open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Galina Prozumensjtsjikova

**Galina Nikolajevna Prozumensjtsjikova** (russisk: Галина Николаевна Прозуменщикова; ukrainsk: Галина Миколаївна Прозуменщикова, *Halyna Mykolaivna Prozumensjtsjykova*; 1948–2015) var en sovjetisk svømmer, som i sommer-OL i 1964, i Tokyo, vant gullmedalje på 200&nbsp;m brystsvømming. Hun har også to sølvmedaljer og to bronsemedaljer fra sommer-OL i 1968 i Mexico by, og sommer-OL 1972 i München. I tillegg har hun også gullmedaljer på 200&nbsp;m brystsvømming fra langbane-EM i 1966 og 1970, samt gullmedalje på 100&nbsp;m brystsvømming fra langbane-EM i 1970.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Hans Otto Frøland

**Hans Otto Frøland** (født 1958) er en norsk historiker som er professor ved Institutt for moderne samfunnshistorie ved NTNU. Han er også professor II i historie ved Universitetet i Tromsø – Norges arktiske universitet. 

Frøland er utdannet ved Universitetet i Trondheim, hvorfra han har både Cand. philol. og Dr. Philos.-graden. Sistnevnte tildelt på bakgrunn av en avhandling om norske tariff-forhandlinger: *Korporativt kompromiss gjennom korporativ konsert : tarikk- og inntektspolitikk i LO–N.A.F.-området 1950–1965*. 

Han arbeider særlig med studier av den europeiske integrasjonsprosessen etter andre verdenskrig, som i dag finner sitt mest pregnante uttrykk i EU. Ved siden av dette har han arbeidet med historien om norsk aluminiumindustri og norsk økonomi under andre verdenskrig. Frøland var fra 2005 til 2009 instituttstyrer ved Institutt for historie og klassiske fag, NTNU.

Han er leder for flere forskningsprosjekter, blant annet *The Fate of Nations : natural resources and historical development, 1880–2015.* Dette prosjektet er finansiert av Forskningsrådet. Prosjektets varighet: (2017–2022).

## Publikasjoner
	

## Referanser


## Eksterne lenker

*
Mordet i prestegården

***Mordet i prestegården*** er en kriminalroman skrevet av Agatha Christie og ble først gitt ut i England i oktober 1930, i Norge 1932. Det er den første kriminalromanen der detektiven er Miss Marple, en gammel frøken som opptrer i 12 av Agatha Christes Kriminalromaner og i flere små noveller. Handlingen foregår i landsbyen der Miss Marple bor.

## Handling
I St. Mary Mead, er ingen mer foraktet enn Colonel Protheroe. Til og med den lokale presten sier at om han ble drept, ville det være en stor tjeneste for landsbyfolket. Da Colonel Protheroe til og med blir funnet død i den samme prestens arbeidsrom, og med to mennesker som til og med sier å ha vitnet hendelsen, må Miss Marple komme til unnsetning.
Gesellschaft für Deutsch-Sowjetische Freundschaft

**Selskapet for tysk-sovjetisk vennskap** (tysk: *Gesellschaft für Deutsch-Sowjetische Freundschaft/DSF*) var en organisasjon i DDR laget for å fremme samarbeid mellom DDR og Sovjetunionen.

## Historie
### Grunnleggelse
DSF ble stiftet 2. juli 1949 og hadde sitt utspring i organisasjonen **Gesellschaft zum Studium der Kultur der Sowjetunion**. Organisasjonen ble den nest største organisasjonen i DDR etter FDGB. DSF hadde i 1985 seks millioner medlemmer. Organisasjonen var medlem av Liga für Völkerfreundschaft.

På DSFs 6. kongress i mars 1958 betegnet organisasjonen seg som «en kjempende del av den nasjonale front» og erklærte at «under ledelse av SED er vi fast besluttet på å sette alle krefter inn for å stanse den truende atomkrigsfaren fra Vest-Tyskland».

### Avdelinger i Vest-Tyskland og Vest-Berlin
Det ble i september 1950 grunnlagt et vesttysk DSF. Det ble først forbudt i de enkelte forbundsland, deretter i hele Vest-Tyskland i juni/juli 1955. 

I Vest-Berlin var DSF organisert som *Deutsch-Sowjetische Freundschaftsgesellschaft* frem til 1990 da det gikk inn i det fellestyske DSF. Frem til 1990 holdt organisasjonen til i Majakowski-Galerie på Kurfürstendamm.

### Utvikling på slutten av 1980-årene
På slutten av 1980-tallet befant DSF seg i en svært vanskelig situasjon; Sovjetunionen, som alltid hadde vært ledestjernen for DDR, hadde innført perestrojka og glasnost, en politikk som DDR-ledelsen totalt avviste. I DDR, landet som alltid hadde hevdet at "lære av Sovjetunionen betyr å lære å seire", ble nå sovjetiske publikasjoner sensurert. DSF fortsatte å informere om Sovjetunionen, men unngikk enhver diskusjon om forhold i DDR. Etter gjenforeningen av Tyskland mistet DSF, som de fleste andre masseorganisasjoner i DDR, mesteparten av sine betalende medlemmer.

## Referanser


## Litteratur
* Jan C. Behrends, *Die erfundene Freundschaft. Propaganda für die Sowjetunion in Polen und in der DDR*, Köln,2006,ISBN=3-412-23005-7. 
* Anneli Hartmann, Wolfram Eggeling, *Die Gesellschaft für Deutsch-Sowjetische Freundschaft: zum Aufbau einer Institution in der SBZ/DDR zwischen deutschen Politzwängen und sowjetischer Steuerung*. Analysen, Berlin, 1993, ISBN=3-05-002466-6.

## Eksterne lenker
* 
* Homepage des Bundesverbandes Deutscher West-Ost Gesellschaften
* Private Homepage zum deutsch-sowjetischen Jugendprojekt ''Erdgastrasse''
* ''Kultur als Vehikel: Zur Geschichte der Gesellschaft für Deutsch-Sowjetische Freundschaft (1947–1953)'' (Magisterarbeit; PDF; 1,16 MB)
* In der bibliographischen Datenbank  RussGUS werden mehrere hundert Publikationen nachgewiesen (dort suchen bei Formularsuche unter der Sachnotation 2.1.4.2/DDR/Gesellschaft für*)
Anne Kristine Børresen

**Anne Kristine Børresen** (født 1964) er en norsk historiker. Hun har vært professor ved Institutt for historiske studier, NTNU siden 2008, og har gjennom en rekke år arbeidet med emner fra historien om norsk geologi. Børresen var medlem av NTNUs styre fra 2009 til 2013 som representant for de vitenskapelig ansatte. Hun tiltrådte som dekan ved Det humanistiske fakultet ved NTNU i august 2013. Åremålet ble fornyet i 2017 og 2020.

Børresen avla hovedfagseksamen på et arbeid om SINTEFs første tid, og avla i 1995 doktorgrad (Dr. art.) med avhandlingen *Drømmer av stål*, som tar for seg Norsk Jernverks historie. Ifølge Google Scholar er hun sitert rundt hundre ganger i vitenskapelig litteratur.

Hun utgav i 2011 en biografi om Johan H.L. Vogt: *Bergtatt: Johan H.L. Vogt - professor, rådgiver og familiemann.*

## Publikasjoner

## Referanser


## Eksterne lenker

*  Børresens profilside på ntnu.no. Besøkt 5. desember 2019
Sharon Wichman

**Sharon Lynn Wichman** (født 13. mai 1952 i Fort Wayne, Indiana) er en amerikansk tidligere svømmer, som i sommer-OL i 1968 i Mexico by, vant gullmedalje på 200&nbsp;m brystsvømming. I de samme lekene tok hun også bronsemedalje på 100&nbsp;m brystsvømming.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Ida Bull

__NOTOC__
**Ida Bull** (født 1948) er en norsk historiker. Hun ble i 1975 cand.philol med hovedfag i historie, i 1998 dr. philos. på en avhandling om handelshus i Trondheim på 1700-tallet.

Gjennom det meste av sin karriere har Bull vært ansatt ved Statsarkivet i Trondheim. I perioden 1993–1996 var hun engasjert som førsteamanuensis ved Historisk institutt, Universitetet i Trondheim. Fra 1998 var Bull professor i historie ved Institutt for historie og klassiske fag, NTNU. Etter delingen av instituttet og opprettelsen av Institutt for moderne samfunnshistorie ved årsskiftet 2019/20, har Bull vært professor emerita ved dette instituttet. 

Hennes hovedfelt er lokalhistorie, men hun har også arbeidet med kvinne- og kjønnshistorie. I perioden 2010–2014 var hun redaktør for ''Historisk tidsskrift''.

Fra 2017 til 2019 var hun preses i Det Kongelige Norske Videnskabers Selskab (DKNVS).

## Familie
Ida Bull er datter av Edvard Bull d.y., barnebarn av Edvard Bull d.e. og oldebarn av lege og kvinnesaksforkjemper Edvard Bull. Hun er gift med Rune Skarstein.

## Bibliografi
* 
* Bull, Ida: *Thomas Angell : kapitalisten som ble hjembyens velgjører*, 1992. ISBN 82-7164-028-3
* Bull, Ida: *De trondhjemske handelshusene på 1700-tallet : slekt, hushold og forretning*, 1998. ISBN 82-7765-027-2 (doktorgradsavhandling)
* Bull, Ida (hovedred.): *Trøndelags historie*, 2005
* Bull, Ida: *Lokalsamfunnet i verden. Norske lokalsamfunns plass i den første globaliseringen på 1600- til 1800-tallet*. Oslo: Novus forlag, 2020. ISBN 978-82-7099-900-0

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Rolf T. Tradin

**Rolf Thorbjørn Tradin** (1913–1943) var en norsk løytnant i det norske Forsvaret før angrepet på Norge i 1940.

## Bakgrunn
Han var sønn av maleren Anna Marie Svendsen (1880–1935) og Rolf Svendsen fra Kragerø. Han byttet navn fra familienavnet Svendsen til Tradin i 1939. Tradin var gift med Anna Elise «Tulla» Jensen (1915–2007) fra Tromsø. Hun giftet seg på nytt i 1950 med generalmajor Colin Gubbins (1896–1976).

## Ulykke
Rolf T. Tradin ledet jagerflyavdelingen og var nestkommanderende på Fornebu i 1940. 15. mars dette året øvde han på akrobatikkflyvning, da et av skiene som var festet under flyet løsnet og traff og ødela vingen. Tradin klarte å komme seg ut, fikk åpnet fallskjermen og overlevde.

## Andre verdenskrig

9. april 1940, da tyske styrker angrep flyplassen på Fornebu, skjøt han med sitt Gloster Gladiator 429 ned et tysk Junkers Ju 52. Han fortsatte angrepet på et annet fly, som klarte å unnslippe. Han kjempet helt til alle fire maskingeværene ombord sluttet å fungere. Han landet på Steinsfjorden, som var islagt, og insisterte på å fortsette kampen etter å ha fått fylt drivstoff. Da flyet var truffet flere ganger, blant annet i motoren, var det nytteløst å igjen gå i kamp. Han ble isteden sendt til Rjukan-avsnittet, hvor han deltok videre i forsvaret av landet som kompanisjef i Infanteribataljonen i Telemark infanteriregiment nr.3 (IR 3).

Da Norge var okkupert, gikk han først inn i politiet, men senere rømte han til Little Norway i Canada, via Sverige og Sovjet. Han ankom i mars 1941, og han ble leder for den viderekomne avdelingen. I oktober 1942 ble han overført til 611 skvadron i Storbritannia, som løytnant.

30. mai 1943 fløy han et Supermarine Spitfire XI med nummer EB 562 FY-B over Frankrike. Han kom i kamp med den tyske fienden, og han skjøt ned et tysk Focke-Wulf Fw 190 jagerfly. På returen ble han selv skutt ned, krasjet i havet ved Pont-l’Évêque og døde. Flyet som skjøt han ned, klarte ikke å rette opp og styrtet også.

## Utmerkelser
Tradin ble i statsråd 8. mars 1946 tildelt Krigsmedaljen post mortem «for å ha kjempet i de norske vepnede styrker og falt for Norges sak». I statsråd den 24. januar 1947 ble han tildelt Krigskorset med sverd post mortem «for å ha ydet fedrelandet store tjenester ved uforferdet innsats som jagerflyger mot fienden 9.4.1940 og under krigen i Norge 1940, samt senere under krigen utenfor Norge ved en rekke operasjoner som jagerflyger mot fienden.» Han var den eneste norske flyger som ble hedret for innsats under angrepet på Norge.

## Referanser


Wikipedia 



## Litteratur
* Thomas, Andrew: *Gloster Gladiator Aces*, 2002 ISBN 9781841762890

## Eksterne lenker
* Utdypende artikkel om jagerflyverne (med Tradin i spissen) som møtte den tyske invasjonen om morgenen 9. april 1940
Life (magasin)

***Life*** kan referere til tre ulike amerikanske tidsskrifter:
* Et humoristisk magasin som ble utgitt fra 1883 til 1936. Grunnleggeren av nyhetsmagasinet *[[Time (magasin)|Time]]*, Henry Luce, kjøpte magasinet i 1936 som under hans ledelse ble omskapt til et moderne ukemagasin med vekt på fotoreportasje.  
* Nyhetsmagasinet *LIfe* hadde  hovedfokus på fotojournalistikk. Magasinet ble lansert av Luce i 1936 og ble utgitt ukentlig til 1972, som en periodevis «spesialutgave» frem til 1978; og månedlig fra 1978 til 2000. 
* En avis som ble utgitt ukentlig av Time Inc. fra 2004 til 2007 og inkludert i flere amerikanske aviser. 

## Historie

Den utgaven av *Life* som ble utgitt for første gang i 1883 lignet på *[[Puck (magasin)|Puck]]*, og var et lettfattelig underholdningsmagasin med mye illustrasjoner, vitser og kommentarer. Flere av datidiens ledende skribenter og tegneserieskapere bidro i magasinet, inkludert Charles Dana Gibson, Norman Rockwell og Harry Oliver. I de senere årene var det også inkludert korte anmeldelser (lignende de i *[[The New Yorker]]*) av teaterstykker og filmer som gikk i New York. I hver anmeldelse var det tegnet et trafikklys der grønt lys var positivt, rødt lys negativt og gult lys for litt av begge deler.

Luce kjøpte rettighetene til å bruke navnet *Life*, men solgte listen over abonnementer til et annet magasin. Den andre utgaven av *Life* var et nyhetsmagasin med bare bilder, og var ledende i sitt slag i over 40 år. Både president Harry S. Truman, Sir Winston Churchill og general Douglas MacArthur publiserte sine memoarer i magasinet.  Blant *Life*s berømte reportasjer var Robert Capas bildereportasje fra den allierte landgangen i Normandie 6. juni 1944. Et av de mest kjente bildene som ble publisert i magasinet var av en sjømann som feiret amerikanernes seier over Japan med å kysse en sykepleier på Times Square 14. august 1945. Bildet ble tatt av Alfred Eisenstaedt og publisert i *Life* en uke senere.

*Life* var et suksessfullt magasin i to generasjoner og hadde på et tidspunkt mer enn 13,5 millioner eksemplarer i ukentlig opplag. I 1960-årene begynte interessen for magasinet å dale,  og i 1972 var *Life*s æra som ukemagasin forbi.  *Life* ble ført videreført  som månedsmagasin  og senere som bilag til aviser.  20. april 2007 ble *Life* avviklet som papirpublikasjon.

Den 18. november 2008 åpnet Google et bildearkiv med magasinets fotografier, i samarbeid med Life. Flere av bildene hadde aldri før blitt publisert i magasinet. 

LIFE.com ble lansert 31. mars 2009 og er et samarbeid mellom *Life* og Getty Images. Den tilbyr millioner av fotografier fra deres kombinerte bildearkiv. 

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* ''Lifes'' bildearkiv hos Google
Liket i biblioteket

***Liket i biblioteket*** er en kriminalroman skrevet av Agatha Christie. Dette var den tredje boken der Miss Jane Marple er detektiven.

Handlingen foregår i St. Mary Mead, der et vennepar av Miss. Marple finner en død jente i biblioteket sitt. Miss. Marple er på plass som vanlig. Boken ble først publisert i USA av Dodd, Mead & Company i februar 1942, og ble sluppet i Storbritannia av «Collins Crime Club» i mai samme år.

## Handling
Hushjelpen i Gossington Hall vekker fru Bantry, og sier at det ligger en død person i biblioteket deres. Dolly Bantry vekker deretter ektemannen sin, oberst Arthur Bantry. Den døde kroppen er en ung kvinne med kraftig sminke, platina-blondt hår, og en sølv-farget kjole. Obersten kontakter politiet, og fru Bantry ringer sin gamle venninne, Frøken Marple. Politiet sender oberst Melchett og inspektør Slack for å etterforske saken. Melchett forsøker å identifisere den unge døde kvinnen, og reiser til den nærliggende hytta til Basil Blake. Men Blakes platina-blonde kjæreste Dinah Lee, er fremdeles i live og kommer til eiendommen samtidig som Melchett intervjuer Blake.

En obduksjon gjennomført av Dr. Haydock avslører at den unge kvinnen i biblioteket sannsynligvis døde mellom 22.00 og 12.00 kvelden før. Kvinnen hadde blitt dopet ned, og deretter kvalt til døde. Hotell-gjesten Conway Jefferson melder at Ruby Keene, en 18 år gammel danserinne ved Majestic Hotel i Danemouth, er savnet. Josie Turner, ansatt ved det samme hotellet, identifiserer den døde kvinnen som hennes kusine Ruby. En rekke gjester ved hotellet hadde sett Ruby så sent som kl. 23.00, når hun danset sammen med George Bartlett. Men Ruby dukket ikke opp til en avtale hun hadde ved midnatt. Både Dolly og frøken Marple flytter deretter til Majestic Hotell for å undersøke saken nærmere.

## Referanser
Jens Skjelderup Hertzberg (1909–1942)

**Jens Skjelderup Hertzberg** (født 13. november 1909 i Kina, død 2. januar 1942) var en norsk flyger, som deltok under andre verdenskrig. Han var tilknyttet 602 Squadron i Royal Air Force og på et tokt mot et mål i Frankrike ble Spitfire-flyet hans skutt ned. Hertzberg ble post mortem tildelt Krigskorset med sverd.

## Biografi
### Bakgrunn
Hertzberg var sønn av misjonspresten Arthur Johan Hertzberg, som var bestyrer av Det Norske Misjonsselskaps kinesiske middelskole, da sønnen ble født. Bestefaren var statsråd Nils Christian Egede Hertzberg.

Hertzberg hadde en onkel som også het Jens Skjelderup Hertzberg. Han var oberst og generalinspektør for Ingeniørvåpenet. Han døde av skader han fikk under bombeangrepet på Elverum 11. april 1940.

Etter artium tok Hertzberg militær utdanning: Krigsskolen 1927–1930, Hærens flyskole 1930–1931, og Den Militære Høiskole i 1932–1934.

### Annen verdenskrig
Han deltok i kampene i Norge i 1940 i staben til kaptein Bjarne Øen. Mot slutten av kampene i Sør-Norge var Hertzberg med i en gruppe flygere ledet av Øen. De forlot Norge ombord på MK «Sjøgutten» som gikk ut fra Herøy 6. mai 1940. og dro videre over til Canada samme sommer . Han var der stabssjef og var med på oppbygginga av Little Norway i Canada og Flyvåpnenes Felleskommando i England.

Etter hvert ytret Hertzberg ønske om å gå over i aktiv tjeneste som flyger, etter langvarig stabsarbeid. Han ble øremerket som sjef for den norske 332 skvadron som snart skulle opprettes.  Men mens han var midlertidig tilknyttet 602 Squadron i RAF for å få kamptrening, fløy han i ett av fire Spitfire-fly i et tokt mot et mål i Frankrike.  De møtte to tyske fly, som ble skutt ned.  Ikke lenge etter meldte Hertzberg over radioen om motorproblemer. Han antas omkommet 2. januar 1942.

Han ble post mortem tildelt Krigskorset med sverd for plikt, troskap, fremragende organisatorisk virksomhet og innsats i luftoperasjoner.

## Referanser


## Kilder

* *[[Våre falne 1939–1945]]*; utgitt av Den norske stat 1949–51
* *[[Hvem er Hvem?]]*, 1934-utgaven (Aschehoug)
* Erik Gjems-Onstad (red.): ''Krigskorset og St. Olavsmedaljen med ekegren'', Grøndahl og Dreyers Forlag, 1995, s. 86.
* Cato Guhnfeldt: Spitfire Saga, bind I (Wings forlag) ISBN 978-82-998071-0-4
Jens S. Hertzberg

**Jens S. Hertzberg** er navnet til flere personer:

* Jens Skjelderup Hertzberg (1877–1940), oberst, generalinspektør i ingeniørvåbenet, skiløper og idrettsleder
* Jens Skjelderup Hertzberg (1909–1942), flykaptein
Melvin Simonsen

**Melvin Simonsen** (født 18. september 1901 i Oslo, død 11. mai 1996) var en norsk pianist, organist samt komponist. I 1921 hadde han sin debut som pianist. Simonsen virket som organist ved Haslum kirke fra 1923 til 1975. Han var komponist av operaer samt operetter, til dels med egenskrevne tekster. Simonsen skrev også  oratoriet *Gry* (1938), scenemusikk,  korsanger med mer.

## Bibliografi
* 1928: *Klaverskole*
* 1943: *Allsangboka, for skole og fritid*
* 1950: *Allsangboka 2*

## Referanser


## Kilder
* Store norske leksikon
Beverley Whitfield

**Beverley Joy Whitfield** (født 15. juni 1954 i Shellharbour, New South Wales, død 29. august 1996) var en australsk svømmer, som under sommer-OL i 1972 i München, vant gullmedalje på 200&nbsp;m brystsvømming. I det samme mesterskapet tok hun også bronsemedalje på 100&nbsp;m brystsvømming. Hun tok også tre gullmedaljer under Samveldelekene i Edinburgh i 1970. Whithfield døde i 1996, 42 år gammel.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Personinntekt

**Personinntekt** er et beregningsgrunnlag for trygdeavgift og trinnskatt  for personlige skatteytere. Personinntekter omfatter arbeidsinntekter, pensjonsinntekter, føderåd, livrenter og næringsinntekter, men ikke kapitalinntekter til forskjell fra alminnelig inntekt. Det gis ikke fradrag i personinntekt for lønn (slik som minstefradrag); skatt på personinntekt er derfor i stor grad en bruttoskatt.

Reglene for beregning av personinntekt er gitt i skatteloven kapittel 12.

## Personinntekt i enkeltpersonforetak
Det beregnes personinntekt av inntekt fra enkeltpersonforetak. Hovedgrunnlaget for beregningen er virksomhetens alminnelige nettoinntekt, men med visse fradrag. Dette kalles for foretaksmodellen. I hovedsak gjøres følgende beregninger for å komme frem til personinntekten: kapitalutgifter i virksomheten legges til i grunnlaget, faktiske kapitalinntekter, skjerming og lønnsfradrag trekkes fra.

## Se også
*Inntektsskatt
*Alminnelig inntekt
*Personskatt
*Inntektsfradrag
*Skattefradrag

## Referanser
Sven Holmsen

**Sven Holmsen** (født 8. februar 1913 i Åmot i Østerdalen, død 21. april 1940) var en norsk offiser (løytnant), som falt i kamp under trefninger på Ringsaker i april 1940.
Holmsen hadde Krigsskolen og Den militære høyskole.

Han tjenestegjorde som løytnant ved Krigsskolen da tyske styrker invaderte Norge. Holmsen deltok i kampene på Lundehøgda som stabsoffiser i bataljon Torkildsen og i kampene på Lundehøgda  og i trefningene mellom Ring og Brøttum, der han falt 21. april.
Han ble i 1949 post mortem tildelt Krigskorset med sverd «for utvist tapperhet og mot under kampene ved Strandløkka og Lundehøgda i april 1940».

## Referanser


## Kilder
* Gjems-Onstad, Erik (red.):*[[Krigskorset og St. Olavsmedaljen med ekegren]]*, Oslo: Grøndahl Dreyer, 1995, s. 89
* Hauge, Andreas: *Kampene i Norge 1940. B. 1*, andre reviderte utgave, Sandefjord: Krigshistorisk forlag, 1995, s. 272ff
* *[[Våre falne 1939–1945]]*, Oslo: Grøndahl, 1950, s. 344
Lise Rye

**Lise Rye** (født 13. januar 1970) er en norsk historiker og professor i europeisk samtidshistorie ved Institutt for historie og klassiske fag ved NTNU.  

## Utdannelse
Rye ble cand. philol i 1996. I 2004 tok hun doktorgraden i historie (doctor artium) på en avhandling om franske krav om sosial harmonisering i EEC på 1950- og 1960-tallet.  

## Akademisk karriere
Etter å ha tatt doktorgraden ble hun ansatt som post-doc ved Institutt for moderne fremmedspråk ved NTNU, før hun tiltrådte som førsteamanuensis ved Institutt for historie og klassiske fag. Hun fikk også ansvaret for studieprogrammet Europakunnskap, som ble delt mellom de to nevnte instituttene. 
Fra 2010 til 2012 var hun medlem av det regjeringsoppnevnte Europautvalget, som er Stortingets faste, rådgivende utvalg for spørsmål som handler om politiske og konstitusjonelle saker med forbindelse til EØS-avtalen. Europautvalget var i denne perioden ledet av Fredrik Sejersted, og la 17. januar 2012 frem utredningen som ble publisert i NOU 2012:2 med tittelen *Utenfor og innenfor. Norges avtaler med EU.*

## Utgivelser (utvalg)

* *Norge i Europa*, om Norges forhold til europeisk integrasjon i perioden fra 1950 til nyere tid. (2019)
* *EUs historie, en kort introduksjon*, Cappelen Damm Akademisk (2022), ISBN 9788202681715.

## Referanser
Sanya Richards-Ross

**Sanya Richards-Ross** (født 26. februar 1985 i Kingston på Jamaica) er en amerikansk friidrettsutøver. Hun vokste opp på Jamaica, men flyttet til USA i 1998. Hun ble verdensmester på 400 m i Berlin 2009, og har tre VM-gull og to OL-gull i 4 × 400 m stafett. Richards-Ross ble gift med Super Bowl-mester Aaron Ross i februar 2010. Hun tok gull både på 400 meter og 4x400 meter stafett under OL i London 2012

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Juan Hernández Saravia

**Juan Hernández Saravia** (født 1880 i Ledesma, Salamanca, Spania,. død 1962 i México) var en spansk offiser som er særlig kjent for sin deltakelse på den republikanske siden i den spanske borgerkrigen. 

Han var født inn i en borgerskapsfamilie og fortsatte en familietradisjon ved å starte på en artilleriskole i 1897. Hernández satte seg imot Miguel Primo de Riveras spanske diktatur, og ble en av den senere president Manuel Azañas venner. Dette førte til at han i 1931 ble utnevnt til Spanias krigsminister. 

Under borgerkrigen kommanderte han de republikanske styrkene i slaget om Teruel, som endte med en nasjonalistisk seier, og senere var han blant kommandantene i slaget ved Ebro, men ble avskjediget før slagets slutt på grunn av «nederlagisme» (*derrotismo*). 

Etter den endelige nasjonalistiske seieren bodde han i eksil i Frankrike og senere i México, hvor han døde i 1962.

## Referanser
Dupuis

**Dupuis** er et belgisk tegneserieforlag, grunnlagt av Jean Dupuis i 1922. Forlaget ligger i byen Marcinelle nær Charleroi. Det er mest kjent for sine tegneseriealbum og -blader, som kommer ut både på fransk og på nederlandsk. Tegneserier fra Dupuis utgis også på andre språk, deriblant på norsk. Det er da normalt andre forlag som står for utgivelsene og det skjer da ved at de får lisens fra Dupuis. Forlaget var fram til begynnelsen av 1980-tallet eid av Dupuis-familien, men blei da solgt og har deretter skifta eier et par ganger. 

## Bakgrunn
Dupuis vekst fram mot å bli Belgias ledende tegneserieforlag starta i 1938, da forlaget starta utgivelsen av tegneseriebladet *[[Le Journal de Spirou|Spirou]]*. Opprinnelig kom bladet kun ut på fransk og inneholdt en blanding av amerikanske og egenproduserte, belgiske serier, deriblant hovedserien *Spirou*, som på norsk noen tiår seinere skulle bli kjent som *[[Sprint (tegneserie)|Sprint]]*. Det nye bladet blei så populært at forlaget etter noen måneder valgte å utgi det på nederlandsk også, da med navnet *[[Robbedoes]]*. 

Etter andre verdenskrig vokste forlagets salgstall fort. Forlaget fikk særlig suksess ved å gjenutgi serier publisert i bladet *Spirou* i albumformat. I tillegg til hovedserien *Sprint* har Dupuis også utgitt serier som  *[[Lucky Luke]]*, *[[Smurfene]]* og *[[Viggo (tegneserie)|Viggo]]*. Mange av disse albumene har blitt utgitt mange ganger og har dermed bidratt til mye av forlagets økonomiske suksess. 

Tidlig på 1960-tallet begynte forlaget med andre aktiviteter, som merchandising av tegneseriene (dukker, postere o.l.), samt produksjon av tegnefilmer. I nyere tid har forlaget dessuten utgitt videospill. Det er imidlertid fortsatt tegneseriene som er den største salgssuksessen, og de nye aktivitene bidrar primært til å øke oppmerksomheten om disse. 

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Dupuis engelsk-språklige hjemmeside
Marina Kosjevaja

**Marina Vladimirovna Kosjevaja** (russisk: Марина Владимировна Кошевая; født 1. april 1960) er en sovjetisk tidligere svømmer, som under Sommer-OL 1976 i Montréal vant gullmedalje på 200&nbsp;m brystsvømming. I det samme mesterskapet vant hun bronsemedalje på 100&nbsp;m brystsvømming.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Lina Kačiušytė

**Lina Kačiušytė** (født 1. januar 1963 i Vilnius) er en litauisk tidligere svømmer, som under sommer-OL i 1980 i Moskva, vant gullmedalje på 200&nbsp;m brystsvømming for Sovjetunionen. Under langbane-VM i 1978 i Vest-Berlin, og under sommer-Universiaden i București i 1981, tok hun også gullmedalje på 200&nbsp;m brystsvømming.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Anne Ottenbrite

**Anne Ottenbrite** (født 12. mai 1966 i Bowmanville, Ontario) er en kanadisk tidligere svømmer, som under sommer-OL i 1984 i Los Angeles, vant gullmedalje på 200&nbsp;m brystsvømming. I det samme mesterskapet tok hun også sølvmedalje på 100&nbsp;m brystsvømming, og en bronsemedalje på 4x100&nbsp;m medley stafett. Hun har også en gullmedalje på 100&nbsp;m brystsvømming fra Panamerikanske leker i Caracas i 1983.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Linderud skoles musikkorps

**Linderud skoles musikkorps** ble stiftet i 1967. Korpset holder til på Linderud skole i Oslo.

Korpset består av 20 musikanter (2011) som spiller trompet, saksofon, trombone, trommer, gitar og keyboard. De har øvelser på mandager og onsdager på Linderud skole.

## Aktiviteter

Høsttur til Tusenfryd
Julekonsert
Juleavslutning i Bredtvet kirke.
Skitur til Hafjell
Linderudkonserten.
Spilling 1. og 17. mai
Korpsstevne
Sommertur

## Linderudkonserten

I 1999 tok Linderud skoles musikkorps initiativ til å arrangere den første Linderudkonserten med musikkorpset og elever fra Linderud skole. Linderudkonserten bestod av sang, musikk, dans og drama. Hver konsert hadde et bestemt tema. 
Etter 10 års samarbeid, har Linderud skole valgt å arrangere en egen konsert uten korpset.

*1999 – Les Misèrables, The lion king
*2000 – Det 20. århundret i ord og musikk
*2001 – Evig grønt... og noe blått
*2002 – Det store fargespillet
*2003 – Radio 200,3
*2004 – DropIn
*2005 – Jorda rundt på 80 minutter
*2006 – Norsk på norsk
*2007 – Filmens verden
*2008 – Alt var mye bedre før.. og bedre skal det bli
*2009 – LTV – Linderudtv
*2011 – Godt og blandet

## Eksterne lenker
* Linderud skoles musikkorps hjemmeside
Kyōko Iwasaki

**Kyōko Iwasaki** (岩崎恭子 Iwasaki Kyōko, gift **Kyoko Saito** (斎藤恭子), født 21. juni 1978 i Numazu, Shizuoka) er en japansk tidligere svømmer, som under som sommer-OL i 1992, i Barcelona, vant gullmedalje på 200&nbsp;m brystsvømming. Hun var 14. år og 6 dager da hun vant gullmedaljen. I tillegg har hun en bronsemedalje fra sommer-Universiaden i Fukuoka i 1995.

## Eksterne lenker
*
Ágnes Kovács

**Ágnes Kovács**' (født 1981 i Budapest) er en ungarsk svømmer som under sommer-OL i 2000 i Sydney vant gullmedalje på 200&nbsp;m brystsvømming. Hun tok også bronsemedalje på samme distanse under sommer-OL i 1996 i Atlanta. Hun har i tillegg ni gullmedaljer, to sølvmedaljer og fem bronsemedaljer fra langbane- og kortbane-VM, samt tre sølvmedaljer og en bronsemedalje fra kortbane-EM.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Valentín González

**Valentín González** (født 1909 i Malcocinado, Badajoz, Extremadura, død 1983 i Madrid), kjent som **El Campesino** (*Bonden*) var en spansk kommunist og høyt ansett republikansk geriljakommandant og offiser som tjente i Republikkans folkearmé (*Ejército Popular*) under den spanske borgerkrigen. 

González ble født i Malcocinado i Badajoz i Spania og jobbet før krigen som gruvearbeider. Han var også et medlem av det spanske kommunistpartiet, og han opprettet en av de første militsenhetene for å motstå Francisco Francos nasjonalistarmé ved borgerkrigens begynnelse i 1936. Som en brigadekommandant tok González del i  alle de viktige hendelsene under nasjonalistenes angrep på Madrid i 1936. Han kommanderte også enheter i slag som slaget om Corunna-veien (desember 1936), slaget ved Jamara (februar 1937) og slaget om Guadalajara (mars 1937). Sommeren 1937, etter slaget om Brunete i juli, fikk González henrettet 400 nasjonalistiske krigsfanger som gjengjeldelse for nasjonalistenes grusomheter mot republikanske fanger. 

Videre ledet González sine menn i Aragónoffensiven, under slaget om Teruel og Cataloniaoffensiven før han måtte emigrere til USSR da nasjonalistene seiret i 1939. På grunn av sin selvstendige personlighet ble han snart sendt i eksil til Vorkuta, hvor han jobbet som en brigader for gruvearbeidere i en arbeidsleir. Senere flyktet han fra landet, visstnok etter å ha mottatt et oppdrag fra NKVD. 

Han flyttet senere til Frankrike hvor han utga en bok om sitt liv i Sovjetunionen. I 1963 lagde han flere geriljaangrep mot nasjonalistene i Spania, og etter Francos død dro han for å bo i Spania i 1978. González døde i Madrid i 1983.
Freier Deutscher Gewerkschaftsbund

**Freie Deutsche Gewerkschaftsbund** (**FDGB**) var fagorganisasjonen i DDR. Den var en  paraplyorganisasjon som samlet rundt 15 enkeltstående fagforbund. Imidlertid var dette kun på papiret. De fleste medlemmer i FDGB visste ikke at de var med i et fagforbund som igjen var med i FDGB. Kun en håndskrevet notis bakerst i den røde medlemskapsboken viste hvilket individuelt fagforbund medlemmet var med i.

Offisielt var medlemskap i FDGB frivillig, men uoffisielt var det vanskelig å unngå dette. I 1986 var 98 prosent av alle arbeidere og ansatte organiserte i FDGB som da hadde 9,6 millioner medlemmer. Dette betydde at organisasjonen var en av verdens største fagbevegelser.

30. september 1990, kort før gjenforeningen av Tyskland, ble FDGB oppløst. De enkelte foreninger som hadde vært medlemmer meldte seg inn i det vesttyske motstykket til FDGB; DGB.

## Ledere av organisasjonen
* Hans Jendretzky  
* Herbert Warnke 
* Harry Tisch
* Annelies Kimmel 
* Helga Mausch

## Referanser


## Litteratur
* Wolfgang Eckelmann, Hans-Hermann Hertle, Reiner Weinert: *FDGB Intern, Innenansichten einer Massenorganisation*, Treptower Verlagshaus GmbH 1990, ISBN 3-7303-0635-9

## Eksterne lenker
* 
* FDGB-Lexikon
Erik Pettersson

**Erik Albert Pettersson** (født 18. mai i 1890 Nyköping, død 4. april 1975 i Stockholm) var en svensk vektløfter som deltok i de olympiske leker 1920 i Antwerpen.

Pettersson vant en olympisk bronsemedalje i vektløfting under OL 1920 i Antwerpen. Han kom på tredjeplass i den nest tyngste klassen, lett tungvekt opp til 82,5 kg. Det var første gangen i OL som løfterne ble delt inn i ulike vektklasser. Det var totalt fem vektklasser under OL-1920. Han løftet sammenlagt 267,5 kg, tjueåtteogethalv kilo mindre enn gullvinneren Ernest Cadine fra Frankrike. Vektløftkonkurransen besto av tre løft, rykk og støt med en hånd og støt med begge hendene. Det var 11 utøvere fra ni nasjoner i klassen lett tungvekt som ble avviklet 31. august 1920.

## OL-medaljer
* 1920  Antwerpen -  Bronse i vektløfting, lett tungvekt

## Eksterne lenker
*
Confederación Española de Derechas Autónomas

**Confederación Española de Derechas Autónomas**, forkortet CEDA (*Den spanske konføderasjon av autonome høyrepartier*) var et spansk politisk parti under Den andre spanske republikk. Partiet var basert på katolsk, konservativ tenkning, og ble stiftet av José María Gil-Robles y Quiñones og biskop Ángel Herrera Oria 4. mars 1933, gjennom en samling av de konservative, katolske gruppene Acción Popular og Acción Católica.

Ved valgene i 1933, vant CEDA de fleste setene i Cortes Generales. men president Niceto Alcalá Zamora nektet å spørre partiets leder José Maria Gil Robles å danne regjering, og spurte i stedet Alejandro Lerroux fra Partido Republicano Radical. CEDA støttet da den sentrumsorienterte regjeringen til Lerroux, fikk senere, 1. oktober 1934 tre ministerposter, etter å ha krevet dette. Her omgjorde de mange av de sosiale reformene som hadde vært i den forutgående regjeringen til Manuel Azaña. Dette førte til en væpnet oppstand fra gruvearbeiderne i Asturias den 6. oktober og en oppblomstring av katalansk nasjonalisme i Catalonia. Begge disse urolighetene ble slått ned unde3r ledelse av general Francisco Franco), og førte til en rekke politiske arrestasjoner og rettssaker.

Ved valgene 16. februar 1936 tapte partiet makten til den venstreorienterte *Folkefronten*. Mange av partiets tilhengere ønsket kuppforsøket fra Franco og José Sanjurjo velkommen, et kuppforsøk som førte til den spanske borgerkrigen. 

Ved Francos politiske reorganisering 19. april 1937 av det politiske liv innen det nasjonalistiske Spania ved en forordning som bestemte at den politisk svekkede, men militært styrkede falangen skulle slåes sammen med karlistene, den alfons-monarkistiske Renovacion Española og restene fra CEDA til ett parti, direkte underlagt ham selv, under navnet Falange Española Tradicionalista y de las JONS, og CEDA ble ved denne forordningen oppløst.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Albert Pettersson

**Erik Albert Pettersson** (født 5. mai 1885 i Örebro, død 8. mars 1960 i Stockholm) var en svensk sportsutøver som deltok under de olympiske leker 1920 i Antwerpen.

Pettersson vant en olympisk bronsemedalje i vektløfting under OL 1920 i Antwerpen. Han kom på tredjeplass i vektklassen mellomvekt opp til 75 kg. Det var første gangen i OL som løfterne ble delt inn i ulike vektklasser. Det var totalt fem vektklasser under OL-1920. Han løftet sammenlagt 235,0 kilo, like mye som sølvvinneren og ti kilo mindre enn gullvinneren Henri Gance. Vektløftkonkurransen besto av tre løft, rykk og støt med en hånd og støt med begge hendene. Det var ti utøvere fra sju nasjoner i mellomvektklassen som ble avviklet 30. august 1920.

## OL-medaljer
* 1920  Antwerpen -  Bronse i vektløfting, mellomvekt

## Eksterne lenker
*
Tre Rosor

**Tre Rosor** er navnet på en svensk adelsslekt som tilhørte uradelen og som også hadde forgrening til Norge. Slekten ble opphøyd til greveverdighet i 1561 da *Gustav Johansson* kalte seg greve av Enköping og friherre til Haga; slekten døde ut i 1612.

Navnet «Tre Rosor» er konstruksjon som er gjort i etterhånd etter motivet på slektens heraldiske våpen (delt skjold i hvitt og blått med tre røde roser  i delelinjen). Medlemmene av slekten benyttet selv kun fornavn og navnet på faren som etternavn (patronymikon). Unntaket var Gustav Johanssons eldste sønn *Johan Ros*. Lignende våpenskjold med tre roser i ulike varianter har blitt ført av flere svenske frälseslekter. Det har dog ikke blitt bevist noe slektskap med familien Tre Rosor.

Slekten hadde sammenlagt elleve riksråd, åtte i Sverige og tre i Norge. Den seneste ble innehatt av Knut Jönsson (også skrevet *Knut Jonsson*, nevnt 1418, død senest 1443) som giftet seg med Agnes Alfsdatter, datter til det norske riksrådet Alf Haraldsson (Bolt) og dennes hustru Katarina Jonsdatter (Roos). Derigjennom ble det dannet en slektsgren som virket i Norge. Interessant nok fikk Knut og Agnes to sønner hvorav den ene, Alv, ble riksråd i Norge, og Jöns riksråd i Sverige.

Slektens stamfar var en Knut som ble gift med Kristina Bengtsdotter, datter til Bengt Hafridsson, lagmannen i Västergötland. Hun eide jord i sognet Fuxerna ved Göteborg, herredet Flundre i Västergötland, og hun levde fortsatt i 1345.

Slekten ble sist utredet av Hans Gillingstam i *Äldre svenska frälsesläkter* häfte II:1 (Stockholm 2001).

## Fremtredende slektsmedlemmer i Norge
*Alv Knutsson (1420–1496)
*Knut Alvsson (1455–1502)
*Odd Alvsson (1460–1497)

## Litteratur
* Iver Hirtzholm: *[https://commons.wikimedia.org/wiki/Category:Insignia_qu%C3%A6dam_virorum_illustrium_in_Norvegia_quodam_habitantium Insignia quædam virorum illustrium in Norvegia quodam habitantium]*
* Hallvard Trætteberg: *Borg i [[segl]], [[mynt]] og våpen*, Oslo 1967, side 19 med våpenskjoldtegning nr 17.

## Eksterne lenker
Knut Lindaas

**Knut Lindaas** (født 20. april 1921 i Oslo, død 26. november 1943 ved Frankfurt am Main) var en norsk flyger og motstandsmann under andre verdenskrig.

Lindaas var med i illegalt motstandsarbeid i krigens første fase. Han ble ettersøkt og flyktet våren 1941 til Storbritannia. Deretter dro han til Canada for utdanning på flyskolen i Little Norway. Han ble så bombeflyfører i en britisk skvadron.

På sitt 17. tokt falt Lindaas over Frankfurt am Main. På returen ble flyet truffet av luftvernskyts og sterkt skadet. Etter ordre fra fenrik Lindaas hoppet den øvrige besetningen ut i fallskjerm. Selv omkom Lindaas da flyet styrtet. Han ble i statsråd 7. juni 1946 for dette tildelt Krigskorset med sverd post mortem: «for fremrakende personlig innsats, da han etter at hans fly var skutt opp av fiendtlig luftvernild forble på sin post inntil døden, og derved muliggjorde at den øvrige besetning på flyet berget livet.»*

Broren [[Per Nannestad Lindaas]] var med i [[Milorg]], ble arrestert, dømt til døden og skutt i 1944.

== Referanser ==
<references />

== Kilder ==

* *Våre falne 1939–1945''; utgitt av Den norske stat 1949–51
Axel Runström

**Axel Wilhelm Runström** (født 15. oktober 1883, død 10. august 1943) var en svensk svømmer og vannpolospiller som deltok i de olympiske leker 1908 i London og 1912 i Stockholm.

Runström vant en olympisk bronsemedalje i vannpolo under OL 1908 i London. Han var med på det svenske vannpololaget som kom på tredjeplass i turneringen bak Storbritannia og Belgia.

## OL-medaljer
*  1908  London -  Bronse i vannpolo,  Sverige

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Ernst Bryne Marstrander

**Ernst Bryne Marstrander** (født 13. november 1908 i Harstad, død 4. januar 1943) var en norsk marineoffiser (kapteinløytnant).

Marstrander hadde gått Sjøkrigsskolen og Statens gymnastikkskole, da han tok admiralstabsutdannelse. Seinere fikk han ytterligere marineutdannelse i Sverige. Under krigshandlingene i Norge i 1940 tjenestegjorde han først ved Sjøforsvarsjefens staben i 2. Sjøforsvarsdistrikt (som strakte seg fra Jærens rev til Nordland fylke) i Bergen, seinere ved Sjøforsvarets overkommando i Tromsø. Han fulgte med kongen og regjeringa på krysseren «Devonshire» til London.

Han hadde så tjeneste på Island, før han ble tilknytta Forsvarets overkommando i London. Han deltok på en ekspedisjon til Norge med «Bodø», men omkom da skipet på tilbaketuren traff ei mine. I juni 1943 ble kapteinløytnant Marstrander *[[post mortem]]* tildelt Krigskorset for planlegging, deltakelse og ledelse av operasjonen med hvalbåten «Bodø».

## Utmerkelse
Marstrander var høyt dekorert: I tillegg til Krigskorset med sverd, ble han tildelt Krigsmedaljen, Deltagermedaljen, Haakon VIIs 70-årsmedalje og *[[Order of the British Empire]].



== Referanser ==
<references />

== Kilder ==
* *Våre falne 1939–1945''; utgitt av Den norske stat 1949–51
VM i friidrett 2009 – Sjukamp kvinner

Øvelsen **Sjukamp kvinner** ved **[[VM i friidrett 2009]]** ble avholdt på Olympiastadion i Berlin den 16. august og 17. august.

Ida Marcusen representerte Norge og kom på 25 plass.

## Medaljevinnere

## Rekorder

## Kvalifikasjonskrav

## Program

## Resultater
### 100 meter hekk

### Høydehopp

### Kulestøt
}  || B ||align=left| Bettie Wade ||align=left|  || - || 0 ||align=left|Ikke gyldig resultat 
|- 
|   || A ||align=left| Sara Aerts ||align=left|  || - || - ||align=left|Deltok ikke  
|}

### 200 meter
} || 2 ||align=left| Lilli Schwarzkopf ||align=left|  || - || - ||align=left| Startet ikke  
|- 
|   || 4 ||align=left| Sara Aerts ||align=left|  || - || - ||align=left| Startet ikke
|}

### Lengdesprang

### Spydkast

### 800 meter

### Sluttstilling

## Eksterne lenker
* Sjukampresultater. IAAF. Besøkt 15. august 2009.
John Hollen

**John Hollen** (født 16. september 1944 i Molde) er en norsk forfatter som har skrevet både scenedramatikk, fjernsynsdrama, dikt, hørespill, barnebøker, sakprosa og romaner. Han er siden 2004 bosatt i Hafrsfjord i Stavanger.

Han vokste opp i Kristiansund, og flyttet 21 år gammel til Oslo. Han arbeidet i reklamebransjen fra 1965 til 1975, ble deretter frilans forfatter. Han debuterte med barneboka *Ruska* (Gyldendal, 1976). Hans første roman for voksne var *Det spanske eventyret* (1988). På 1980- og 1990-tallet var han skribent i *Aftenpostens* kulturavdeling og medarbeider i NRK P2.

Sammen med komponist Gisle Kverndokk laget han i 1995 en barneopera basert på Roald Dahls *[[Georgs magiske medisin]]*. Han har også skrevet libretto til operaen *Eldorado Bacalao* (1992) og *Blåere enn havet* (1997), alle tre var bestillingsverk fra Operaen i Kristiansund. *Kjøttbeinmysteriet* (1988) er et dukketeaterstykke i crime noirstil, først oppført på Oslo Nye Teater 1988. Enakteren *Invitasjonen* ble oppført på Det Norske Teatret våren 1989.

## Forfatterskap i utvalg
* 1985 *Mors beste barn : fortellinger for ungdom*
* 1988 *Det spanske eventyret*
* 1991 *Ved slottets port, historien om [[Birger Hatlebakk]]*  – sakprosa
* 1994 *Bacalao : om klippfisk som kultur og mat* – sakprosa
* 1999 *Sykkeltyvene : Mattias og Martine hos politiet*  – barnebok
* 2005 *Formynderterror : historien om en barnevernsak* – sakprosa
* 2005 *Dødens gjøglere* &ndash; første bind om Hans Olsson
* 2007 *Mammons barn* &ndash; andre bind om Hans Olsson
* 2008 *Broad ways burgher* &ndash; tredje bind i trilogien om bondesønnen Hans Olsson fra Molde og hans utvandring til USA
* 2010 *Flaks* – barnebok med Mattias Hollen Aasen

; Hørespill
* *Sønn av jord og himmel* (1986), om Hans Egede etter Kåre Holts roman
* *De tre vise menn og deres fredsmisjon* (produsert 1983)
* *Sin egen herre* (produsert 1983, reprise 1983)
* *Hyrden som ikke ville til Betlehem* (produsert 1982, reprise 1988)
* *Den røde fyrlykta* (for ungdom) (fire deler) (produsert 1980, reprise 1980). Også utgitt som bok 1983
* *Boller med rosiner* (produsert 1980, reprise 1980)
* *Utsikt fra verandaen* (produsert 1980, reprise 1980)
* *Tilbake til vinden og havet* (produsert 1979, reprise 1979)
* *Dragen Theodor og ridderne av det runde bord* (tre deler) (for barn) produsert 1978)
* *Den som graver en grav for andre* (fem deler) (produsert 1977, reprise 1977, 1984 og 1984)
* *Dundervikas svarte skrekk*' (for barn) (tre deler) (produsert 1977)
* *Den som graver en grav for andre* (fem deler) (produsert 1977, reprise 1977, 1984 og 1984)

;TV
* *Blandt brødre* (En novellefilm om utroskap i kristne miljø) (NRK, 1980)
* *[[Nattsvermere (TV-film)|Nattsvermere]]* (En novellefilm for Fjernsynsteatret i regi av Per Bronken) (NRK, 1981)
* *Biskop for en dag* (Barne-TV om helligtrekongersdag) (NRK, 1982)
* *[[Et personlig standpunkt]]* (En novellefilm om konfirmasjon) (NRK, 1984)

## Referanser

## Eksterne lenker
* 
* John Hollen i Forfatterkatalogen.no, Norsk Forfattersentrum 
* John Hollen  i manusbank.no, Dramatikerforbundet
Kazoo

En **kazoo** er et lite musikkinstrument som skaper lyd ved hjelp av en vibrerende membran. Instrumentet kan lages av plast eller metall, mens selve membranen er av plast med en gummipakning. Kazooen brukes ved at spilleren nynner gjennom den største åpningen. Lyden dannes av vibrasjonene fra stemmebåndene, det er derfor ikke mulig å spille ved å kun blåse i instrumentet.

Instrumentet stammer med all sannsynlighet opprinnelig fra et afrikansk instrument som heter en mirliton, som ble brukt i forbindelse med religiøse seremonier.

Den moderne kazoo ble oppfunnet i 1840-årene av en amerikaner, deretter ble den brukt av afroamerikanere i løpet av det 19. århundre.

Det ble tatt patent på instrumentet i 1923.

## Referanser
Håkon Offerdal

**Håkon Offerdal** (1911–1943) var en norsk offiser (kapteinløytnant) og flyger, som deltok i kampene under andre verdenskrig.

## Utdanning
Offerdal hadde utdannelse fra Sjøkrigsskolen og Marinens flyskole. Han deltok i kampene på Vestlandet i april 1940, før han 1. mai dro til Storbritannia. Han var seinere sjef for øvingene i Toronto. Deretter ble han beordret til Malta.

## Karriere
Offerdal kom til den nyopprettete avdelingen *Norwegian Detachment Woodhaven* på Sullom Voe i februar 1942. Avdelingen var da underlagt RAF 210 Squadron, og opererte med Catalina. Her fløy han rekognoseringstokt langs norskekysten og i området mellom Færøyene og Island, samt spesialoppdrag der norske agenter ble ilandsatt i Norge, tokt med forsyninger og utstyr, og oppdrag der agenter ble hentet ut fra Norge. Dette var spesielt risikable operasjoner, og ofte ble flyene beskutt av tyske patruljefly, fra ubåter og luftvern på land. 

Offerdal ble etterhvert *Flight Commander* for 333 skvadrons *B-flight*, og fløy heretter Mosquito. Avdelingens første luftseier sto han selv for, da han og navigatør Jan Erling Heide, oppdaget en Dornier Do 24 utenfor Karmøy 13. juni 1943. Offerdal åpnet ild på ca. én nautisk mils avstand, og fortsatte til han var ca. 300m unna. Det tyske flyet begynte snart å brenne og svart røyk veltet ut. Flyet ble sist sett styrtende i sjøen.

## Død
Offerdal og hans navigatør, kvartermester Andreas Paulsen, omkom 8. august 1943 under prøveflyging ved Leuchars flystasjon i Skottland. Flyet kolliderte med et Avro Anson-fly like ved flyplassen. Han er gravlagt på Solheim æreskirkegård i Bergen.

## Utmerkelser
Offerdal er tildelt Krigskorset med sverd, Krigsmedaljen og Haakon VIIs 70-årsmedalje. Han ble, sammen med åtte andre, i statsråd 19. juni 1942, tildelt Krigskorset for sin deltakelse i en redningsoperasjon til Vestlandet for å evakuere tre menn, en kvinne og et barn, som var i fare på grunn av operasjonen av en hemmelig radiosender. Offerdal var en del av besetningen på et Catalina-fly, som bar navnet «Vingtor». Alle besetningsmedlemmene fikk sine utmerkelser overrakt av kong Haakon i London 3. juni 1942.

## Referanser


## Kilder

* *[[Våre falne 1939–1945]]*; utgitt av Den norske stat 1949–51
Rolf Q. Røren

**Rolf Quernheim Røren** (1914–1943) var en norsk marineoffiser og ubåtkaptein som deltok i andre verdenskrig.

Røren ble født i Borre i det som i dag er en del av Horten kommune som sønn av kapteinløytnant Hans-Christian Røren og Oline Fredrikke Semb. Han var blant anna nevø av Eivald Quernheim Røren og Henry Quernheim Røren, også marineoffiserer fra Horten.

Røren hadde Sjøkrigsskolen med spesialutdannelse som ubåtoffiser. Han drog fra Norge med ubåten «B-1». Sommeren 1942 blei han sjef for ubåten «Uredd». Denne vendte ikke tilbake fra sitt 8. tokt, og det er antatt at den forliste 1. mars 1943. Den skulle til Bodø og slippe av seks Kompani Linge medlemmer i forbindelse med Operasjon Seagull, og så til Senja for å plukke opp to franskmenn og to norske agenter.

I 1985 ble ubåten funnet sørvest for Fugløyvær på 105 meters dyp, ved hjelp av en miniubåt. Man kunne se at den hadde blitt sprengt av en mine ved maskinrommet. 13. mars 1986 ble vraket erklært som krigsgrav, og en minnebauta ble satt opp på Haakonsvern.

I 1942 ble han utnevnt til medlem (MBE) av Order of the British Empire, og i november 1942 ble han tildelt Krigskorset for å ha leda ubåten «Uredd» under en offensiv patrulje på norskekysten den 18. oktober 1942 da et tysk handelsfartøy ble senka.

## Referanser


## Kilder
* *[[Våre falne 1939–1945]]*; utgitt av Den norske stat 1949–51
* Submarine.no – Byggenummer:  P 41 «UREDD»