open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Marina Raskova

**Marina Mikhailovna Raskova** (; født 28. mars 1912, død 4. januar 1943) var en berømt russisk pilot som ofte omtales som den russiske Amelia Earhart. Hun ble en av de over 800&nbsp;000 kvinner i russisk militærtjeneste under andre verdenskrig, da hun organiserte tre regimenter av bombefly, utelukkende bemannet  med kvinner.

Raskova grunnla sin berømmelse som flyver – både som pilot og navigatør – i 1930-årenes Russland. Hun var den første kvinnelige navigatør i det russiske luftvåpen i 1933. Et år senere begynte hun å undervise i flyvning. Hun satte en rekke langdistanserekorder især i 1937 og 1938, mens hun stadig underviste.

Da andre verdenskrig brøt ut var det mange kvinnelige piloter som meldte seg frivillig. Selv om det ikke var formelle restriksjoner mot kvinner i kampenheter, var det en lei tendens til at deres søknader ble forsinket og av og til blokkert.

Raskova benyttet sin personlige forbindelse med Stalin til å overtale det militæret om å opprette tre regimenter. Disse ble innledningsvis kalt «flyvergruppe 122», mens de fikk sin utdannelse. Etter utdannelsen ble det dannet de tre regimenter:

*586. jagerregiment*, som var den første av enhetene som deltok i kamphandlinger (16. april 1942) og det ble utført tilsammen 4&nbsp;419 tokt under Tamara Kazarinova og Aleksandr Gridnev.

*588. natbomberregiment («Nachthexen»)* som var det best kjente av regimenterne under kommando av Jevdokija Bersjanskaja. De anvendte de foreldede Polikarpov Po-2 dobbeltdekkere. Som anerkjennelse for deres innsats (over 24&nbsp;000 oppdrag ved krigens slutt) fikk de navnet "46. Taman garde «nattbomberegiment», men der var de tyske tropper som ga de «kjælenavnet» Nachthexen. Regimentet var det eneste av de tre gjennom hele krigen som utelukkende bestod av kvinner.

*587. bomberregiment*. Det var den enhet som Marina Raskova var sjef for inntil hun døde  i kamp. Regimentet ble så overtatt av Valentin Markov. Som anerkjennelse for sin innsats ble regimentet tildelt navnet «125. garde luftbomberegiment». Regimentet fikk noen av de beste sovjetiske bombefly Petlyakov Pe-2

## Referanser


## Litteratur
* Cottam, Kazimiera Janina. *Women in War and Resistance – Selected Biographies of Soviet Women Soldiers*.  Newburyport MA, Focus Publishing/R. Pullins Co. 1998. ISBN 1-58510-160-5.
* 
* 
* *Wings, Women & War: Soviet Airwomen in World War II Combat*, by Reina Pennington 2001, University Press of Kansas ISBN 978-0-7006-1554-4.*
* Sorokina, M. A. "People and Procedures: Toward a History of the Investigation of Nazi Crimes in the USSR*," *Kritika: Explorations in Russian and Eurasian History'', Volume 6, Issue 4, (2005) 797-831.
Buddhistisk filosofi

**Buddhistisk filosofi** er navnet på filosofiske systemer som utviklet seg blant forskjellige buddhistiske skoler i India etter Buddhas død, og som senere spredte seg videre i Asia. Buddhismens hovedoppgave har alltid vært frigjørelse fra lidelsen (dukkha), og veien til denne ultimate friheten består av etisk handling (karma), meditasjon og direkte innsikt (prajñā) i «tingenes sanne natur» (yathābhūtaṃ viditvā). Indiske buddhister søkte denne forståelsen ikke bare gjennom Buddhas lærdom, men også gjennom filosofisk analyse og rasjonell diskusjon. Buddhistiske tenkere i India og senere Øst-Asia har utdypet emner som fenomenologi, etikk, ontologi, epistemologi, logikk og filosofi om tid og rom.

Den tidlige buddhismen var basert på empiriske bevis som ble oppnådd gjennom sanseorganene (*[[ayatana]]*), og Buddha synes å ha vært skeptisk til visse metafysiske spørsmål fordi de ikke førte til frigjørelse, men ledet til spekulasjon. Et gjennomgangstema i buddhistisk filosofi har vært konkretisering av emner og den etterfølgende tilbakevending til middelveien.

Spesielle temaer i buddhistisk filosofi har skapt uenigheter mellom forskjellige buddhistiske skoler, og ført til disputter i de tidlige buddhistiske skolene. Disse disputtene førte deretter til tradisjonene innenfor mahāyāna og skolene prajnaparamita, madhyamaka, læren om den iboende buddhanaturen (tathāgatagarbha) og yogacara.

## Referanser
Nikolaj Vladimirovitsj Zatejev

**Nikolaj Vladimirovitsj Zatejev** (, tr. *Nikolaj Vladimirovitsj Zatejev*; født 30. juni 1926 i Nizjnij Novgorod, Sovjetunionen, død 28. august 1998 i Moskva, Russland) var en russisk ubåtkaptein, og den kjente kaptein fra ubåten K-19 som ble sjøsatt på tross av at den ikke var seilklar. Han ble nominert til Nobels fredspris på grunn sin innsats på ubåten under et havari med risiko for en radioaktiv katastrofe.
Blå hest

**Blå hest** (tysk: **Blaues Pferdchen**) er et maleri fra 1912 av den tyske ekspresjonist Franz Marc. 

Bildet viser en ung hest i bildets forgrunn som står med benene i en balanserende stilling. Ved siden av skimtes en liten bekk, bak hesten en blomsteraktig plante foran et fjellaktig landskap. Hesten har en kongeblå farve, fjell og himmel skifter mellom rød, gul, blå og oransje.

En røntgenundersøkelse har vist at det under *Blå hest* gjemmer seg et annet motiv som Marc har malt over: Et landskap med horisont og to rådyr, det ene med løftet hode og det annet gressende. 

## Proveniens
Marc malte bildet til sin kamerat og kollega August Mackes sønn *Walterchen*, noe innskriften øverst til høyre i bildet vitner om. I 1956 ervervet museumsdirektør Rudolf Bornschein (1912–1988) maleriet for Saarbrücker Stadt- und Heimatmuseum som i 1968 slo seg sammen med *Moderne Galerie*. *Blå hest* er i dag  et av Saarbrücker Sammlungs mest berømte verker.

## Referanser
Jaguar F-Pace

**Jaguar F-Pace** (2016–24) er en 5-dørs *crossover* (mellomting mellom stasjonsvogn og SUV) fra britiske Jaguar.

Baklyktene ligner på Jaguar F-Type. Den er bygget i Solihull og kan fås med diesel- og bensinmotor på nesten 400 hestekrefter. De fleste har 8-trinns automatgir fra tyske ZF Friedrichshafen AG og firehjulsdrift, men den kan fås med manuelt gir og kun bakhjulsdrift, det rimeligste alternativ «Pure» som i Norge koster rundt 600 000 kroner i 2016.

Den ble i 2017 oppfulgt av den noe kortere men like tyngre Jaguar E-Pace og i 2018 av den helelektriske Jaguar I-Pace.

Produksjonen endte i  2024. Også Jaguar E-Pace, Jaguar I-Pace, Jaguar F-Type og Jaguar XE og Jaguar XF ble avsluttet i 2024.

## Referanser
Paul Goudime-Levkowitch

**Paul Goudime-Levkowitch** (1873–1953) var en russisk adelsmann, offiser og samler.

## Biografi

Goudime-Levkowitch ble født i St. Petersburg i Russland. Han var sønn av general Paul Konstantinovich Goudime-Levkowitch (1842–1907). Han ble i oktober 1906 gift med Evelyn Green (1880–1944).

Goudime-Levkowitch ble utdannet på Den Kejserlige Pageskole i St. Petersborg og virket efter utnevnelsen til løytnant som offiser i forskjellige gardeenheter i St. Petersburg. Fra 1904 til 1905 deltok han i den Russisk-japanske krigen, hvor han ble hardt såret. I 1909–1917 var han russisk militærattaché i Athen, men etter den russiske revolusjon i 1917 ønsket han ikke å tjene Sovjetunionen og bodde derfor i en årrekke i la Napoule nær Cannes i Frankrike. Her skapte han en samling av førrevolusjonære russiske uniformer, våpen, medaljer og annet militært materiale, som han samlet inn fra andre eksil-russiske offiserer. Samlingen kalte han Det Keiserlige Russiske Hærmuseum. I 1943 overførte han samlingen til Tøjhusmuseet i København, og kom også selv til København, hvor han bistod med samlingens nærmere registrering. Han bodde i Danmark frem til 1952 da han reiste hjem til La Napoule, hvor han senere døde i 1953.

Goudime-Levkowitch' samling er en av verdens fornemste av keiserlige russiske militære gjenstander. Den har vært gjenstand for flere spesialutstillinger og inngår nå som en av samlingene som presenteres i basisutstillingen som ble åpnet på Tøjhusmuseet i 2013.

## Referanser


## Litteratur

* Held, Herman. *Verzeichnis der Schueler und Schuelerinnen der Schulen zu St. Petri 1862-1912.* – St. Petersburg: Buchdruckerei Trenke & Fusnot, 1913.
Svātantrika

**Svātantrika** er innen tibetansk buddhisme navnet på en kategori av synspunkter innenfor Madhyamaka, som primært blir tilskrevet den indiske filosofen Bhāviveka (6. århundre). Benevnelsen blir brukt i kontrast mot Prāsaṅgika, som er en annen underkategori av Madhyamaka.
Skillet mellom de to går ut på hvorvidt man arbeider med forsikringer om virkelighetens ytterste natur, eller hvorvidt man  avstår fullstendig fra å gjøre det. Hvis man arbeider med forsikringer, da er dette tilnærmelsen til Svātantrika. Å avstå fra dette er tilnærmelsen til Prāsaṅgika.
Ivan Ilitsjov

**Ivan Ivanovitsj Ilitsjov** (russisk: ; født 27. august 1905 i Navoloki i guvernementet Kaluga i Russland, død 2. september 1983 i Moskva) var en sovjetisk militær etterretningsoffiser og senere diplomat og ambassadør for Sovjetunionen.

Ilitsjov gikk inn i det sovjetiske kommunistparti i 1925 og gikk i tjeneste i den røde hær, han studerte på V.I.Lenin Militær-Politisk Akademi inntil mai 1938 hvoretter han ble en del av ledelsen av den røde hærs etterretningstjeneste. Under Andre verdenskrig fra august 1942 til juli 1945 var han leder av GRU.

Efter krigen ble Ilitsjov ansatt ved det Sovjetiske ministerium for indre anliggender, og han ble sendt til Øst-Tyskland som diplomat hvor han ble fra 1949 til 1953, deretter ble han sendt til Østerrike som ambassadør fra 1953 til 1956 da han returnererte til Sovjetunionen, senere ble han igjen, i januar 1966 sendt ut som ambassadør, denne gang til Danmark hvor han ble frem til november 1968. Så vendte han hjem til Sovjetunionen hvor han fikk en ledende stilling i det Sovjetiske ministeerium for indre anliggender, som han beholdt til han gikk av med pensjon i 1975.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Ivan Ilyichev&nbsp;– Sjef for GRU
Doksografi

**Doksografi** (gresk: δόξα, *doxa*, «en mening, et synspunkt» + γράφειν, *graphia*, «å skrive, å beskrive») er et begrep som brukes spesielt om verkene til historikerne i antikkens Hellas, og synspunktene til denne periodens filosofer og vitenskapsmenn. Begrepet ble første gang brukt av den tyske klassiske filologen Hermann Alexander Diels (1848-1922) i utgivelsen *Doxographi Graeci collegit recensuit Prolegomenis Indicibusque instruxit* (Berlin, 1879).

## Referanser
Prāsaṅgika

**Prasaṅgika** (sanskrit) er innen tibetansk buddhisme navnet på en kategori av synspunkter innenfor Madhyamaka. Sanskritordet Prasaṅga refererer til en metode med logiske undersøkelser som kan kalles reductio ad absurdum; de peker på den iboende feiltagelsen å føre fornuften til logiske ytterpunkter. Nagarjuna og senere kommentatorer som Buddhapālita, Chandrakirti og Je Tsongkhapa inntok dette standpunktet og brukte det som en metode til å benekte essensialistiske synspunkter.
Jaguar F-Type

**Jaguar F-Type** (2013–24) er en 2-seters sportsbil  fra britiske Jaguar Cars.

Den kom først som cabriolet, så i 2014 som coupe. Den er ifølge Sandefjord byavis bygget i aluminium og kostet ved introduksjonen i Norge omkring 1.2 millioner kroner. Den minste motoren er firesylindret og har omkring 300 hestekrefter. Den leveres også med V6 og V8 motor. F-Type leveres enten som bakhjulsdrevet eller firehjulsdrevet. Bilen kom i fornyet utgave i 2019.

Produksjonen endte sommeren 2024. Det ble solgt over 87 000 F-Type. 

Også Jaguar E-Pace, Jaguar F-Pace, Jaguar I-Pace og Jaguar XE og Jaguar XF ble avsluttet i 2024.

## Referanser
Gjennom natten (Žmuidzinavičius)

**Gjennom natten** (litauisk: **Per kiaurą naktį**) er et maleri fra 1906 av den litausiske maler Antanas Žmuidzinavičius (1876–1966). Bildet viser en mann som sitter ved et bord og skriver i lyset fra en grønn lampe. Lampen speiles i vinduet mens det lysner utenfor. På bordet ligger bøker, papirer og et blekkhus. Bildet er holdt i en realistisk stil med varme jordfarver.

Skriveren forestiller den unge forfatteren Konstantinas Jasukaitis, som Žmuidzinavičius delte hus med. Bildet ble første gang fremvist ved Litauisk Kunstutstilling i 1907, og ses i Litauens Nasjonalgalleri.

## Referanser
Îles Dannebrog

**Îles Dannebrog** er en gruppe øyer og skjær som ligger mellom Wauwermans Islands og Vedel Islands i Wilhelm Archipelago. Wilhelm Archipelago ble først oppdaget og navngitt av den tyske ekspedisjonen under ledelse av Eduard Dallmann, 1873–74, og ble observert på ny og kalt Îles Dannebrog av Belgica-ekspedisjonen, 1897–99, under Gerlache, etter den støtten Gerlache hadde fått fra Danmark. Dallmann hadde opprinnelig gitt dette navnet til hele øygruppen, men navnet Dannebrog har siden blitt begrenset til den mindre gruppen som er omtalt her.

## Kilder
*
Davide Zappacosta

**Davide Zappacosta** (født 1992) er en italiensk fotballspiller som spiller for .

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Marco Benassi

**Marco Benassi** (født 8. august 1994) er en italiensk fotballspiller som fra den 2. september 2023 er klubbløs.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Stefano Sturaro

**Stefano Sturaro** (født 9. mars 1993) er en italiensk fotballspiller som spiller for den tyrkiske klubben .

Den 15. desember 2016 skrev han under en ny kontrakt med Juventus til 2021.

## Landslaget
Han ble tatt ut i s EM-tropp til EM i Frankrike 2016.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Dominik Livaković

**Dominik Livaković** (født 1995) er en kroatisk fotballspiller som spiller for Girona på lån fra den tyrkiske klubben .

## Landslaget
Han ble tatt ut i s tropp til VM i fotball 2018 i Russland.

Han ble tatt ut i s EM-tropp til EM i fotball 2021.

Han ble tatt ut i s tropp til VM i fotball 2022 i Qatar.

Han ble tatt ut i s EM-tropp til EM i fotball 2024.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Ante Ćorić

**Ante Ćorić** (født 14. april 1997) er en kroatisk fotballspiller som fra den 30. juni 2023 er klubbløs. 

## Landslaget
Han ble tatt ut i s EM-tropp til EM i Frankrike 2016.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Svømming under EM i svømmesport 2016 – 400 meter individuell medley menn

**400 meter indivuduell medley menn ** var en øvelse som ble arrangert under Langbane-EM i svømming 2016 i London i Storbritannia. Øvelsen ble avviklet den 22. mai 2016. 40 deltakere fra 23 nasjoner deltok i øvelsen.

## Rekorder
Før konkurransen var gjeldende verdens-, europa- og mesterskapsrekord som følger:

## Resultater
### Forsøksheat
Forsøksheatene ble avholdt fra kl. 09.29 lokal tid.

### Finale
Finalen ble avholdt kl. 16.40 lokal tid.

## Referanser
Tørris Hustad

**Tørris Hustad** (født 6. august 1849 i Inderøy, død 16. august 1931 i Sandvollan) var gårdbruker på øvre Hustad i Inderøy kommune og ordfører i Sandvollan kommune fra 1907 til 1919.

Hustad gikk de to første vinterkursene på Sund folkehøgskole mens denne ennå ble drevet i Stjørdal. I tillegg til gårdsdriften engasjerte han seg i flere samfunnsoppgaver. Han satt i Inderøy kommunestyre før delingen i 1907 og ble Sandvollans første ordfører etter delingen. Han satt i det første styret for Hustad meieri i 1876, var forstanderskapsformann og styremedlem i Inderøy Sparebank, medlem av byggekomiteen for Heggstad kirke 1883-1887 og styremedlem i Indherreds dampskibsselskab.

Hustad var venstre-mann og nynorsktilhenger. Han var også med på å stifte den første arbeiderforeningen i sognet, i 1886. Den var upolitiske, og skulle fungere som en kollektiv trygdekasse. Han var gift med Karoline Emelie Bragstad (1850-1923); de fikk åtte sønner, hvorav 7 levde opp. Blant dem var arkitekten og NS-statsråden Tormod Hustad (1889–1973) og landbruksskolebestyreren og ordføreren Peder Konrad Hustad (1878–1933).

## Referanser
Terje Bringedal

**Terje Bringedal** er en norsk fotograf som tidligere jobba for VG. Han vant Årets bilde 1981.

Han har tidligere vært leder av Pressefotografenes Klubb og har de siste årene arrangert festivalen Dokfoto i Oslo.

## Referanser
Erik Berglund

**Erik Berglund** (født 1946 i Bergen) er en norsk fotograf og tidligere fotballspiller. Han er den eneste norske pressefotografen som har vunnet Årets bilde tre ganger, for årene 1978, 1979 og 1982. Alle bildene ble tatt på jobb for Aftenposten.

Berglund startet i lære som reprofotograf før han senere ble frilansfotograf og etter hvert fast ansatt pressefotograf i Bergens Tidende. I 1975 begynte han i Aftenposten.

Berglund spilte to kamper som målvakt for Sportsklubben Brann i 1967 og 1968.

## Referanser
Israels Plads

**Israels Plads** er en plass mellom Frederiksborggade, Rømersgade, Vendersgade og Linnésgade tett ved Nørreport stasjon i Indre By i  København. Plassen er oppkalt etter staten Israel og fikk sitt navn i 1968, samtidig med at *Denmark Square* i Jerusalem ble omdøpt til Danmarks Plads.

Plassen fungerte frem til 1958 som Københavns grønnsakstorg. Senere flyttet grønnsakstorget til Valby, men det var fortsatt mange frukt- og grønnsaksboder på stedet. Københavns Loppetorg holdt også til her.

Fra 2009 til 2011 ble plassen renovert for ca. 60 mill. kroner, finansiert av *Oticon Fondet* og Københavns kommune. Prosjektet innebar blant annet at det ble etablert torghaller på stedet, tegnet av Arkitekturværkstedet ApS ved arkitekt Hans Peter Hagens.

## Torghallene
Torvehallerne er plassert på en 7&nbsp;000 m² stor granittbelagt torgplass, åpnet den 2. september 2011. Området er hovedsakelig innendørs i to overdekkede torghaller, men også utendørs finnes det over 60 såkalte *stader* (boder) som først og fremst selger matvarer. Det kan være bakerier, ostehandler, fiskehandlere, frukt- og grønnsaksboder og slaktere, samt forskjellige andre delikatesser, som for eksempel tapas, smørrebrød og greske spesialiteter. Flere boder serverer på stedet, og en enkelt restaurant, et italiensk *rotisserie*, er etablert ved siden av hallene.

## Referanser


## Kilder
* Sådan skal Israels Plads se ud fremover *[[Berlingske|Berlingske Tidende]]* 18. mars 2008
* Torvehallerne
Hermann Ludwig von Balan

**Hermann Ludwig von Balan** (født 7. mars 1812 i Berlin, død 16. mars 1874 i Brussel) var en tysk diplomat. Han var leder av Tysklands utenriksdepartement med tittelen statssekretær, fra 1872 til 1873.

## Biografi
Hermann Ludwig von Balan var utdannet jurist og begynte i Kongeriket Preussens diplomatiske korps i 1835. Fra 1837 tjenestegjorde han som legasjonssekretær i Brussel i Belgia, og han ble adlet i 1843. I 1845 ble han utnevnt til generalkonsul i Warszawa og chargé d'affaires til Fristaden Frankfurt året etter. I 1848 ble han chargé d'affaires til Storhertugdømmet Hessen. I 1858 ble han utnevnt til sendemann (fransk: envoyé) til Kongeriket Württemberg.

Fra 1859 til 1864 var han sendemann til Danmark og deltok både ved London-konferansen og ved forhandlingene ved freden i Wien i 1864 som avsluttet den andre slesvigske krig. Han tjenestegjorde som minister til Belgia i årene 1864 til 1871. Etter perioden som utenriksminister ble han utnevnt til Preußisches Herrenhaus (førstekammeret i den prøyssiske landdagen hvor han ble ansett som liberal og han vendte tilbake til stillingen som minister i Brussel hvor han døde noen måneder etter.

## Se også

* Liste over Tysklands utenriksministre

## Referanser


## Litteratur
* «Hermann Ludwig von Balan», biografi i *[[Meyers Konversations-Lexikon]]* (1885-1892)

## Eksterne lenker
* Hermann Ludwig von Balan, fra Bundesarchiv (tysk)
Looney Tunes: Back in Action

***Looney Tunes: Back in Action*** er en amerikansk spillefilm fra 2003, en hybrid av live action og animasjon. 

I Norge hadde filmen kinopremiere den 5. desember 2003.

## Sammendrag
Filmen handler om at figuren DJ Drake har fått sparken fra sin jobb på Warner Bros., og deretter får vite at hans far Damian er en hemmelig agent. Han og Daffy Duck drar til Las Vegas, hvor de får et mystisk spillekort fra Dusty Tails. Der støter de på Kate Houghton og Snurre Sprett, og hører at det er fare for at diamanten *Blue Monkey* kommer til å falle i hendene på *Acme Corporation.*

## Handling
Daffy Duck er lei av å spille annenfiolin for den evig bråkjekke, gulrotspisende kaninen Snurre Sprett. Den hissige anda vil heller si opp kontrakten med Warner Bros. enn å spille i enda flere ydmykende filmer med erkerivalen.

Kate Houghton er viseadministrerende direktør for Warner Bros.' tegneserieavdeling. Hun løser Daffy fra kontrakten, og ber sikkerhetsvakten DJ Drake «ledsage» hissigproppen ut fra studioområdet. «Ledsage» innebærer at Daffy blir sparket ut og lander med halefjærene først. Daffy allierer seg med DJ, som lever i skyggen av sin filmstjernefar, Damian Drake. Senior er kjent for å spille verdensvante spioner, og så viser det seg at han også i virkeligheten er en verdensvant spion. Damian sender DJ et nødrop om at han er blitt kidnappet av styreformannen i ACME-konsernet. Damian vet nemlig hvor Den blå apediamanten befinner seg, og ACMEs styreformann vil gjøre alt for å få kloa i den mektige edelsteinen.

DJ og Daffy legger ut på en farlig tur for å redde Damian og resten av verden fra styreformannens klør. De vet ikke at Snurre Sprett og Kate Houghton er i hælene på dem. Warner-ledelsen har bestemt at Snurre trenger en kompanjong likevel, og Kate vil få sparken hvis hun ikke overtaler Daffy til å fortsette i filmbransjen. Nå slår de fire antiheltene seg sammen på et eventyr som bringer dem til stekende ørken, hektiske Paris, dampende jungel og det endeløse verdensrommet. Underveis møter de også andre Looney Tunes-figurer, som Pepe, Marvin, Hanefar, Sylvester, Pip, Besta, Elmer Midd og Barte-Sam.

## Utgivelser i Norge
I 2004 kom filmen på VHS, og 28. april samme år på DVD, den kan også kjøpes og leies på blant annet Viaplay og TV2 Play, alle disse versjonene har norsk tale.

Filmen var også på HBO Max en periode med norsk tekst og engelsk tale, men har blitt fjernet siden da.

## Rolleliste

Per Ulv dukker også opp i filmen, men helt uten dialog.

Også medvirket: Johannes Joner, Bjørn Are Rognlid og Frida Berg

## Annen media
### Videospill
Kort tid etter filmens premiere kom videospillet ''Looney Tunes: Back in Action''. Handlingen i spillet var basert på filmen, og spillet var tilgjengelig for spillkonsollene Nintendo GameCube, PlayStation 2 og Game Boy Advance.

### Tegneserieblad
Parallelt med at filmen ble lansert ble det gitt ut et tegneserieblad med samme historie som filmen.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
SAP Center

**SAP Center at San Jose**, vanlig bare omtalt som **SAP Center**, (tidligere **San Jose Arena**, **Compaq Center at San Jose** og **HP Pavilion**) er en ishockeyarena i San Jose i California. Den er hjemmebanen til National Hockey League-laget San Jose Sharks og San Jose Barracuda i American Hockey League. Anlegget ble ferdigstilt i 1993, med en kostnad på 162,5 millioner dollar.

I juni 2013 kjøpte det tyske dataselskapet SAP (medgrunnlegger var Hasso Plattner som både er partner i Sharks og styreformann i SAP) navnerettighetene til anlegget for fem år, til en årlig verdi av 3,35 millioner dollar. Arenaen ble omdøpt til «SAP Center at San Jose» etter godkjennelse i bystyret i San Jose City.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
RMS «Aquitania»

**RMS «Aquitania»** var et linjeskip som tilhørte Cunard Line og var i drift fra 1914 til 1950. Skipet ble konstruert  av Leonard Peskett og bygget av John Brown & Company i Clydebank i Skottland. Skipet overlevde to verdenskriger, hvor det ble brukt til militære formål, og tjente som passasjerskip i fredstid. Det var det tredje av en «grand trio» raske linjeskip sammen med RMS «Mauretania» og RMS «Lusitania», og var kjent som et særdeles vakkert skip i tiden, med kallenavnet «Ship Beautiful».

Brukstiden på 36 år var en rekord for et ekspresslinjeskip som først ble slått i 2004 da RMS «Queen Elizabeth 2» (som til sammen gikk i 40 år) fikk en lengre brukstid.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* ''Aquitania Home'' at "Atlantic Liners.com"
*  
* A First-Hånd Account of a Second World War Voyage on the ''Aquitania'' (PDF Download)
* Maritimequest Aquitania Photo Gallery
* ''Aquitania'' on Lost Liners.com 
* Aquitania Passenger List 1921   Cunard Line, List of Passengers, Southampton to New York via Cherbourg for the R.M.S. *Aquitania*, sailing on Saturday 25 June 1921, 32 Pages.
* Some photos of the ''Aquitania'' exhibit at the Nova Scotia Maritime Museer of the Atlantic in Halifax, Nova Scotia, Canada
* Atlantic Liners: A Trio of Trios, by J. Kent Layton
* AMERICA HURRAH sponsored deck plans of RMS Aquitania
* THE CUNARDER RMS AQUITANIA HISTORICAL SOCIETY https://web.archive.org/web/20110814040921/http://cunarderrmsaquitania.weebly.com/
* Images of RMS Aquitania at the English Heritage Archive
* Aquitania on the cover of ''Life'' magazine, July 27 1942
Herlandselva (Lardal)

**Herlandselva** (også skrevet *Hærlandselva*) er ei elv i Larvik kommune i Vestfold og Kongsberg kommune i Buskerud. Den har utspring øst for fjellet Vindoren (651 moh.) i Kongsberg, og renner mot sørøst til den munner ut i Numedalslågen rundt to kilometer nordøst for Svarstad i Lardal. Elva er  lang, og har et nedbørfelt på . Middelvannføringen ved munningen er .

## Referanser
Ib Stetter

**Ib Gunnar Stetter** (født 1. mars 1917 i Odense, død 16. mars 1997 i Aalborg) var en dansk forretningsmann og konservativ politiker. Han var Danmarks industriminister 1982–1986.

## Liv og virke
Han vokste opp i Odense og Aarhus som sønn av bankassistent Egon Alexander Madsen og hustru Ellen Elvira Nielsen. Han giftet seg i 1944 med lærer Ivy Gudrun Fugl. Han arbeidet ved verktøy- og utstyrsleverandøren Bosch samtidig som han studerte til siviløkonom. Stetter ble direktør for Boschs avdeling i Aalborg, under firmanavnet P. Warmings Eftf.

Stetter ble i 1960 nominert til Folketinget fra Nibe krets i Aalborg amtskrets (fra 1970 Nordjyllands amtskrets). Han ble ikke valgt, men møtte høsten 1963 som varamedlem for Ole Bjørn Kraft. I 1964 ble han valgt inn fra Krafts gamle krets i Aalborg. Stetter var formann i den konservative folketingsgruppen 1969–1971, deretter nestformann til 1981, og formann i partiorganisasjonen 1977–1981. I den forbindelse var han en stabilisator i partiet, som opplevde fallende velgertilslutning i 1970-årene. Stetter var også medlem av Europaparlamentet 1977–1979.

Han var i første rekke engasjert i skatte-, avgifts- og næringspolitikk. I 1982 ble han utnevnt til industriminister i Poul Schlüters første regjering. Stetter fratrådte som minister i 1986 og som folketingsmedlem i 1987.

Stetter ble i 1971 utnevnt til ridder av Dannebrogordenen.

## Referanser
Fazun

**Fǎzūn** ((法尊, født 14. desember 1902 i provinsen Hebei i Kina, død 14. desember 1980) var en kinesisk buddhistmunk og en nær venn av aktivisten Tàixū (太虛, 1890&ndash;1947).

Fǎzūn er blant annet kjent for å ha foretatt en oversettelse fra tibetansk til kinesisk av Abhisamayālaṃkāra under tittelen 現觀莊嚴論 (*xiàn guān zhuāngyán lǘn*). Teksten ble benyttet av det sino-tibetanske buddhistiske institutt (漢藏教理院) i Sichuan.

Instituttets ledere prøvde å harmonisere buddhismen i Kina og Tibet, og å forbedre relasjonene mellom de tibetanske innbyggerne i Kham og de hankinesiske innvandrerne i det østlige Tibet. Fǎzūn hadde studert pensumet i *geshe* ved Drepungklosterets høyskole Loseling (Blo-gsal gling), i nærheten av Lhasa. Han hadde muligens også oppnådd den akademiske graden *geshe*.

I 1966, ved innledningen til kulturrevolusjonen, ble instituttet stengt og Fǎzūn ble anklaget for innblanding i den kontrarevolusjonære bevegelsen. Han tilbragte flere år i tvangsarbeidsleir, hvor han falt og brakk venstre ben. I 1972 ble anklagene mot han droppet.

## Referanser


## Eksterne lenker
* http://www.buddhismofrussia.ru/HTML/br1Fazun.php?title=%D4%E0%F6%E7%F3%ED%FC, omtale ved buddhismofrussia (russisk)
If You Can, Solve This Jumble

***If You Can, Solve This Jumble*** (skrevet ***If You Can,_ _Solve This Jumble??*** på coverbildet) er et minialbum av supergruppen Apparatjik og den canadiske sangerinnen Lowell (Skrevet Apparatjik_ _Lowell på coverbildet), utgitt 29. oktober 2012. «Shake Him Off» ble sluppet som digital single 3. juli samme år, og var helgas låt på BBC Radio 6 28-29. juli. Perkusjonen på den låta ble tatt opp på soverommet til Lowell i Toronto ved hjelp av kjeler og stekepanner, før den ble jobbet videre med i samarbeid med Apparatjik. Flere av låtene har Lowell produsert egne videoer til.

## Sporliste
#«C=Blue» - 1:57
#«Kids» - 4:28
#«The Birds» - 3:55
#«Jesus Me, Volcano This, FYI Blume» - 4:12
#«Run Little Horsey» - 3:36
#«Shake Him Off» - 2:46
#«That’s the Thing About Us» - 3:40

## Referanser


## Eksterne lenker
*Video til «Kids»
*Video til «The Birds»
*Video til «Run Little Horsey»
*Video til «Shake Him Off»
Śāntideva

**Śāntideva** (sanskrit; kinesisk: 寂天; tibetansk: ཞི་བ་ལྷ།,  Shiwa Lha, Wylie: zhi ba lha, mongolsk: Шантидэва гэгээн, født 685, død 763 var en indisk buddhistisk munk som arbeidet ved det gamle universitetet Nalanda. Han var en tilhenger av Madhyamaka-filosofien til Nagarjuna og regnes som forfatteren til *[[veien til det oppvåknede liv]] * (*bodhisattvacharyāvatāra*), Shikshasamucchaya og Sutrasamucchaya.

Under navnet Bhusuku er han opplistet blant de 84 mahasiddhaer.

## Referanser


## Litteratur
* Omtale ved Rigpa Shedra
Louis de Valois, duc d’Orléans

**Louis de Valois, duc d'Orléans** (født 13. mars 1372, død 23. november 1407 i Paris), sønn av dronning Johanna av Bourbon og kong Karl V av Frankrike, var en i kroppslig og åndelig forstand rikt begavet mann.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Louis de Valois hadde i unge leveår et tett forhold til sin vel tre år eldre bror, Karl VI, som var blitt Frankrikes konge som 26-åring. Louis var intelligent og relativt vel utdannet og trivdes i rollen som mesén, da han begunstiget for eksempel dikteren Eustache Deschamps. Men fremfor alt var han ærgjerrig og elsket å omgi og utfolde seg i prakt. 

### Regent
Louis ble forordnet ved dronning Isabellas gunst i 1404 av sin bror til regent, idet denne var av sykdom ikke stand til å styre selv på grunn av et forvirret sinn. (Karl led muligens av schizofreni, porfyri eller en bipolar lidelse.) 

Louis de Valois påla folket trykkende skatter, som ble sløst bort på luksus, og oppvakte derved stor misnøye. 

I spissen for de misnøyde stilte seg hans nevø, hertug Johan den uredde av Burgund, hvis ekteskapelige ære han skal ha krenket, og denne lot knivmyrde Louis i Paris på åpen gate. Louis ble angrepet mens han skulle bestige sin hest av femten maskerte kriminelle anført av Raoulet d'Anquetonville, en av hertugen av Burgunds tjenere. Regentens ubevæpnede tjenere og ledsagere var ute av stand til å beskytte ham - en pasje gjorde sitt beste og ble selv dødelig såret.
En annen ble livstruende såret. 

Johan den uredde ble ikke straffet for dette, men styrket ved drapet sin stilling ved hoffet. 

I sitt ekteskap med Valentina Visconti av Milano hadde Ludvig fem sønner og tre døtre. Av disse gjorde seg fremst sønnen Karl bemerket. Utenfor ekteskapet hadde han sønnen Dunois, den beryktede «bastarden av Orleans».

## Referanser


## Kilder
*
Shandongkjøkkenet

**Shandongkjøkkenet** (kinesisk: 魯菜, pinyin: *lǔcài*) er et av Kinas åtte store kjøkken. Maten fra provinsen med samme navn er selve rettesnoren, men kjøkkenet er etterhvert blitt spredt ikke bare til flere deler av Kina, men også utenlands, med en viss variasjon som følge. En fellesnevner er at mye av maten har en lett aroma, med frisk og rik smak.

## Beskrivelse
Shangdongkjøkkenet benytter et bredt utvalg av råvarer og mange forskjellige tilberedelsemetoder. Råvarene er for det meste kjøtt fra husdyr og fugl, sjømat og grønnsaker. Tilberedelsesmåtene omfatter *bao* 爆 (wokking, rask steking), *liu* 溜 (rask steking med kornmel), *pa* 扒 (stuing), *kao*, 烤 (grilling), *zha* 炸 (steking), bruk av sukker på frukt for krystallisering og krystallisering med honning.

## Retninger
Det er alminnelig å dele shandongkjøkkenet i to retninger, Jinan og Jiaodong. Et skille ligger i den foretrukne kraften, som er lett, henholdsvis melkeaktig. Begge er smakssatt med vårløk og menes å gå godt til sjømat.

* Jiaodongstil （胶东菜）, med retter typisk for det østlige Shandong: Fushan, Qingdao, Yantai og tilgrensende områder. Meget er sjømat med lett smak.  En berømt jiaodongstilrett er *Congshao haishen (葱烧海参)*, som er fritert sjøpølse med grønn løk.
* Jinanstil （济南菜）, med retter typisk for Jinan, Dezhou, Tai'an og tilgrensende områder. Her er det vanlig med supper. Retten *tangcu dahuangyu (糖醋大黄鱼)* er et typisk eksempel, det er wokket fisk med sukker og eddik. Stilen kjennetegnes ved sødme, aroma, ferskhet og mørhet.

En annen inndeling av shandongkjøkkenet opererer med noen flere retninger. I tillegg til de to ovenfor nevnte, nevnes:

* Kongfustil （孔府菜）, etter familien Kong, som nedstammer fra Konfucius (孔子). Slekten Kong var en gang den største i kinesisk historie. Slektens indre gruppe, det vil si de som var i mest direkte nedadstigende slektlinje fra Konfucius, fikk stadig vekk utmerkelser og gaver fra keiseren, og slekten utviklet dermed egne og høye kvalitetsstandarder for alle de matretter som kom fra deres kjøkken. Stilen er kjennelig ved at maten presenteres oppskåret på særlig kunstferdig og vakkert vis. 
* Luxinanstil （鲁西南）. Med Luxinan menes området rett sørvest for Shandong. Her spises det gjerne helsekost, matretter med ingredienser fra det som anses som helsebringende eller medisinalt virksomme råvarer.

## Billedgalleri

Image:Baochao yaohua 2009 03.jpg|*Baochao yaohua* (); stekt grisenyre
Image:Jiuqu dachang 2009 03.jpg|*Jiuqu dachang* (); stortarm fra gris
Image:Basi digua 2009 03.jpg|*Basi digua* (); søtpotet med karamellisert sukker
Image:deepfried cicada.jpg|*zha jinchan* (


## Referanser
Danny da Costa

**Danny Vieira da Costa** (født 1993) er en tysk fotballspiller som spiller for .

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Jiangsukjøkkenet

**Jiangsukjøkkenet** (kinesisk: 揚菜, pinyin: *yángcài*, også 蘇菜, *sūcài*), er et av Kinas åtte store kjøkken. Maten fra provinsen ved samme navn er selve rettesnoren, men kjøkkenet er blitt spredt i deler av Kina med en viss variasjon som følge.

Generelt gjelder det at jiangsukjøkkenets tekstur er myk, men ikke i den grad at at det blir grøtete eller faller fra hverandre. Dessuten ligge stor vekt på temperaturen ved tilberedelsen. For eksempel smaker kjøttet mykt, men det glir ikke av benet når det løftes. 

Kjøkkenets bærer preg av at man befinner seg nær havet. 

## Referanser
Annin tofu

**Annin tofu** (kinesisk: 杏仁豆腐, pinyin: *Xìngrén dòufu*) er en myk og geléaktig dessert laget av aprikoskjerner, agar og sukker. Det er en tradisjonell dessert i pekingkjøkkenet, det kantonesiske kjøkken, Hongkong-kjøkkenet og det japanske kjøkken.

## Referanser
Jaguar XK

:*Se [[Jaguar XK120]], [[Jaguar XK140]] og [[Jaguar XK150]] for de opprinnelige XK-modeller
*'Jaguar XK** (1996–2014) er en to-dørs og fire-seters sportsbil fra britiske [[Jaguar Cars]] ment som [[grand tourer]] med brukbar bagasjeplass.  Den erstattet [[Jaguar XJ-S]] og ble i 2014 etterfulgt av [[Jaguar F-Type]].

Serie 1 (X100, 90 000 eksemplarer) startet med **XK8** i 1996, tegnet av briten Geoff Lawson (1944–99). Den kom som  [[coupe]] og 2-seters [[cabriolet]], med fabrikkens nyutviklede AJ-V8 på 290 hk, samt [[automatgir]] fra tyske [[ZF Friedrichshafen AG]] (5HP24) som også leverte servostyringen.   **XKR** fra 2000 hadde en [[kompressor]] fra amerikanske Eaton og 370 hk, men med et tysk [[Mercedes-Benz]] W5A580 manuelt gir.

I 2002 gikk man over til 4.2-liters AJ34-motorer og ZF 6HP26 gir.

Serie 2 (X150) var tegnet av Ian Callum (født 1954). Den kom i 2005 som **XK** og XKR (kom i 2007) med 420 hk, såvel som **XKR-S''' med ekstra 40 hk og fra 2012 også uten tak.

Caloundra, Qld - Australia (15790438910).jpg | XK8
Jaguar XK8 Convertible - Flickr - The Car Spy (18).jpg | XK8
Jaguar XK8 Convertible - Flickr - The Car Spy (21).jpg | XK8 bakseter
Jaguar X150 front 20080223.jpg
Autosalon Brno 2011 (022).jpg | bagasjeplass
Yas Marina Jaguar Event 29 (5345701159) (cropped).jpg


## Referanser
Swedish House Mafia

**Swedish House Mafia** er en svensk elektronisk musikk supergruppe bestående av Sebastian Ingrosso, Axwell og Steve Angello. Gruppen ble offisielt etablert i slutten av 2008. I 2011 ble gruppen plassert som nummer ti på *DJ Magazine:* Top 100 DJ Poll 2011 og har blitt kalt «ansiktene til moderne progressive house musikk». I 2012 havnet de på tolvteplass i *DJ Magazine:* Top 100 DJ Poll 2012. Den 24. juni 2012 annonserte gruppen via sine nettsider at de skulle oppløse gruppen, etter en siste turné som fikk navnet «One Last Tour», som endte i Ultra Miami den 24. mars 2013.

Axwell og Sebastian Ingrosso fortsatte å jobbe sammen under navnet Axwell Λ Ingrosso og har siden gitt ut seks singler.

Steve Angelo fortsatte for seg selv etter at gruppen brøt opp og rakk å gi ut over 20 nye sanger før gruppen ble gjenforent i 2018 som Swedish House Mafia på Ultra i Miami. 

**Gjenforening**

Axwell, Sebastian Ingrosso og Steve Angello hadde en gjenforeningskonsert på Ultra Music Festival i Miami 25. mars 2018. 

Ryktene om en mulig gjenforening startet med at Ultra gikk ut med en ukjent artist på 2018-festivalen og sa «expect The unexpected». 

De siste dagene før selve konserten kom flere hint fra flere hold om at det var Swedish House Mafia som var de ukjente artistene. 

Palm Angels, et klesmerke med base i Los Angeles la ut et bilde på internett den 24. mars 2018 av en jakke med teksten «03.25.2018 Swedish House Mafia» . 

Bekreftelse på at det var dem som skulle spille kom kl 10 pm lokal tid (04.00 norsk tid) søndag 25. mars. 

Under konserten sa Axwell «Vi er Swedish House Mafia på livstid». Dette kan tyde på at det er mer i vente fra dem. 

Etter konserten ble det lagt ut bilde fra alle tre på diverse sosiale medier med tittel «It was time».

Den 2. mai i 2019, spilte de igjen sammen i Stockholm, både gamle låter og noen nye ble spilt. I tillegg til at de også spilte den 3. og 4. mai på samme plass, skal de spille i Mexico den 18. mai, på Creamfields i august og mange andre steder. Dette er bare starten på sommerturnéen.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
DieselHouse

**DieselHouse** er et opplevelses- og kunnskapssenter som ligger på H.C. Ørstedsværket i Sydhavnen i København med innkjørsel fra Vasbygade. Det ble etablert som et samarbeide mellom Københavns Museum og MAN B&W Diesel A/S og åpnet i 2006.

Senteret er bygget rundt en kjempestor B&W dieselmotor fra 1932, som gjennom 30 år var verdens største dieselmotor med 22&nbsp;500 hk. Dieselmotorens opprinnelige formål var å levere elektrisitet til Københavns elnett to ganger daglig ved toppbelastninger.

Motoren er bygget som en dobbeltvirkende åtte-sylindret totaktsmotor med en boring på 840 mm og en slaglengde på 1 500&nbsp;mm som utgjør et samlet slagvolum på hele 6650 liter. Generatoren ble bygget av svenske ASEA (i dag ABB).

Under andre verdenskrig spilte motoren en viktig rolle i frihetskampen, da verkets egen motstandsgruppe brukte den som gjemmested for våpen.

Dieselmotoren er fortsatt funksjonsdyktig, men er ikke lenger tilsluttet elnettet. Som demonstrasjon for publikum aktiveres den fast to ganger i måneden, samt ved spesielle anledninger (f.eks. Kulturnatt).

Museet rommer også den første dieselmotor fra B&W i 1904 (B&W nr. 1) som er utstyrt med en sylinder, et svinghjul på 8 tonn og yter 40 hk. Den fungerer fortsatt og startes en gang i uken for publikum.

En meget utbredt myte er at under strømavbrytelsen den 23. september 2003, spilte den store B&W dieselmotor en nøkkelrolle i gjenopprettelsen av elforsyningen, da motoren kunne starte ved egen kraft, og ikke hadde bruk for tilført elektrisitet til elektromagnetene. Dette er dog ikke korrekt, da generatoren aldri ble tilkoblet nettet.

Ovennevnte myte er ikke korrekt ifølge DieselHouse.
Generatoren på DM884-WS-150 ble først frakoblet nettet i september 2005, i forbindelse med endring av bygningen til DieselHouse.
Motoren ble startet ved strømutbruddet klokken 12:30 da og kjørte til cirka klokken 19:30.
Vi har hatt folk her i DieselHouse som var med den 23. september 2003.
Hvis man er så heldig å overvære en start av den store dieselmotoren, anbefales hørselsvern da støyen er enorm.

## Se også
* DieselHouse
* Privat optagelse af motorens demonstration 
* B&W Double Acting 2 Cycle Motor, DieselHouse Copenhagen.

## Referanser
Zonulatråder

**Zonulatråder** eller **zonula Zinni** (latin: *zonulae ciliaris*) er en anatomisk struktur i øyet. Disse tynne trådene strekker seg fra ciliærmuskelen til linsen, og holder den sentrert bak pupillen. Gjennom disse kan ciliærmuskelen endre form, og dermed brytningsstyrke, av linsen ved akkomodasjon.

## Eksterne lenker
* Zonula Zinni på Store medisinske leksikon
Kollingan

**Kollingan** er et fjell i det nordligste hjørnet av Drangedal kommune, på grensa til Kviteseid kommune i Telemark. Høyeste topp har en høyde på 909 meter over havet.

## Fotnoter



## Referanser
Mesterligafinalen i fotball for kvinner 2015/16

**[[Mesterligaen i fotball for kvinner|Mesterligafinalen i fotball for kvinner]] 2015/16** ble spilt torsdag 26. mai 2016 mellom  og  på Stadio Città del Tricolore i Reggio Emilia.

## Kampresultat



## Lagoppstilling

**Banens beste:**

**Assistentdommere:**
Judit Kulcsár (Ungarn)
Andrea Hima (Ungarn)
**Fjerdedommer:**
Gyöngyi Gaál (Ungarn)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Romania under EM i svømmesport 2014

**[[Romania]]** deltok under **[[EM i svømmesport 2014]]** i Berlin i Tyskland fra 13. til 24. august 2014.
__NOTOC__

## Referanser
Norge under EM i svømmesport 2012

**[[Norge]]** deltok under **[[EM i svømmesport 2012]]** i Debrecen, Ungarn, og Eindhoven, Nederland fra 14. til 27. mai 2012.

__NOTOC__
## Medaljevinnere

## Referanser
Weissenhofsiedlung

**Weissenhofsiedlung** (tysk: *Weißenhofsiedlung*) er et område i Stuttgart som ble påbegynt i 1927 med arbeiderboliger, under ledelse av arkitekt Ludwig Mies van der Rohe. Disse boligområdene ble oppført under en internasjonal boligmesse og blir ansett som et viktig ledd i utviklingen av modernistisk arkitektur. Initiativtaker til utstillingen var Deutscher Werkbund.

Området besto av totalt 60 boliger fordelt på 21 bygninger av varierende størrelse, og som ble tegnet av flere av datidens mest innflytelsesrike arkitekter. Hovedansvaret hadde Ludwig Mies van der Rohe.

UNESCO vedtok i 2016 å oppføre to av husene tegnet av Le Corbusier (hvorav ett i samarbeid med Pierre Jeanneret) på listen over verdens kulturarv, i samleoppføringen Le Corbusiers arkitektoniske verker. I tillegg til husene i Weissenhofsiedlung ble det oppført på listen også andre hus tegnet av Le Corbusier, i Argentina, Belgia, Frankrike, India, Japan og Sveits, som del av hans arkitektoniske verker.

## Historie
Weissenhofsiedlung ble oppført som en del av Deutscher Werkbunds utstilling *Die Wohnung,* som ble arrangert i Stuttgart 1927. Bygningene i området er relativt unisont utformet med tidstypiske karaktertrekk som hvitpussede fasader, takterrasser og bærende strukturer i betong. Hele byggeprosessen var banebrytende, og viste mye av det som skulle komme, som for eksempel prefabrikerte byggeelementer og innflytelse fra brukerne på utforming av boligene.

Mange av husene ble vesentlig skadet under den andre verdenskrigen og i dag finnes 11 av de 21 opprinnelige bygningene. 

I 2006 ble ett av Le Corbusiers hus i Weissenhofsiedlung opprettet som museum.

## Medvirkende arkitekter
* Peter Behrens 
* Victor Bourgeois 
* Le Corbusier og Pierre Jeanneret 
* Richard Döcker 
* Josef Frank 
* Walter Gropius 
* Ludwig Hilberseimer 
* Ludwig Mies van der Rohe 
* Jacobus Johannes Pieter Oud 
* Hans Poelzig 
* Adolf Rading 
* Hans Scharoun 
* Adolf Gustav Schneck 
* Mart Stam 
* Bruno Taut 
* Max Taut 
* Ferdinand Kramer

Weissenhof photo house citrohan east façade Le Corbusier & Pierre Jeanneret Stuttgart Germany 2005-10-08.jpg|Verdensarv: Citrohan-huset, av Le Corbusier og Pierre Jeanneret
Weissenhof_Stam_1.jpg|Rekkehus av Mart Stam.
Weissenhof_photo_apartment_house_Mies_van_der_Rohe_Stuttgart_Germany_2005-10-08.jpg|Boligblokk av Ludwig Mies van der Rohe.

## Referanser
Polarbil

A/S **Polarbil** var det rutebilselskap med hovedkontor i Vadsø. Selskapet var aktivt i tidsrommet 1920–1975.

## Historie

Selskapet ble etablert i 1920. Konstituerende generalforsamling ble avholdt 20.12.1920. Da ble det bestemt å overta rutebiltrafikken Smelror-Tana fra kjøpmann Ole Nilssen som hadde drevet rutetrafikk fra 1918 med sine fem biler. Det nydannede selskapet kjøpte inn tre biler med fra 4 til 12 passasjerer, samt tilbehør og garasje for 40000 kroner.

Polarbil profilerte seg i alle år som “Verdens nordligste og længste Ruteautomobiltrafik”. Gjennom årene videreutviklet selskapet en rekke bilruter i Øst-Finnmark.

Polarbil var i 1941 med og etablerte Nord-Norge-Bussen. De deltok med kjøring så lenge selskapet eksisterte. På strekningen Lakselv-Kirkenes delte Polarbil denne trafikken med Finnmark Fylkesrederi og Ruteselskap (FFR). På denne strekningen hadde Nord-Norge-Bussen bare sommerrute (ca. juni-september).

## Rutenettet

I 1923 finner vi følgende ruter hos Polarbil:
* Langnes (Tana) - Vadsø - Bussesund (båtsamband m/ Vardø)

På slutten hadde selskapet følgende ruter:
* Vadsø-Tana-Langnes
* Vadsø-Smelror-Vardø-Hamningberg
* Vadsø-Kirkenes
* Vadsø-Polmak
* Vadsø-Båtsfjord-Berlevåg
* Varangerbotn-Polmak-Sirma-Karasjok

## Sluttfasen
Etter krigen ønsket Finnmark fylke å samle kollektivtrafikken i sitt egen ruteselskap, Finnmark Fylkesrederi og Ruteselskap (FFR). A/S Polarbil fikk ikke fornyet sine konsesjoner da de skulle fornyes midt på 1970-tallet. Selskapets virksomhet ble overtatt av FFR fra 1. januar 1976. Overtakelsen omfattet også 36 ansatte og bilmateriellet på 37 enheter.

## Referanser

 
## Litteratur
* Friberg, L. A. (1991). De grå skipene og de gule bussene: FFR 75 år 1916–1991. Hammerfest: Finnmark fylkesrederi og ruteselskap.
* Svanberg, Erling (1990). Langs vei og lei i Nordland: samferdsel i Nordland gjennom 3000 år. Bodø: Nordland fylkeskommune. 

## Eksterne lenker
* Historiske bilder om Polarbil på Digitalt Museum
Lone (Arna)

**Lone** er en bygd/tettsted i Arna, lokalisert ved Haukelandsvatnet mellom Haukeland og Espeland. Veteranjernbanen Gamle Vossebanen går gjennom Lone.

## Næringsliv
Næringsaktiviten på Lone består av Lone Tepper AS, dagligvarebutikkene Spar og Coop, Shell bensinstasjon, Lone Camping, en frisørsalong, bilforhandler og bilverksted. I tillegg finnes det en del entreprenørvirksomhet i området.

## Skole
Lone skule er barneskole som dekker søndre del av Arnadalen fra Grimesvingen i sør til Arnatveit i nord.
Buddha hopper over muren

***Buddha hopper over muren*** (, også kjent som ***Buddhas fristelse***) er en variant av haifinnesuppe i Fujiankjøkkenet.

## Beskrivelse
Retten ble skapt av Zheng Chunfa, en berømt kokk og innehaver av restauranten Ju Chun Yuan i Fuzhou i provinsen Fujian. Zheng var kokk for en ledende lokal mandarin i sin tidlige karriere. Etter at retten ble til under Qing-dynastiet (1644–1912), er den blitt fremhevet som en av det kinesiske kjøkkens fremste delikatesser, på grunn av sin rike smak, bruk av en rekke ingredienser av sjeldent god kvalitet og spesielle tilberedelse. Rettens navn insinuerer at den er så velsmakende at den får buddhistmunker til å «glemme» at de egentlig er vegetarianere. Den er rik på protein og kalsium.

Suppen eller stuingen har mange ingredienser og det trengs to dager for å tilberede den. En typisk oppskrift krever vaktelegg, bambusskudd, kamskjell, sjøpølser, abalone, haifinne, svømmeblære, kylling, Jinhuaskinke, svinesene, ginseng, sopp og taro. Noen oppskrifter krever inntil 30 hovedingredienser og tolv kondimenter. Bruken av haifinne og abalone er blitt kontroversielt av miljømessige og etiske hensyn.

## Tilblivelse
Det går mange historier om hvordan retten er blitt til. I tillegg til den gjengse, gjengitt ovenfor, er det en om en mandarin som vandret omkring til fots under Qing-dynastiet. Han oppbevarte all sin mat i en leirkrukke egentlig beregnet på vin. Når enn han skulle ha seg et måltid, varmet han opp krukken over en åpen ild. 

Da han og hans venner kom til Fuzhou begynte han å koke retten. Duftene nådde over murene til buddhistklosteret like ved, der munkene satt og mediterte. Selv om buddhistmunker ikke får spise kjøtt, var lukten så uimotståelig at en av dem hoppet over muren. En dikter i følget sa senere at til og med Buddha ville ha hoppet over muren for å få noe av denne lekre retten.

## Referanser

## Eksterne lenker
*
Bambusskudd

**Bambusskudd** er de spiselige skuddene fra mange slag av bambusplanter, som *[[bambusa vulgaris]]* og *[[phyllostachys edulis]]*. De benyttes i en rekke asiatiske matretter. 

Rå bambusskudd inneholder giftstoffer, og de må ødelegges ved koking, eller på annet vis.

## Referanser