Ved Rundarne

**«Ved Rundarne»** (I moderne rettskrivning kjent som **«Ved [[Rondane]]»**) er et dikt av Aasmund Olavsson Vinje fra 1861. Diktet er hentet fra tekstsamlingen *Ferdaminni fraa Sumaren 1860*. Det ble tonesatt av Edvard Grieg i 1870-årene. Melodien fra hans opus 33/9 har gjort det til et av de mest kjente norske diktene.

## Ved Rundarne
:No seer eg atter slike Fjøll og Dalar,
:som deim eg i min fyrste Ungdom saag, 
:og sama Vind den heite Panna 'svalar; 
:og Gullet ligg paa Snjo, som fyrr det laag.
:Det er eit Barnemaal, som til meg talar, 
:og gjer' meg tankefull, men endaa fjaag
:Med Ungdomsminni er den Tala blandad: 
:Det strøymer paa meg, so eg knapt kan anda.

:Ja, Livet strøymer paa meg, som det strøymde,
:naar under Snjo eg saag det grøne Straa.
:Eg drøymer no, som fyrr eg altid drøymde,
:naar slike Fjøll eg saag i Lufti blaa.
:Eg gløymer Dagsens Strid, som fyrr eg gløymde,
:naar eg mot Kveld af Sol eit Glimt fekk sjaa.
:Eg finner vel eit Hus, som vil meg hysa,
:naar Soli heim mot Notti vil meg lysa.

:Alt er som fyrr, men det er meir forklaarat, 
:so Dagsens Ljos meg synest meire bjart. 
:Og det, som beit og skar meg, so det saarat, 
:det gjerer sjølve Skuggen mindre svart; 
:sjølv det, som til at synda tidt meg daarat, 
:sjølv det gjer' harde Fjøllet mindre hardt.
:Forsonad' koma atter gamle Tankar: 
:det sama Hjarta er, som eldre bankar.

:Og kver ein Stein eg som ein Kjenning finner,
:for slik var den, eg flaug ikring som Gut. 
:Som det var Kjæmpur spyr eg, kven som vinner
:af den og denne andre haage Nut. 
:Alt minner meg; det minner, og det minner,
:til Soli ned i Snjoen sloknar ut.
:Og inn i siste Svevn meg eigong huggar 
:dei gamle Minni og dei gamle Skuggar.

## Litterære forbilder
Den spesielle  som preger teksten er hentet fra en tilsvarende form i tysk diktning, og da i særdeleshet Goethes innledende dedikasjon («Zueignung») i første del av dramaet *[[Faust (Goethe)|Faust]].* Vinje selv karakteriserer «Ved Rundarne» som «berre etterdikting» av Goethe. Også innholdsmessig foreligger det en likhet, idet både Vinje og Goethe fremkaller tidlige minner på et nostalgisk vis.

## Innspillinger (i utvalg)
*Thorvald Lammers med piano. Innspilt i Kristiania i desember 1904. Utgitt på den akustiske 78-platen Gramophone 82098.
*Cally Monrad med piano . Innspilt i Kristiania tidlig i september 1905. Utgitt på den akustiske 78-platen Gramophone 83591.
*Cally Monrad. Innspilt 12. juni 1914. Utgitt på den akustiske voksrullen Pathé 17222.
*Einar Strøm-Andersen Ellgen, baryton, med orkester. Innspilt i Berlin i 1928. Utgitt på 78-platen Brunswick7830.
*Øivind Lunde med trio. Innspilt i mars 1932. Utgitt på 78-platen Parlophon B&nbsp;41105. Senere utgitt på 78-platen Odeon D&nbsp;3110.
*John Neergaard, baryton med orkester. Innspilt i Berlin i juni 1943. Utgitt på 78-platen Polydor 62842 i Tyskland.
*Kirsten Flagstad med orkester. Innspilt i London 29. mai 1948. Utgitt på 78-platen His Master's Voice DB&nbsp;21020 og på EP-platen His Master's Voice 7EBN&nbsp;9.
*Øystein Frantzen med Einar Groths orkester. Utgitt på 78-platen Odeon D&nbsp;5484.
*Olav Werner med strykekvartett. Innspilt 28. oktober 1955. Utgitt på 78-platen Odeon ND&nbsp;7285 og på EP-platen Odeon GEON&nbsp;10.
*Erling Volden med Ragnar Danielsens orkester. Arr.: Ragnar Danielsen. Utgitt på singlen Philips 353&nbsp;202&nbsp;PF i 1962.
*Finn Eriksen utgitt på lp-platen The trumpet sound of musicals (Triola) i 1969.

## Referanser