open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Sveiser (fjøsrøkter)

:*Andre betydninger: Se [[sveiser|sveiser (metall)]]
*'Sveiser*' er en eldre yrkesbenevnelse for en mannlig [[fjøs]]-[[røkter]]. Sveiserens jobb var å ta vare på [[storfe]] og andre husdyr, og å utnytte [[melk]]en, gjennom å konservere den på best mulig måte. Det gjorde de gjennom å [[yste]] [[ost]], kinne [[smør]] og produsere andre melkeprodukter.

De første sveiserne kom til [[Norge]] fra [[Sveits]] på begynnelsen av 1800-tallet, noe som er årsaken til yrkestittelen *sveitser'' som siden ble til «sveiser». I Sveits var dette et mannsyrke. Sveitserne bragte blant annet med seg kunnskapen om ysting av sveitserost, som her til lands trolig startet ved Tønsberg omkring 1815. Fra midten på 1800-tallet og framover ble det stadig mer og mer vanlig å ha en sveiser (om enn ikke fra Sveits) ansatt på større gårder som drev med melkeproduksjon. Yrkestittelen sveiser ble også brukt om mannlige fjøsrøktere uavhengig av meieriproduksjon. Utover på 1950- og 1960-tallet forsvant så de siste sveiserne fra norske fjøs, samtidig med at norske gårdsbruk fikk stadig færre ansatte ut over gårdbrukeren og hans kjernefamilie. 

Tradisjonelt i nordisk kultur var fjøsstell og melkestell kvinnearbeid, og den som hadde ansvar for dette arbeidet, på gården og setra, kaltes budeie. 

Sveiseren er skildret litterært av, blant andre, Kjell Aukrust og Alf Prøysen.

## Se også
* Budeie
* meierist
* Sveitserost

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Stathelle kirke

**Stathelle kirke** er en langkirke fra 1964 i Bamble kommune, Telemark fylke.

Byggverket er i betong, stål og tre i nauststil og har 280 sitteplasser.

Stathelle kirke ble utvidet i 2010/2011 etter tegninger av  Aga Arkitekter AS i Porsgrunn. Prosjektet omfattet utvidelse av kirkerom og menighetssal, våpenhus bårerom og HC toalett, samt gang med trapp ned til kjeller hvor  tilfluktsrommet under kirkesalen er i bruk som ungdomsklubb. Over våpenhuset ble det bygget galleri.

## Referanser


## Litteratur
* 
* 

## Eksterne lenker
* Bamble kirkelige fellesråd
* 
* Kirkekonsulenten
* Porsgrunn Dagblad
*
Marta Schumann

**Marta Schumann** (født Marta Myklebust 4. februar 1919 i Valldal i Norddal kommune, død 24. april 1994 i Molde) var en norsk forfatter.

Hun utdannet seg til teleoperatør, og arbeidet ved ulike telestasjoner fram til 1969. Først da debuterte hun som forfatter, med den historiske romanen *Korset under Skuggefjellet*, som hun mottok Sunnmørsprisen for. 

Schumann utga både historiske romaner, en samtidsroman, framtidsromaner, noveller og dikt. Den historiske trilogien fra det 18. århundre *Korset under Skuggefjellet* (1969), *Jomfru Maria på Sæbostad* (1971) og *Femja* (1973) regnes for hennes hovedverk.

Fra 1969 arbeidet hun full tid som forfatter og kulturarbeider. Hun ble tildelt Statens treårige arbeidsstipend og mottok senere Statens garantiinntekt for kunstnere.

Hun ble belønnet med Gyldendals legat i 1980.

## Bibliografi
* *Korset under Skuggefjellet* &ndash; historisk roman (1969)
* *Jomfru Maria på Sæbostad* &ndash; historisk roman (1971)
* *Femja* &ndash; historisk roman (1973)
* *Kristi sine søner* &ndash; roman (1977)
* *Fotfolk* &ndash; noveller (1980)
* *Våge å tenkje* &ndash; framtidsroman (1983)
* *Tynn hinne* &ndash; framtidsroman (1986)
* *Utbrot* &ndash; roman (1989)
* *Sky fuglar* &ndash; dikt (1992)

## Priser og utmerkelser

* Skjelderup-prisen 1974 fra Ingvald Skjelderups legat for fremjing av nynorsk mål

* Gyldendals legat 1980
* Møre og Romsdals fylkeskulturpris 1983

## Referanser
Bø gamle kirke

**Bø gamle kirke** (Bø gamle kyrkje) er en langkirke datert fra 1179 i Midt-Telemark kommune i Telemark fylke.

Kirken er i stein og har 150 plasser. Den ble bygget på 1100-tallet i romansk stil.

## Se også
* Bø nye kirke

## Referanser


## Litteratur
* 
* 
* 

## Eksterne lenker
* 
* 
* Kyrkjene våre, Midt-Telemark kyrkjelege fellesråd
* Kunsthistorie.com 
* Artemisia.no
Bø nye kirke

**Bø nye kirke** er en langkirke fra 1875 i Midt-Telemark kommune i Telemark fylke.

Kirken er av tre, bygget i nygotisk stil, og har 450 plasser.

Halvor Slettmeås har skåret treskurden på altertavlen, prekestolen, klokkerstolen og vestgalleriet, mens Victor Sparre har malt bildene i altertavlen (motiver: Oppstandelsen, Den bortkomne sønnen og Såmannen).

## Se også
*Bø gamle kirke

## Referanser


## Litteratur
* 
* 

## Eksterne lenker
* 
* Bø kirkelige fellesråd 
* Artemisia.no
*
Sveitser

**Sveitser** kan referere til flere ting:
* Sveitsere, personer fra Sveits
* Sveiser (fjøsrøkter), et yrke
* Sveitser, en ost fra Tine
Rochester (album)

***Rochester***, ofte også kalt ***MarillionRochester***, er et konsertalbum av det britiske rockebandet Marillion. Albumet ble utgitt i mai 1998.

Etter utgivelsen av studioalbumet *[[This Strange Engine]]* våren 1997 sa Marillion nei til å dra på turné i Nord-Amerika, fordi det ville bli for dyrt. En av gruppas fans, Jeff Pelletier fra USA, foreslo at fansen kunne samle inn penger til et turnéfond, slik at gruppa likevel kunne turnere i Amerika. Andre fans tilbød seg å administrere fondet. Marillion gikk med på forslaget, og fansen samlet til sammen inn over 60 000 dollar. Som en takk til fansen valgte gruppa ut et opptak av en av konsertene på turnéen, som de ga ut på CD og ga til alle som hadde gitt penger til turnéfondet.

Opptaket som ble valgt, var fra konserten i The Spectrum i Rochester i New York i USA 31. august 1997. Selv mente Marillion at konserten i Montréal i Canada var den beste, men den konserten ble ikke tatt opp i sin fulle lengde, så den kunne ikke utgis. CD-en omfatter hele konserten i Rochester, inkludert ekstranumrene. CD-en ble gitt ut på Marillions eget plateselskap Racket Records i et opplag på omtrent 2000. Albumet har en samlet lengde (inkludert klapping mellom sangene) på 2 timer 7 minutter og 50 sekunder.

Konserten i Rochester var kvelden etter at prinsesse Diana omkom i en bilulykke i Paris. Inspirert av dette, introduserte sanger Steve Hogarth sangen «Estonia» med å fortelle om da han møtte Paul Barney, den eneste britiske overlevende fra ferga Estonias forlis i Østersjøen i 1994, og mannens historie:

## Sporliste
### CD 1
#«Seasons End»
#«Alone Again in the Lap of Luxury»
#«Hard as Love»
#«Eighty Days»
#«Kayleigh»
#«Lavender»
#«Afraid of Sunlight»
#«Man of 1000 Faces»
#«Estonia»
#«Easter»

### CD 2
#«This Town»/«The Rakes Progress»
#«100 Nights»
#«Slainte Mhath»
#«King»
#«This Strange Engine»
#«The Great Escape»
#«Falling from the Moon»
#«Garden Party»

## Personell
*Steve Hogarth – vokal
*Steve Rothery – gitarer
*Mark Kelly – keyboard
*Pete Trewavas – bass
*Ian Mosley – trommer

## Referanser
Sveiser

:*Annen betydning: Se [[sveiser (fjøsrøkter)]]
*'Sveiser''' er en yrkestittel for en som har bestått fagprøve og har fagbrev i sveisefaget.

Sveisere arbeider blant annet innen skipsbygging, oljeindustrivirksomhet og mekanisk industri. Hovedoppgavene til sveiseren er sammenføyning av detaljer, deler, moduler og/eller seksjoner formet av stålplater og andre metaller eller syntetiske og komposittmaterialer ved hjelp av skjøter og sømmer.

## Sveisemetoder
Sveiseren må beherske et stort antall ulike sveisemetoder, først og fremst smeltesveising. Smeltesveising innebærer at deler smeltes sammen ved hjelp av varme skapt av elektrisitet eller gass uten press.

Den andre hovedtypen av sveisemetoder kalles pressveising, hvor press er nødvendig for å fullføre sammenføyningen.

De fleste metaller kan smeltesveises i dag. Smeltesveis brukes derfor på en rekke områder fra de minste eletronikkomponenter til de største stålkonstruksjonene. 

Omkring halvparten av verdens stålproduksjon går til sveisede konstruksjoner og produkter. 

En sveiser må ha god forståelse av tegninger, grundig matrialkunnskap, kjennskap til bruk av ulike maskiner for platebearbeiding samt til brenne- og sveiseutstyr.

## Utdannelse
Sveisefaget ble lagt under lov om fagopplæring i arbeidslivet i på begynnelsen av 1950-tallet. Utdanningen tar fire år.

* Grunnkurs mekaniske fag. Felles grunnkurs for alle mekaniske og elektromekaniske fag
* Videregående kurs I plate- og sveisefag eller tilsvarende
* Toårig lærekontrakt i sveisefaget

## Videreutdannelse
En sveiser kan utdanne seg videre til sveiseinspektør eller europeisk sveiseinspektør

## Eksterne lenker
* Utdanning.no sin yrkesbeskrivelse av sveiser
Desmond (Irland)

**Desmond** er et historisk kongedømme, jarledømme og grevskap i provinsen Munster i Irland. Det lå på sørvestkysten av Irland, i utstekning tilsvarte det som grevskap dagens grevskap Cork and Kerry, som ble opprettet ved deling av grevskapet Desmond i 1606.

Navnet Desmond kommer av irsk gælisk *Deas-Mumhan*, som betyr Sør-Munster. Det motsvarer Thomond (Nord-Munster), Ormond (Øst-Munster) og det mindre kjente Iarmond (Vest-Munster). De tre kronene i provinsen Munsters flagg representerer kongedømmene Desmond, Thomond og Ormond.

I tidlig middelalder var Desmond kontrollert av den vestlige grenene av klanen Eoganacht. Utstrekningen til kongedømmet Desmond tilsvarte det området denne grenen av klanen kontrollerte, og varierte gjennom politiske allianser og krigslykke. Denne grenen var i regelen svakere enn den østlige grenen som kontrollerte Ormond. Den østlige grenen hadde i praksis monopol på tittelen konge av Cashel (*Caisel*), som ga (det symbolske) overherredømmet over hele Munster. På midten av 900–tallet økte klanen Dal Cais sin makt og innflytelse på bekostning av Eoganacht, og Mathgamain mac Cénnidig ble den første konge av Caisel som ikke tilhørte Eoganacht. På slutten av Mathgamains bror, Brian Borus, regjeringstid var hele Munster under fast kontroll av Dal Cais (senere Úa Briain), og kongene av Desmond var underlagt disse.

Etter 1300–tallet ble «Desmond» brukt om både territioriet til de gæliske MacCarthy Mor høvdingene, som gjorde krav på å være konger av Munster, og områdenen til jarlen av Desmond.
MacCarthy hadde herredømme over områdene sør og vest for byen Cork, jarledømmet strakk seg fra Dinglehalvøya i vest til Cashel i øst, nord for MacCarthy områdene. was located to the south and west of Cork city. 

Etter normannernes invasjon av Irland ble tittelen, og områdene til, jarlen av Desomnd gitt til Maurice FitzGerald i 1329. Denne slekten ble populær blant de innfødte irene, og det ble sagt om dem at de ble «mer irske enn irene selv.» Fitzgeraldfamilien motsatte seg engelsk innblanding i deres territorium under den tudorske gjenerobringen av Irland, og mente engelskmenne støttet den rivaliserende Butler-familien. Dette førte til Desmondopprørene i 1569–73 og 1579–1583. Da Gerald Fitzgerald, 15nde jarl av Desmond, ble drept i 1583, ble hans familie kjent arveløse og jarletittelen opphørte. To rivaler gjorde krav på tittelen igjen under niårskrigen i Irland (1594–1603), uten å lykkes. I 1675 ble jarletittel gjenopprettet og gitt som belønning til den daværende jarlen av Denbigh. Den har vært i hans slekt siden.

## Eksterne lenker
*  Kart over Irland forskjellige historiske epoker
Riz Khan

**Rizwan Khan**, kjent som **Riz Khan** (født 1962) er en britisk journalist og programleder. Han har flere års bakgrunn i BBC, CNN og Al Jazeera English. I de to sistnevnte har han ledet sitt eget program.

Khan ble født i Jemen av indisk-pakistanske foreldre. Da han var fire år flyttet han med foreldrene til London. Han startet i BBC i 1987. I 1993 gikk han til CNN hvor han fra 1996 ledet sitt eget interaktive tv-program, *Q&A with Riz Khan*. Frilans fra 2001. I 2006 gikk han til Al Jazeera English hvor han ledet program som *The Riz Khan Show* og *Riz Khan's One on One*. Han sluttet i 2011 og har siden jobbet frilans samt hatt forskjellige lederstillinger i firma som The DSA Group og hornï underwear. 

Han behersker engelsk, urdu, punjabi og kachi. Han har også studert fransk.

I 2005 utgav han sin første bok, *Al-Waleed: Businessman Billionaire Prince*.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Hjemmeside
Liv Runesdatter

**Liv Runesdatter** (født 20. oktober 1979) er en norsk sanger, komponist og produsent.

Hun har en omfattende produksjon bak seg og har mottatt flere nasjonale og internasjonale priser og stipend, heriblant seks arbeidsstipend fra Statens Kunstnerstipend (2007, 2008, 2011, 2016, 2017, 2020). Høsten 2010 ble hun tildelt en aserbadsjansk musikkpris for sitt arbeid med *Sari Gelin*, et norsk-aserbadjsansk folkemusikkprosjekt. Hun vant Gammleng-prisen i 2021 i klassen sanger.

Hun ga ut albumet *Syng hjerte* i 2008 med folkemusikk fra Rogaland og Vestfold. Det nederlandske magasinet Folk World plukket ut *Syng hjerte* til sin liste «Beste internasjonale plateutgivelser 2009».

Siden 2005 har hun drevet produksjonsselskapet CARMA Contemporary Art Music and Dance, og har komponert og produsert forestillinger i samarbeid med musikere, dansere, scenekunstnere, filmkunstnere, billedkunstnere og forskere fra mer enn 25 land. Hun har fremført musikken sin på en lang rekke festivaler og scener over hele Europa, i Kaukasus, Canada og USA.

Runesdatter er kunstnerisk leder og sanger i Song Circus, et vokalt kammerensemble bestående av profesjonelle utøvere bosatt i Stavanger, Oslo og Gøteborg. Ensemblet kombinerer formidling av nedtegnet samtidsmusikk og improvisasjonsbasert musikk og har bemerket seg gjennom nære samarbeid med komponister og skapende musikere, deriblant Trevor Wishart (UK), Jaap Blonk (NL), Ruben Sverre Gjertsen (NO), Ole Henrik Moe (NO) og David Moss (USA/DE).

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* Myspace
* Royal Norwegian Embassy in Baku 
* Mic: Liv Runesdatter
Jønnbu kirke

**Jønnbu fjellkyrkje** er en kirke bygd i en vifteplan i 1969 i Midt-Telemark kommune, Telemark fylke. Kirken ligger i fjellområdet Lifjell.

Byggverket er i tre og har 210 plasser.

## Litteratur
* 
* 

## Eksterne lenker
* 
* Jonnbu - Fjellkyrkje og ungdomssenter
Gautefall fjellkirke

**Gautefall fjellkirke** (**Gautefall fjellkyrkje**) ligger på Gautefall i Drangedal kommune i Telemark fylke. Den ble tatt i bruk i 1997. Senere er den utvidet, og gjeninnviet 20. juni 2010. Kirken ligger nær Gautefall Turisthotell, og drives av en forening der medlemmene blant annet er menighetene i Bamble prosti.

Kirkesalen har rundt hundre sitteplasser, og den tidligere kirkesalen er gjort om til flerbruksrom. Det er anlagt en klokkestøpul ved siden av kirkebygget, og på den ti mål store tomten er det også overnattingshytter og en stor lavvo.

Kirken er til bruk for prostiets ungdomsarbeide og konfirmantleire, samt noen gudstjenester i høysesongene for hyttefolk og andre tilreisende.

## Eksterne lenker
* Drangedal prestegjeld
Strand kirke

**Strand kirke** har flere betydninger:

* Strand kirke (Hedmark), en kirke i Stor-Elvdal kommune, Innlandet fylke
* Strand kirke (Valdres), en kirke i Nord-Aurdal kommune, Innlandet fylke
* Strand kirke (Rogaland), en kirke i Strand kommune, Rogaland fylke
Kroken kirke (Drangedal)

**Kroken kirke** er en laftet langkirke fra 1909 i bygda Kroken i Drangedal kommune i Telemark fylke.

Kirken ble innviet som kapell 24. februar 1910 av Biskop Scheldrup. Agder stiftsdireksjon tilrådde i 1987 Kroken som eget sogn uten merknader, og fra 1. januar 1988 ble Kroken eget sogn og «Kroken kapell» ble «Kroken kirke». Sognegrensa mellom Kroken og Drangedal sogn går nedenfor Risdalen.

100-årsjubileet ble feiret med festgudstjeneste søndag 30. mai 2010 med biskop Olav Skjevesland til stede. I anledning 100 års markeringen skrev sokneprest i Drangedal Arne Lauvhjell boken *Kroken Kjørke 100 år*.

8. september 2013 ble Kroken kirke gjenåpnet etter restaureringen. Kirken framstår nå som en liten brukskirke med plass til 200 personer. Den har blitt kledd på utsiden og fått kjøkken og toaletter samt nytt dåpssakristi. Alterpartiet og den ene langveggen er bevart slik det var opprinnelig.

## Referanser


## Litteratur
* 
* 
* 

## Eksterne lenker
* Drangedal kirkelige fellesråd
* 
*
Larissa Laskin

**Larissa Laskin** er en amerikansk TV-skuespillerinne som har vært med i A&Es film, The Golden Spiders: A Nero Wolfe Mystery (2000).

## Eksterne lenker
*
Indraberget

**Indraberget** ligger på Røyneberg i Sola kommune. Det henger sammen med Ytraberget, og skiller Grannesvågen og Sørnesvågen i Hafrsfjord. 

Dette område har fylkets rikeste kalkflora. Det er også rike funn fra fortiden på Indraberget, blant annet en gravhaug. Området er velegnet til korte turer, og det brukes flittig av barn og voksne. Røyneberg friluftsbarnehage har en lavvo stående på Indraberget store deler av året. Det er også en potetkjeller fra 1800-tallet som ennå står. 
## Referanser
Gradski Stadion Orašje

**Gradski Stadion Orašje** er et multi-stadion i Orasje, Bosnia-Hercegovina. Det blir hovedsakelig brukt til fotballkamper, og er hjemmebanen til HNK Orašje. Stadionet kan ta 3000 personer.
Tørdal kirke

**Tørdal kirke** er en korskirke fra 1809 i grenda Bø i bygda Tørdal i Drangedal kommune, Telemark fylke.

Det har vært kirke på stedet siden middelalderen. En stavkirke ble avløyst av en tømmerkirke i 1748, og denne varte så vidt til etter århundreskiftet, da den var for liten og i dårlig stand.

Tørdal kirke ble oppført av byggmester Kittil Johnsen. Kirken fikk nytt tårn ved en større istandsetting i 1910. Av ytre form ligner kirken nokså mye på hovedkirken i Prestestranda. Interiøret ble fargerestaurert til jubileet i 1959 etter planer av Finn Krafft. Kirken har prekestolalter, hvilket er relativt typisk for den tiden da den ble bygget. I dag brukes en prekestol fra 1883.

## Litteratur
* 
* 
* 

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Estádio do Santos

**Estádio do Santos** er et multi-stadion i Viana, Angola. Den blir hovedsakelig brukt til fotballkamper. Anlegget kan ta 17&nbsp;000 personer og ble bygget i 2003. Den er hjemmebanen til Santos Futebol Clube.
Moland kirke

**Moland kirke** (Moland kyrkje) er en kirke i Fyresdal (som frem til 1879 het Moland) i Telemark fylke. Dagens kirkebygning er en korskirke i tre, bygget i 1843. Tidligere har det stått flere andre kirkebygninger der. Kirkestedet ble trolig flyttet til prestegården Moland i 1342, og kirken fikk etterhvert navn etter prestegården. «Mor» betyr sand- eller grusslette, og navnet har også blitt skrevet i flertall som *Molandene* og som *Morland*. Presteslekten Morland, som lenge var knyttet til Fyresdal, tok navn etter stedet.

Kirken ble oppført av byggmester Gunnar Tarjeisøn Klauvreid etter en typetegning av H.D.F. Linstow og under tilsyn av Anders Thorsen Syrtveit.

## Referanser


## Litteratur
* 
* 

## Eksterne lenker
* Moland kyrkje Lokalhistoriewiki
* Moland kyrkje  Fyresdal kommune
* 
*
Lena (jentenavn)

**Lena** er et kvinnenavn som betyr «lys» eller «fra Magdala». Navnet er vanlig i mange land, hovedsakelig i Europa.

## Etymologi
*Lena* er en kortform av Helena, som er en variant av Helene som betyr «lys» eller «skinne». Navnet kan også være en kortform av det greske navnet Magdalena som betyr «fra Magdala». Magdala er en by som ligger ved Genesaretsjøen.

Merk at ordet *lena* finnes i mange språk og betyr blant annet «mildne» på portugisisk, «amme» på swahili, «forsvinne» på tagalog, «lin» på polsk, tsjekkisk og slovakisk og «mykne» på svensk. Lena er også en elv i Sibir.

## Utbredelse
Navnet *Lena* var vanlig i Norge fra 1960- til 2010-årene og hadde en popularitetstopp med 1 % i 1969.

*Lena* er i dag et vanlig kvinnenavn blant annet i Russland, Tyskland og Ukraina.

|}

## Navnedag
*Lena* har navnedag i flere land, oftest 22. juli. Den norske navnedagen er .

## Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
* Lena Horne (1917–2010), amerikansk sanger
* Lena Olin (født 1955), svensk skuespiller
* Lena Wisborg (født 1965), svensk skuespiller, spilte Ida i filmene om Emil fra Lønneberget
* Lena Philipsson (født 1966), svensk popsangerinne
* Lena Boysen Hillestad (født 1969), norsk idrettsutøver
* Lena Headey (født 1973), engelsk skuespiller
* Lena Jensen (født 1973), norsk politiker
* Lena Katina (født 1984), russisk sanger fra popduoen t.A.T.u.
* Lena Meyer-Landrut (født 1991), tysk sanger

## Annen bruk av navnet
* Ekstremværet Lena rammet Norge 9. august 2014.
* *Lena* var blant de hundre vanligste navnene på kyr i Norge i 1988.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Utsjok

**Utsjok** (finsk og svensk: *Utsjoki*; nordsamisk: *Ohcejohka*; enaresamisk: *Uccjuuhâ*; skoltesamisk: *Uccjokk*) er en kommune i landskapet Lappland i Finland. Nabokommuner er Enare, og i Norge Karasjok, Tana og Nesseby. Utsjok hadde .

Befolkninga er konsentrert rundt Tanaelva, som utgjør grensa mellom Finland og Norge. I tillegg til kommunesenteret Utsjok finnes de mindre tettstedene/bygdene Nuvvus, Outakoski, Rovisuvanto, Karigasniemi, Kaamasmukka, Kevo og Nuorgam. Nuorgam er den nordligste bosetninga i Finland og EU, og grenseovergangen til Norge 3 kilometer nordøst for bygda er verdens nordligste grenseovergang.

E75 går gjennom kommunen.

I Utsjok er finsk og nordsamisk offisielle språk. Finsk tales av 50,8 % av befolkningen og nordsamisk av 46,9 %. Mange av de finsktalende regner seg imidlertid som samer, slik at samene utgjør den største folkegruppen i Utsjok.

I Utsjok ligger Finlands eneste samiske gymnas, *Ohcejoga sámelogahat*. 


Fil:Utsjoki Mantojarvi.jpg|Mantojärvi
Fil:Utsjoki Norjan puolelta.jpg|Utsjok sett fra Norge
Fil:Bridge at Utsjoki between Finland and Norway.jpg|Samelandsbrua forbinder Utsjok og Norge


## Referanser


## Eksterne lenker
*
Veum kirke

**Veum kirke** (Veum kyrkje) er en langkirke fra 1863 i Fyresdal kommune, Telemark fylke.

Byggverket er i tre og har 180 plasser.

Veumsteinen, en runestein som nå befinner seg på Kulturhistorisk Museum, sto tidligere på en gravhaug i tunet på Veum gård, rett sør for Veum kirke.

## Referanser


## Litteratur
* 
* 

## Eksterne lenker
* [Lokalhistoriewiki](http://lokalhistoriewiki.no/index.php/Veum_kyrkje_(Fyresdal))
* Fyresdal kommune 
* 
*
Elektryon

**Elektryon** var i gresk mytologi sønnen til Persevs og Andromeda og var konge av Mykene. Han giftet seg enten med Anaxo, datter til sin bror Alkaios og søster av Amfitryon, eller Eurydike, datter til Pelops. Han fikk datteren Alkmene og seks sønner med sin kone. Elektryon hadde også sønnen Likymnios med Midia, en frygisk kvinne.

De seks sønnene til Pterelaos som stammet fra Elektryons bror Mestor, kom til Mykene for å kreve en del av kongedømmet. Da Elektryon avslo deres krav, drev de bort kveget hans. I det påfølgende slaget ble alle unntatt en drept. Evenos, den overlevende sønnen, solgte kveget til Polyxenos av Elis. Amfitryon, Elektryons nevø og forlovede til Alkmene, kjøpte kveget og førte det hjem til sin onkel, men drepte ham ved et uhell da han kastet klubben sin mot en av kuene. Elektryons bror Sthenelos tok tronen til Mykene, anklaget Amfitryon for mordet og sendte ham i eksil. 

## Referanser


## Litteratur
*M. Grant og J. Hazel, *Who's Who in Classical Mythology*, David McKay & Co Ltd, 1979
Lofsöngur

«**Lofsöngur**» (norsk «Lovsang») er Islands nasjonalsang, også kjent som «Ó Guð vors lands».

Teksten er av Matthías Jochumsson og musikken av Sveinbjörn Sveinbjörnsson.

## Teksten på islandsk

## Eksterne lenker
* Islands nasjonalsang
Nettopp stått opp

***Nettopp stått opp*** er en norsk humorserie som gikk på NRK1 i 1997. Serien presenterte norske stand-up komikere. Dette var en type komikere som for alvor begynte å vokse frem på 1990-tallet.

Programmet var ved Knut Nærum, Helge Lyngstad og Charlo Halvorsen.

Programmet hadde rundt en halv million seere.

## Referanser
Bulleh Shah

**Bulleh Shah** (født 1680 i Uch i Mogulriket, død 1757 i Kasur i Misl) var en punjabi sufistisk filosof og poet.

Han levde i Mughal-riket på 1700-tallet. Diktene til Bulleh Shah er veldig populære blant pakistanere og indere. Han blir ansett som den største dikteren i 1700-tallets Mogulriket

## Referanser
Hjartdal kirke

**Hjartdal kirke** er en korskirke fra 1809 i Hjartdal kommune, Telemark fylke.

Byggverket er i tømmer og har 220 plasser.

Kirken har prekestolalter og galleri.

Hjartdal hadde en gammel stavkirke, Holmskyrkja. Denne ble revet og en ny kirke ble reist på stedet i 1809. Byggmester var Halvor Høgkasin. Kirken ble restaurert i 1941, ansvarlig arkitekt var Wilhelm Swensen. Alterveggen og prekestolen har treskjæring.

Det sto en gapestokk ved inngangen til kirken, nå ligger den som et trinn i inngangen mot nordlig hovedinngang.  Det er en steinobelisk på omtrent 2 meter også kalt en tempeltukter.

Hjartdal, Minnesten for bondeopprøret 1540.JPG|Minnesten for bondeopprøret i 1540 ved Hjartdal kirke
Hjartdal kirke - valgkirke.jpg|Hjartdal kirke var valgkirke i 1814
Hjartdal kirke - no-nb digifoto 20151020 00258 NB MIT FNR 03466.jpg|Eldre bilde av Hjartdal kirke 


## Litteratur
* Arven nr. 2/2012 (menighetsbladets nummer i anledning 200-årsjubileet)
* 
*
* 
* 

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Sauland kirke

**Sauland kirke** er en korskirke i Hjartdal kommune, Telemark fylke.

Kirken ble innviet 25. september 1859, men ble ikke helt ferdig før i 1863. En stavkirke fra middelalderen ble revet i 1860. Det finnes en vangeportal fra den i Oldsaksamlingen i Oslo.

Selv om Sauland kirke strengt tatt er en korskirke, er tverrarmene nokså korte, og kirken blir ofte omtalt som langkirke Tverrarmene er møblert med vanlige stoler, mens hovedskipet har tradisjonelle kirkebenker. I 1974 ble alterpartiet endret og dekorert av Finn Emanuel Olsen i 1974. Kirken ble fargerestaurert innvendig til jubileet i 2009.

## Referanser


## Litteratur
* Arven nr. 5/2009 (menighetsbladet for Hjartdal ved jubileet i 2009)
* Arne Hardang: Kyrkje- og prestesoge for Hjartdal (Buen kulturverkstad, 1994; nå på Bokhylla.no)
* 
* 

## Eksterne lenker
* 
*
Peter Haars

**Peter Haars** (født 18. februar 1940 i Nürnberg i Tyskland, død 2005 i Oslo) var en tysk-norsk grafisk designer, illustratør og forfatter.

Peter Haars kom til Norge i 1962. Han lagde plakater for Det Norske Teater og sto bak om lag 300 bokomslag gjennom jobb som art director i Pax forlag og Gyldendal.

Haars laget også tegneserier og oversatte, redigerte og skrev egne bøker.  I 1983 var han med på å stifte Norsk Illustratørforbund, forløperen til tegner- og designerorganisasjonen Grafill. I 1987 ble han professor i grafisk design og illustrasjon ved Statens håndverks- og kunstindustriskole i Oslo.

Peter Haars, sammen med Calle Christensen, Leif Anisdahl, Bruno Oldani og andre, var blant de utøverne i Norge som fanget opp de nye stilidealene i grafisk design på 1960- og 1970-tallet. Haars mange bokomslag med surrealistiske, pop art-inspirerte industrifantasier i airbrush-teknikk preget store deler av 1980-tallet, spesielt i Lanterne science fiction-serien.

Peter Haars mottok Bokkunstprisen i 1989.

## Bibliografi (utvalg)
* 1971: *Prokon* – tegneserie
* 1972: *Happy Biff:* – en pedagogisk tegneserie, hvor leseren avgjør om den er utopisk * – samfunnssatirisk tegneserie
* [[1977]]: *Pygmalion og andre avskyelige noveller* – noveller
* [[1978]]: *Reisen til Ai-Po-Tu: en fantastisk parabel*
* [[1979]]: *Kutt eller Den negative helt som medium* – roman
* [[1985]]: *Pull* – roman
* [[1996]] - 1998: *Fake'' – Plakatprosjekt

## Referanser


## Eksterne lenker
* Kort minneord av Tor Åge Bringsværd 
* Peter Haars.no
* Peter Haars - Discogs.com
TV.com

**TV.com** var et nettsted viet engelskspråklige TV-produksjoner som eksisterte fra 2005 til 2019. Den tilhørte CNET Networks, Inc. og ble lansert som en erstatter til den populære TV Tome-nettsiden. 

Siden dekket fjernsyn og fokuserte på engelskspråklige TV-serier produsert eller vist i USA, Storbritannia, Canada, Australia og Irland. I tillegg til episode-guider, inkluderer den også USA-relaterte nyheter, omtaler, bilder, trailere og TV-lister.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Beleiringen

**Beleiringen** er benevnelsen på flere filmer:

*en amerikansk action-thriller fra 2005 regissert av Jean-François Richet: *[[Assault on Precinct 13 (2005)]]* (delvis kjent som *Beleiringen – Precinct 13*)
*en kanadisk action-thriller fra 1983 regissert av Paul Donovan (originaltittel: *Siege*): *[[Beleiringen (1983)]]*
Tuddal kirke

**Tuddal kirke** er en korskirke fra 1796 i Hjartdal kommune, Telemark fylke. Den avløste i sin tid en stavkirke.

Byggverket er i tre og har 130 plasser.

Adkomst til stedet som er et velkjent turistmål er via Fv651 og Fv652.

## Referanser


## Litteratur
* Arne Hardang: Kyrkje- og prestesoge for Hjartdal (Buen kulturverkstad, 1994; nå på Bokhylla.no)
* 
* 

## Eksterne lenker
* 
*  Kirker i Norge  (*Kirchen in Norwegen*)
*
Kragerø kirke

**Kragerø kirke** er en langkirke fra 1870 i Kragerø kommune, Telemark fylke.

Kirken avløste en kirke fra 1652 i en tid med stor vekst i byens folketall. I 1878 ble det satt inn ekstra gallerier, men de ble fjernet i 1996. Korvinduene ble murt igjen i 1878 da kirken fikk altertavle.

Det er ikke kirkegård ved kirken. Kirkegården i Kragerø er på Kalstad, vest for sentrum.

## Referanser


## Litteratur
* 
* 
* 

## Eksterne lenker
* Kragerø kirkelige fellesråd
* Eldre informasjonsside hos Kragerø kirkelige fellesråd 
* 
*
Helle kirke

**Helle kirke** eller **Hellekirken** er en arbeidskirke i tre og betong i Kragerø kommune, Telemark fylke.

Kirken ble tegnet av arkitekt Morten Lunøe og oppført i to byggetrinn: trinn 1 1981–86 med innvielse i 1986 og trinn 2 med innvielse i 1994. Kirken ble tidligere drevet av en stiftelse, men har fått eget kirkesogn i det som tidligere var Sannidal prestegjeld.

Kirken inneholder i tillegg til kirkesal også peisestue, tre grupperom, kirketorg og kjøkken. Kirken har også en barnehage, som fra 2009 har fire avdelinger.

## Referanser


## Litteratur
* 

## Eksterne lenker
* Kragerø kikelige fellesråd
* 
* Arkitekthuset Kragerø
Slaget ved Tanagra (426 f.Kr.)

**Slaget ved Tanagra** var et slag i Peloponneskrigen i 426 f.Kr. mellom Athen og Tanagra.

Athen sendte i 426 en flåte til øya Milos som bestod av 60 skip og 2000 hoplitter under kommandoen til Nikias. Milos hadde nektet å slutte seg til det athenske sjøforbundet, og nektet fremdeles å gjøre det da athenerne plyndret øya. Athenerne erobret ikke øya, men seilte i stedet til Oropos på kysten av Boeotia. Hoplittene gikk i land på kysten og marsjerte mot Tanagra hvor hovedarméen til athenerne, som hadde marsjert fra Athen under Hipponikos og Eurymedon, sluttet seg til dem. De plyndret landsbygda, og dagen etter beseiret de en samlet styrke fra Tanagra og Theben, men dro hjem etter seieren.
Cory i Det Hvite Hus

***Cory i Det Hvite Hus*** er en amerikansk komiserie for barn som gikk på Disney Channel fra 2007 til 2008. Hovedpersonen som Cory spilles av Kyle Massey. Serien er en spin-off av *[[That's So Raven]]*.

## Roller

* Cory Baxter spilt av *[[Kyle Massey]]*.
* Newt Livingston spilt av *[[Jason Dolley]]*
* Meena Paroom spilt av *[[Maiara Walsh]]*
* Victor Baxter spilt av *[[Rondell Sheridan]]*
* President Richard Martinez spilt av *[[John D'Aquino]]*
* Sophie Martinez spilt av *[[Madison Pettis]]*
* Samantha Wallace spilt av *[[Lisa Arch]]*
* Ambassadør Rom Paroom spilt av *[[Alexander Tudent]]*
* Candy spilt av *[[Jordan Pureyar]]*

### Episoder
#### Sesong 1

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Skåtøy kirke

**Skåtøy kirke** er en langkirke fra 1862, beliggende på Skåtøy i Kragerø kommune i Telemark fylke.

Byggverket er i tømmer og har 828 plasser, og er blant landets største trekirker. Altertavlen er malt av Julie Gjessing. Motivet er fra Evangeliet etter Markus 1.35 («Tidlig neste morgen, mens det ennå var mørkt, sto Jesus opp, gikk ut og dro til et øde sted og ba der») og skildrer Jesus i bønn.

## Referanser


## Litteratur
* 
* 

## Eksterne lenker
* 
* Skåtøy kirke med bilder
3 Rips

***3 Rips*** er en humoristisk tegneserie skapt av den norsk-russiske tegneren Natalya Kochergova på initiativ fra Fonna Forlag. Den blir trykt i søndagssideformat, dvs. som en stripe med to eller tre rader i farger. Tekstlig assistent for serien er Roald Waktskjold, tidligere forlagssjef i Fonna. 

Konseptet og figurene ble første gang presentert på Raptus Tegneseriefestival 2005, og de første stripene ble vist fram på arrangementet Vossastreken i 2006. Den 28. oktober 2006 år debuterte serien i avisa Hallingdølen. 3 Rips het først **3chix**, men navnet ble forandret før lanseringen i Hallingdølen, på grunn av navnelikhet med den amerikanske stripeserien **Six Chix**. Serien stoppet etter ca to år,da tegneren Nataliya Kochergova begynte sine studier i matematikk og fysikk ved UiO.

## Rollefigurer
Serien dreier seg rundt tre venninner. Alle andre figurer, enten de er venner, kjærester, lærere eller foreldre, spiller foreløpig en nokså perifer rolle.

***Sonya :** Rødhårete, fregnete Sonya er den streite i gjengen. Hun observerer mer enn hun handler.
***Lydia :** Den høye brunetten Lydia er mer av en original. Hun er smart, utadvendt og kreativ. Dessuten er hun amatøroppfinner, og har blant annet oppfunnet en ekstra sterk tyggis som gir enorme bobler.
***Natasha :** Den bleke blondinen Natasha er innadvendt, blir lett irritert og sier ikke så mye. Også hun blir regnet for å være sær, men i motsetning til Lydia virker det som hun er sær med vilje.

## Kilder
* Nynorsksenteret - Teikneseriar: 3 rips Besøkt 22. oktober 2018
Støle kirke

**Støle kirke** er en langkirke fra 1892 i Kragerø kommune, Telemark fylke.

Byggverket er i tre og har 215 plasser.

## Referanser


## Litteratur
* 
* 

## Eksterne lenker
* Kragerø kirkelige fellesråd 
* 
*
Nomes Ark

***Nomes Ark*** er et norsk direktesendt kulturmagasin med Petter Nome som gikk på NRK fra 1991 til 1992. Programmet tok for seg siste nytt i norsk kulturliv og inviterte ulike kultur-personligheter til studio.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Hele serien i NRK Nett-TV
Mina Shaddel

**Mina Shaddel** (født 28. oktober 1989 i Elverum) er en norsk regissør og manusforfatter som er utdannet fra The European Film College.
Hun har laget kortfilmer som: *Skal, skal ikke?* (2005), *På fri fot* (2004), *Nattbøylen* (2006), *Møtet*, *Målet*, *Fortell Henne!*, *Divone*, *Vendepunktet* og *8-1*. 

Shaddels siste filmer er blant annet *Hell Hotell* (engelsk film).  «Hell Hotell» var et europeisk samarbeidsprosjekt med filmskaperen Sławomir Idziak (fotograf på Harry Potter, Blå, King Arthur,  Black Hawk Down - som han ble oscarnominert for) som hovedprodusent. Mina var i denne produksjonen en av seks utvalgte regissører, og hun representerte Norge. Hun var statistansvarlig på spillefilmen *[[Tomme Tønner]]* sommeren 2009.  

Shaddel satt i Amandusjuryen i 2008 med blant annet Ane Dahl Torp. Hun også holdt foredrag og viste filmen *Målet* under Amandusfestivalen.

## Eksterne lenker
*
Brunkeberg kirke

**Brunkeberg kirke** er en korskirke fra 1790 i Kviteseid kommune, Telemark fylke.

Byggverket er i tre og har 216 plasser.
Spesiell dåpsengel, fint krusifiks over alteret, naive, men dramatiske bibelske motiver malt på himlingens midtparti.

Byggmester var Saamund Gjersund fra Morgedal. Malerarbeidet ble gjort av Aslak Nestestog fra Vinje. Døpefonten ble laget av Aasmund Saamundsen Nordgaard, som senere ble medlem av det overordentlige Storthing i 1814.

## Referanser


## Litteratur
* 
* 

## Eksterne lenker
* 
* 
*
Jærmuseet

**Jærmuseet ** er regionalt vitensenter for Sørvestlandet og regionmuseum for kommunene Randaberg, Sola, Sandnes, Gjesdal, Klepp, Time og Hå. 

Museet ble grunnlagt i 1985 av jærkommunene Sandnes, Sola, Randaberg, Hå, Klepp, Time og Gjesdal. Museet er organisert som stiftelse. Hovedkontoret ligger på Vitengarden på Nærbø. 

Jærmuseet forvalter og produserer kunnskap og formidler kunnskapsbaserte opplevelser. Museet skal bidra til at folk flest, og særlig barn og unge, får økt kunnskap og bedre forståelse for disse sammenhengene, slik at en kan opprettholde og videreutvikle et teknologibasert samfunn som samtidig tar vare på natur og miljø, kultur og historie.

Museet formidler den regionale industrihistorien i nyere tid. 

## Avdelinger
*Vitenfabrikken i Sandnes
*Vitengarden på Nærbø
*Tungenes fyr i Randaberg
*Nasjonalt Garborgsenter på Bryne

Stiftelsen har også driftsansvar og/eller museumsfaglig ansvar for:
*Hå bygdemuseum] med Det gamle gårdstunet Grødaland og Varden sjøredningsmuseum på Brusand
*Klepp bygdemuseum
*Randaberg bygdemuseum
*Gjesdal bygdemuseum med Limagarden i Gjesdal
*Flyhistorisk Museum, Sola
*Rogaland Krigshistoriske Museum
*Knudaheio
*Garborgheimen

Jærmuseet driver også det omreisende vitensenteret Science Circus, som reiser til grunnskoler i Rogaland og Agder.

## Priser
Jærmuseet ble i 2009 kåret til "Årets museum" av Norges Museumsforbund, og vant den europeiske Micheletti Award 2009 for beste teknologiske museum i Europa 

## Referanser


## Eksterne lenker
* Jærmuseet
* Årets museum 2009
Alphaville

**Alphaville** er en tysk rock- og synthpopgruppe som ble dannet i 1982, da under navnet Forever Young, som ble navnet til deres debutalbum. Året etter skiftet de navn til Alphaville. Gruppen tok navnet fra den svarthvitt franske science fiction/dystopiske film noir-filmen med samme navn fra 1965 av Jean-Luc Godard. 

Deres debutalbum *Forever Young* hadde hitene «Sounds Like a Melody», «Forever Young» og «Big in Japan» i 1984.

Vokalist i gruppen er Marian Gold. De øvrige medlemmene var fra starten Frank Mertens (eg. Frank Sorgatz) og Bernhard Lloyd (eg. Bernhard Gößling). Frank Mertens forlot gruppen og ble erstattet av Ricky Echolette (eg. Wolfgang Neuhaus) innen den siste singelen «Jet Set» ble gitt ut fra albumet *Forever Young*. Bernhard Lloyd forlot offisielt gruppen i 2003. 

Gruppens senere utgivelser har aldri nådd debutalbumets store salgstall.

## Album
**Forever Young* (1984)
**Afternoons In Utopia* (1986)
**Alphaville: The Singles Collection* (1988)
**The Breathtaking Blue* (1989)
**First Harvest 1984-92* (1992)
**Prostitute* (1994)
**Salvation* (1997)
**Dreamscapes* (1999)
**Stark Naked And Absolutely Live* (2000, live)
**Forever Pop* (2001)
**CrazyShow* (2003)
**Dreamscapes Revisited* (2005)
**Catching Rays On Giant* (2010)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
* Den skandinaviske fan-clubben New Horizons
* Alphaville forum
* Alphaville framfører «Forever Young» i 1984
* Alphaville Music
Endrekyrkja

**Endrekyrkja** er en kirke bygd som en stavkirke i Kviteseid kommune, Telemark fylke.

Bygget er et privat kapell.

## Kilder
* 

## Eksterne lenker
* Lokalhistoriewiki
Marian Gold

**Marian Gold**, egentlig **Hartwig Schierbaum**, (født 26. mai 1954 i Herford i Nordrhein-Westfalen) er vokalist i den tyske popgruppen Alphaville.

Han flyttet i 1980 til Münster og innledet her sin musikalske karriere i det syv mann store kunstnerkollektivet «Nelson Community» i 1981. I 1982 grunnla han sammen med Bernhard Lloyd og Frank Mertens poptrioen Forever Young som også ble navnet til Alphavilles debutalbum.

Navnet Alphaville tok han fra den svarthvitt franske science fiction/dystopiske film noir-filmen med samme navn fra 1965 av Jean-Luc Godard. Filmen fikk Gullbjørnen i 1965.

Som frontfigur i Alphaville var han sentral gjennom sin høye tenorstemme og androgyne framføring.

## Soloalbum

* *So Long Celeste* (1992)
* *United* (1996)

## Singler
* «And I Wonder» (1992) 
* «Today (Promo)» (1992)
* «One Step Behind You» (1993)
* «Feathers And Tar (Promo)» (1996)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
* Alphaville framfører «Forever Young» i 1984
May Morris

**May Morris** (1863&ndash;1938; dåpsnavn *Mary Morris*) var en engelsk kunsthåndverker og formgiver. Hun var den yngste datteren til den pre-rafaelittiske kunstneren og formgiveren William Morris og kunstnermodellen Jane Burden Morris.

## Liv og virke
Som ung pike satt May Morris ofte modell for flere av pre-rafaelittene, blant annet Dante Gabriel Rossetti og faren William Morris.

May Morris var en innflytelsesrik broderer og formgiver, skjønt hennes bidrag blir ofte overskygget av hennes fars, en ruvende skikkelse innenfor den engelsk kunsthåndverkstradisjonen «Arts and Crafts». May lærte brodering fra sin mor og sin tante Bessie Burden som begge var blitt opplært av William Morris. Morris har fått æren for gjenopplivingen av friformbrodering i en stil som kan bli karakterisert som kunstbrodering. Kunstbrodering framhevet frihåndssying og delikat nyansering i silketråd, og ble ment for å oppmuntre til at broderen kunne uttrykke seg kunstnerisk, og da i skarp kontrast til såkalt Berlin-ullarbeid i skarpe farger og «male-ved-nummer»-estetikken som hadde dominert det mest av hjemmebrodering på midten av 1800-tallet.

Hennes søster Jane Morris fulgte samme spor som May, men det var May som i 1885 tok over ledelsen av firmaet Morris & Co.s broderiavdeling da hun fortsatt var i begynnelsen av 20-årene. Grunnen var at Jenny led av en seriøs form for epilepsi som i tider gjorde henne til invalid og tvang henne til å tilbringe tid på institusjoner. Faren William var spesielt svak for Jenny og mange av hans mest vare og kjærlige brev var skrevet til henne.

May Morris var også en aktivist for sosialismen sammen med sin far på 1880- og 1890-tallet. Ved århundreskiftet var hun lærer i brodering ved *Central School of Arts & Crafts* i London (i dag Royal School of Needlework) og ved Birminghams *Municipal School of Art*. Hun ble en ledende skikkelse innenfor den hovedsakelig mannsdominerte Arts and Crafts-bevegelsen. 

*The Collected Works of William Morris*, som besto av 24 bind, var redigert av henne og utgiveren, og hvor hun hadde skrevet introduksjonen. Verket kom ut i årene 1910–1915 og inneholdt mange forklarende detaljer fra Morris’ karriere og om hans familieliv. Hun fikk også bygget to hus som ble bygget i den stil som hennes far hadde rendyrket. Disse står fortsatt i landsbyen Kelmscott i Cotswolds i England.

## Referanser


## Litteratur
* Marsh, Jan: *Jane and May Morris: A Biographical Story, 1839-1938*, Pandora Pr (986) ISBN 0-86358-113-7
* Daly, Gay: *Pre-Raphaelites in Love*, Ticknor & Fields (1989), ISBN 0-89919-450-8.
* Lochnan, Katharine A.; Schoenherr, Douglas E. & Silver, Carole: *The Earthly Paradise: Arts and Crafts by William Morris and His Circle from Canadian Collections*, Key Porter Books (1996), ISBN 1-55013-450-7. 
* Todd, Pamela: *Pre-Raphaelites at Home*, Watson-Guptill Publications (2001), ISBN 0-8230-4285-5
Bø kirke

Bø kirke finnes flere steder:

* Bø nye kirke i Bø i Telemark
* Bø gamle kirke i Bø i Telemark
* Bø kirke (Hyllestad) i Hyllestad, Sogn og Fjordane
* Bø kirke (Vesterålen) i Bø i Vesterålen, Nordland
O.J. – ute på prøve

***O.J. &ndash; ute på prøve*** er en norsk humorserie med Otto Jespersen som gikk på NRK i 1994. Dette er den første av fire TV-serier med O.J. og introduserte flere av Jespersens mest kjente karakterer, deriblant «kriminalinspektør Wirrum» og «Friskusen». Serien inneholdt mye svart humor.

I tillegg til Jespersen hadde Jan Pande-Rolfsen en fast sekvens med filosofiske betraktninger og som alltid begynte med åpningsreplikken «Livet er herlig dere!». Morten Faldaas spilte inspektør Wirrums assistent Foster, og «Den ensomme rytter». Videre hadde Terje Strømdahl rollen som bartender. Andre aktører var Anitra Eriksen, Ragnar Dyresen og Nicolay Lange-Nielsen. Petter Nome var heisfører. 

Programmet hadde mellom 600 000 og 700 000 seere.

## Se også
**[[O.J. &ndash; på nye eventyr]]*
**[[O.J. &ndash; en utstrakt hånd]]*
**[[O.J. &ndash; alt for Norge]]*

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Kviteseid gamle kirke

**Kviteseid gamle kirke** (Kviteseid gamle kyrkje), frem til 1900-tallet kalt **Kviteseid kirke**, er en langkirke fra 1100-tallet. i Kviteseid kommune i Øvre Telemark. Kirken ligger i Øvre Telemark prosti og Agder og Telemark bispedømme. Kviteseid gamle kirke ligger rett ved siden av den gamle prestegården Kviteseid gård, og området med kirken og prestegården har vært Kviteseids sentrum siden svært gammel tid, med tegn på beboelse som minst går tilbake til jernalderen. I lange perioder, særlig på 1600-tallet, fremstod Kviteseid gamle kirke som det religiøse og offisielle senteret for Øvre Telemark gjennom at sognepresten i Kviteseid i lange perioder også var prost i Øvre Telemark prosti. Da Nye Kviteseid kirke stod ferdig i 1916 ble den gamle kirken kalt Kviteseid gamle kirke. Kviteseid gamle kirke brukes delvis til gudstjenester og inngår delvis i museumsområdet knyttet til Kviteseid bygdetun med gamle stabbur og loft fra Øvre Telemark fra 1500-tallet og senere. Kirken ligger ved riksveg 41 like ved Kviteseidvatnet.

Byggverket er i stein og har omtrent 200 sitteplasser i alt med skip og galleri. Kirken er bygd i romansk stil. Kirken har tradisjonelt blitt datert til 1100-tallet. En periode på 2000-tallet ble kirken datert til omkring 1260, men nyere forskning har igjen datert kirken til 1100-tallet.

På 16- og 1700-tallet var kirken sentrum for et familiedynasti av prester i Øvre Telemark i familien Paus. Flere tidligere prester er begravet under kirkegulvet; bl.a. er prosten Peder Povelsson Paus (1590–1653), som var sogneprest i Kviteseid 1633–1653, begravet øverst i koret. Sønnen Povel Pedersson Paus skrev i 1653 det latinske sørgediktet *[[Peder Povelsson Paus#In memoriam Domini Petri Pavli|In memoriam Domini Petri Pavli]]*, som hang i kirken frem til 1800-tallet. Peders sønnesønn Hans Povelsson Paus virket også som prest i kirken, og etterfulgte sin svigerfar Amund Hansson Morland.

## Referanser


## Kilder
* 
* 
* 
* 

## Eksterne lenker
* 
* Kunsthistorie.com 
* Lokalhistoriewiki
* 
* Kviteseid kommune om kommunens kirker 
*
USS «Saratoga»

**USS «Saratoga»** har vært navnet på seks fartøy i United States Navy. De har blitt navngitt etter det viktige slaget ved Saratoga i den amerikanske uavhengighetskrigen.

* Den første ''Saratoga'' var en 16-kanoners sjalupp sjøsatt i 1780 og tapt på sjøen påfølgende år.
* Den andre  ''Saratoga'' var en korvett bygd ved Lake Champlain til tjeneste i krigen mellom USA og Storbritannia i 1812.
* Den tredje ''Saratoga'' var en skonnert fra 1843 som gjorde tjeneste til 1888.
* Den fjerde *Saratoga* var den omdøpte krysseren ''New York''.
* Den femte ''Saratoga'' (CV-3) var US navys tredje hangarskip satt i tjeneste i 1927 og aktivt i 2. verdenskrig.
* Den sjette ''Saratoga'' (CVB-60/CVA-60/CV-60) var også et hangarskip, satt i tjeneste fra 1952 til 1994.
«Lützow» (1939)

:*Må ikke forveksles med den eldre [[«Lützow» (1931)]], som deltok under den tyske invasjonen av Norge.*

**«Lützow»** var en tung krysser i den tyske Kriegsmarine. Skipet var det femte i Admiral Hipper-klassen, men ble aldri fullført av tyskerne. Etter å ha blitt lagt august 1937, og sjøsatt juli 1939 tilbød Sovjetunionen å kjøpe skipet. Kriegsmarinen gikk med på salget i februar 1940, og skipet ble overført til Sovjet den 15. april. Skipet var enda ikke ferdig da det ble solgt, og kun to 2*20.3&nbsp;cm hovedtårn av totalt fire, var montert. I tillegg var mye av overbygningen ufullstendig.

Sovjeterne omdøpte skipet «Petropavlovsk» i september 1940, og konstruksjonen av skipet fortsatte med en tysk rådgiver til stede i skipsverftet i Leningrad. Skipet var fortsatt uferdig under den tyske invasjonen av Sovjetunionen, som startet 22. juni 1941, og skipet bidro med artilleristøtte under beleiringen av Leningrad. Skipet ble senket 17. september 1941 av tysk artilleri og sank i grunt vann.

Den 4. april 1942 opplevde skipet et kraftig Luftwaffe-angrep under operasjon «Eisstoss».

Ett år senere i september 1942 ble skipet igjen hevet. Etter reparasjoner var fullført ble skipet omdøpt «Tallinn», og så kamphandlinger under den sovjetiske motoffensiven fra Leningrad i 1944.

Etter krigen ble skipet omdøpt til «Dnepr». Den 11. mars 1953 gikk skipet ut av tjeneste og ble en treningsplatform. Senere ble den brukt som en flytende forlegning med navn «PKZ-112» fra desember 1956, før skipet ble hugget i 1960.

## Se også
* «Blücher» - et annet skip av Admiral Hipper-klassen

## Referanser
Bryting under Sommer-OL 1912

**Bryting under Sommer-OL 1912** ble arrangert fra 6. til 15. juli 2012 på Stockholms olympiastadion.

Bryting var med på det olympiske programmet for fjerde gang 1912 i Stockholm. Det var totalt fem ulike vektklasser, alle i gresk-romersk stil og kun for menn. Finalekampen i lett tungvekt ble uavgjort etter ni timer med bryting og begge finalistene ble tildelt sølvmedaljer.

## Medaljefordeling

## Resultater
### Gresk-romersk stil
#### Fjærvekt (opp til 60 kg)

#### Lettvekt (67,5 kg)

#### Mellomvekt (75 kg)

#### Lett tungvekt (82,5 kg)

#### Tungvekt (over 82,5 kg)

## Referanser


## Eksterne lenker
* Wrestling at the 1912 Summer Olympics hos olympedia.org
* Resultater og profilside  hos sports-reference.com