open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Barrow Harbour

**Barrow Harbour** (irsk: *Cuan Bhearrúin*) er en tidevannsbukt ved den sørvestlige kysten av Tralee Bay i grevskapet Kerry i Irland. Dette var en gang den viktigste havna i regionen, som betjente klostersamfunnet i landsbyen Ardfert som ligger i underkant av 5 km mot østog området rundt Tralee. Havnen er i nærheten av lokalitetene Tawlaght og Chapeltown.

Den trange inngangen til havna ble beskyttet av borgen Fenit Castle på øya Fenit Island, hvor det er en bortgjemt ankerplass under borgen i en stor, hvit sandlagune. Ankerplassen har beskyttelse mot alle forhold bortsett fra de med en nordlig komponent når den er helt eksponert. Navigering krever oppmerksomhet for tilgang ettersom inngangen er smal, hindret av holmer og vanskeliggjort av raskt tidevann.

## Etymologi

Opprinnelsen til ordet *Barrow* er usikker og er mer kjent som navnet på elven Barrow, på irsk *An Bhearú*, en av Waterfords «De tre søstre»; de to andre er elvene Suir og Nore. Navnet kan være avledet fra et keltisk, eller før-keltisk, uttrykk som betyr «den flytende/strømmende». Dette beskriver i stor grad det hurtigflytende tidevannet i tidevannsinnløpet i Barrow Harbour, spesielt under borgen nær inngangen.

## Historie

Den gamle havnens betydning er tydelig i de tre defensive borganleggene. Det runde tårnet til Barrow Castle med utsikt over inngangen, Fenit Castle som er et tårnhus, og Tawlacht har siden forsvunnet sporløst, men den sto en gang på fastlandet overfor Fenit Castle.

Den normanniske borgen Fenit Castle er antagelig bygget av Thomas FitzMaurice, 1. lord av Kerry, en gang rundt 1253, omtrent på samme tid som klosteret ved Ardfert ble bygget. Festningene Tawlaght og Barrow på fastlandet var eid av jarlene av Desmond. Det meste av Fenit Castle ble nesten helt ødelagt under Oliver Cromwells krigføring på Irland i 1641.

For å beskytte havnen mot pirater og andre angripere var festningsanleggene avskrekkende, men det ble også benyttet en kjetting av jern eller stål som var strukket over innløpet mellom fastlandet og øya Fenit. Det ble benyttet en mekanisme for å heve eller senke av kjettingkjedet å stenge innløpet og holde angriperne fastlåst. Kjettinger på den tiden var både under vannoverflaten og laget for å flyte med flåter, tømmerstokker og andre materialer. Det er ikke kjent hva som ble brukt her, selv om dykkere har lett etter levninger, er det ennå ikke funnet noe.

## Fugletitting
Barrow Harbour er velegnet for fugletitting, noe som også er organisert og dokumentert. Barrow Harbour tiltrekker seg et antall villfugler, snipefugler og måker utenom sommermånedene. En rekke sjeldne fugler er også registrert, blant annet rødfotand og tereksnipe. Det er også sett alpeseiler og ringnebbmåke.

## Referanser


## Eksterne lenker
* «Meteorologi i Barrow Harbour», *YR.no*
Libanons riksvåpen

**Libanons riksvåpen** er rødt med et sølv diagonalt felt og i midten et naturfarget sedertre. Treet symboliserer styrke, hellighet og evighet.

Offisielt har ikke Libanon eget riksvåpen. Ved behov er det siden 1920-tallet benyttet et emblem tillempet fra nasjonalflagget.

## Referanser
Mnevis

**Mnevis** (også transkribert som *Mnewer*, *Meruur*, *Mer-wer*) er i henhold til oldtidens egyptiske religion og mytologi et aspekt av Atum-Ra og en manifestasjon av hans Ka (*livet-kraften-evne*) i regionen ved Heliopolis. Som så mange andre egyptiske guder ble Mnevis dyrket i form av et rituelt dyr, her som en svart okse, og uttrykt i kunsten som en mann med oksehode. Opprinnelsen og betydningen av hans navn er ikke blitt tolket.

## Oksegud

Oksekulter var populære fra minst det første dynasti. Den kraftfulle og virile oksen ble assosiert med farao, som tidvis tok tittelen «sin mors sterke okse». Så tidlig som rundt 3100 f.Kr. ble kongen avbildet i formen av en okse. En hellig okse ble identifisert ved særskilte hellige markeringer. Straks oksen hadde blitt bekreftet som inkarnasjonen av en gud ble den huset i luksuriøse omgivelser, gitt den beste maten, og gitt et harem med de beste kuene. Oksen ville leve slik til den døde hvor den ble mumifisert og gravlagt med fulle æresbevisninger. Foruten Mnevis, var det også tilsvarende oksekulter for Buchis og Apis.

Ettersom begrepet Ka også ble brukt for å bety okse har Mnevis blitt identifisert som å være en levende okse. Således, som et symbol for solguden Ra ble Mnevis ofte avbildet med solskive mellom hornene. Det kan være et spor etter ofringen av kongene etter periode med styre, som ble sett på sønn av Bat eller Hathor, kugudinnen av den jordiske solkulten.

## Oksekult
En utvalg okse ble utvalgt fra området og sagt å være den levende Mnevis ved at den ble tatt med til et spesielt tempel hvor den ble æret og oksens bevegelser ble tolket som i et orakel. Ettersom den fruktbare jorden ved Nilen var svart ble ordet for svart (*Khem*) ble dette også egyptiske ordet for Egypt. Oksene i denne regionen hadde samtidig en tendens til å ha svart skinn og den oksen som ble utvalgt for symbolisere Mnevis var tradisjonelt fullstendig svart, således referert til som *Kemwer*, det vil si «den store svarte». Om man ikke fant en tilfredsstillende svart okse valgte man isteden en komplett hvit som kontrast.

Det er liten informasjon om Mnevis-kulten. Kun to Mnevis-graver har blitt avdekket, datert til styrene til Ramses II og Ramses IV under Det nye rike, gravlagt i individuelle graver hogd ut av grunnen og toppet av en store steinplate av granitt. Gravene hadde et komplett sett av kanopiske krukker, som antagelig var rent rituelt da de var tomme.

Claudius Aelianus skrev at Mnevis-oksen, som han kjente under navnet Onuphis, var enorm størrelse, at dens hår vokste på motsatt måte av vanlige okser, og at den levde på erteblomsten blålusern.

Til slutt ble Mnevis med tiden identifisert med en annen form som den økende populære okseguden Apis som hadde blitt sett på som en inkarnasjon av Osiris.

## Referanser


## Eksterne lenker
Neskilen

**Neskilen** er ei bukt og et sted på Eydehavn i Arendal kommune. Neskilen ligger på fastlandsiden av Tromøysund ved munningen av det vernede Molandsvassdraget, hvor Neskil bro på fylkesvei 410 går over. 

Fra Neskilen kan små fartøyer følge Rånene gjennom kanaliserte elveløp opp til Rånehølen og Langangsvannet og Sagene i Austre Moland. På Sagene var det opp til seks oppgangssager. 

Før industristedet Eydehavn ble etablert på begynnelsen av 1900-tallet var Neskilen et travelt sted. Her var det omfattende bygging av seilskuter, og det var utskiping av trelast som ble transportert ut fra Sagene. På midten av 1600-tallet var det gjestgiveri på stedet, drevet av Anders Nielsen, men det var ikke det første på stedet. Fra 1806 drev også David Halvorsen gjestgiveri i Neskilen. 

I 1898 ble Arendal Feltspatmølle etablert i Møllebukta. Driften ble lagt ned i 1928 etter at anlegget brant.

Der Neskilen munner ut i Tromøysund ligger Frisøya.  Øya skal ha navnet sitt etter sjøfolk fra Friesland som brukte denne havna.

## Bilder

File:Neskilen 3.jpg|Neskilen mot nord 
File:Neskilen 4.jpg|Neskilen mot syd 
File:Neskilen 5.jpg|Neskilen mot sydvest 
File:Eydehavn Service & Marina 2.jpg|Eydehavn Service & Marina 


## Referanser


## Eksterne lenker
*
Lillelv (Arendal)

**Lillelv** eller **Lilleelv** er ei elv i Arendal og Froland kommune i Agder. Den er ei sideelv til Nidelva og det langstrakte nedbørfeltet drenerer skogsområdene mellom Nidelva i nordvest og byen Arendal i sørøst. Vassdraget har mange små innsjøer, med Assævannet som den største. Mange av innsjøene har tidligere vært regulert til tømmerfløtning og sagbruk. Elva er 18,1 kilometer lang, hvorav strekningen fra Assævannet til Nidelva utgjør 7,4 kilometer.

Elva har utspring fra Djupmyr, sør for Ripåsen i Froland. Den renner derfra i sørlig retning og passerer øst for Arendal lufthavn, Gullknapp, hvor den snur mot sørvest og fortsetter ned til Assævannet. Etter Assævannet renner elva gjennom Sagvannene og Stampefoss, passerer forbi Bjorbekk kirke og under Naude bro, før den munner ut i Nidelva ved Asdal, rundt 5 kilometer vest for Arendal sentrum.

Vassdraget ble i 1993 vernet mot kraftutbygging gjennom Verneplan IV for vassdrag. Området er et viktig rekreasjonsområde for Arendal og flere av vannene er viktige for fritidsfiske.

Elva har et stort potensial som sjøørretelv og oppvekstområde for laks i Nidelva, men fiskeoppgangen har vært hindret av en demning nær munningen. En fisketrapp har lenge vært under planlegging og prosjektering. Den sto ferdig i 2018, slik at fisken nå kan forsere demningen og gå helt opp til Stampefoss.

## Kulturminner
Lillelv var en elv som før elektrisitetens tid ble utnyttet til vannkraft, bl.a. fordi elvas fossefall ligger sentralt til. Det nedre fossen ligger lett tilgjengelig ved Nidelva. Her hadde elva på en kort strekning. 15 meters fall. En lokalitet ved denne fossen heter Møllerplassen. Denne fossen har drevet kverner, møller og oppgangssager. 

Stampefoss hadde et fall på 9 meter. Navnet tyder på at her har ligget en stampe i tidligere tider. 

Naude bro er en velbevart steinhvelvbru fra ca. 1805 som førte trafikken på Vestlandske hovedvei over Lillelv.

## Referanser
Strømmen (Arendal)

**Strømmen** er en del i Arendal kommune i Aust-Agder. Området ligger på vestsiden av nedre del av Nidelva (Agder), der denne renner ut fra innsjøen Hølen ut i Byfjorden gjennom en kort elvestubb som kalles Strømmen. Den er farbar for små fartøyer. Brua over Strømmen heter Strømbrua og forbinder Hisøy og fastlandet. Her gikk E18 fram til 1978.

Strømmen var tidligere en skolekrets i Øyestad kommune, og ble regnet som den mest urbane del av kommunen. Strømmen oppvekstsenter er lokalisert i Strømmen.

## Referanser
J.C. Heuch

::*For stortingsmannen ved samme navn, se [[Johan Christian Heuch d.e.]]*

**Johan Christian Heuch** (1838–1904) var en norsk teolog og biskop i Christiansand stift 1889–1904.
 
## Liv og virke
### Bakgrunn
Heuch var sønn av kjøpmann og stortingsrepresentant Johan Christian Heuch d.e. og Christine Elisabeth Bonnevie. Han var gift med Kirsten Elieson, datter av John Collett Postumus Elieson.

### Geistlig løpebane
J.C. Heuch ble cand.theol. i 1861. Han virket fra 1865 til 1871 som personellkapellan hos Jørgen Moe i Bragernes og Vestre Aker. I 1875 ble han styrer for Det praktisk-teologiske seminar ved Det teologiske fakultet, før han i 1880 ble sokneprest i Uranienborg. 

**Biskop:** Han var biskop i Kristiansands Stift (tilsvarende dagens Stavanger bispedømme og Agder og Telemark bispedømme) fra 1889 til sin død i 1904.

Heuch var en arg motstander av kvinnefrigjøring, og leverte et av de kraftigste angrepene mot allmenn stemmerett for kvinner mens han var vararepresentant i Stortinget i 1890.
  
### Stortingsaktivitet
Heuch var 1. suppleant fra Kristiania, Hønefoss og Kongsvinger 1883–1885 og 1886–1888. I perioden 1889–1891 var han 2. suppleant og møtte for Emil Stang d.e. fra Høyre i 1890 og til 7. mars 1891. Han var medlem av kirkekomiteen.

## Utmerkelser
Han var innehaver av kommandør med stjerne av St. Olavs Orden og storkors av Nordstjerneordenen.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Kultursenter Wataha Camp

**Kultursenter Wataha Camp** i Arendal har tilholdssted i byens gamle frikirke. 

Kirken ble bygget av Den Evangelisk Lutherske Frimenighed i Arendal i 1879, i gaten som den gang het Barbuklev, i dag Iuellsklev. Menigheten benyttet kirken frem til 2004.

I perioden 2004–2022 gikk bygningen under navnet **Kjerka kulturverksted** eller bare **Kulturkjerka**, og ble eid av Stiftelsen Kjerka kulturverksted. I årene 2007–2022 sto bygningen i stor grad tom og ubenyttet, kun med enkelte teaterforestillinger.

I 2022 ble bygningen kjøpt av den polske foreningen Wataha, som renoverte den og navnet den om til Kultursenter Wataha Camp. Det holdes jevnlig konserter og arrangement i bygget. 

Den gamle frikirkebygningen har status som verneverdig kulturminne.

## Referanser
Ammit

**Ammit** (også stavet *Ammut, Ammet, Amam, Amemet* og *Ahemait*) er i henhold til oldtidens egyptiske religion og mytologi en kvinnelig demon. Hennes kropp var framstilt som delvis løve, delvis flodhest og delvis krokodille. Det var de tre største menneskeetende dyrene som oldtidens egyptere kjente til.

Hennes rolle som en gravguddom er reflektert i hennes navn som betyr «Slukeren», eller mer presist og mindre evfemistisk, «Beinspiseren», og hennes titler var «Slukeren av de døde», «Slukeren av millioner» (*Am-heh* på egyptisk), «Hjertespiseren», og «Den store død». I noen tradisjoner ble det sagt at Ammit satt ved en elv av ild hvor de uverdige hjertene ble kastet enn at hun spiste dem. I denne rollen var Ammit mer en vokter av ildelven enn ødeleggeren. Det er et mulig bevis på en synkretisme av en tro på en flammende elv fra et sted som ennå ikke er blitt identifisert. I enda en versjon spiste Ammit den fordømte person selv enn kun synderens hjerte. En synder vil da bli oppløst i all evighet i hennes mage.

Ammit var en personifikasjon av den guddommelige straff for alt galt man hadde gjort i livet mens man oppholdt seg i hallen av Ma'at. Ammit ble sagt å leve i nærheten av rettferdighetens vekter i underverden Duat hvor hjertene til de døde ble veid av Anubis med en fjær («sannhetens fjær») som motvekt. Ma'at ble sett på som en personifikasjon av prinsippene om sannhet og rettferdighet. Hjertene til de som feilet prøven ble gitt til Ammit som slukte dem og deres sjeler. De fikk ikke fortsette reisen mot Osiris og udødelighet, men måtte istedenfor alltid være hvileløse og urolige. Det ble kalt «å dø for andre gang».

Ammit ble ikke dyrket og ble aldri sett på som en gudinne. Isteden ble hun symbolet for alt som egypterne fryktet, en trussel om å bli bundet til evig uro og plager om de ikke fulgte prinsippene til Ma'at. Således ble Ammit avbildet med hodet til en krokodille eller en hund, fronten av hennes kropp var lik en løve eller en leopard, og hennes bakpart var i form av en flodhest. Denne kombinasjonen av ulike dyr ble sett på som det meste farlige i oldtidens Egypt. Selv om hun ofte ble referert til som en demon, var hun teknisk sett en som ødela de onde og var derfor en kraft for det gode. Hennes navn har en homofon, et ord som uttales likt med et annet, men med en annen mening, og det er verbet *an* som betyr «å vite», noe som legger til en annen dimensjon til hennes karakter.

Det er en åpenbar likhet med gudinnen Tawaret, som har tilsvarende fysisk framtoning, og som et følge med Bes beskyttet andre fra ondskap. Selv om de sammensatte dyrene var identiske, manglet Ammut den menneskelige attributtet som kan være det som karakteriserte Tawaret som en gudinne og ikke som et uhyre. Det er mulig at hun kan knyttes til Sekhmet grunnet deres trekk som løvinner og til deres funksjoner som voktere av ildsjøen.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Kevin Bacon

**Kevin Norwood Bacon** (født 1958) er en amerikansk skuespiller og regissør.

## Liv og virke
Bacon forlot barndomshjemmet i en alder av 17 år for å begynne som skuespiller i New York, der han dukket opp i flere teater-produksjoner. Bacon debuterte på TV i komedien *Animal House* i 1978, men førte ikke til den berømmelsen han hadde håpet på, og han begynte i stedet med flere små roller på teater. For en kortere periode var han med i såpeoperaer som *Search for Tomorrow* (1979) og *The Guiding Light* (1980–81) i New York. Han avslo et tilbud om en TV-serie basert på filmen *Animal House* fra 1978. I 1982 vant Bacon en Obie Award for sin rolle i *Forty Deuce*, og kort tid senere gjorde han sin debut på Broadway i *Slab Boys*, der han spilte mot Sean Penn og Val Kilmer, som også var ganske ukjente på denne tiden.

Samme år hadde han rollen som Timothy Fenwick i filmen *Diner*, og han gjorde sterkt inntrykk på film-kritikere og kino-publikum. Styrket av oppmerksomheten han fikk for sin prestasjon i Diner, spilte Bacon i kassasuksessen *Footloose* i 1984. Bacon ble godt mottatt for sin opptreden i Footloose, og han dukket opp på forsiden av People Magazine kort tid etter dette. I 1988 hadde Bacon hovedrollen i komedien *She’s having a baby*, og året etter var han i en annen komedie kalt *The Big Picture*. 

I 1990 hadde Bacon to vellykkede roller. Han spilte en karakter som reddet byen fra monstre som bodde under jorden i filmen *Tremors*, og han portretterte en medisinsk student som eksperimenterte med døden i filmen *Flatliners*, der han blant annet spilte mot Kiefer Sutherland og Julia Roberts. 

I 1991 hadde han rollen som en homofil prostituert i *[[J.F.K. – saken fortsetter|JFK]]* regissert av Oliver Stone. 

Bacon hadde en rolle i den militære dramafilmen *[[A Few Good Men]]*. Senere samme år vendte han tilbake til teateret for å spille i *Spike Heels*, regissert av Michael Greif. I 1994 fikk Bacon en Golden Globe-nominasjon for sin rolle i *The River Wild* der han spilte mot Meryl Streep. I 1995 hadde han hovedrollen i storfilmen *Apollo 13*, og året etter hadde en rolle i *Sleepers* som sto i sterk kontrast til hans opptredener i muntre romantiske komedier. Bacon dannet et band kalt «The Bacon Brothers» sammen med sin bror, Michael. Duoen har gitt ut seks album. Mellom 2013 og 2015 hadde Bacon en rolle i TV-serien The Following.

## Filmografi (utvalg)
* 2015 – *[[Black Mass]]*
* 2013 – *[[R.I.P.D.]]*
* 2011 – *[[Footloose (2011)|Footloose]]*
* 2011 – *[[X-Men: First Class]]*
* 2011 – *[[Crazy, Stupid, Love]]*
* 2007 – *[[Death Sentence]]*
* 2005 – *[[Beauty shop]]*
* 2004 – *[[The Woodsman]]*
* 2003 – *[[Mystic River]]*
* 2002 – *[[In the Cut]]*
* 2001 – *[[Novocaine]]*
* 2000 – *[[Hollow Man]]*
* 1998 – *[[Wild Things]]*
* 1996 – *[[Sleepers]]*
* 1995 – *[[Apollo 13 (film)|Apollo 13]]*
* 1992 – *[[Et spørsmål om ære]]*
* 1991 – *[[J.F.K. – saken fortsetter]]*
* 1990 - Flatliners
* 1990 – *[[Marksommer]]*
* 1984 – *[[Footloose]]*
* 1980 – *[[Fredag den 13de|Fredag den 13de (Film)]]*

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Kjæmpestaden

***Kjæmpestaden*** er et historisk festival og skuespill, med motiv fra fra Arendals historie. De første arrangementene har hatt Kornoppløpet i Arendal 1813 som motiv, men fra 2007 ble den historiske rammen utvidet. Under arrangementet, som ble avviklet om sommeren, ble "Årets kjæmpe" kåret.    
I 2014 var grunnlovsjubileet Kjæmpestadens hovedtema.

Kjæmpestaden har ikke unngått kritikk. Selv om denne historiske festivalen er basert på frivillig innsats fra Arendals Borgerlige Militære, Arendal historielag, Aust-Agder kulturhistoriske senter og medfører arrangementet kostnader for kommunen. Annen kritikk dreier seg om historien formidles tilstrekkelig korrekt. I Det store kornopprøret er hovedmotivet en klassisk kjærlighetshistorie der publikum får som forventet: En lykkelig slutt, gutten får jenta - og omvendt. Den reelle og livstruende hungersnøden blir bare et bakteppe. 

Også navnet Kjæmpestaden var omstridt. Da begrepet ble laget, rett etter Arendalskrakket, var det med ironisk snert til byens borgerskap, som levde høyt på strå uten å tenke særlig mye på byens arbeidere og fattige. Begrepet *Kjæmpestaden* kommer fra et dikt med ironisk snert, forfattet av Thomas Andreas Heimdal som redigerte og utga bladet Spidskuglen. Navnet var aldri ment som heder, slik det brukes i dag.  

## En Kjæmpeby før og nu
I *Kjæmpernes* By var der deiligt at bo;
der leved` man saa herlig i Glæde og Ro;
thi af *Rige* der fantes en uhyggelig Masse
som altid viste sig at være pr. Kasse.
Og naar man er rig, vil man gjerne leve godt, 
og *Kjæmperne*, de brukte sine Indtægter flot,
og slog den ei til, om den var aldrig saa stor,
saa skrev man paa Vexler sit fine Navn og Ord.
Og saadanne Navne, de klang jo som Guld,
hvoraf de bestandig havde lommen sin fuld.

Et Hus i Byen og et Slot paa Landet
man holdt i *Kjæmpernes* By blandt andet;
thi Børnernes Sundhed maa vel passes paa;
for paa Bal og i Selskab den jo opflides maa. 
Og er det ikke hyggeligt, og stadseligt tillige, 
naar Eqvipagen, som venter, 
fra *Kontoret* hjemhenter
den *mødige* rige? 


Fil:KanalplassenKilden.jpg|Dansetrupp poserer foran Kilden. 
Fil:Kjæmpestaden.jpg|Hyggelig møte på Langbrygga.
Fil:KjempestadenPlantefargingAAKS2012.jpg|Plantefarging med formidlere fra Aust-Agder kulturhistoriske senter


## Referanser
Patty Fendick

**Patty Fendick** (født 31. mars 1965 i Sacramento, California) er en tidligere profesjonell tennisspiller.

Fendrik ble profesjonell tennisspiller i 1987 og hun vant tre single- og 25 doubleturneringer i løpet av sin tenniskarriere som varte til 1995. Hun vant en Grand Slam-tittel; 1990 i Australian Open da hun sammen med Mary Joe Fernández beseiret Gigi Fernández og Jana Novotná i damedoublefinalen.

## Grand Slam-titler
*  **[[Australian Open]]:**
** Double damer 1991 (sammen med Mary Joe Fernández)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Determinativ (ideogram)

**Determinativ** er et ideogram som brukes for å markere klasser av ord i piktografisk skrift. Slike klasser må ikke forveksles med grammatiske ordklasser; de er kategorier av ord som omtaler spesielle ting som *døde mennesker*, *løfting*, *ting laget av tre*, *sverd* og annet. Determinativer er ofte, men ikke alltid, egne ord. De ble ikke brukt i muntlig språk, hvor man i stedet brukte forskjellige vokallyder for å skille ord med likelydende konsonanter. 

## Kileskrift
I mesopotamisk kileskrift, spesielt i sumerisk, akkadisk og hettittisk), brukes et sumerisk ord som determinativ foran substantiver. I translitterasjoner skrives de normalt hevet og med kapiteler. 

Blant de vanligste determinativene er :

* KUR for land
* URU eller KI for byer
* LU for mennesker og profesjoner
* LU.MEŠ for etniske grupper 
* LUGAL for konger
* DINGIR for guder
* É for bygninger og templer

## Egyptiske hieroglyfer




I egyptiske hieroglyfer ble determinativer satt til på slutten av ord, men før eventuelle suffikser. De fleste ord kunne ta determinativer, og disse kunne være svært spesifikke, med kategorier som *rug fra [[Øvre Egypt]]*. 

Determinativene blir sjelden transkribert. Når det er nødvendig eller ønskelig å ha dem med i en transkribering brukes deres nummer i *[[Gardiners tegneliste]] (Gardiner's Sign List)*. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Johan Christian Heuch d.e.

::*For biskopen ved samme navn, se [[J.C. Heuch]]

*'Johan Christian Heuch''' (født 12. november 1794 i Kragerø, død 22. mai 1843 samme sted) var en norsk grosserer og stortingsmann. Han var valgt fra Kragerø og Øster-Risør til Stortinget i to perioder fra 1833 til 1838. Han møtte ikke i første periode på grunn av sykdom, suppleanten møtte i hans sted.

Han var sønn av skipsreder Peter Andreas Heuch (1756–1825) som ble regnet for en av Sør-Norges rikeste menn. Hans sønn Johan Christian Heuch (1838–1904) var teolog og biskop i Kristiansand.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Deilig er fjorden!

***Deilig er fjorden!*** er tittelen på en norsk film-komedie fra 1985 regissert av Jan Erik Düring, med Rolv Wesenlund, Elsa Lystad og Sverre Holm i hovedrollene.

## Handling
Terje Svahberg (Rolv Wesenlund) går til innkjøp av en stor og dyr båt som han egentlig ikke har råd til. Han kommer hjem til sin intetanende kone Rigmor (Elsa Lystad) og barna, og forteller at han i dag har kjøpt båt, og at de skal hente den i Danmark.

På vei hjem fra Danmark i sin nye båt kommer familien ut for regn og dårlig sikt. Plutselig hører de lyder og Terje sier : *det var noe som sa ding, ding, dong*. Han går opp på dekk og ser at båten nesten kolliderer med Kiel-fergen.

I båthavnen hjemme i Norge oppdager de, til Terjes store fortvilelse, at vanlig medlemskap ikke er tilstrekkelig for å få båtplass. De får beskjed av sjefen for småbåthavna (Per Jansen) om å legge seg *på svai ute ved bøya der*, så skal han ro dem inn og ut, mot bra betaling.

Rigmors forsøk på å hjelpe til på dekk ender ikke alltid like bra. En gang kaster hun ankeret opp i salongen til nabobåten, hvor det også sitter folk. «Vi er svenske», sier Terje og kjører fort vekk fra nabobåten.

Inkassobyrået, *Justisia*, kommer raskt inn i bildet. Etter at Rigmor finner inkassovarslene bestemmer hun at de skal kalle båten *Justisia*.

Terjes kollega Tandvik (Sverre Holm), kommer innimellom med små bemerkninger som «ja nå har du sannelig tatt deg vann over huet», «som man reder så ligger man» og «null i skatt, null i inntekt, du nærmer deg snart nullpunktet».

De reiser for å besøker Terjes svoger (Helge Reiss) og svigerinne på hytta (fordi Rigmor vil vise dem båten). Terje ankommer hytta med inkassobrev tytende ut av lommen. Svogeren begynner straks å regne ut hvor mye hver tur koster med renter og det hele.

Filmen er blant annet en parodi på 1980-tallets låneiver til privat forbruk.

## Rolleliste
### Hovedroller
* Rolv Wesenlund – Terje Svahberg
* Elsa Lystad – Rigmor Svahberg
* Sverre Holm – kollegaen Tandvik
* Anita Hegerland – Pia Svahberg, datter av Terje og Rigmor
* Ivar Emil Tindberg – Pål Svahberg, sønn av Terje og Rigmor

### Øvrige roller
* Øivind Blunck – hippien
* Elisabeth Granneman – dame på diskotek
* Anders Hatlo – mann på diskotek
* Jakob Margido Esp – Flettfrid Andresen
* Henki Kolstad – Terjes sjef
* Jon Eikemo – fetteren til Tandvik
* Harald Heide-Steen jr. – russisk ubåtsjef
* Leif Juster – restauratøren
* Kari Diesen – seg selv
* Aud Schønemann – beruset dame, passasjer i båten til Tandvik
* Helge Reiss – svoger
* Dag Vågsås – inkassomannen
* Kari Simonsen – Terjes psykolog
* Kåre Zakariassen – havnearbeider
* Per Jansen – Hannevåg, sjef i småbåthavna

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Årøysund

**Årøysund** er et tettsted og en grunnkrets på Nøtterøy i Færder kommune i Vestfold. Tettstedet har  innbyggere per 1. januar . Årøysund ligger på den sørøstre delen av Nøtterøy, og grenser til grunnkretsene Oterbekk i nord og vest, samt Torød i sør.

Årøysund tilhører det administrative delområdet Torød. Årøysund er et sommersted og bærer følgelig preg av at deler av bebyggelsen kun benyttes til fritidsbruk og er lite i bruk i vinterhalvåret.

## Geografi
Navnet kommer fra det trange sundet som går mellom Nøtterøy og Nordre Årøy. Hjertet av Årøysund kan fra gammelt av sies å være området rundt ærverdige Sand Gård og i nyere tid Kommunebrygga. Disse stedene ligger tett opp mot Nordre Årøy og stedet der sundet er på sitt smaleste.

En anelse lenger sør i grunnkretsen Årøysund finner vi Middelborg, dette navnet karakteriserer den delen av Nøtterøy som ligger mellom Nordre- og Søndre Årøy. I den nordre delen av Årøysund ligger Rønningen. På grunn av Geiteskjærs nære tilknytning til stedet vil mange også regne dette for å være en del av Årøysund.

Kommunebrygga er selve midtpunktet i tettstedet og grunnkretsen Årøysund, og har vært en sentral nerve i transport langs sjøveien til og fra Årøysund gjennom flere årtier. Stedet ligger like overfor Nordre Årøy. Fylkesvei 309 ender ved Kommunebrygga.

## Kjente årøysundere
* Linda Andersen, gullmedaljør i europajolle, OL i Barcelona, 1992
* Thomas Ness (1966–), interiørarkitekt

### Andre
*Tinius Nagell-Erichsen (1934–2007), hytteeier

## Referanser


## Eksterne lenker
* Kart over Årøysund
Slaget om Khorramshahr

**Slaget om Khorramshahr** mellom Irak og Iran var et av de største slagene under Irak-Iran-krigen og fant sted i Khorramshahr i Iran. Slaget fant sted i starten av krigen og varte fra 22. september til 10. november 1980, og endte med at Irak erobret byen. Flere tusen mennesker ble drept under kampene. Det blodige slaget førte til at byen fikk kallenavnet «Khunistan», noe som kan oversettes til *den blodige byen*.

For Saddam Hussein var erobringen viktig for å opprettholde militær troverdighet. Det ble også den eneste store byen irakerne klarte å okkupere under krigen.

## Se også
*Liste over slag under Irak-Iran-krigen

## Referanser
Hole in the Sky 2004

Hole in the Sky-festivalen ble arrangert i Bergen for femte gang i 2004.

## Program
*1349
*Aura Noir
*Danzig
*Disiplin
*Entombed
*Katatonia
*Keep of Kalessin
*Kreator
*Manes
*Octavia Sperati
*Susperia
*Syrach
*Vader
*Zyklon

'''«En hyllest til Quorthon fra Bathory», inkludert:

*Abbath (Immortal)
*Apollyon (Aura Noir)
*Faust (Emperor)
*Gaahl (Gorgoroth)
*Ivar Grutle (Enslaved)
*Nocturno Culto (Darkthrone)
*Samoth (Zyklon og Emperor)
*Satyr (Satyricon)

## Referanser
Slaget om Susangerd

**Slaget om Susangerd** var et slag under Irak-Iran-krigen, som varte fra 13.-21. november 1980. Opptakten til slaget var at irakiske styrker hadde erobret byen Susangerd, 28. september 1980, og endte med at iranske styrker gjenerobret byen 21. november 1980.

## Bakgrunn
I de siste dagene før den årlige regntiden var et forsøk på å rette opp en uholdbar, strategisk disfavør. Iran hadde holdt stand mot sterke angrep av styrker fra to irakiske korps under Irak-Iran-krigen.

Under offensiven fra september til oktober hadde irakerne uten motstand inntatt byen, men etterlot ikke noen garnison der. Iranske styrker tvang seg tilbake og gjenerobret den forlatte byen. Dette ble en trussel mot irakernes flanker med to korps i nord og i sør. Med Susangerd i iransk besittelse kunne ikke de irakiske styrkene fra den sentrale fronten støtte sine kamerater på den sørlige fronten.

## Slaget
Den irakiske siden var i klar, numerisk overlegenhet ved Susangerd med seks til syv ganger flere soldater med stor ildkraft. På den andre siden stod de undertallige pasdaranforsvarerne som holdt stand på de ytre forsvarsverkene som ikke var brutt etter en ukes kamp. 21. november grov irakerne seg ned foran den ødelagte, men uinntatte byen. Som et resultat ble det dannet to lommer på hver side av byen.

I sør hadde et fremstøt fra Hamidiyeh mot Ahvaz blitt stoppet i det lavtliggende landskapet ved at eldre vannkanaler ble åpent slik at området ble satt under vann. Irakerne mistet deler av sine styrker sammen med opptil 150 pansrede kjøretøyer.

21. november hadde regnbygene kommet. Mye av terrenget i sørvestlige Iran er våtmarker med store områder med mykt underlag som ikke tillot større forflytninger utenfor de preparerte veiene i regntiden. Videre avansement var ikke lenger mulig for de irakiske styrkene.

## Se også
* Liste over slag under Irak-Iran-krigen

## Kilder
* *Anthony H. Cordesmann og Abraham R. Wagner*, The Lessons of Modern War Volume II: The Iran-Iraq War 1990, ISBN 0-8133-0955-7

## Eksterne lenker
* Dictionary of Battles and Sieges: A Guide to 8,500 Battles from ..., Volum 3. Side 980 http://books.google.no/books?id=tW_eEVbVxpEC&pg=PA980&lpg=PA980&dq=13.+november+1980+Susangerd&source=bl&ots=pwllGg1jg9&sig=DfGRRSeYFD0y7OlVrp6OL5Sa8Po&hl=no&sa=X&ei=RAbbUP7hH8qg4gSgzYHQDw&ved=0CDsQ6AEwAQ#v=onepage&q=13.%20november%201980%20Susangerd&f=false
Slaget ved Karun

**Slaget ved Karun** var et slag under Irak-Iran-krigen. Slaget ble utkjempet 11. oktober 1980, og var en av krigens meste suksessrike overgangsoperasjoner ved krysning av elv, utført av irakiske ingeniørsstyrker. Den 11. oktober (noen kilder sier 29. september) nådde det 3. irakiske korpset den viktige Karun-elven under sitt avansement mot grensebyen Khorramshahr.

## Operasjonen

Mindre styrker fra de irakiske femte mekaniserte- og sjette pansrede divisjon krysset elven  ved Darkhowein der irakerne hadde et brohode. De irakiske ingeniørstyrkene la på rekordtid ut en pongtongbro på elven.

Ved hver ende var det myke og ufremkommelig høye mudderbanker. Disse ble planert ut og herdet av irakerne i løpet av kort tid. Mens arbeidet pågikk flyttet de store styrker med pansrede kjøretøyer til elvebredden der de ble kamuflert for å skjule dem fra iransk rekognosering som kunne varsle de iranske forsvarerne om den planlagte krysningen.

Ved kvelden kunne en hurtig overflytting av hele tredje pansrede divisjon til den østlige bredden av elven skje. Et stridsvognsregiment av T-55 stridsvogner var plassert i nord for å skjerme bevegelsene mot Ahvaz-Abadan veiforbindelsen. Fra nord var en stor iransk kolonne med kjøretøyer eskortert av et kompani chieftain-stridsvogner sendt fra den nittiandre pansrede divisjon.

Iranerne ble overrasket i det trange terrenget langs den østlige bredden av Karun-elven. Der kunne T-55 med sin lave vekt komme nær de mye sterkere chieftain-stridsvognene som forvillet seg ut på mudderet, der flere sank i det myke underlaget. Minst 20 iranske stridsvogner gikk tapt.

Tredje pansrede divisjon avanserte videre på østbredden av Bahmanshir-elven mot sør der storbyen Abadan ligger. 16. oktober hadde de første irakiske troppene nådd utkantene av Abadan.

Krysningen av Karun-elven var mesterlig gjennomført. God planlegging hadde forhindret iranerne fra å få rede på den planlagte operasjonen. All forflytting av mekaniserte tropper samt logistikk foregikk om nettene. I dagslys var stridsvogner og pansrede kjøretøyer effektivt kamuflert mens ingeniørsoldatene arbeidet i det skjulte.

## Kilder
* *Tom Cooper og Farzad Bishop*, Iran-Iraq War in the Air 1980-1988 2000 ISBN 0-7643-1669-9
* *Anthony H. Cordesman og Abraham R. Wagner*, The Lessons of Modern War Volume II: The Iran-Iraq War 1990 ISBN 0-8133-0955-7

## Se også
*Slaget om Khorramshahr
*Liste over slag under Irak-Iran-krigen
Andizjan

**Andizjan** (eller **Andijon**) er en by i Ferganadalen i det østlige Usbekistan med omkring 350&nbsp;000 innbyggere. Byen er hovedstad i  provinsen Andizjan (*Andijon viloyati*) som er Usbekistans mest tettbefolkede provins. 

## Historie
Byen var kjent som Andugan på 900-tallet. Den ble ødelagt av mongolene, men mot slutten av 1200-tallet begynte en ny storhetstid med en sønnesønn av Djenghis Khan, Kaydu khan, som gjorde Andijon til hovedstad i kongeriket Fergana, en posisjon som byen beholdt i tre hundre år. Andijon var sentrum for en levende og lønnsom handel med Kashgar. I 1483 ble byens store sønn, Zahiriddin Muhammad Babur født. Men han måtte snart forlate byen. Tilskuddet av khanatet i Kokand førte til at Andizjans betydning avtok. 

Russerne under general Skobelov erobret byen i 1876 etter hard motstand. Byen var i 1898 sentrum for et opprør ledet av en ishan av naqshbandiordenen, Madali. Opprøret ble brutalt slått ned av russerne etter tre dagers harde kamper. I 1899 nådde jernbanen byen og en russifiseringsprosess skjøt fart. I 1902 ble Andijon rammet av et stort jordskjelv som krevde minst 4500 menneskeliv og ødela store deler av gamlebyen. 

Andizjan er sentrum for Usbekistans oljeindustri. Det er store bomullsmarker i området. Den koreanske bilprodusenten Daewoos lokalisering av en bilfabrikk til Andizjan var et viktig tilskudd til byens og regionens næringsliv. 

## Andizjan massaker 2005
Andizjan var i mai 2005 åsted for en militær massaker av mange hundre demonstranter som protesterte blant annet mot president Islam Karimovs regime. Regjeringen prøvde først å dekke over saken, men måtte på internasjonal press innrømme hendelsen.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Savannakhet

**Savannakhet** er en by ved floden Mekong sør i Laos. Den har 66&nbsp;552 innbyggere og er Laos' tredje største by. Savannakhet er et handelssentrum (elvetransport og flyplass) med skog- og næringsmiddelindustri.

Stupaen *That Ing Hang* ikke langt fra byen er ett av Laos viktigste pilegrimsmål.
Mark Lawrenson

**Mark Thomas Lawrenson** (født 2. juni 1957 i Preston) er en tidligere engelsk fotballspiller. Mest kjent er han fra sin tid som midtstopper i Liverpool FC.

Lawrensen ble i sin tid den dyreste spilleren Liverpool noengang hadde kjøpt da han ble hentet for £900&nbsp;000 fra Brighton i august 1981.

Lawrensen spilte totalt 356 kamper og scoret 18 mål for Anfield-klubben. Han ligger pr. 10. mai 2007 på syvendeplass på listen over spillere med flest kamper i den engelske Liga-Cupen.

Lawrensen hadde to korte opptredener som manager. I 1988 var han manager for Oxford og i sesongen 1989/1990 var han manager for Peterborough.

Han har jobbet i media helt siden han sluttet som spiller/trener.

## Medaljer for Liverpool som vinner
* **Ligavinner [[The Football League|1. Divisjon]]:** 1982, 1983, 1984, 1986 og 1988.
* **[[FA-Cupen|FA-Cup]] vinner:** 1986.
* **[[Mesterligaen i fotball for menn|Serievinner-Cupen]] vinner:** 1984.
* **[[Ligacupen|Liga-Cup vinner]]:** 1982, 1983 og 1984.
* **[[FA Community Shield|Charity Shield]] vinner:** 1982 og 1986 (Delt).

## Medaljer for Liverpool som nr. 2
* **Nr 2. i 1. Divisjon:** 1985 og 1987.
* **Charity Shield, tapende finalist:** 1983 og 1984.
* **Serievinner-Cupen, tapende finalist:** 1985.
* **VM for klubblag, tapende finalist:** 1985.   
* **Liga-Cupen, tapende finalist:** 1987.
* **FA-Cupen, tapende finalist:** 1988.
    
## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Profil på LFChistory.net.
* Profil på Liverpools offisielle hjemmeside.
Matt Barlow

**Matt Barlow** (født 10. april 1970 i Mississippi) er en amerikansk sanger og politimann. Barlow er best kjent som vokalisten til Iced Earth. Barlow er også medlem av det progressive power metal-bandet Pyramaze, som ble offentliggjort i det tyske rockemagasinet *Rock Hard* den 13. april 2007.

I forkant av *[[The Dark Saga]]*-albumet tok Barlow sangtimer hos Jon Schaffers søster. De fikk god kontakt, og er i dag gift.

Matt Barlow forlot Iced Earth i 2003 etter å ha blitt påvirket av terrorangrepet 11. september 2001. Han mente livet var for kort til å bruke all sin tid på et heavy metal-band istedenfor å hjelpe andre, og ble politimann ved Georgetown Police Department. Da Barlow returnerte til metal-verden våren 2007 for å synge for Pyramize, inviterte frontmann Jon Schaffer ham tilbake til Iced Earth, og i desember 2007 tok han over for Tim «The Ripper» Owens. Etter offentliggjøringen uttalte Schaffer at han heller ønsket å avslutte Iced Earth-prosjektet enn å fortsette uten Barlow.

## Diskografi
### Med [[Iced Earth]]

## Referanser
 	 
 	

## Eksterne lenker
* 
* 
* Pyramizes offisielle hjemmeside
* Iced Earths offisielle hjemmeside
Tenorbuffo

**Tenorbuffo** er en komisk tenorstemme, brukt i operaer og operetter. Den ligger i samme leie som en lyrisk tenor, og er mindre tung og strålende enn heltetenoren eller karaktertenoren. Tenorbuffo-roller er typisk tekstrike og komponert i et ikke for høyt leie. Det gjøres også bruk av falsett; spesielt i fransk operatradisjon ble falsett-buffo meget benyttet.

«Pedrillo» i *[[Bortføringen fra Serail]]* og «Monostatos» i *[[Tryllefløyten]]*, begge av Mozart, er eksempler på tenorbuffo-roller.

## Se også
*Opera buffa
Lyrisk tenor

**Lyrisk tenor** er en tenorstemme. Den er mindre strålende og mindre dramatisk enn heltetenoren, med mer utpreget modulasjon. Dermed står den nærmere kunstsang og skildrer i sterkere grad følelser og stemninger.

## Kjente roller
*Wolfgang Amadeus Mozart
***[[Tryllefløyten]]*: «Tamino»
***[[Bortføringen fra Serail]]*: «Belmonte»
*Carl Maria von Weber
***[[Oberon (opera)|Oberon]]*: «Oberon»
*Giuseppe Verdi
***[[Rigoletto]]*: «Hertugen»
***[[Othello]]*: «Cassio»
***[[Falstaff]]*: «Fenton»
*Giacomo Puccini
***[[La Bohème]]*: «Rodolfo»
Thomas Ness (møbeldesigner)

**Thomas Ness** (født 1966) er en norsk møbel/interiørarkitekt MNIL fra Årøysund på Nøtterøy som nå er bosatt i Oslo. Ness er utdannet ved Kunsthøgskolen i Oslo.

Ness driver sitt eget interiørdesignfirma, Radius design a/s. Han har i løpet av 2000-tallet utviklet seg til å bli en av landets ledende og mest kjente interiørarkitekter. Ness deltok i tre interiørprosjekter i tilknytning til programmet  på TVNorge i 2004.

Ness' design har i særlig grad gjort seg gjeldende i restaurantbransjen, der han blant annet har hatt et omfattende samarbeid med eiendomsinvestoren Christian Ringnes og restaurantmagnaten Bjørn Tore Furset. Ness har hatt ansvaret for, og selv designet, store deler av interiøret i den nye Ekebergrestauranten, interiøret i restauranten i det nye operahuset i Oslo, samt møbeldesignet på Bølgen & Moi Briskeby. I tillegg har Ness stått bak interiøret i restauranter som *Lofoten*, *Matfinken* og *Havsmak* i Oslo. Et annet viktig prosjekt for Ness har vært interiøret på nye Frogner kino.

## Utmerkelser
* Norges kunstnerråds arbeidsstipend for yngre/nyetablerte kunstnere.
* Norges kunstnerråds etableringstipend for nyetablerte.
* Norsk forms pris for unge formgivere 2002.

## Eksterne lenker
* Radius Design
* Designer operainteriør
* Ekebergrestauranten opp av asken
* Nye Ekebergrestauranten
Ulafeltet

**Ulafeltet** er et olje- og gassfelt i blokk 7 i sørlige del av Nordsjøen. Navnet kommer av den berømte losen Ulabrand fra Ula i Vestfold. 

Feltet ble erklært drivverdig i 1976 og produksjonen startet i 1986, med BP som operatørselskap. Feltet ligger på 70 meters vanndyp og er bygd ut med tre plattformer med stålunderstell: en boreplattform, en produksjonsplattform og en boligplattform. Ulafeltet er tilkoblet Ekofisk med rørledning, og derfra videre gjennom Norpipe til Teesside. Havdybden i området er ca. 70 m og reservoaret består av sandstein fra øvre juratiden tilhørende Ulaformasjonen.

Det amerikanske oljeselskapet Gulf gjennomførte den første leteboringen i 1968 og ga opp. I 1976 boret BP 74 meter dypere og fant olje. Oljefeltet ble satt i produksjon samtidig som oljeprisen falt kraftig i 1986 og BP angret da på at de bygget ut feltet. Produksjonen på Ulafeltet skulle etter planen fases ut på slutten av 1990-årene. Operatøren begynte da å pumpe vann inn i reservoaret for å presse ut mer olje noe som forlenget levetiden betydelig. Feltet var først ute med denne teknologien.

Blanefeltet og Oselvarfeltet er knyttet opp til Ula ved hjelp av havbunnsanlegg. Blanefeltet, som ligger på grensen mellom norsk og engelsk side av Nordsjøen, hadde produksjonsstart i 2007 og opereres av Talisman Energy Norge AS. Oselvarfeltet startet produksjon i 2012 og opereres av danske DONG Energy.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Ula BP Norge
* Ula i Aftenbladets interaktive sokkelkart
* Oljedirektoratet
* Scanoil
Mikkel Bjønness-Jacobsen

**Mikkel Bjønness-Jacobsen** (1863&ndash;1941) var en norsk teolog og biskop i Hamar bispedømme i perioden 1922–34.

Bjønness-Jacobsen ble cand.theol. i 1894. Han arbeidet som lærer i Oslo og for Indremisjonsselskapet mellom 1886 og 1895. I 1895 ble han residerende kapellan i Østre Toten, og i 1917 ble han oppnevnt til domprost i Hamar. Han var biskop i Hamar bispedømme fra 1922 til 1934.

Fra 1934 til 1940 var Bjønness-Jacobsen formann i styret for Menighetsfakultetet.

Bjønness-Jacobsen var en konservativ teolog, men hadde ingen framtredende rolle i kirkestriden på begynnelsen av 1900-tallet. Han var regnet som en fremragende predikant.

## Referanser
Christen Brun

**Christen Brun** (født 6. september 1846 i Bergen, død 27. april 1917) var en norsk teolog og biskop i Hamar stift i perioden 1906–17.

Brun ble cand.theol. i 1870. Han var folkehøyskoleleder i Skoger og fra 1873 bestyrer for lærerskolen i Balestrand, før han innledet sin geistlige karriere som sokneprest i Våler i 1887. I 1897 ble han sokneprest ved Mariakirken i Bergen. Han var biskop i Hamar stift fra 1906 til sin død i 1917.

Brun var en aktiv foredragsholder, og noen av hans foredrag finnes i trykt form. Det gjelder
* *Statskirke eller fri folkekirke* – Foredraget ble holdt i Vor Frelsers Kirke den 10. oktober 1912
* *Jesu Christi opstandelse* 1912
* *Om inspirationen* : foredrag i en lærerforening 1911
* *Socialdemokratiets stilling til christendommen*: foredrag holdt i Bergens turnhal søndag den 10de december 1893
* *K.P. Arnoldsons religionshistoriske foredrag: en kritik - «Et fordrag holdt i arbeiderforeningens sal» Bergen 1890

Brun var en konservativ teolog. Han støttet opprettelsen av [[Menighetsfakultetet]], og ble sensor der da institusjonen fikk eksamensrett i [[1913]].

== Bibliografi ==
Brun skrev flere [[teologi]]ske bøker, innenfor [[kirkehistorie]] og systematisk teologi/[[dogmatikk]]. 
* *Religionsfrihetens historie i sine hovedtræk* med et forord av [[Gustav Jensen]] [[1917]]
* *Nadverdens betydning for kristenlivet* [[1905]]
* *Den lammerske Bevægelse* 1905 
* *Det norsk lutherske Kinamissionsforbunds ritual : en kritik* [[1904]]
* *Baptismens historie* [[1902]]
* *Methodismens oprindelse og væsen* [[1895]]
* *Rationalismen i dens historiske sammenhæng med det 18.aarhundredes oplysning* [[1891]]
* *Oplysningens Tidsalder : dens religiøse Ideer i deres historiske Oprindelse og Karakter* [[1886]]
* *Pietismens Begreb og Væsen : en kirkehistorisk Afhandling* [[1876]]
* *Curt Sivertsen Adeler : en historisk undersøgelse'' 1871

## Referanser
Anita Valen

**Anita Valen** (født 1968) er en norsk landeveissyklist som var en aktiv konkurranseutøver til 2008.

Valen er født i Porsgrunn og oppvokst i Skien.

## Sykkelkarriere
Valen var lenge et stort talent i sykkelsporten, men tok en pause da hun kom ut for en ulykke som 18-åring i forkant av OL i Seoul, 1988. Etter 14 års opphold tok hun opp sykkelsporten igjen. Hun deltok i OL i Athen 2004 og Beijing 2008, og hun fikk bronsemedalje i landeveisrittet i VM i landeveissykling 2004. Hun er en av få sykkelryttere som har 12 norgesmesterskap. Den første seieren tok hun før ulykken i 1988 da hun delte seieren med Tone Benjaminsen.

I 2003 viste en blodprøve for høye verdier av koffein, men etter en langvarig prosess mellom idrettens instanser (Antidoping Norge og appellutvalget i Norges idrettsforbund og olympiske komité) ble Valen frikjent for brudd på dopingreglementet.

## Meritter
* VM-bronse i fellesstart 2004
* Vinner av Norgescupen: 2002
* Vinner av Norgesmesterskapet i landeveisritt: 1985, 2002, 2003, 2004, 2005 og 2008
* Vinner av Norgesmesterskapet i temporitt: 1985, 2003, 2004, 2005, 2007 og 2008
* Vinner av Hills Classic Holland: 2005
* Vinner av den grønne trøyen i Tour de L'Aude: 2002

### OL&ndash;deltagelse
* OL i Athen, 2004: 22.-plass i temporitt og 14.-plass i landeveisritt.
* OL i Beijing, 2008: 26.-plass i landeveisritt.

## TV-opptredener
Hun deltok høsten 2009 i TV 2s *[[Skal vi danse (TV-program)|Skal vi danse]]*, hvor hun ble stemt ut i første runde. I 2010 deltok hun i *[[Zebra Grand Prix]]* på TV2 Zebra, i 2011 i *[[4-stjerners middag halv åtte]]* på TVNorge, i 2012 på kjendisutgaven av *[[71° nord – Norges tøffeste kjendis|71° nord]]* på TVNorge. Hun har også vært gjest i TV2-serien *Sommertid*.

## Familie
Hun er søster av Monica Valen, som ble verdensmester i landeveisritt i 1994.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Anita Valen de Vries på cyclingnews.com
*  Anita Valen de Vries på www.The-Sports.org
*
Hans Erik Ødegaard

**Hans Erik Ødegaard** (født 1974) er en norsk fotballtrener og tidligere fotballspiller som er hovedtrener for . 

Han spilte for Sandefjord Fotball og Strømsgodset Toppfotball. Hans posisjon på banen var sentral midtbane. Overgangen fra Strømsgodset til Sandefjord skjedde 12. desember 2003. Etter ankomsten til Vestfold i 2004 ble han satt rett på A-laget og spilte fast i noen sesonger. Men etter 2006-sesongen slet han med skader, og valgte sommeren 2007 å terminere kontrakten med Sandefjord. 

Han tok økonomisk utdannelse mens han spilte fotball.

Han var assistenttrener i Mjøndalen Idrettsforening under Vegard Hansen fra 2009 til januar 2015, og var med på opprykket til Tippeligaen i 2014. Han ble trener/spillerutvikler i Real Madrids ungdomssklubb samtidig som sønnen Martin Ødegaard signerte for klubben.

Den 1. januar 2025 ble han ansatt i Lillestrøm Sportsklubb, på en fireårs kontrakt.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Einar Sundt

**Einar Leschly Hansen Drejer Sundt** (1854–1917) var en norsk forretningsmann og skribent, grunnlegger og første redaktør av tidsskriftet *[[Farmand]]*.

Etter artium i 1871 arbeidet Sundt en tid i et importfirma eid av en fetter. Han tilbrakte så noen år i London, før han vendte tilbake og etablerte eget firma i Kristiania. I 1881 gjorde kapitalmangel at firmaet måtte avvikles. Han drev igjen forretninger i London, før han på ny kom til Norge, der han i 1890 startet Christiania Svineslagteri.

I 1880 hadde Sundt begynt å skrive forretningsstoff, først til *[[Dagbladet]]*, senere til *[[Morgenbladet]]* og *[[Stockholms Dagblad]]*. 14. februar 1891 grunnla han *Farmand. Ugeskrift for Norges Næringsveie* inspirert av  *[[The Economist]]*, som han hadde lest i London, og fra 1892 konsentrerte han seg fullt og helt om dette. Bladet, som var et sterkt talerør for frihandel, ble populært, og Sundt benyttet denne talerstolen til å argumentere for ulike utviklingsprosjekter, for eksempel *Bergensbanen*.

Like før han døde i 1917, utgav Sundt boka *[[Imagination, Labour, Civilisation]]*.

Sundt var sønn av teologen Eilert Sundt, og dattersønn av forfatteren Maurits Hansen. Han var gift med Therese Ellingsen og de ble foreldre til fjellklatrer og forretningsmann Eilert Sundt. Han døde av lungebetennelse på forretningsreise til Stockholm og ble gravlagt på Eidsvoll. Før reisen til Stockholm skrev han ned erindringer om oppvekst og familie.

## Referanser