Tredemølle

En **tredemølle** var et redskap for å drive en mølle med muskelkraft, enten det var mennesker eller dyr som holdt hjulet i gang for å trekke opp vann eller kverne korn. I britiske fengsler ble fanger fra 1819 satt til å trå en tredemølle som drev en kvernstein eller en vev, først i fengselet i Bury St Edmunds og i *[[Surrey]] House of Correction*, i dag omdøpt til *[[Brixton]] Prison. 

Rundt 1817 fikk [[ingeniør]]en William Cubitt (1785–1861) i [[Ipswich]] i oppdrag av en [[magistrat]] i [[Suffolk]] å finne opp noe som kunne sysselsette fangene i Bury St Edmunds. Cubitt tok utgangspunkt i en gammel innretning, tredemøllen, som minnet om et gigantisk hamsterhjul, men Cubitt hadde vrengt det, slik at fangene befant seg <u>utenpå</u> hjulet, noe som gjorde arbeidet vesentlig tyngre for underernærte fanger. De pådro seg dermed ofte skader; [[amming|ammende]] kvinner mistet [[morsmelk|melken]], og flere tredemøller kollapset og forårsaket alvorlige skader og [[dødsfall]]. Bare det å tråkke feil, medførte risiko for tap av lemmer, eller døden. Like fullt var det i 1824 tredemøller i 54 fengsler i [[Storbritannia]], medregnet 3 i [[Wales]]. Også [[Irland]] og [[Australia]] kjøpte dem. 

Noen, som tredemøllen i [[Coldbath fengsel]] i [[London]], hadde skillevegger, så fangene stod i hver sin bås, uten å kunne se annet enn veggen foran seg. Fangene fikk fem minutters pause etter ti minutters innsats, i åttetimers skift. I ett fengsel drev møllen en diger [[vifte]] som [[ventilasjon]], den «kvernet vind».

[[Oscar Wilde]] satt to år i fengsel som straff for å være [[homofili|homofil]]. I dikt beskrev han fangenes tilværelse:
:*We banged the tins, and bawled the hymns,
:*and sweated on the mill;
:*but in the heart of every man
:*terror was lying still.

Tredemølle som strafferedskap ble innført på [[USAs østkyst]] i årene 1822-24. Det eneste fengselet med en slik mølle i [[delstat]]en [[New York]] var Bellevue, der begge kjønn ble tvunget opp på hjulet for å kverne korn. Angivelig gjorde kvinner det noe bedre enn menn. Fangene tråkket i vei på møllen i ti timer daglig (med 20 minutters pause hver time), men ofte plaget av et flirende publikum fra spesielle tilskuerplasser.

I Bellevue-fengselet stod tredemøllen i en toetasjes bygg ved 26th Street, i nærheten av [[East River]], og var så beryktet at vokteren James Hardie skrev en bok om den. I *The History of the Tread-Mill* hevdet han at det ikke var det pinefulle i innretningen som virket så avskrekkende, men den monotone ustoppelighet den beveget seg med. I England ble tredemøllen en straff heller enn et arbeid for fangene, og den skulle utmåles rettferdig. Dette var innviklet å regne ut, for fangenes slit var avhengig av hvor mange de var på tredemøllen. For å lette utregningen fikk inspektørene en spesiell [[regnestav]] til å utmåle straffen med. Likevel levde tredemøllen videre til [[1898]] da den ble endelig avskaffet i *the Prisons Act of 1898. 

Amerikanske fengsler var derimot gått over til andre typer tvangsarbeid, som bomullsplukking, murerarbeid og steinbryting. Først på 1960-tallet fikk legen Kenneth H. Cooper tanken om at innretningen kunne brukes til trening, men det er i dag helt omdannet til et belte i bevegelse som en person kan trene på, ved å gå, løpe eller jogge i motsatt retning. 

## Referanser