open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Sivilforsvarsmedaljen med laurbærgren

**Sivilforsvarsmedaljen med laurbærgren** er en medalje som blir delt ut av Sivilforsvaret til personer som har utmerket seg spesielt i tjenesten. Medaljen ble innstiftet 6. november 2003 og er administrert av Sivilforsvaret. Siste oppdatering av statuttene var 16. september 2020. Den er den nest fremste av de fire etatsmedaljene i Sivilforsvaret, etter Sivilforsvarets hederskors, men foran Sivilforsvarsmedaljen (som er en selvstendig medalje). Medaljen benyttes på Sivilforsvarets uniform og er også godkjent for bruk på norsk militær uniform.

## Tildeling
Medaljen kan tildeles personer som har utvist personlig dyktighet og fortjentsfull innsats utover det som forventes i tjeneste for Sivilforsvaret. Det stiller høye krav til fortjenstfull utøvelse og handling utover det som forventes/kreves eller at utøvelsen har vært svært krevende og har hindret skade på person eller eiendom.

Medaljen kan også tildeles personer som over tid og i vesentlig grad har anvendt sin kunnskap i etatens tjeneste og til utviklingen av norsk sivilforsvar.

Medaljen kan også tildeles personer utenfor sivilforsvarsetaten som gjennom stilling, faglig samarbeid eller særlig personlig initiativ har utvist fortjenstfull bistand til Sivilforsvaret.

## Utførelse
Medaljen er rund, i sølv, og har Sivilforsvarets våpenmerke på advers. Sivilforsvarets emblem viser en løve som holder et skjold foran seg, det hele med en kongekrone over. På medaljens revers står teksten «SIVILFORSVARET – FOR TJENESTER». Båndet er grått og med en tynn blå, vertikal stripe på midten. Båndet er forsynt med en laurbærgren i sølvmetall.

## Se også
*Sivilforsvarets medalje for internasjonal tjeneste
*Sivilforsvarsmedaljen
*Sivilforsvarets hederskors
*Liste over norske dekorasjoner

## Eksterne lenker
*  Oversikt over norske sivile og militære utmerkelser  i *f-xtra*, nr. 1, 2009, bilag til *Forsvarets Forum*, nr. 11, 2009
Maudheimmedaljen

**Maudheimmedaljen** ble stiftet av Kong Haakon VII 14. november 1951 til minne om Den norsk-britisk-svenske vitenskapelige ekspedisjon til Antarktis 1949-1952. 

Medaljen er den samme som Kongens fortjenstmedalje i sølv, men den har en sølvspenne over båndet som er merket «MAUDHEIM 1949–1952». 

Bare 18 personer ble tildelt Maudheimmedaljen. Ekspedisjonens leder John Giæver var blant nordmennene som ble tildelt Maudheimmedaljen. Blant svenske mottagere var glasiologen Valter Schytt, meteorologen Gösta Hjalmar Liljequist og filmfotografen Stig Hallgren.

## Mottagere
Disse ble tildelt Maudheimmedaljen:

;Australia
* John Jelbart, fysiker, *post mortem*
*Gordon de Quetteville Robin, fysiker 

;Canada
*Ernest Frederick Roots, geolog

;Norge
*John Giæver, ekspedisjonsleder
*Bjarne Lorentzen, stuert
*Peter Jul Melleby, mekaniker og hundekjører
*Nils Roer, topograf
*Egil Gunnar Rogstad, radiosjef
*Nils Jørgen Schumacher, meteorolog
*John Snarby, stuert

;Sverige
*Bertil Ekström, mekaniker, *post mortem*
*Stig Hallgren, filmfotograf
*Gösta H. Liljequist, meteorolog
*Valter Schytt, glasiolog og nestkommanderende
*Paul Ove Wilson, lege

;Storbritannia
* Leslie Arthur Quar, radiotekniker, *post mortem*
* Alan Reece, geolog
* Charles Swithinbank, glasiolog

## Se også
* Liste over norske dekorasjoner

## Referanser


## Litteratur
*''Heder og ære. Nasjonale og internasjonale dekorasjoner brukt i Norge'', bilag til *Forsvarets Forum*, nr. 5, 2012, Oslo: *Forsvarets Forum*/Forsvarets Veterantjeneste, 2012
*Oversikt over norske sivile og militære utmerkelser] i *f-xtra*, nr. 1, 2009, bilag til *[[Forsvarets Forum]]*, nr. 11, 2009
Haakon VIIs 70-årsmedalje

**Haakon VIIs 70-årsmedalje** er en norsk krigs- og minnemedalje. Medaljen ble innstiftet av kong Haakon VII 27. oktober 1942. Den ble delt ut til militært personell som gjorde tjeneste i de norske væpnede styrkene i Storbritannia på kongens fødselsdag, 3. august 1942. 

## Utforming
Medaljen er laget i bronse og har et bilde av kong Haakon VII i admiralsuniform med omskriften «HAAKON 7 NORGES KONGE» på advers. På revers står teksten «TIL MINNE OM / 70 ÅRSDAGEN / 3 AUGUST 1942» over tre linjer omgitt av ordenskjedet for St. Olavs Orden. I toppen av medaljen er en kongekrone. Medaljen har et rødt bånd med to gule striper, og skal bæres på venstre side av brystet. Den er modellert av Oskar Sørensen og er produsert i 1946 av gullsmedfirmaet J. Tostrup i Oslo.

## Tildeling
Etter innstiftelsen i 1942 ble mottagerne av Haakon VIIs 70-årsmedalje kun tildelt båndstripe. Selve medaljen ble først produsert og utdelt i 1946. Det ble da levert 9&nbsp;500 eksemplar. Antallet tildelinger antas å være tilsvarende.

## Rangering
Haakon VIIs 70-årsmedalje rangerer som nummer sju av de militære utmerkelsene for innsats under andre verdenskrig og som nummer 33 i rekken av norske sivile og militære utmerkelser.

## Nordmenn tildelt Haakon VII 70-årsmedalje

*Mottakere av Haakon VII 70-årsmedalje på Wikipedia

## Litteratur
*John Monn: «Haakon VII 70-årsmedalje», *Forsvarets Forum*, nr. 20, 1994
*Caroline Serck-Hanssen: «Krigsdekorasjonene til en skytter i handelsflåten», *Norsk våpenhistorisk selskap. Årbok 2003*, Oslo: Norsk våpenhistorisk selskap, 2003, s. 28–42
*Carsten Svarstad: «Norges krigsdekorasjoner», *Nordisk Numismatisk Unions Medlemsblad*, nr. 6, august, 1946, s. 97–103
*Per Thornit: *The royal commemorative and coronation medals of Scandinavia 1892-1982*, København: Ordenshistorisk selskab, 1984, s. 111–112. ISBN 8788513025
*Tore Z. Trosdahl: *Norges medaljer 1920–1995*, Oslo: Tosses forlag, 2001, s. 51. ISBN 8299656818

## Eksterne lenker
* Oversikt over norske sivile og militære utmerkelser i *f-xtra*, nr. 1, 2009, bilag til *Forsvarets Forum*, nr. 11, 2009
Fylkesvei 8570

**Fylkesvei 8570** går mellom Heia i Balsfjord og Øverbygd i Målselv. Veiens lengde er 20,8 km.

Veien går i retning sørøst mellom E6 og fylkesvei 87.

Før 1. januar 2010 var veien riksvei, etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som fylkesvei.

Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 857, den er fortsatt primær fylkesvei.

## Kommuner og knutepunkter
###### 

## Referanser




## Eksterne lenker
* Vegvesenets vegkart 
*
Forsvarsmedaljen

**Forsvarsmedaljen** er en norsk militær medalje, som ble innstiftet 1. mai 1982. Den deles ut av Forsvarssjefen for langvarig tjeneste i det norske Forsvaret.

## Tildeling
Forsvarsmedaljen tildeles militært og sivilt personell som har tjenestegjort i Forsvaret i til sammen 25 år. For hvert femte år etter dette får mottakeren en stjerne. Mottakeren kan få opptil tre stjerner.

Etter en endring av statuttene  12. oktober 2005 kan Forsvarsmedaljen tildeles områdesjefer i Heimevernet etter 10 års tjeneste.

Medaljen kan også tildeles for annet enn lang tjeneste. Ved endring av statuttene i 2011 ble det bestemt at medaljen også kan tildeles «norske og utenlandske personer i og utenfor Forsvarets organisasjon som på en fortjensfull måte har bistått det norske forsvar.»

## Utforming
Medaljen er rund med en diameter på 33 millimeter og er i sølvfarget metall. Adversen har tre sverd plassert ved siden av hverandre, pekende oppover. Reversen har teksten «FORSVARET • FOR FORTJENESTER •». Båndet er rødt med en loddrett fire millimeter bred sølvstripe midt på.

## Referanser


## Se også
* Liste over norske dekorasjoner
* Forsvarsmedaljen med laurbærgren

## Litteratur
*''Heder og ære. Nasjonale og internasjonale dekorasjoner brukt i Norge'', bilag til *Forsvarets Forum*, nr. 5, 2012, Oslo: *Forsvarets Forum* / Forsvarets Veterantjeneste, 2012
*Monn, John: «Forsvarsmedaljen og Forsvarsmedaljen med laurbærgren», *Forsvarets Forum*, nr. 23–24, 1994
*Oversikt over norske sivile og militære utmerkelser] i *f-xtra*, nr. 1, 2009, bilag til *[[Forsvarets Forum]]*, nr. 11, 2009

## Eksterne lenker
* Medaljer og utmerkelser , Forsvaret.no 
* ''Statutter for de mest benyttede medaljer i Forsvaret'', av 26. april 2012, Forsvaret
Politimedaljen

**Politimedaljen** er en norsk medalje for politiet, og blir utdelt av politidirektøren. Medaljen ble innstiftet 1. mars 2002. Den er godkjent til bruk på politiuniform og på norsk, militær uniform. Politimedaljen er en av flere etatsmedaljer i politiet og rangerer etter Politiets hederskors og Politimedaljen med laurbærgren, som er en selvstendig medalje.

## Tildeling
Medaljen deles ut til politiembetsmenn, -tjenestemenn og sivilt personell som har tjenestegjort i til sammen 25 år i politiet. Mottakeren får deretter en forgylt stjerne for hvert femte år. Mottakeren kan få maksimalt tre stjerner. 

## Utførelse
Medaljen er rund og i sølvfarget metall. Advers har politiets etatsemblem, det norske riksvåpenet mot en bakgrunn strødd med kors og flankert av fasces, og en opphøyet rand ytterst. Revers har teksten «POLITIET» i en halvsirkel øverst og «FOR TJENESTER» i en halvsirkel nederst. To femtaggede stjerner skiller de to delene av innskriften. Medaljen er opphengt i et svart bånd med en loddrett gullstripe midt på. Båndet kan utstyres med stjerner.

Medaljen er i utforming identisk med Politimedaljen med laurbærgren, bortsett fra at denne har laurbærgrenen på medaljebåndet. 

Sammen med medaljen følger et diplom, påtrykt underskriften til politidirektøren. Diplomet er påført begrunnelse for tildelingen.

## Se også
*Liste over norske dekorasjoner

## Litteratur
*''Heder og ære. Nasjonale og internasjonale dekorasjoner brukt i Norge'', bilag til *Forsvarets Forum*, nr. 5, 2012, Oslo: *Forsvarets Forum*/Forsvarets Veterantjeneste, 2012
*Oversikt over norske sivile og militære utmerkelser] i *f-xtra*, nr. 1, 2009, bilag til *[[Forsvarets Forum]]*, nr. 11, 2009
Sivilforsvarsmedaljen

**Sivilforsvarsmedaljen** er en norsk medalje, som tildeles for tjeneste i Sivilforsvaret, eller for fortjentsfull bistand til etaten. Medaljen ble innstiftet den 6. november 2003 og er administrert av Sivilforsvaret. Den er en av flere etatsmedaljer i Sivilforsvaret og rangerer etter Sivilforsvarets hederskors og Sivilforsvarsmedaljen med laurbærgren, som er en selvstendig utmerkelse. Medaljen benyttes på Sivilforsvarets uniform og er også godkjent for bruk på norsk militær uniform. Statuttene ble sist revidert den 16. september 2020.

## Tildeling
Medaljen blir utdelt til ansatte i Sivilforsvaret som har gjort tjeneste i til sammen 25 år i sivilforsvarsetaten, eller som har 25 års akkumulert tjeneste som ansatt i offentlig nød- og beredskapsetat, hvorav minst de 5 siste år har vært i Sivilforsvaret. For hvert femte år over 25 blir båndet forsynt med en sølvfarget stjerne, opp til maksimalt tre. 

Sivilforsvarsmedaljen kan også tildeles norske og utenlandske personer i og utenfor Sivilforsvaret som har utvist særlig fortjenstfull innsats i, eller bistand til, Sivilforsvaret. 

## Utførelse
Medaljen er rund, utført i oksidert sølvfarget metall og har Sivilforsvarets våpenmerke på advers. Sivilforsvarets emblem viser en løve som holder et skjold foran seg, det hele med en kongekrone over. På medaljens revers står teksten «SIVILFORSVARET – FOR TJENESTER». Båndet er sølvgrått og med en tynn, blå, vertikal stripe på midten. Det kan være utstyrt med stjerner.

## Se også
* Sivilforsvarets medalje for internasjonal tjeneste
* Sivilforsvarsmedaljen med laurbærgren
* Sivilforsvarets hederskors
* Liste over norske dekorasjoner

## Litteratur
*''Heder og ære. Nasjonale og internasjonale dekorasjoner brukt i Norge'', bilag til *Forsvarets Forum*, nr. 5, 2012, Oslo: *Forsvarets Forum*/Forsvarets Veterantjeneste, 2012
*Oversikt over norske sivile og militære utmerkelser, i *f-xtra*, nr. 1, 2009, bilag til *[[Forsvarets Forum]]*, nr. 11, 2009
Sivilforsvarets medalje for internasjonal innsats

**Sivilforsvarets medalje for internasjonal innsats** (tidligere «internasjonal tjeneste») er en norsk medalje som tildeles personell i Sivilforsvaret for deltagelse i internasjonal innsats. Medaljen ble innstiftet i 6. november 2003 og blir administrert av Sivilforsvaret. 

Det er den lavest rangerte medaljen av Sivilforsvarets fire medaljer. Medaljen benyttes på Sivilforsvarets uniform og er også godkjent for bruk på norsk militær uniform.

## Tildeling
Sivilforsvarets medalje for internasjonal innsats tildeles personer som har deltatt i internasjonal innsats for Sivilforsvaret, besluttet av norske myndigheter. Deltakelsen skal være av minimum fire ukers varighet.

Sivilforsvarets medalje for internasjonal innsats kan også tildeles utenlandsk sivilforsvarspersonell og sivile som på en fortjenstfull måte har ytt bistand til norsk sivilforsvarspersonell i internasjonal innsats.

For hver femte måneds akkumulert internasjonal tjeneste bæres en sølvfarget stjerne på medaljebåndet, opp til maksimalt tre. Ved 60 måneders tjeneste bæres medaljen med laurbærgren.

Utenlandstjeneste i Norwegian Support Team (NST), Norwegian UNDAC Support (NUS) og Norwegian Emergency Medical Team (NOR EMT) regnes i denne forbindelse som å ha deltatt i internasjonal innsats for Sivilforsvaret, selv om innsatsen ikke foregår i Sivilforsvarets uniform eller under det internasjonale beskyttelsesmerket for sivilforsvar (blå oppadpekende trekant på oransje bakgrunn).

## Utførelse
Medaljen er rund, i sølvfarget metall og har på advers en stilisert jordklode besatt med trekanter og med Sivilforsvarets emblem på høyre side. På reversen står inskripsjonen «SIVILFORSVARET – FOR INTERNASJONAL INNSATS». Medaljebåndet er sølvgrått og med en tynn, blå, vertikal stripe langs hver side. Det kan utstyres med stjerner eller laurbærgren. 


Fil:Sivilforsvarets medalje for internasjonale tjeneste stripe.svg|Båndstripe for Sivilforsvarets medalje for internasjonal innsats
Fil:Sivilforsvarets medalje for internasjonale tjeneste med laurbærgren stripe.svg|Båndstripe for Sivilforsvarets medalje for internasjonal innsats med laurbærgren


## Referanser


## Se også
* Sivilforsvarsmedaljen
* Sivilforsvarsmedaljen med laurbærgren
* Sivilforsvarets hederskors
* Liste over norske dekorasjoner

## Eksterne lenker
*  Oversikt over norske sivile og militære utmerkelser  i *f-xtra*, nr. 1, 2009, bilag til *Forsvarets Forum*, nr. 11, 2009
Norges Lotteforbunds hederstegn

**Norges Lotteforbunds hederstegn** er en utmerkelse som tildeles av Norges Lotteforbund (NLF). Den ble innstiftet i 1990. Hederstegnet deles ut til norske militære eller sivile personer som har lagt ned et særlig viktig arbeid for til fremme av NLFs formål.

## Utforming
Hederstegnet er utformet som en medalje til å bære i bånd. Medaljen er rundt 30 mm i diameter og har på avers NLFs merke, en skive med fargene fra Norges flagg, omgitt av en eikekrans i gullfarget metall. Nederst på kransen står bokstavene «NLF». Reversen er uten motiv.

Medaljen er opphengt i et lilla medaljebånd med to gule striper.

## Tildeling
Alle medlemmer i organisasjonen kan foreslå personer til hederstegnet. Forslag behandles av en særskilt komité. Både sivile og militære kan tildeles utmerkelsen, men bare norske statsborgere. Tildeling skjer etter enstemmig vedtak av organisasjonens landsstyre.

## Bæring på uniform
Medaljen er godkjent for bæring på norsk militær uniform, og ligger i gruppe 4: Andre norske dekorasjoner. Gruppen omfatter utmerkelser tildelt av private norske organisasjoner, så vel som utmerkelser innstiftet av Forsvaret, men uten kongelig godkjennelse. Medaljen rangerer som nr. 17 i denne gruppen og ligger i mellom Tysklandsbrigadens veteranmedalje og FNs fredsprismedalje 1988.

## Referanser
PLANELM-medaljen

**PLANELM-medaljen** er en dansk militær medalje.

Den blir delt ut til personell som er tilknyttet Planning element-staben i SHIRBRIG (Multinational United Nations **S**tandby Forces **Hi**gh **R**eadiness **Brig**ade) i Danmark.

Medaljen har på advers teksten «SHIRBRIG PLANELM» rundt FN-flagget, og er nummerert på revers. Den har et medaljebånd i fargene blått, rødt, hvitt, rødt, blått. Medaljen kommer i sett med miniatyr og båndstripe.
## Referanser
Det militære skarpskyttermerke

**Det militære skarpskyttermerke** er et ferdighetsmerke for skyting med personlig våpen (gevær, maskingevær, pistol eller maskinpistol). Skyttermerket ble stiftet i 1861 som en «Skydepremie». 

Merket har som formål å stimulere skyteinteressen blant militære og sivile skyttere, og gjennom årlige skyteprøver å holde skyteferdighetene oppe hos befal og mannskap i de stående styrkene, Heimevernet og mobiliseringsstyrkene. 

## Utforming
Merket er to korslagte gevær over en bundet laurbærkrans med et rødt felt innenfor kransen. I toppen er riksvåpenet. Merket finnes i valørene gull, sølv og bronse i tillegg til en medalje i gull. 

Medaljen har samme utforming som merket, men er større og henger i et rødt og gult bånd. Det er spesifikke krav til alle valørene både når det gjelder ferdigheter og antall år en må gjennomføre prøver for å kvalifisere seg.

## Valører
* Bronse: Tildeles ved første gangs god skyting
* Sølv: Tildeles ved første gangs utmerket skyting etter bronse
* Gull: Tildeles ved 5. gangs utmerket skyting

## Galleri

Fil:WW2 Norwegian Army (Hæren) Uniform Equipment Hjemmefrontmuseet Rakkestad local WW2 museum Norway Menig soldat (Private) Militært friidrettsmerke Skarpskyttermerke Marsjmerke Infanteriregiment nr. 1 (awards badges pins) 2021-06-20 IMG.jpg|Ferdighetsmerker med mer på Hærens feltuniform fra 1914: Militært idrettsmerke 1937–45 i bronse, Det militære skarpskyttermerket, Det militære marsjmerket innstiftet i 1915 og Infanteriregiment nr. 1..
Fil:Skytermerke.jpg|Diplom for Det Militære Skarpskyttermerket i Bronse tegnet av Andreas Hauge (1925–2005)
Fil:Det Militære Skarpskyttermerke.png|Båndstripe


## Se også
* Liste over dekorasjoner godkjent til bruk på norsk militær uniform

## Referanser
Fylkesvei 858

**Fylkesvei 858** (**Fv858**) går mellom Eidkjosen i Tromsø og Tømmerelv i Balsfjord. Veiens lengde er 82,9&nbsp;km.

Veien går nordover på vestsiden av Balsfjorden forbi Storsteinnes til Nyvik, deretter vestover langs Nordfjorden til Mestervik, deretter over til Balsfjorden igjen og videre nordover langs vestsiden til Ballsnes der den går i undersjøisk tunnel (Ryatunnelen) under Straumsfjorden til Larseng på Kvaløya. Fra Larseng går veien videre på østsiden av Kvaløya til Eidkjosen.

Før 1. januar 2010 var veien riksvei, etter at regionsreformen trådte i kraft har den status som fylkesvei.

Ryatunnelen ble åpnet 29. september 2011 og erstattet fergeforbindelsen mellom Larseng og Vikran.

## Kommuner og knutepunkter
###### 

## Referanser


## Eksterne lenker
* Vegvesenets vegkart 
*
KNBLO-medaljen

**KNBLO-medaljen** (også kalt *Nijmegenmedaljen*) er en medalje for deltakelse i den fire dager lange Nijmegenmarsjen i byen Nijmegen i Nederland. Dette er det eneste utenlandske ferdighetsmerket som er godkjent for bruk på norsk uniform. Dette er også det eneste av ferdighetsmerkene der en får en medalje ved første gangs deltakelse. Den første marsjen ble holdt i 1909. Den blir arrangert årlig av De Koninklijke Nederlandse Bond voor Lichamelijke Opvoeding (KNBLO) (Det kongelige nederlandske forbundet for fysisk oppfostring). Daglig marsjlengde er mellom 30 og 50&nbsp;kilometer, alt etter deltakerens alder og kjønn. 

## Statutter

Hvert år en deltaker fullfører marsjen blir markert med enten et spesielt kors, eller et nummer som festes på båndet. Det blir gitt et kors i bronse for første marsjen. En krone blir lagt til over korset for andre fullførte marsj. Samme praksis følger for femte og sjette i sølv, og tiende og ellevte i gull. Videre festes det tall på båndet for å vise antall fullførte marsjer. Siden 1977 er det innført nye medaljer som tildeles etter 40, 50, 60 og 70 fullførte marsjer.

Kun ett kors, det siste tildelt, skal bæres, og kun det siste nummeret på båndet skal bæres.

## Antall mottakere
Marsjen er blitt fullført  ganger av rundt  deltakere mellom 1909 og 2019. Derfor har rundt  førstegangsmedaljer blitt utdelt. Rundt  høyere medaljer har blitt tildelt dem som har gått flere ganger.

## Se også
* Liste over dekorasjoner godkjent til bruk på norsk militær uniform

## Referanser


## Eksterne lenker

* Den norske Nijmegendelegasjonen
* Arrangørens engelskspråklige side
* Nijmegenmarsjen medaljen (engelsk)
Norsk Militært Tidsskrifts medalje for besvarelse av prisoppgave

**Norsk Militært Tidsskrifts medalje for besvarelse av prisoppgave** ble stiftet av Kristiania militære samfund 20. juli 1860 til fremme av militær vitenskap.

Det skulle hvert år settes opp fire oppgaver, men dette er nå endret slik at priskomitéen enten kan velge et tema eller legge opp til frie besvarelser. Besvarelsene skal ha militærfaglig eller sikkerhetspolitisk tema av historisk eller samtidig karakter. De godkjente svarene skal belønnes med en medalje i gull, sølv eller bronse etter kvaliteten på svaret. Opprinnelig var det også en pengepremie knyttet til prisen, men denne gikk ut i 1878. Den er nå innført igjen i form av et stipend der beløpet varierer etter medaljens valør. Besvarelser som premieres trykkes i Norsk Militært Tidsskrift eller offentliggjøres på annen måte.

Medaljen deles ut på samfunnets stiftelsesdag,1. mars. Den er godkjent til bruk på norsk militær uniform, der den rangerer som den fremste i «Gruppe 4: Andre norske utmerkelser».

På adversen har medaljen en fremstilling av Pallas Athene, med sverd i den ene hånden og en bokrull i den andre, sammen med en løve og en ugle. Løven er kronet og har en øks, en referanse til Norges riksvåpen. På reversen er det en eike- og laurbærkrans med ordene «MILITAIRE TIDSSKRIFTS PRISMEDAILLE» over tre linjer innenfor. Mottakerens navn og årstallet for tildelingen er gravert inn på randen. Medaljen skal bæres i et blått bånd med røde og hvite kantstriper. Fargene er de samme som i Norges flagg.

Medaljen er utført av G. Loos og ble opprinnelig produsert i Berlin.

## Se også
* Liste over norske dekorasjoner

## Referanser


## Litteratur
*''Heder og ære. Nasjonale og internasjonale dekorasjoner brukt i Norge'', bilag til *Forsvarets Forum*, nr. 5, 2012, Oslo: *Forsvarets Forum*/Forsvarets Veterantjeneste, 2012
*Oversikt over norske sivile og militære utmerkelser i *f-xtra*, nr. 1, 2009, bilag til *[[Forsvarets Forum]]*, nr. 11, 2009

## Eksterne lenker
* Årlig prisoppgave for Norsk Militært Tidsskrift, omtale og statutter fra *Norsk Militært Tidsskrift*
* Norsk Militært  Tidsskrifts prismedalje, oversikt over mottakere
Giro d’Italia 2005

Den 88. utgaven av sykkelrittet **[[Giro d'Italia]]** ble arrangert over 20 etapper i tidsrommet 7. &ndash; 29. mai 2005.

Rittet ble vunnet av italieneren Paolo Savoldelli foran landsmannen Gilberto Simoni og José Rujano fra Venezuela. 

## Etapper

## Endelig resultatliste
### [[Rosa trøye (Giro d'Italia)|Sammenlagt – ''maglia rosa'']]

### [[Klatretrøya (Giro d'Italia)|Klatretrøya – ''maglia verde'']]

### [[Poengtrøya (Giro d'Italia)|Poengtrøya – ''maglia ciclamino'']]

## Eksterne lenker
*
Brescia

**Brescia** er en by i regionen Lombardia i det nordlige Italia med en befolkning på 193 599 (2013). Den er hovedstaden i provinsen Brescia (900&nbsp;000 innbyggere, en av Italias største), og er Lombardias største by, etter Milano.

Byen het *Brixia* i antikken, og har eksistert før Romerrikets tid. Meget er bevart i byen fra romertiden og middelalderen. Brescia ligger midt i det tredje største italienske industriområdet, og har også en velutviklet finansnæring og turistnæring, takket være nærheten til turistmål som Gardasjøen, Iseosjøen og Alpene.
__NOTOC__

## Befolkningsutvikling

## Kjente innbyggere
* Paul VI
* Andrea Pirlo
* Daniele Bonera
* Arnold av Brescia

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Perugia

**Perugia** er hovedstad i regionen Umbria i Italia og har om lag 158&nbsp;000 innbyggere. 

Perugia ble opprinnelig grunnlagt av etruskerne på en markant høyde (493 moh.), det antikke navnet var *Perusia*. Den hørte til de tolv mektigste etruskiske byene og til De tolv byers forbund. 

Maleren Perugino er født nær denne byen.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Perugia OnLine (italiensk/engelsk/fransk/spansk/tysk)
* Perugia og Umbria 
* Università per Stranieri / Universitet for utlendinger (italiensk/engelsk/fransk)
De tolv staters forbund

**De tolv staters forbund** var en sammenslutning av etruskiske bystater. Dette forbundet omfratte de følgende bystater: 

* *Arretium* (Arezzo)
* *Caere* (Cerveteri)
* *Clusium* (Chiusi)
* *[[Cortona]]*
* *Perusia* (Perugia)
* *Rusellae* (Roselle)
* *Turchuna*, *Tarquinii* (Tarquinia)
* *Veii*, *[[Veji]]*  
* *[[Vetulonia]]*
* *Volaterrae* (Volterra)
* *[[Volsinii veteres]]* ved Orvieto
* *[[Vulci]]*

Etter Vejis ødeleggelse tilkom Populonia i forbundet.

----

Lignende etruskiske byforbund fantes også i deres bosetningsområder på Posletten og i Campania.

Viktige etruskiske byer på Posletten:

* *Felsina* (Bologna)
* *Ariminum* (Rimini)
* *Mantua* (Mantova)
* *Mutina* (Modena)
* *[[Parma]]*
* *Placentia* (Piacenza)
* *[[Ravenna]]*

Viktige etruskiske byer i Campania:

* *[[Capua]]*
* *Acerrae* (Acerra)
* *[[Nola]]*
* *[[Herculaneum]]*
* *[[Pompeji]]*
* *Sorrentum* (Sorrento)
Tahoesjøen

**Tahoesjøen** (engelsk: ******, washoe: ******) er en ferskvannsinnsjø i Sierra Nevada-fjellkjeden i de amerikanske delstatene California og Nevada. Omkring to tredeler av innsjøen ligger i California. Tahoesjøen er den største alpine innsjøen i Nord-Amerika, samt den nest dypeste i USA etter Crater Lake. Sjøen ligger 1897 moh. og dekker et område på 495 km². Sjøen er 501 meter på det dypeste.

## Historie
Før 1860-tallet var området bebodd av indianerstammen washoe. Under streiken til sølvgruvearbeiderne i Virginia City i Nevada ble tusenvis av trær felt rundt innsjøen for å brukes til bjelker i gruvene.

I dag er innsjøen og området rundt turistattraksjoner med restauranter, skibakker og kasinoer.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Lake Tahoe – travel solutions
Liste over stortingsrepresentanter 1985–1989

**Liste over stortingsrepresentanter 1985–1989** omfatter alle som ble valgt til stortingsrepresentanter for perioden 1985 til 1989, og deres fast møtende vararepresentanter. 

Stortingsvalget 1985 endte med at de 157 representantplassene ble fordelt med 71 til Arbeiderpartiet (Ap), 50 til Høyre, 16 til Kristelig Folkeparti (KrF), 12 til Senterpartiet (Sp), 6 til Sosialistisk Venstreparti (SV) og 2 til Fremskrittspartiet (Frp).

Etter valget fortsatte Kåre Willochs regjering (H, Sp, KrF). Den ble avløst av Gro Harlem Brundtlands andre regjering (Ap) 9. mai 1986. Jo Benkow var stortingspresident i denne perioden.

## Aust-Agder

## Vest-Agder

## Akershus

## Buskerud

## Finnmark

## Hedmark

## Hordaland

## Møre og Romsdal

## Nordland

## Oppland

## Oslo

## Rogaland

## Sogn og Fjordane

## Telemark

## Troms

## Nord-Trøndelag

## Sør-Trøndelag

## Vestfold

## Østfold

## Referanser
Franziskus Herzan von Harras

** Franziskus von Paula Herzan von Herras ** (født 5. april 1755 i Prag i Böhmen, død 1. juni 1804 i Wien i Østerrike) var en av den katolske kirkes kardinaler.

Navnet gjengis tidvis også som **Herczan von Harras**, **Hertzan von Harras**, eller **(Frantisek de Paula) Hrzán z Harasova**.

Han var tilknyttet den romerske kurie, og ble deretter biskop av Orvieto. Han ble kreert til kardinal i 12. juli 1779 av pave Pius VI, med *[[San Girolamo degli Schiavoni]]* som tittelkirke, deretter *[[Santi Nereo e Achilleo]]*. Til sist vekslet han til *[[Santa Croce in Gerusalemme]]*.

Han deltok ved konklavet 1799-1800, og nedla da den østerrikske keisers veto mot kardinalene Carlo Bellosomi og Giacinto Sigismondo Gerdil.

Han ble utnevnt til biskop av Szombathély i Ungarn den 12. mai 1800 og bispeviet seks dager etter av pave Pius VII.

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
* Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
* Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
* Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
* Pave Klemens XIII (1693-1769) 1743
* Kardinal Francesco Saverio de Zelada (1717-1801) *1782
* Pave Pius VII (1742-1823) *1782
* Kardinal *František de Paula Hrzán z Harasova* (1735-1804) 1800

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Bureau of the Census

**Bureau of the Census** (norsk *Folketellingsbyrået*) er et byrå innen Handelsdepartementet i USA som har til oppgave å holde en folketelling hvert tiende år ifølge grunnloven. Fordelingen og antallet av representanter i Representantenes hus er basert på tallene fra byrået. Byrået samler også inn statistikk og informasjon om land, folk og økonomi.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Francisco Javier Delgado Venegas

**Francisco Javier Delgado Venegas** (født 18. desember 1714 i Villanueva del Ariscal i Spania, død 10. desember 1781 i Madrid) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var biskop av Kanariøyene, deretter av Sigüenza og så av erkebispedømmet Sevilla. Deretter, i 1778,  ble han patriark av Vest-India samtidig som han beholdt embedet i Sevilla.

Han ble kreert til kardinal i 1. juni 1778 av pave Pius VI.
## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:

* Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
* Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
* Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
* Biskop Martín Barcia Carrascal (1702-1771) *1743
* Kardinal *Francisco Javier Delgado Venegas* (1714-1781) *1761

## Referanser


## Eksterne lenker
* Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Dominique de La Rochefoucauld

** Dominique de La Rochefoucauld** (født 26. september 1712 på slottet Saint-Elpise, St. Chély d'Apcher, i Frankrike, død 23. september 1800 i Münster i Tyskland) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var erkebiskop av Albi, deretter av Rouen.

Han ble kreert til kardinal i 1. juni 1778 av pave Pius VI.

Han forlot Frankrike i september 1792 og dro først til Maastricht, deretter til Brussel og til sist til Münster, der han døde.

Han deltok *ikke* på konklavet 1799-1800.

Han tilhørte en fattig gren av sin slekt, og var i familie med kardinal Frédéric-Jérôme de La Rochefoucauld de Roye (kreert 1747).
## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
* Erkebiskop Filippo Archinto (1500-1558)
* *[[Pave Pius IV]]* (1499-1565) *bispeviet 1546
* Kardinal Giovanni Antonio Serbelloni (1519-1591) *1557
* Kardinal Carlo Borromeo (1538-1584) *1563
* Kardinal Gabriele Paleotti (1522-1597)
* Kardinal Ludovico de Torres (II) (1552-1609) *1588
* Kardinal Guido Bentivoglio d'Aragona (1579-1644 *1607
* Erkebiskop Claude de Rebé (1587-1659) *1622
* Erkebiskop Pierre de Marca (1594-1662) *1648
* Erkebiskop Jean de Montpezat de Carbon (1605-1685) *1658
* Biskop François Bouthillier de Chavigny (1642-1731) *1679
* Biskop Gabriel-Florent de Choiseul-Beaupré (1685-1767) *1718
* Kardinal *Dominique de La Rochefoucauld* (1712-1800) *1747
## Referanser


## Eksterne lenker
* Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
9. etappe i Tour de France 2005

## [[Gérardmer]] – [[Mulhouse]]
***Etappe:** 8
***Dato:** 10. juli 
***Lengde:** 171 km
***Norske resultater:**
:16. Kurt Asle Arvesen
:157. Thor Hushovd

## Info
En mellomhard etappe med flere stigninger de første kilometerne. Den nye klatrekongen Michael Rasmussen dro fra feltet etter bare 4 km og ble i den posisjonen helt til mål. Kun Dario Cioni fulgte Rasmussen ett stykke, men han måtte slippe noen km før den nest siste klatringen. Rundt 6 mil fra mål rev Christophe Moreau og Jens Voigt seg løs fra forfølgergruppen på seks mann som lenge hadde forsøkt å ta igjen Rasmussen, men de kom aldri nærmere dansken i tet. I den siste klatringen var Rasmussen ekstremt god og økte avstanden til samtlige konkurrenter. På det meste var ledelsen til Rasmussen på hovedfeltet på nesten 10 minutter, mens ledelsen på Voigt og Moreau hele tiden lå mellom 2.25 og 4.00 minutter. Stuart O'Grady var den eneste av de beste sprinterne som klarte å følge hovedfeltet i mål. Med det tok han inn hele 18 poeng på motstanderne i kampen om den grønne trøya og krøp helt opp i ryggen til Tom Boonen og Thor Hushovd. Etter etappen kunne Voigt overta den gule ledertrøyen fra Lance Armstrong, mens Rasmussen sikret seg et meget solid grep om klatretrøyen. Om man ser bort fra Moreau kom alle de store forhåndsfavorittene i mål med hovedfeltet.

## Innlagte spurter

### Grønn trøye

**1. mellomsprint** i Husseren-Wesserling (87,5 km)

**2. mellomsprint** i Oberbruck (131 km)

**3. mellomsprint** i Illhaeusern (162 km)

### Klatretrøye

**[[Col de Grosse Pierre]]** Kategori 3 (6,5 km)

**[[Col des Feignes]]** Kategori 3 (22 km)

**[[Col de Bramont]]** Kategori 3 (32,5 km)

**[[Le Grand Ballon]]** Kategori 2 (64 km)

**[[Col de Bussang]]** Kategori 3 (98 km)

**[[Le Ballon d'Alsace]]** Kategori 1 (115 km)

## Eksterne lenker
* Etappebeskrivelse og recap på cyclingnews.com
Johann Heinrich von Frankenberg

**Johann Heinrich von Frankenberg** (1726–1804) var en av Den katolske kirkes kardinaler. Han var erkebiskop av Mechelen og Belgias primas 1759–1801.

Han ble kreert til kardinal i 1. juni 1778 av pave Pius VI.

På aktiv og kraftfull måte forsvarte han kirkens rettigheter overfor den såkalte josefinismen, det kirkepolitiske system som keiser Joseph II av Østerrike utviklet og som gav staten full råderett i kirkelige anliggender.

Da Frankrike okkuperte Belgia nektet han å avlegge den lydighetsed som kleresiet var pålagt, og ble dermed sendt i eksil til Emmerich am Rhein i Preussen i 1797.

Han deltok ikke på konklavet 1799-1800.

Han ble i 1801 tvunget av prøysserne til å forlate Emmerich, og dro da til fyrstedømmet Borken ved Münster. Men da det ble avskaffet dro han til Breda, der han døde.

Han ble hedret med ordren S. Stefanus av keiserinnen.

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:

* Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
* Kardinal Flavio Chigi den eldre (1631-1693) *1686
* Kardinal Giovanni Antonio Guadagni, O.C.D. (1674-1759) *1724
* Kardinal Christoph Bartholomäus Anton Migazzi von Waal und Sonnenthurn (1714-1803) *1751
* Kardinal *Johann Heinrich von Frankenberg*'

## Referanser


## Eksterne lenker
* Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
St. Moritz

**Sankt Moritz** (italiensk **San Maurizio**, retoromansk **San Murezzan**, fransk **Saint-Moritz**) er en alpelandsby med omkring  innbyggere i den sveitsiske kantonen Graubünden.

St. Moritz er kjent for sitt luksuriøse alpinanlegg med en beliggenhet på omtrent  meter over havet. Anlegget har gjort St. Moritz til et populært reisemål for overklassen og internasjonale jetsettere. Byen beskrives av *Forbes Travel Guide* som «en jetsetters vinterland». Det er også ansett som det dyreste alpinanlegget i verden.

St. Moritz ligger på den sørlige skråningen av Albula-Alpene under Piz Nair (3056&nbsp;moh.) med utsikt over den isbreformede dalen i Øvre Engadin og innsjøen St. Moritzersee (retoromansk *Lej da San Murezzan*). St. Moritz arrangerte olympiske vinterleker i 1928 og 1948.

Av de fastboende er (per 2000) 59&nbsp;% tysktalende, 22&nbsp;% italiensktalende og 5&nbsp;% retoromansktalende. Frem til 1800-tallet var retoromansk det dominerende språket, og rundt 1900 var de italienskspråklige i et relativt flertall.

## Sport

VM i alpint ble arrangert i St. Moritz for fjerde gang fra 6. til 19. februar 2017, tidligere har St. Moritz vært vertskap for mesterskapet i 1934, 1974 og 2003.

I tillegg har St. Moritz arrangert verdensmesterskapet i bobsleigh og skeleton 21 ganger. Siden 1985 har det vært arrangert poloturnering som spilles på snø. Poloturneringen spilles på en spesial markert felt på den frosne innsjøen i senter av byen.

## Turisme
Takket være sin gunstige beliggenhet har St. Moritz over 300 soldager i året. Hver vinter arrangeres det «White Turf» hestesprang på den frosne innsjøen, i likhet med flere andre store arrangementer i St. Mortiz tiltrekker dette seg en mengde turister av den internasjonale overklassen.

De mest populære aktivitetene inkluderer ski, snowboard og fotturer, og i nærheten er det også den verdensberømte Cresta Run-kjelkekurset.

Befolkningstallet i St. Moritz øker betraktelig i vintermånedene. Den lille alpelandsbyen har en utleiekapasitet på litt over 13&nbsp;000 senger.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* https://web.archive.org/web/20050606233323/http://www.dhs.ch/externe/protect/textes/d/D1543.html
Louis-René-Eduard de Rohan-Guéménée

** Louis-René-Eduard de Rohan-Guéménée ** (født 25. september 1734 i Paris i Frankrike, død 16. februar 1803 i Ettenheim i Baden i Tyskland) var en av Den katolske kirkes kardinaler. Han var biskop av Strasbourg.

Han ble kreert til kardinal 1. juni 1778 av pave Pius VI.

Den 18. desember ble han gjeninnsatt i kardinalsverdigheten.

Ham motsatte seg sivilkonstitusjonen for kleresiet  i Frankrike, og måtte derfor ta opp residens i Ettenheim i den tyske delen av sitt bispedømme.

Han deltok ikke ved konklavet 1799-1800 som valgte pave Pius VII.

Han var i slekt med kardinalene Armand Gaston Maximilien de Rohan de Soubise  (kreert 1712), Armand-Jules de Rohan-Soubise-Ventadour (1747) og Louis-César-Constantin de Rohan-Guéménée-Montbazon (1761), alle sammen biskoper av Strasbourg.
## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:

* Kardinal Guillaume d'Estouteville (1403-1483)
* Pave Sixtus IV (1414-1484) *bispeviet 1471
* Pave Julius II (1443-1513) *1481
* Kardinal Raffaele Sansoni Riario (1461-1521) *1504
* Pave Leo X (1475-1521) *1513
* Pave Klemens VII (1478-1534) *1517
* Kardinal Alessandro Farnese (1468-1549) *1519
* Kardinal Francesco Pisani (1494-1570) *1527
* Kardinal Alfonso Gesualdo di Conza (Gonza) (1540-1603) *1564
* Pave Klemens VIII (1536-1605) *1592
* Kardinal Pietro Aldobrandini (1571-1621) *1604
* Biskop Laudivio Zacchia (1565-1537) *1605
* Kardinal Antonio (Marcello) Barberini (sr.) (1569-1646) *1625
* Kardinal Marcantonio Franciotti (1592-1666) *1637
* Kardinal Nicolò Guidi di Bagno (|583-1663) *1644
* Erkebiskop François de Harlay de Champvallon (1625-1695) *1651
* Kardinal Louis-Antoine de Noailles (1651-1729) *1679
* Biskop Jean-François Salgues de Valderies de Lescure (1644-1723) *1699
* Erkebiskop Louis-Jacques Chapt de Rastignac (1690-1750) *1722
* Erkebiskop Christophe de Beaumont du Repaire (1703-1781) *1741
* Kardinal *Louis-René-Edouard de Rohan-Guéménée* (1734-1803) *1760

## Referanser


## Eksterne lenker
* Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Giovanni Cornaro

**Giovanni Cornaro** (født 30. juni 1720 i Venezia i Italia, død 29. mars 1789 i Roma) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var tilknyttet den romerske kurie.

Han ble kreert til kardinal 1. juni 1778 av pave Pius VI.

Han var fra en annen gren av den gamle Cordanoslekten som de andre Cornaro-kardinalene kom fra, skjønt de var alle hans fjerne slektninger: Kardinalene Marco Cornaro (kreert 1500), Francesco Cornaro (1527),  Andrea Cornaro (1544), Luigi Cornaro (1551),  Federico Cornaro (1585), Federico Baldissera Bartolomeo Cornaro (1626) og Giorgio Cornaro (1697).

## Referanser


## Eksterne lenker
*  Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Wiesbaden-Biebrich

**Biebrich** er en bydel i den hessiske hovedstaden Wiesbaden. Frem til den ble innlemmet i Wiesbaden i 1926, var Biebrich en egen by.

## Historie
Biebrich nevnes tidligst i 874 som Villa Biburc. Frem til det 20. århundre var den en småby og var sommerresidens for fyrstene og (siden 1806) hertugene av Nassau. De bygget det imponerende barokkslottet (1700–1744, arkitekter: Maximilian von Welsch og Friedrich Joachim Stengel) med omgivende landskapshaver (1817–1823 av Friedrich Ludwig von Sckell), den nåværende slottsparken, ved Rhinens bredder.

I det 19. århundre ble Biebrich et betydningsfullt industrisentrum i Rhein-Main-området. Etter første verdenskrig slet byen med pengenød og arbeidsløshet, og valgte å bli en del av den rike storbyen Wiesbaden. Idag er Biebrich Wiesbadens største bydel med ca. 35 000 innbyggere.

## Personer
*Sofie av Nassau, dronning av Norge og Sverige, vokste opp på slottet i Biebrich
*Richard Wagner bodde et års tid i et landhus i byen, senere kalt Villa Annika, i nærheten av slottet
Jamie Vincent

**Jamie Roy Vincent** (født 18. juni 1975 i London, død 18. januar 2022) var en engelsk fotballspiller som spilte for Didcot Town F.C. på syvende nivå i ligasystemet.

## Biografi
Vincent startet sin fotballkarriere i Crystal Palace i 1993, og han var i denne klubben fram til 30. august 1996. Da ble han kjøpt av Bournemouth for £. Klubben fra Sørvest-England hadde i sesongen 1994/95 hatt en 6-måneders utlånsavtale med Vincent, og var derfor villig til å tilby han en kontrakt når de fikk muligheten.

I 1999 ble han kjøpt av  Huddersfield Town for £, og han debuterte for klubben fra Yorkshire den 3. april 1999 i en kamp mot Queens Park Rangers. To år senere ble Jamie Vincent kjøpt av Portsmouth for £ pund. Han var i denne klubben fram til januar 2004, men var i 2003/04 sesongen en periode på utlån til Walsall.

Den 17. januar gikk han gratis til Derby County, og han var i denne klubben fram til januar 2006. Første del av 2005/06 sesongen var han på utlån til Millwall. Den 31. januar 2006 gikk han gratis til Yeovil Town, men spilte ingen kamper.  Etter en kort låneperiode i Millwall, gikk han gratis til Swindon Town sommeren 2006.  Ved sesongslutt 2009 ble Vincent arrestert for mistanke om vold mot en kvinne etter å ha feiret at klubben unngikk nedrykk.  Klubben forlenget ikke kontrakten.

Walsall signerte han samme sommer og etter en sesong, fikk han videre til Aldershot før han spilte for Didcot Town på sjuende nivå.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Caversham

**Caversham** er en landsby i Berkshire, England. Den var tradisjonelt en del av Oxfordshire, men i 1911 hadde Reading vokst så mye at den ble innlemmet i byen. Den regnes nå som en landsby innenfor den enhetlige myndigheten Reading. Landbyen ligger ved nordbredden av Themsen, på den andre siden av elven fra Reading sentrum.

Den ligger dels nede på sletten ved elven, og dels oppover i en bratt ås mot nord. Dette betyr at den er delt i to distinkte deler, kjent som Upper og Lower Caversham. Det ligger også et boligområde litt utenfor, som ble bygget i et parkområde i 1960-årene. Dette er kjent som Caversham Park Village eller bare Caversham Park.

Den første skriftlige omtalen av Caversham var som *Cavesham* i *[[Domesday Book]]* på siste halvdel av 1000-tallet hvor det lå innenfor hundrede Binfield. Oppslaget indikerer at det var et samfunn av en viss størrelse, 43 husholdninger, som hadde utviklet seg med en betydelig andel jordbruksland.

BBC Monitoring, avdelingen til BBC World Service som lytter til utenlandske sendinger og følger nyheter på Internett og på trykk, ligger i Caversham. Det gjør også BBC Written Archives Centre.

I middelalderen var stedet et demesne styrt av William Marshal (død 1219 i Caversham).

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Royal Berkshire History: Caversham
* Forelesning om «Old Caversham»  av W. Wing, 1894. Full tekst
* Caversham.info, lokalinfo
Chesterfield FC

**Chesterfield Football Club** er en engelsk fotballklubb fra Chesterfield. Klubben ble stiftet i 1867, og ble valgt inn i The Football League i 1899. Klubben forsvant ut av The Football League i 1909, før de kom inn igjen i 1921. To påfølgende nedrykk i 2017 og 2018 gjorde at klubben spilte i National League fra og med 2018–19-sesongen, etter 96 år ubrutt i Football League. I 2024 vant klubben National League, og kommer dermed tilbake til Football League. «The Spireites», som er kallenavnet til Chesterfield, spiller hjemmekampene sine på Proact Stadium. Byen Chesterfield ligger i den engelske regionen Øst-Midlands, omtrent fem mil nord for Derby, og to mil sør for Sheffield.

## Meritter
* Beste ligaresultat: 4.-plass i 2. divisjon 1946/47.
* Vinner av 3. divisjon (nord): 1930/31 og 1935/36.
* Vinner av 4. divisjon: 1969/70 og 1984/85.
* Vinner av National League (nivå 5) 2023/24.
* Semifinalist i FA-Cupen: 1997.
* Beste resultat i ligacupen: Kom til 4. runde i 1965.

## Kjente spillere
* Sam Raybould
* Gordon Banks
* Steve Blatherwick
* Kevin Davies
* Andy Kowalski
* Walter McMillen
* Mark Williams
* Ernie Moss
* Sean Dyche

## Chesterfields managere

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Bernardino Honorati

**Bernardino Honorati** eller ** Onorati ** (født 17. juli 1724 i Jesi i Kirkestaten, død 12. august 1807 i Senigallia) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var tilknyttet den romerske kurie. Han var blant annet nuntius i Firenze og i Venezia. Senere ble han erkebiskop av Senigallia.

Han ble kreert til kardinal 23. juni 1777 av pave Pius VI.

Han deltok ved konklavet 1799-1800 som valgte pave Pius VII.

## Verker
* *De Romana s. Petri cathedra. Oratio habita in basilica Vaticana XV Kal. februarii 1744.* Rom 1744.
* *Relazione della nunziatura di Firenze.* o.O. o.J.
* *Bernardini cardinalis Honorati commentarius de rebus suis.* Lazzarini, Senigallia 1792.

## Referanser


## Eksterne lenker
* http://www.catholic-hierarchy.org/bishop/bhonob.html
* Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Akropolis

**Akropolis** (gresk: ἀκρόπολις, sammensatt av ἄκρος, *ákros*, «høyest, øverst» og πόλις, *pólis*, «bystat, by») er en betegnelse på høyborgen i de eldste greske byene, som i senere tid fikk templer, altere og statuer til ære for gudene. Mest kjent av akropolisene er akropolis i Athen. Tidlige bosettere valgte høyereliggende områder for å kunne forsvare seg, vanligvis var dette en høyde med bratte sider. Disse tidlige festningene ble i mange deler av verden kjernen av store byer som vokste opp på det lavere området rundt.

Ordet «akropolis», selv om det har gresk opprinnelse og assosieres hovedsakelig med de greske byene (Athen, Argos, Theben og Korint, sistnevnte med sitt Akrokorint), kan generelt brukes om alle slike festninger (Roma, Jerusalem, Bratislava, mange i Anatolia eller til og med Castle Hill i Edinburgh).

Det mest berømte eksemplaret er akropolis i Athen som på grunn av sine historiske assosiasjoner og de berømte bygningene som ble oppført på den, vanligvis er kjent uten presisering som «Akropolis».

På grunn av sin klassiske gresk-romerske stil har ruinene av Mission San Juan Capistranos «Great Stone Church» i California i USA blitt kalt den «amerikanske akropolis».

Andre deler av verden utviklet andre navn for høye festninger eller alcázar som ofte forsterket en naturlig sterk posisjon. I det sentrale Italia klynger mange små landsbysamfunn seg til foten av en befestet bebyggelse kjent som «La Rocca» til samfunnet.

Begrepet *akropolis* er også brukt for å beskrive det sentrale komplekset av overlappende strukturer som plazaer og pyramider i mange mayabyer som Tikal og Copán, men begrepet er først og fremst knyttet til den greske antikken.

## Se også
* Akropolis i Athen

## Referanser