farlig elv for svømmere, og det har vært en rekke drukningsulykker der. 

## Bilder

Fil:Source of River Wharfe geograph-1499556-by-Richard-Buck.jpg|Samløpet mellom Oughtershaw Beck og Green Field Beck som danner Wharfe
Fil:River Wharfe. - geograph.org.uk - 285600.jpg|Wharfe i Langstrothdale
Fil:River Wharfe, Langstrothdale. - geograph.org.uk - 285537.jpg|Wharfe, Langstrothdale, øst for Dalesways turløype
Fil:Linton_Falls,_River_Wharfe.jpg|Linton Falls i nærheten av Grassington
Fil:River Wharfe Upstream of Hebden suspension bridge.jpg|Wharfe oppstrøms av Hebden suspensjonbro
Fil:River Wharfe at Loup Scar Gorge - geograph.org.uk - 388029.jpg|Wharfe ved Loup Scar Gorge
Fil:Barden Bridge, River Wharfe - geograph.org.uk - 206513.jpg|Barden Bridge over Wharfe
Fil:The Strid - geograph.org.uk - 287365.jpg|The Strid i nærheten av klosteret Bolton Abbey


## Eksterne lenker
* «River Wharfe» , *Yorkshire Dales Rivers Trust*
Wismut

**Sowjetisch-Deutsche Aktiengesellschaft (SDAG) Wismut** var et gruveselskap i Øst-Tyskland som i perioden 1946 til 1990 utvikla seg til å bli verdens tredje største produsent av uranmalm. Det hadde anlegg på flere steder i det som i dag er Sachsen, Thüringen og Sachsen-Anhalt.

## Historikk
I løpet av 1945 vokste bekymringene i Sovjetunionen for hvordan landet skulle utjevne USAs atomvåpenforsprang. Forskjellen skyldtes i større grad ulik tilgang på uran enn vitenskapelig og teknologisk tilbakeliggenhet. Da Sovjetunionen mangla uranressurser av betydning innafor egne grenser, begynte en å se seg om etter muligheter i de besatte områdene i Øst-Europa. Søket konsentrerte seg særlig om Erzgebirge i grensetraktene mellom Tyskland og Tsjekkoslovakia, der det allerede før krigen var blitt utvunnet uran.

I 1946 begynte den første prøvedrifta i Oberschlema og Johanngeorgenstadt, og året etter kom Lauter, Schneeberg, Annaberg og Marienberg i drift. Store områder ble gjort til militært sperreområde, og de første arbeiderne ble beordra til virksomheten gjennom den stedlige arbeidsforvaltninga. I tur og orden ble det så åpna nye gruver i Breitenbrunn, Aue, Schneckenstein, Suhl-Friedberg og Ruhschlagberg ved Suhl, Coschütz-Gittersee, Ronneburg og Königstein.

Mellom 1947 og 1954 var virksomheten organisert som et sovjetisk aksjeselskap (SAG). Fra 1953 ble Wismut omgjort til et Sowjetisch-Deutsche Aktiengesellschaft (SDAG) 50/50 eid av Sovjetunionen og DDR.

Tysklands gjenforening i 1991 førte til en øyeblikkelig stans i virksomheten, og titusener ble gjort arbeidsløse. Gjennom en statlig overenskomst mellom de to landa ble Wismut overtatt av Forbundsrepublikken, og gruveselskapet SDAG Wismut ble omdanna til saneringsselskapet Wismut GmbH. Med statlige midler ble den gjenværende arbeidsstokken satt til å rydde opp, sikre og rehabilitere områder som var blitt ødelagt gjennom gruvedrifta, og som i tillegg kunne være radioaktivt forurensa. Fram til 2010 skal det brukes rundt 6,2 mrd. € på dette arbeidet.

Som et bevis på at opprydningsarbeidene gir resultater, ble den store nasjonale hagemessa (Bundesgartenschau) for 2007 lagt til tidligere gruveområder i Gera og Ronneburg.

## Eksterne lenker
* Wismut GmbH
* Museum Uranbergbau i Schlema
* Bergbauverein Ronneburg
* Informasjon om uranutvinning i DDR 
* Informasjon om uranutvinning i Westerzgebirge
* Artikkel om den strålende arven etter Wismut AG
* Artikkel om saneringsarbeidet med bilder
Luksefjell

**Luksefjell** er et område i Skien kommune. Området er tynt befolket med 46 innbyggere i 2019. 

Luksefjell kirke ligger i Luksefjell. Det er ellers kjent for sine turmuligheter. Luksefjell grenser i nord til Kongsberg kommune.

## Referanser
Valebø

**Valebø** er ei bygd i Skien kommune. Den ligger på østsiden av Norsjø, rundt 20 kilometer nordvest for byen Skien.

Før 1964 var det en del av Holla kommune, men da mesteparten av Holla ble en del av nye Nome kommune ble Valebø overført til Skien. Området har egen kirke underlagt Gjerpen prestegjeld, og er eneste jernbanestasjon med møtemuligheter på Bratsbergbanen mellom Skien og Nordagutu, selv om toget av sikkerhetsmessige årsaker siden 2004 ikke lenger stopper ved stasjonen. Fylkesvei 44 mellom Skien og Akkerhaugen, også kjent som *Valebøveien*, går over Valebø.

## Referanser
The Rolling Stones (album)

***The Rolling Stones*** (utgitt med undertittelen ***England's Newest Hit Makers*** i USA) er debutalbumet til The Rolling Stones, og ble utgitt våren 1964

*The Rolling Stones* består for det meste av amerikanske coverlåter. Kun én av låtene er signert Mick Jagger og Keith Richards, mens to låter er kreditert Nanker Phelge – et pseudonym brukt av gruppen for å betegne gruppekomposisjoner.

Albumet ble utgitt i to forskjellige versjoner i Storbritannia og De forente stater, som ble utgitt med en måneds mellomrom i 1964. I USA ble «Mona (I Need You Baby)» erstattet med Buddy Holly-låten «Not Fade Away», som var bandets tredje single i Storbritannia.

«Not Fade Away» var singel i Storbritannia, og ble derfor utelatt fra albumet der. Singelen gikk til topp 3 i UK, men var ingen stor hit i Buddy Hollys hjemland, USA.

Albumet gikk rett til topps på hitlistene i Storbritannia, og beholdt førsteplassen i hele tolv uker i 1964. Den amerikanske utgivelsen ble ikke en like stor suksess, men den nådde likevel 11.-plass på hitlistene og solgte til gull.

## Sporliste

### Britisk utgave
;Side én
# «Route 66» (Bobby Troup) – 2.20
# «I Just Want to Make Love to You» (Willie Dixon) – 2.17
# «Honest I Do» (Jimmy Reed) – 2.09
# «Mona (I Need You Baby)» (Ellas McDaniel) – 3.33
# «Now I've Got a Witness (Like Uncle Phil and Uncle Gene)» (Nanker Phelge) – 2.29
# «Little by Little» (Nanker Phelge/Phil Spector) – 2.39
;Side to
# «I'm a King Bee» (James Moore) – 2.35
# «Carol» (Chuck Berry) – 2.33
# «Tell Me (You're Coming Back)» (Mick Jagger/Keith Richards) – 3.48
# «Can I Get a Witness» (Brian Holland/Lamont Dozier/Eddie Holland) – 2.55
# «You Can Make It If You Try» (Ted Jarrett) – 2.01
# «Walking the Dog» (Rufus Thomas) – 3.10

### Amerikansk utgave
;Side én
# «Not Fade Away» (Charles Hardin/Norman Petty) – 1.48
# «Route 66» (Bobby Troup) – 2.20
# «I Just Want to Make Love to You» (Willie Dixon) – 2.17
# «Honest I Do» (Jimmy Reed) – 2.09
# «Now I've Got a Witness (Like Uncle Phil and Uncle Gene)» (Nanker Phelge) – 2.29
# «Little by Little» (Nanker Phelge/Phil Spector) – 2.39
;Side to
# «I'm a King Bee» (James Moore) – 2.35
# «Carol» (Chuck Berry) – 2.33
# «Tell Me (You're Coming Back)» (Mick Jagger/Keith Richards) – 3.48
# «Can I Get a Witness» (Brian Holland/Lamont Dozier/Eddie Holland) – 2.55
# «You Can Make It If You Try» (Ted Jarrett) – 2.01
# «Walking the Dog» (Rufus Thomas) – 3.10

## Personell
;The Rolling Stones
*Mick Jagger - sang, kor, perkusjon
*Keith Richards - gitar, kor
*Brian Jones - gitar, munnspill, perkusjon, orgel, kor
*Charlie Watts - trommer, perkusjon
*Bill Wyman - bassgitar, kor

;Øvrige medvirkende
*Ian Stewart - orgel, piano
*Phil Spector - maracas på «Little by Little»
*Gene Pitney - piano på «Little by Little»

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Nanker Phelge

**Nanker Phelge** (også *Nanker/Phelge*) var et kollektiv pseudonym som ble benyttet mellom 1963 og 1965 for flere sanger tilhørende Rolling Stones. Bassisten Bill Wyman forklarte opprinnelsen til navnet i sin bok *Rolling with the Stones* fra 2002:

Enhver sang kreditert til Nanker Phelge refererte således til en felles komposisjon av Mick Jagger/Brian Jones/Keith Richards/Charlie Watts/Bill Wyman. ASCAP-filene for de aller tidligste Nanker Phelge-komposisjonene listet også det tidlige Stones-medlemmet Ian Stewart (også kjent som «den sjette Stone») som med-komponist som var dekket av pseudonymet.

## Låter kreditert til Nanker Phelge

* «Stoned»* (singel, 1963)
* «Little by Little»* – sammen med Phil Spector (*[[The Rolling Stones (album)|The Rolling Stones]]*, 1964)
* «Now I've Got a Witness» (*[[The Rolling Stones (album)|The Rolling Stones]]*, 1964)
* «Andrew's Blues» (1964, aldri utgitt)
* «And Mr. Spector and Mr. Pitney Came Too» — kreditert sammen med Phil Spector (spilt inn i 1964, utgitt uoffisielt på *Black Box* (bootleg)

* «2120 South Michigan Avenue» (*[[Five by Five]]*, 1964)
* «Empty Heart» (*[[12 X 5]]*, 1964)
* «Stewed and Keefed (Brian's Blues)» (spilt inn i 1964; aldri utgitt)
* «Off the Hook»  (*[[The Rolling Stones No. 2]]*, 1965) (tidligere, nå  kreditert Jagger/Richards)
* «We Want the Stones» (*[[got LIVE if you want it!]]*, 1965)
* «I'm Alright» (*got LIVE if you want it!*, 1965)
* «Play With Fire» (*[[Out of Our Heads]]*, US 1965)
* «The Under Assistant West Coast Promotion Man» (*[[Out of Our Heads]]*, 1965)
* «The Spider and the Fly» (*[[Out of Our Heads]]*, US 1965) (tidligere, nå kreditert Jagger/Richards)
* «Aftermath» (spilt inn i 1965, aldri utgitt)
* «Sad Day» (singel, 1966)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Mer om Nanker Phelge
Borge (Porsgrunn)

**Borge** er en bydel i Porsgrunn kommune. Da Gjerpen kommune i 1964 ble innlemmet i Skien kommune ble Borge overført til Porsgrunn. Borge skole er i dag den eneste barneskolen i Porsgrunn for elever som bor nord for sentrum.
Breidablikk (Porsgrunn)

**Breidablikk** er en bydel nord i Porsgrunn i Grenland i Telemark. 

Etter at Gjerpen kommune i 1964 ble innlemmet i Skien var Breidablikk blant de bydelene som ble overført til Porsgrunn. Området har siden opplevd stor utbygging av boliger. Som navnet tyder på er dette i stor grad boliger med god utsikt.

## Referanser
Studenthuset Driv (Tromsø)

**Studenthuset Driv** var fra 2000 til 2025 en studentorganisasjon i Tromsø som arrangerte konserter, kulturaktiviter og utelivstilbud. Fra oppstarten holdt det til under navnet **Studenthuset og kulturscenen driv** til i Bangsundbrygga. Fra januar 2014 til februar 2025 holdt det til i Mack-kvartalet (Storgata 6). Fra 2014 til 2024 var Studentsamfunnet og driv organisert sammen i **Studentsamfunnet Driv**. 

Driften av studenthuset ble hovedsakelig utført på dugnadsbasis av frivillige som var organisert i et stort antall faste grupper med egne ansvarsområder. 
Blant festivaler som har vært arrangert på Driv kan nevnes  vært arrangert her i 2006 og 2001, og Norsk Rockforbund har hatt landsmøte her i 2004. Fucking North Pole-festivalen har vært arrangert her jevnlig og Insomniafestivalen. I tillegg har Driv huset Studentuka og Debutuka.

Studenthuset Driv leide lokaler av Studentsamskipnaden i Tromsø, som sa opp kontrakten i november 2024. Oppsigelsen førte til nedleggelse av organisasjonen Driv med virkning fra april 2025. 

## Bilder
"Gamle" driv 

Fil:Drivlogo.jpg|Drivs første logo (stilistisk med liten d)
Fil:Driv.jpg|Driv, da det holdt til i Bangsundbrygga
Fil:Driv2.jpg|Uteservering på Driv i Bangsundbrygga

"Nye" Driv

Fil:Driv -skilt.jpg|Drivs logo fra da det holdt til i Mack-kvartalet 
Fil:Driv ved nedlegginga.jpg|Drivs lokale (2014-2025) i Mack-kvartalet 


## Litteratur
* 

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Hovedstadens Sygehusfællesskab

**Hovedstadens Sygehusfællesskab** (H:S) var et dansk helseforetak som ble opprettet 1. januar 1995 med formål å drive helsevesenet i København og Frederiksberg. Det omfattet 5 sykehus samt sykepleierskeutdannelsen.

Som et ledd i Strukturreformen ble Hovedstadens Sygehusfællesskab nedlagt ved utgangen av 2006 og dets oppgaver blir nå ivaretatt av Region Hovedstaden.

## Eksterne lenker
* Lov nr. 537 af 24-06-2005 om regioner og om nedlæggelse af amtskommunerne, Hovedstadens Udviklingsråd og Hovedstadens Sygehusfællesskab
* Lov nr. 1132 af 21-12-1994 om Hovedstadens Sygehusfællesskab (historisk)
* Region Hovedstaden
* H:S' hjemmeside er nedlagt etter strukturreformen. En tidligere kopi kan sees på Internet Archive Wayback Machine
Hovenga

**Hovenga** er en bydel i Porsgrunn i Telemark. Før 1964 var Hovenga en del av Gjerpen kommune. Ved kommunesammenslåingene i Grenland i 1964 kom Hovenga under Skien, men en aksjon blant beboerne førte til at bydelen ble overført til Porsgrunn i 1968. I årene etter sammenslåingen har Hovenga vokst sammen med Porsgrunn by. Bydelen ligger nord i kommunen, syd for Borgeåsen, og er omkranset av Leirkup, eller «Lilleelva» som den lille elva kalles, der den løper ut i Porsgrunnselva.
Amerikas forente staters kongress’ biografiske kartotek

***Amerikas forente staters kongress’ biografiske kartotek*** er et biografisk oppslagsverk over alle medlemmer av begge kongressens kamre i fortid og nåtid samt kongressens forgjenger, Den kontinentale kongress.

Det er biografisk kilde for alle politiske figurer som har vært valgt til kongressen.

## Fotnoter

## Eksterne lenker
*
Aksent (musikk)

En **aksent** i musikalske noter skal spilles med trykk eller støt, og kan fremheves i alle aspekter innenfor dynamikk. De aksenterte notene kan også derfor endre på selve lengden av basis-tonene.

Det vanligste tegnet for en aksent er >, mens \wedge i de fleste musikktradisjonene betyr en skarpere betoning. Ellers finnes de dynamiske tegnene f\!z (forzato, «forsterket») og s\!f\!z (sforzando / sforzato, «svært betont»). Også f\!p (fortepiano, «sterkt og deretter straks svakt») kan sies å være et aksentuelt tegn.

I barokken falt aksenter gjerne sammen med mindre forsiringer eller ornamenter i forbindelse med en betont note. I Wienerklassisismen ble også \cdot og \prime) brukt som små aksenter over eller under noten, men den eksakte graden og utføringen av disse aksentueringene er i dag omstridt.

## Se også
* Dynamikk
* Agogikk

## Eksterne lenker
*
Tim Herron

**Tim Herron** (født 6. februar 1970) er en amerikansk golfspiller på PGA-touren.

Herron er født i Minneapolis i Minnesota. Han ble profesjonell i 1993.

## Meritter
### Seire på PGA-touren
* 2006: Bank of America Colonial
* 1999: Bay Hill Invitational
* 1997: LaCantera Texas Open
* 1996: Honda Classic

## Eksterne lenker
*
Alarm (avis)

***Alarm*** var en norsk avis, som ble utgitt i årene 1919&ndash;1940 av Norsk Syndikalistisk Føderasjon. Carl O. Tangen satt som redaktør fra 1919-1927, deretter var han ansvarshavende i avisens redaksjonskomité. 
Avisen hadde en rekke artikler om arbeiderkamper i inn- og utland, norsk og internasjonal anarkisme og syndikalisme, samt ideologiske debatter. 

Carl O. Tangen ble ofte arrestert for artikler, spesielt antimilitaristiske, myndighetene ikke likte. 
Vinteren 1940 ble Carl O. Tangen dømt til ett års fengsel for ærekrenkelse mot fremmed stats overhode, etter anmodning fra Tyskland. Foranledningen var et oppslag i Alarm den 9. desember 1939 hvor nazistene Adolf Hitler, Hermann Göring og Joseph Goebbels omtales på en lite flatterende måte. 9. april 1940 overfalt tyskerne Norge, og Alarm ble stanset av okkupasjonsmakten. 
I 1945 skiftet Alarm navn til Solidaritet.
Texas Open

**Texas Open** er en golfturnering på den amerikanske PGA-touren, som spilles hvert år på TPC San Antonio i San Antonio i Texas.

Mange av golfsportens største stjerner har vunnet denne turneringen, inkludert Sam Snead, Ben Hogan, og Arnold Palmer som vant den tre år på rad.

Fra 1995 til 2009 ble turneringen avholdt på La Cantera Golf Club.

## Vinnere

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Profil på PGATOUR.com
Texas Open (andre betydninger)

**Texas Open** kan vise til:

* Texas Open, golfturnering på PGA-touren
* Texas Women's Open, golfturnering på LPGA-touren
* Texas Tennis Open, tennisturnering på WTA-touren
Michael Shanks (skuespiller)

**Michael Garrett Shanks** (født 15. desember 1970) er en canadisk skuespiller som ble kjent for rollen som arkeologen Dr. Daniel Jackson i fjernsynsserien *[[Stargate SG-1]]*. Han har også stemmen til Thor som dukker opp fra tid til annet på *Stargate SG-1* og han har hatt gjesteroller i *[[Stargate Atlantis]]* og *[[Andromeda (TV-serie)|Andromeda]]*.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
To mistenkelige personer

:*For den norske filmen, se [[To mistenkelige personer (film)]]*

***To mistenkelige personer*** er en roman av den norske forfatteren og journalisten Gunnar Larsen. Boka ble utgitt i 1933, og handlingen er basert på den sanne historien om lensmannsmordene på Vågård, som fant sted i Ytre Ådal den 22. august 1926. Som ung journalist hadde Larsen dekket saken for Dagbladet. Boka regnes som den første dokumentarromanen i Norge, og ble filmatisert under samme navn (*[[To mistenkelige personer (film)|To mistenkelige personer]]*) av regissøren Tancred Ibsen i 1950. Filmen ble forbudt å vise offentlig frem til 1998.

## Om ''To mistenkelige personer''

### Historien bak romanen
I 1926 inntraff en av de mest omtalte saker i norsk kriminalhistorie. Saken ble kjent som «Lensmannsmordene i Ådal». Etter et innbrudd ble ransmennene Anton Emanuel Oskar Svensson og Henning Sigurd Madsen jaget av politiet. I en trefning ble to lensmenn skutt. Den ene døde momentant, den andre levde lenge nok til å få identifisert forbryterne. Dermed startet en storstilt forbryterjakt over hele Østlandet. Den ene morderen tok etter hvert sitt eget liv, mens den andre havnet i fengsel. 

### Etterspillet
Den unge journalisten Gunnar Larsen fra Dagbladet fulgte saken nøye. I 1933 tok han for seg dramaet i dokumentarromanen *To mistenkelige personer*. Da Tancred Ibsen filmatiserte romanen i 1950, reagerte den overlevende forbryteren, som nå hadde sonet sin dom. Han ønsket filmen stoppet, anla sak mot Norsk Film A/S, og vant saken endelig gjennom en høyesterettsdom i 1952. Dommen førte til at filmen ble forbudt vist i offentligheten, og ikke frigitt før 1998.

### Handling
Romanen åpner med at den hardbarkede svenske forbryteren «Ekstrøm» og den lokale unggutten «Gustav» er på rømmen etter et innbrudd. De blir overrasket av to politimenn ved skjulestedet ved Randsfjorden, får panikk og skyter begge. Dermed må Ekstrøm og Gustav legge på flukt gjennom store deler av Østlandet og Vest-Sverige. Leseren følger forbryternes intense flukt og politiets jakt.

## Utgivelser
Romanen ble utgitt på Gyldendal Norsk Forlag i 1933. Siden er romanen utgitt 1983 (Bokklubb-utgaven), 1992 og 2000. Bokklubb-utgaven fra 1983 inneholder etterord av Haagen Ringnes, og er illustrert av Niels Ditlev. 

## Illustrerte utgaver
* 1983 – *To mistenkelige personer*, illustrert av Niels Ditlev. Den Norske Bokklubb, Månedens bok nr. 1276. 

## Film
* Tancred Ibsen: *[[To mistenkelige personer (film)|To mistenkelige personer]]* (1950). Peter Lindgren som Ekstrøm og Ivar Svendsen som Gustav.
Nordby (Danmark)

**Nordby** er administrasjonssenter i Fanø kommune i Danmark og den største byen på øya Fanø med  innbyggere (2023).

## Referanser




## Eksterne lenker
*