Enki

**Enki** (sumerisk: *dEN.KI(G)*) er i henhold til sumerisk mytologi en gud, senere kjent som *Ea* i akkadisk og babylonsk mytologi. Han var opprinnelig en skytsgud for byen Eridu, men innflytelsen fra hans kult spredte over hele Mesopotamia og til kanaanittene, hettittene, hurrittene, og andre kulturfolk i Midtøsten og Levanten. Han ble forstått som en skaperguddom, særskilt gud for håndverket (*gašam*); ugagn; vann, havvann, ferskvann (*a, aba, ab*), intelligens (*gestú*, bokstavelig «øre»), fruktbarhet, sæd, magi, og skapelsen (*Nudimmud: nu*, likhet, *dim mud*, brygge øl). Han ble assosiert med sørlige båndene av stjernebildet kalt for Eas stjerne, men også med stjernebildet* AŠ-IKU* (Pegasus). På begynnelsen av andre millennium f.Kr. ble han tidvis referert til i skrivingen av det numeriske ideogrammet for «40», tidvis referert til som hans «hellige nummer». Planeten Merkur, assosiert med babylonske Nebo (sønn av Marduk) ble i sumersk tid identifisert med Enki.

Et stort antall myter om Enki har blitt samlet fra mange steder, fra sørlige Irak til kysten av Midtøsten. Han opptrer i de eldste bevarte kileskriftinskripsjonene over hele regionen og var framtredende fra tredje millennium f.Kr. og fram til hellenistisk tid.

## Etymologi
Nøyaktig hva navnet *Enki* betyr er usikkert; den vanlige oversettelsen er «Jordens herre». Det sumeriske *En* er oversatt som en tittel tilsvarende «Herre» og var opprinnelig en tittel som ble båret av ypperstepresten. *Ki* betyr «jord», men det er teorier om at *ki* i gudenavnet *Enki* har en annen opprinnelse, muligens lød det opprinnelig *kig*, men det er i så fall ikke kjent hva dét ordet betød; eller *kur* i betydning grav- eller jordhaug. Navnet *Ea* er muligens opprinnelig fra den hurrittiske sivilisasjonen, men det er også mulig at det er av semittisk opprinnelse. I sistnevnte tilfelle kan det være en avledning av det vestsemittiske rotordet **hyy* i betydningen «liv», i dette tilfellet benyttet for «kilde», «rennende vann». I det sumeriske språket har *E-A* betydningen «vannhuset», og det har blitt foreslått at dét var det opprinnelige navnet på gudens helligdom i Eridu.

Én teori går ut på at den opprinnelige, abstrakte (ikke antropomorfiske) guddommen ved Eridu ikke var Enki, men Apsu (*ap* = «vann», *su* = «dybt»). Med tiden begynte det å bli fortalt mytologiske fortellinger om Enki som den guddommelige elskeren til Ninhursag, samt fortellinger om den guddommelige kampen mellom de yngre Igigi-guddommene og Apsu, og dette førte til at man bygget tempelet ved de underjordiske kildene ved akviferen ved Eridu.

## Referanser


## Litteratur
* Jacobsen, Thorkild (1976): *Treasures of Darkness; A History of Mesopotamian Religion*, Yale University Press, London, New Heaven, ISBN 0-300-02291-3.
* Bottero, Jean (2004): *Religion in Ancient Mesopotamia*, University of Chicago Press, ISBN 0-226-06718-1.
* Kramer, Samuel Noah (1998): *Sumerian Mythology: A Study of Spiritual and Literary Achievement in the Third Millennium B.C.*, University of Pennsylvania Press; revidert utg., ISBN 0-8122-1047-6.
* Kramer, S.N.; Maier, J.R. (1989): *Myths of Enki, the Crafty God*, Oxford.
* Galter, H.D. (1981): *Der Gott Ea/Enki in der akkadischen Überlieferung*, Graz.
* Espak, Peeter (2010): ''The God Enki in Sumerian Royal Ideology and Mythology'' (PDF). Dissertationes Theologiae Universitatis Tartuensis 19, Tartu: Tartu University Press, ISBN 978-9949-19-522-0

## Eksterne lenker

*Ancient Mesopotamian Gods and Goddesses: Enki/Ea (god)