open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Sjøforsvarets musikkorps

**Sjøforsvarets musikkorps** (**SFMK**), tidligere kjent som Forsvarets musikkorps Vestlandet, også kjent som Divisjonsmusikken på folkemunne, er et av det norske Forsvarets profesjonelle musikkorps organisert under Forsvarets musikk. Korpset har historie tilbake til 1792.

Korpset har base på Koengen i Bergen, og har 28 militært ansatte musikere (fenrik-, løytnant- eller kapteinløytnants grad) og fem ansatte i administrasjonen. Sjef er orlogskaptein Trine Minken Amble.

Korpset holder et meget høyt kunstnerisk nivå og behersker de fleste genre, klassisk og samtidsmusikk, så vel som jazz og populærmusikk. Korpset har gitt ut flere plater, de siste årene med fokus på sjangeren samtidsmusikk, og har de siste årene turnert i USA, Frankrike, Tyskland, Storbritannia, Estland, Østerrike, Belgia og Nederland.

Korpset ble utnevnt til Årets Utøver av Norsk Komponistforening i 2008.

I 2009 skiftet SFMK fra Hærens uniformer og spiller nå i Sjøforsvarets mørkeblå uniformer. I 2013 skiftet korpset navn fra Forsvarets musikkorps Vestlandet (FMKV) til Sjøforsvarets musikkorps (SFMK).

## Venneforening
Korpset har egen venneforening, stiftet i 1998, med omtrent 400 medlemmer.

## Diskografi
* 2007 – *Bad News from the Desert* (med Rolf Borch og Peter Szilvay)
* 2009 – *Oiseaux Exotiques* (med Håkon Austbø, Eirik Raude og Peter Szilvay)
* 2012  – *Zvezdochka In Orbit* (med Ernst Simon Glaser og Peter Szilvay)
* 2014 – *Stella Maris (Marches from Sea and Shore)* (med Ingar Bergby)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*  Venneforeningens nettside
Gausa

**Gausa** er ei elv som renner gjennom kommunene Gausdal og Lillehammer i Innlandet fylke. Den renner ut i Gudbrandsdalslågen og er en del av Glommavassdraget.

## Geografi

Elva Gausa er bare 11&nbsp;km lang men Gausavassdraget er ca 72&nbsp;km langt og drenerer fjellpartiene sørøst for Vinstre, øst for Espedalen og har et nedbørsfelt på 932&nbsp;km². Høyeste punkt i nedbørfeltet er 1466 moh. Vassdraget er delt i to hovedgreiner, Gausa og Jøra. Elva begynner ved bygda Svingvoll, der Kidlielva og Skeiselva møtes. På Forset møtes Jøra og Augga og ved Segalstad bru renner Jøra ut i Gausa. Gausa renner ut i Gudbrandsdalslågen mellom Jørstadmoen og Fåberg, 6&nbsp;km nord for Lillehammer. NVE oppgir at Gausa renner ut i Lågen, noen kilder oppgir at Mjøsa når helt opp til Gausas utløp. Jørstadmoen er en stor vifte av grus lagt opp av Gausa i utløpet til Lågen.

## Næring
### Kraftverk
Det finnes fem kraftverk i vassdraget; Svatsum Kraftverk, Roppa Kraftverk, Holsfoss Kraftverk, Raua Kraftverk og Follebu Kraftverk. Seks regulerte sjøer finnes også i vassdraget; Øvre og nedre Ongsjø, Bennsjøen, Hornsjøen, Ropptjern og Raudsjøen som til sammen rommer 6,2 % (28,5 mill. m³) av nedbørfeltets årlige avrenning på ca. 463 mill. m³.

### Fiske
Gausa er en flomelv som har vekslende vannføring i samsvar med regnværsperioder gjennom sommeren. Vannføringen kulminerer imidlertid raskt.

Fra Gausas utløp i Lågen og opp til vandringshindringene for storørret har elva en noenlunde jevn stigning. Den består av lange strekninger med stryk avbrutt av grunne høler. Holsfoss ved Follebu er vandringshinder for harr, men ikke ørret. Nedenfor fossen ligger Gausas dypeste høl, Moavika. To av reguleringene berører storørreten direkte. Ved Follebu Kraftverk er det bygd fisketrapp som bare fungerer ved lavere vannføringer. Den er da eneste mulighet til passering for storørret. Ved middels til stor vannføring passerer storørreten i elveleiet, og bruker svært sjelden trappa under slike forhold. Fra inntaksdammen til Follebu Kraftverk er det en strekning for minstevannførings på ca. 300 m. Inntaksdammen er en ca. 0,5 m høy betongvegg som krysser hele elveleiet. Det finnes ingen bestemmelser om minstevannføring på denne strekningen. Den andre reguleringen som berører storørreten er Raua kraftverk. Raua er den viktigste sidebekken til Gausa, og titalls storørret kan gyte i denne bekken hvert år (Eriksen & Kraabøl 1993). Manglende bestemmelser om minstevannføringer gjør at bekken tørker ut i nedbørsfattige perioder og ved driftsstans i kraftverket.

## Vern
Gausa ble i 1980 vernet mot kraftutbygging i Verneplan II for vassdrag.

## Referanser
Cornelis Cort

**Cornelis Cort** (født 1533, muligens 1536, død mars 1578) var en nederlandsk gravør som var født i Hoorn i Nederland og studerte gravering under Hieronymus Cockx fra Antwerpen. Døde i Roma i 1578.


Fil:Portrait of Joachim Patinir by Cornelis Cort 004.jpg|Cornelis Cort-gravering: Portrett av Joachim Patinir
Fil:Cornelis Cort 1565.jpg|Eksempel på arbeide av Cornelis Cort


## Referanser


## Eksterne lenker
*
Kongsberg Penguins

**Kongsberg Penguins** var et norsk basketballag fra Kongsberg. De ble dannet i 2000, samtidig som den nye, norske ligaen, BLNO, tok form. Lagets opprinnelige navn var *Bergkameratene*, men Kongsberg Penguins ble skilt ut som en egen klubb.

Kongsberg Penguins spilte hjemmekampene sine i Kongsberghallen, ofte foran 400&ndash;500 tilskuere. På det meste har det vært 1200–1300 mennesker til stede. Navnet Penguins har laget tatt fra Kongsberg Våpenfabrikks marine missil Penguin-rakett.

Blant lagets meritter er sluttspillsølv i både sesongen 2000/2001 og sesongen 2001/2002.

Kongsberg Penguins ble lagt ned på grunn av økonomiske vanskeligheter etter sesongen 2006/2007.

Fra sesongen 2015/2016 er det Kongsberg Miners som representerer Kongsberg i BLNO.

## Sølvberget
«Sølvberget» var supporterklubben til Kongsberg Penguins. Sølvberget besto av *Sølvrekruttene*, *Arvesølvet* og *Sølvberget*. Sølvberget var en non-profit-organisasjon som var politisk uavhengig. Sølvberget ble gjenopprettet i 2018 og er nå supportergruppen til BLNO-laget Kongsberg Miners.

## Referanser
Grethe G. Fossum

**Grethe Gulbrandsen Fossum** (født 1. november 1945 i Oslo, død 29. november 2019) var en norsk politiker (Ap). Hun ble innvalgt på Stortinget fra Hedmark i 1997. Hun var vararepresentant fra 1989 til 1997 og 2001 til 2005. Hun møtte fast som vararepresentant for Kjell Borgen fra 1. til 16. oktober 1989 og fra 3. november 1990 til 30. september 1997 for Kjell Borgen, Sigbjørn Johnsen og Sylvia Brustad. Hun møtte også for Brustad fra 1. til 19. oktober 2001.

Fossum var varaordfører i Grue fra 1987 til 1991. Hun var medlem av Arbeiderpartiets sentralstyre fra 1992 til 2002. Fra 1. januar 1988 til 1. januar 1989 var hun personlig sekretær i Sosialdepartementet.

Grethe G. Fossum var mor til Mette Fossum.

## Stortingskomitéer
* 1997&ndash;2001 medlem av Finanskomitéen fra 22. mars&nbsp;2000.
* 1997&ndash;2001 sekretær for Familie-, kultur- og administrasjonskomitéen til 22. mars&nbsp;2000.

* 1997&ndash;2001 varamedlem av Den utvidede utenrikskomitéen.
* 1993&ndash;1997 leder av Familie-, kultur- og administrasjonskomitéen.
* 1993&ndash;1997 varamedlem av Den utvidede utenrikskomitéen.
* 1989&ndash;1993 medlem av Kirke- og undervisningskomitéen.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Drammen Golfklubb

**Drammen Golfklubb** ble stiftet i 1989. Klubbens hjemmebane er Skoger golfbane, som ligger syd for Skoger gamle kirke. Banen er en 18-hulls park- og skogsbane. Den regnes som en krevende bane, kjent for fairwayer og greener med høy kvalitet. Klubben innviet et nytt klubbhus sommeren 2004.
## Eksterne lenker
*
Røykengranitt

**Røykengranitt** er et *handelsnavn* på  granitt fra Røyken, Hurum ved Oslo. Røykengranitt tilhører det som kalles drammensgranitt, og utgjør en del av Oslofeltets bergarter.  

Den er middels til ganske grovt kornet, hovedsakelig lyst brunrød, gråhvit, ofte med hvite eller grønne krystaller. Og består i hovedsak av alkaliefeltspat, biotitt, plagioklas og ganske mye kvarts.

Den brukes mest til bygningsstein, som vegger, trapper, gulvplater, kanter og lignende, men også til gravminner.

Granitt er en dypbergart, der magmaet har størknet nede i dypet (jordens indre) under høy temperatur og stort trykk. Avkjøling har skjedd langsomt over lang tid, derfor ligger krystallene i samme mønster (krystallstruktur) og de har omtrent samme størrelse. Krystallstrukturen er også velutviklet av samme grunn, og kløven er god i alle retninger. En spesiell egenskap ved granitt er at den har gode spalteegenskaper, og lar seg ganske lett dele i tre retninger, den er *anisotrop*. Den inneholder mye kvarts (SiO2 ), og er derfor en hard bergart som har gode kløvegenskaper.  Den rødbrune røykengranitten er derimot hardere å kløyve på busten enn annen granitt.

## Se også
*Oslofeltet
Knut Borch

**Knut Haakon Borch** (født 1980) er en norsk tidligere fotballspiller som var målvakt for Tromsø Idrettslag.

Borch spilte i TIL hele karrieren, fra 1986 til han la opp i 2008. Han spilte da 94 tippeligakamper.

Borch slet store deler av karrieren med skader, og måtte de siste sesongene konkurrere med spillere som Kenny Stamatopoulos og Sead Ramović om målvaktsplassen.

Knut Borch spilte i 2005 sin eneste , og han var i samtaler med Arsenal FC.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Teak

* Dahat-teak *(Tectona hamiltoniana)*
* filippinsk teak *(Tectona philippinensis)*
* vanlig teak *(Tectona grandis)*

**Teak** er en gruppe trær i jernurtfamilien. Treverket inneholder olje som gjør det motstandsdyktig mot vær og vind. Som materiale er det velegnet til bruk utendørs. Trevirket benyttes bl.a. til båtdekk, innredning, kryssfiner, møbler og dører. Vokser opprinnelig i tropisk skog i Burma, Thailand, India og Laos, men er lett å dyrke, og dyrkes også på plantasjer flere steder i verden, særlig Indonesia. Bruken er omstridt på grunn av avskoging av tropisk skog og politiske omstendigheter, og Regnskogfondet anbefaler forbrukere å unngå produkter av teak.  «Naturteak» har generelt betydelig høyere kvalitet enn plantasjeteak. Ung teak er mykere treverk enn gammel teak.

## Referanser




## Eksterne lenker
* 
* Regnskogfondets liste over tropiske treslag
* Regnskogfondets forbrukerråd om teak og annen tropisk tømmer
*  Teak  - hear.org
Tattenhoe

**Tattenhoe** er en landsby og et tilstøtende distrikt til nybyen Milton Keynes i det seremonielle grevskapet Buckinghamshire, England. Det ligger i den sørvestlige utkanten av byen, nær ruinene av det tidligere nonneklosteret Snelshall Priory. Distriktet er en del av det moderne verdslige sognet Shenley Brook End, og området omfatter skogen Howe Park Wood, som er et av de få stedene hvor urskog er bevart i England.

## Historie
Stedsnavnet er av angelsaksisk opprinnelse, og betyr «Tættas landstykke». Den nevnte angelsaksiske Tætta er gravlagt i en gravhaug ved landsbyen Taplow. Landsbyen ble først gang nedtegnet på 1100-tallet som *Thateo*, og ble omtalt blant annet som *Tattenho, Totenho* (1200-tallet); *Tottynho* (1500- og 1600-tallet), *Tattenhall* (1700- og 1800-tallet) og ble stavet som *Tottenhoe* i det topografiske verket *[[Magna Britannia]]* (1806).

Det var opprinnelig en landsby der, men den ble forlatt i det 1500-tallet. Det lå en herregård med voldgrav der, samt en sognekirke som antagelig ble bygget i det 1100-tallet.

Da nybyggingen startet i moderne tid lå bare tre gårder og den gamle sognekirken der, men stedet ble anerkjent som en *[[Tettsted#Tettsteder i engelsktalende land|village]]* framfor som *hamlet* ettersom kirken fortsatt hadde status som sognekirke.

## Referanser
Forset

**Forset** er et tettsted ved nedre løp av elva Jøra i Gausdal kommune i Innlandet. Tettstedet har  innbyggere per 1. januar , og ligger omtrent seks kilometer sørvest for kommunesenteret Segalstad bru, der elva Jøra renner ut i Gausa. Her finnes blant annet Vestre Gausdal kirke, Gausdal ungdomsskole, barneskolen Forset skole og Forset barnehage.

## Bilder

Coop Prix Forset.jpg|Lokal Coop-butikk med husflidsutsalg
Gausdal ungdomsskole.jpg|Gausdal ungdomsskole
Forset skole.jpg|Forset skole
Forset barnehage II.jpg|Forset barnehage
Vestre Gausdal kirke.JPG|Vestre Gausdal kirke i Forset


## Referanser
Augga

**Augga** er ei elv i kommunene Gausdal og Lillehammer i Innlandet. Augga renner gjennom Auggedalen og munner ut i elva Jøra ved Forset.

Like sør for Stubberud danner elva et kort stykke grense mellom Gausdal og Lillehammer kommuner. Her renner elva gjennom Augga naturreservat, en kløft med rik forekomst av sjeldne og trua plantearter.

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Arnatveit

**Arnatveit** er et befolkningstett område i bydelen Arna i Bergen. Her har det skjedd en større boligutbygging og fortetting siden midt på 1960-tallet, hovedsakelig med tilflytting fra bergensområdet.

På Arnatveit gård i Oppetveiten ligger er en av landets få bevarte, profane tømmerhus fra middelalderen.

Tidligere lå en av Norges største møbelfabrikker, – Arna Bruk. Denne fabrikken var også blant Norges største produsenter av busser. Arna Bruk drev produksjon av Arna Busser i 50 år fra 1947 til 1997. I dag drives utleie av disse næringslokalene og utearealet er videreført som bussoppstillingsplass for Tide Buss. 

På Arnatveit er det også et steinindustrifirma som produserer gravstein og hagestein.

Arnatveit var en holdeplass på Vossebanen frem til Bergensbanens forkortelse 1. august 1964.

På Arnatveit lå en verneverdig låve som var tegnet og bygget i amerikansk stil rundt 1900-tallet.  Låven brant ned til grunnen i april 2007.

## Barnehage
*Arnatveit barnehage på Arnatveit

## Barneskole
*Ådnamarka skule på Arnatveit

## Eksterne lenker
* Gamle Vossebanen
Irlands president

**Irlands president** er statssjef i Irland og velges hvert syvende år.

## Presidentkommisjonen
Irland har ingen visepresident. Om presidentposten blir ledig skal en etterfølger ifølge grunnloven velges innen 60 dager. I interimsperioden utføres embetets plikter av et visepresidentskap, Presidentkommisjonen, som består av høyesterettsjustitiarius og presidentene for de to kamrene i Oireachtas: Ceann Comhairle, som er president for underhuset Dáil Éireann, samt Cathaoirleach, som er president for overhuset Seanad Éireann. Presidentkommisjonen har vært funksjon i 1937–1938, 1974, 1976 og 1997.

## Liste over Irlands presidenter
Liste over Irlands presidenter omfatter valgte statsoverhoder i Irland. 

## Eksterne lenker
*
Henrettelse ved ihjelkoking

**Koking til døde** er en gammel henrettelsesmetode. Den første dokumenterte bruk av metoden er fra Kina og kan dateres til 203 f.Kr. – det dreide seg om en spion. Også i Japan finner man tidlig belegg for metoden. Metoden nevnes også i skildringer om kristenforfølgelser i Romerriket, blant annet under keiser Decius' forfølgelse i 250/51. 

I 1531 ble ihjelkoking en lovlig henrettelsesmetode under Henrik VIII av Englands tid, beregnet for giftmordere. Straffen ble lovfestet etter at man følte behov for en passende straff for kokken Richard Roose, som ved matforgiftning skulle ha forvoldet to kvinners død. Han ble henrettet den 15. april 1532. Før ham rakk man å henrette på samme vis en tjener som skulle ha forgiftet sin *landlady*. En annen var tjenestepiken Margaret Davy som ble henrettet for samme slags forbrytelse den 28. mars 1542. Etter Henrik VIIIs død ble loven om henrettelse ved koking opphevet i 1547. 

Den dømte ble enten kastet i en allerede kokende gryte, eller bundet fast i en kald gryte, som gradvis ble opphetet til kokepunktet. Dette var en langsom og meget smertefull måte å dø på. Denne henrettelsesmåten var ikke spesielt mye brukt.

I 2001 saligkåret pave Johannes Paul II en bysantinsk-katolsk abbed i den ukrainske del av Sovjetunionen, Jakym Senkivskyj, som ble arrestert den 26. juni 1941 av de kommunistiske myndighetene og den 29. juni ifølge vitnemål fra andre fanger drept ved å bli kokt til døde i en stor gryte i fengselet i Drohobitsj.

I nyere tid er Idi Amin (Uganda) og regimet i Usbekistan under Islam Karimov blitt beskyldt for å ha kokt politiske motstandere til døde.

## Eksterne lenker
* Den hellige Cyrinus av Lentinis martyrium 251 
* Jakym Senkivskyj, 1941
* Boiling as a Form of Capital Punishment (see subtitle half way down page)
* Human Rights Watch: Torture Worldwide: Uzbekistan
Skifer

**Skifer** er en metamorf eller sedimentær bergart, dannet ved at sand, leire og grus har blitt avsatt (sedimentert) på bunnen av et større vann eller i havet. Etter hvert som tykkelsen på dette sedimentlaget økte, økte også trykk og temperatur nede i massene. Sand, leire og grus ble etter hvert forsteinet og omdannet til skifer. Denne omdanningen (metamorfosen) fra løst materiale (sand, leire og grus) til en fast bergart, består i en sementering (= sammensmeltning) av de ulike sedimentlagene. Bergarten er derfor sterkt lagdelt og har en god liggekløv.

Graden av sementeringen og innhold av glimmer avgjør hvor god lagdelingen er. Er sementeringen svak, kan skiferen lett deles der en måtte ønske det.

## Skifergrupper
Skifer deles inn i to hovedgrupper etter hvilke materiale (sedimenter) den er dannet av:
* Av sand eller sandstein:
* Kvartsittskifer er en metamorf, hard skifer. Den inneholder mye kvartssand og er lagdelt i tynne glimmerlag. Der glimmerlagene er godt utviklet, er kløven svært god. Altaskifer og Oppdalskifer tilhører denne gruppen. Oppdalskifer er lett å bryte også på tvers av den naturlige lagdelingen. Dette gjør den både populær og velegnet til natursteinsheller og trapper. Altaskifer er kjent for å vare i mange tiår uten å bli porøs med årene.
* Av leire:
** Fyllitt og glimmerskifer er en metamorf, myk skifer med *lite omdanning* (forsteinet). De er dannet av avsetninger (sedimenter) med et stort innhold av leire.  
** Leirskifer er en sedimentær skifer *uten omdanning* (metamorfose). Den er bare sementert eller forsteinet.

## Steinalderen
I yngre steinalder, fra ca. 3700 f.Kr, finner vi skifer brukt til slipte redskaper fra Varangerfjorden i nord til Rogaland i sør, en strekning på 2&nbsp;000&nbsp;km i fugleflukt. Skikken holdt seg i ca. to tusen år. En gåte er det hvorfor bruk av skifer til redskaper tok slutt, tilsynelatende samtidig, over så store avstander. Redskaper av skifer er noe av det mest funksjonelle og vakre som ble frembrakt i nordisk steinalder, og opphøret av skifer i redskapsproduksjon kan neppe forklares med annet enn et dyptgripende kulturskifte.

## Norske skiferbrudd
Skifer brytes mange steder i Norge. Hvert sted har særpreget skifer.

* Oppdalskifer, kvartsittskifer i mange varianter.
* Ottaskifer – glimmerskifer i mange varianter.
* Selskifer – glimmerskifer
* Liskifer – glimmerskifer
* Fåvangskifer – fyllittskifer
* Kvænangenskifer – glimmerskifer  og kvartsittskifer
* Altaskifer – kvartsittskifer
* Snåsaskifer – kvartsittskifer
* Valdresskifer – fyllittskifer
* Vosskifer – kvartsittskifer
* Hardangerskifer – gneis

## Se også
*Liste over bergarter

## Referanser


## Eksterne lenker
* Eide Sten AS - bilder: bruk av skifer
Esa-Pekka Salonen

**Esa-Pekka Salonen** (født 30. juni 1958 i Helsingfors) er en finsk dirigent.

Salonen har studert ved Sibeliusakademiet i Helsingfors, i Italia og i Darmstadt i Tyskland. Han debuterte som dirigent med Finlands Radios Symfoniorkester i 1979. Sitt internasjonale gjennombrudd som dirigent fikk han i 1983 da han oppførte Mahlers tredje symfoni med Philharmonia Orchestra i London, der han er sjefdirigent siden 2008. Fra september 2020 er han sjefdirigent for San Francisco Symphony.

I perioden 1985&ndash;95 var han dirigent for Sveriges radios symfoniorkester. Fra 1992 til 2009 var han sjefsdirigent for Los Angeles Philharmonic.

Salonen var gjestedirigent for Oslo Filharmoniske Orkester 1984&ndash;89.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
* 
*
Camden Town undergrunnsstasjon

**Camden Town undergrunnsstasjon** er en stasjon i Londons undergrunnsbane. Stasjonen betjener alle rutene på Northern-linjen, og er en av de mest trafikkerte stasjonene på undergrunnsnettet. I helgene er pågangen spesielt stor på grunn av de mange populære markedene i området. Stasjonen er derfor stengt for avreise hver søndag ettermiddag, og kun åpen for ankomst og togbytte.

|}

## Eksterne lenker
* Camden Town Underground Station  Transport for London (Engelsk)
Høgskolen i Vestfold

**Høgskolen i Vestfold**, forkortet **HiVe**, var en høgskole i Vestfold fra 1994 til ut 2013. Den var en av 24 statlige høgskoler i Norge og hadde omkring 4200 studenter og 450 tilsatte. Den tidligere Høgskolen i Vestfold er fra 1. januar 2016 en del av Høgskolen i Sørøst-Norge (HSN), som igjen ble til Universitetet i Sørøst-Norge 4. mai 2018.

## Historikk
HiVe ble etablert 1. august 1994 som et resultat av at tre statlige høgskoler i Horten og Tønsberg ble slått sammen som en del av Høgskolereformen i 1994. De tre høgskolene som fusjonerte var Eik lærerhøgskole, Høgskolesenteret i Vestfold (tidligere Tønsberg Maritime Høgskole og Horten ingeniørhøgskole) og Vestfold sykepleierhøgskole. De fire høyskolene hadde allerede fra 1989 samarbeidet om å tilby et studium i økonomi og administrasjon. 

Høgskolen i Vestfold var lokalisert i Borre utenfor Horten og på Eik utenfor Tønsberg fram til studiestart 2010, da all virksomhet ble samlokalisert på Bakkenteigen i Borre.

Høgskolen i Vestfold ble slått sammen med Høgskolen i Buskerud fra 1. januar 2014 til én institusjon under navnet Høgskolen i Buskerud og Vestfold (HBV).

## Studietilbud
Høgskolen tilbød fag- og profesjonsstudier innen maritime fag, sykepleie, ingeniør, samfunnsfaglig og pedagogisk utdanning. Disse kunne tas i varierende lengder fra halvårsenheter til bachelorgrader, mastergrader og enkelte doktorgradprogrammer, samt en rekke kurs-, etter- og videreutdanninger.

På masternivå tilbød høyskolen mastergrader i
*barnehagepedagogikk og profesjonskunnskap
*helsefremmende arbeid
*mikrosystemteknologi
*norskdidaktikk
*pedagogikk
*psykisk helsearbeid
*tverrfaglig samfunnsvitenskap
*maritim ledelse (*Nordic Master in Maritime Management*; NOMAR).

På doktorgradsnivå tilbød høyskolen PhD grader i
*anvendte mikro- og nanosystemer
*pedagogiske ressurser og læreprosesser i barnehage og skole (fra 2013)

Høgskolen tilbød internasjonalisering av studier, både muligheter for å ta deler av sin ordinære utdanning i utlandet, eller ved å fortsette å utdanne seg i utlandet etter endte studier.

## Organisering

Fra høsten 2010 var høyskolen inndelt i fire fakulteter:

* Fakultet for helsevitenskap
* Fakultet for humaniora og utdanningsvitenskap
* Fakultet for teknologi og maritime fag
* Fakultet for økonomi og samfunnsvitenskap

I forbindelse msd samlokaliseringen av høgskolen ble det bygget et aktivitetsbygg med idrettsfasiliteter, konferanseom, idrettslaboratorier og treningsstudio, og et forsknings- innovasjons- og næringssenter som inneholdt laboratoriefasiliteter, blant annet for mikro- og nanoteknologimiljøene ved HiVe og bedrifter i regionen.

## Se også
* Studentsamskipnaden i Vestfold
* Lærerutdanning for barnetrinnet
* Vestfold Studentsamfunn
* Campus Vestfold

## Referanser

*
Pakriøyene

**Suur-Pakri** (svensk: *Stora Rågö*) og **Väike-Pakri** (*Lilla Rågö*) er to øyer i Estland. Øyene ligger vest for havnebyen Paldiski og Pakrihalvøya. Suur-Pakri og Väike-Pakri tilhører Paldiski kommune og Harju fylke. Øyene har et areal på henholdsvis 11,6 km² og 12,9 km². Den «lille» øya er faktisk størst i areal, navnene skyldes at Suur-Pakri var viktigere militært og økonomisk, med bedre forutsetninger for landbruk. Begge øyene har kalksteinsklipper, seks meter høye på Suur-Pakri og inntil 13 meter høye på Väike-Pakri, som er sterkt utsatt for erosjon.

Suur-Pakri var bebodd av estlandssvensker fra 1345 og til siste verdenskrig. Navnet *Rågöerna* kommer av order *råg*, som betyr rug. Øyene var stort sett brukt til å dyrke rug, hovedsakelig den vestre av dem. I 1934 bodde 341 svensker og 13 estlendere på øyene, fordelt på fem landsbyer:
:Suur-Pakri
:*Storbyn (Suurküla) (100 innb i 1935)
:*Strandbyn eller Åsbyn (Rannaküla) (59)
:*Bisagidbyn (Lepiku küla) (38)
:Väike-Pakri
:*Storbyn (Suurküla) (88)
:*Lillbyn (Väikeküla) (72)

Da Estland ble innlemmet i Sovjetunionen i 1940, ble øyenes befolkning tvangsflyttet, og øyene og Pakri-halvøya ble utbygd til militærbase. Etter krigen bodde ca. 20 personer på Väike-Pakri, men de siste flyttet fra øya i 1965. I dag har de to øyene 1 fast beboer, men enkelte turister, jegere og sauegjetere finner veien ut til øyene sommerstid.

De to øyene er forbundet med hverandre med ei dårlig steinfylling som ble anlagt av sovjetiske militære mannskaper. Det sovjetiske luftforsvaret brukte øyene som treningsmål for bombefly, og treningsbombingen fortsatte helt til 1992. De to øyene ble tilbakeført til Estland så sent som 16. mai 1994, nesten 3 år etter at Estland igjen ble selvstendig.

Oppryddingen av militære etterlatenskaper startet høsten 1993. I 1995 ble over 2500 eksplosiver av ulike typer uskadeliggjort på øyene. Selv i dag kan det ligge rester av eksplosiver på øyene, så det er nødvendig å være forsiktig om en skal bevege seg på øyene.

Også annen forurensning finnes på de to øyene. Mye ikke-eksplosivt søppel ligger igjen etter den militære aktiviteten, og vannet på øyene er forurenset. Det er også fare for harepest, siden det er mye mus, rotter og insekter på øyene, og disse kan være infiserte. Derfor anbefales det sterkt at folk som besøker øyene tar med seg drikkevann.

Militæret ødela imidlertid ikke alt på øyene. Til tross for bombingen og forurensningen er det mye vakker natur. Øyene har vakre kalksteinsklipper, og mange store steiner som det sovjetiske militæret ikke ødela. Militæret skal visstnok ha brukt steinene som navigasjonshjelp. Deler av øyene ble vernet som naturvernområde i 1998.

Det eksisterer planer om å anlegge kjernekraftverk på Suur-Pakri, men planene vekker lokal motstand. 

Paldiski-maleren Amandus Adamson (1855–1929) malte motiver fra øyene.

## Referanser


## Eksterne lenker
*Pakri saared (estisk)
Etiopias nasjonalbank

**Etiopias nasjonalbank** er sentralbanken i Etiopia. 
 
## Historie
Etiopias nasjonalbank ble etablert i 1963, og var i drift fra januar 1964. Før denne sentralbankloven (**Lov 206** av 1963) hadde banken både oppgaver som sentralbank og som en kommersiell bank. Loven ga banken en selvstendig administrativ og juridisk stilling, og rendyrket dens stilling som sentralbank. 
 
## Oppgaver og målsettinger
Hovedmålsettingen til sentralbanken er å opprettholde lav og stabil inflasjon og rentenivå, å fostre en sunn økonomi, og å utføre sin funksjon i tråd med ønsket om økonomisk vekst i Etiopia.

Sentralbankens hovedoppgaver er:
* regulere pengemengden og rentenivået i landet
* Forvalte landets valutareserver
* Styre lisenser for bankdrift og overvåke landets banknæring, samt låne ut penger til disse
* Overvåke bankenes utlånsmengde og regulere rentenivået
* Utstede valuta; sedler og mynter (Birr)
* Virke som en agent for regjeringen i pengemarkedet
* Fastsette og kontrollere valutaen verdi i forhold til utenlandsk valuta

## Sentralbanksjef
Sentralbanksjef 2023 er *Hans Excellense* Mamo Mihretu. Som sentralbanksjef regnes han også som en del av regjeringen.

## Se også
*Liste over verdens sentralbanker

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Den nordlige halvkule

**Den nordlige halvkule** er den delen av jordens overflate som er nord for ekvator.

Den omfatter hele Nord-Amerika, Europa og Asia, to tredjedeler av Afrika og ca. en tiendedel av Sør-Amerika.
På grunn av jordens aksehelning inntreffer vinteren rundt vintersolverv i desember til vårjevndøgn i mars og sommeren fra sommersolverv i juni til høstjevndøgn i september.

## Klima
I gjennomsnitt er 19. januar det kaldeste døgnet på den nordlige halvkule.

## Demografi
90 % av jordens befolkning bor på den nordlige halvkule.

## Se også

* Den sydlige halvkule

## Referanser
Paleokhora

**Paleokhοra** (gresk: Παλαιόχωρα eller Παλιόχωρα) er en liten by på sørkysten av den greske øya Kretas vestlige del. Stedet er lokalisert 77 km sør for Khaniá på sørvestkysten av Kreta og innehar en liten halvøy som er 400 meter lang og 700 meter bred. Byen er plassert langs en 11 km lang kystlinje mot det libyske havet. Den er hovedsetet i kommunen Kantanos-Selino og har en befolkning på 2 213 fastboende (2001). Den fremste næringsvegen er turisme.

Paleokhοra er bygd på ruinene av den historisk doriske byen Kalamydi. I slaget om Kreta under den andre verdenskrig var byen skueplass for kampene mellom motorsykkeltropper fra den 95. tyske oppklaringsbataljon og det åttende greske regiment med deltagende grupper fra det kretiske gendarmeriet.

## Økonomi
Paleokhοras økonomi er basert på turisme og jordbruk, hovedsakelig tomater kultivert i drivhus og olivenolje. Det er et avslappet feriested siden tidlig på 1970-tallet da det var populært blant vestlige hippier.

Paleokhοra har krystallklart vann, godt organiserte strender og små, vakre og isolerte ankerplasser. Det er en rekke hoteller, restauranter, tavernaer, kafeer og barer. Det finnes bank, postkontor, en helsestasjon, tannleger, apotek, politistasjon, kystvakt og mange butikker. Ferger knytter Paleokhοra til Sougia, Agia Roumeli, Loutro, Chora Sfakion, og Gavdos.

Lokale attraksjoner er rikelige mengder av villblomster om våren, muligheten til å se venetiansk og bysantinske veggmalerier i en del av de lokale kirkene, særlig Anidri og Voutas, og et museum i byen dedikert kretisk historie og arkeologi. Den nærliggende landsbyen Azogires, 5 km unna, inneholder et museum for området foruten også et nå tomt kloster for de 99 hellige fedre.

## Fra Paleokhóra

Fil:Paleohora.JPG|Utsikt over Paleokhóra.
Fil:Palaiochora 1996.jpg|Kuppelen på et kapell.
Fil:PaleochoraWaterfront.jpg|Taverna ved havnen.
Fil:PaleochoraWaterfront2.jpg|Hus ved havnen.
Fil:PaleochoraInnerBeach.jpg|Den indre stranden.
Fil:PaleochoraStreeti.jpg|Gateparti.
Fil:PaleochoraStreet2.jpg|Innbyggere i samtale.


## Referanser


## Eksterne lenker
* Paleochora Tourist Information Directory
Jens K. Styve

**Jens Kjartan Styve** (født 1972) er en norsk forfatter, tegneserieskaper og illustratør kjent under signaturen **Jens K**. 

Styve kommer fra Hjelmås i Nordhordland, og bor og arbeider i Tromsø.

Han fikk sin første tegneserie på trykk i *[[Kraftig Kost]]* i 1989. Seriene hans har seinere vært trykt i egne hefter og bøker, i fanziner og tegneserieblader. Han var med å starte tegneserieforlaget Jippi i 1997. Styve har jobbet som illustratør og grafisk formgiver i en årrekke og illustrert både magasiner og bøker. I 2007 debuterte han som forfatter med romanen *Eg, Ove Kvamme* på Cappelen Damm. Jens K Styve har samarbeidet med Øyvind Lauvdahl om tegneseriene *Torsken bel Air* i 2003 og *Kina Town* i 2014. Etter 15 år borte fra tegneseriene, kom han tilbake med tegneserieboka *JensK Sesong 1* i 2015. 

I 2016 vant Styve *[[Dagbladet]]*s tegneseriekonkurranse med *Dunce*.  

Styve har fått flere priser for *Dunce*: Pondus-prisen i 2017, SPROING-prisen for 2019 og Blixprisen i 2022.

## Bibliografi (utvalg)
**Romaner**
* 2007: *Eg, Ove Kvamme* (Cappelen Damm)
* 2013: *Friedland*

**Tegneserier** 
* 1992: *Hups* (Eget forlag)
* 1994: *Hups 2* (Eget forlag)
* 1997: *finnfinnfinn* (Jippi forlag)
* 1998: *finnfinnfinn 2* (Jippi forlag)
* 1999: *finnfinnfinn 3* (Jippi forlag)
* 2002: *Du er ein luring Finn Bjølseth* (Jippi forlag)
* 2003: *Torsken Bel-Air* (manus tegnet av Øyvind Lauvdahl) (Jippi forlag)
* 2014: *Kina Town* (manus tegnet av Øyvind Lauvdahl) (Jippi forlag)
* 2015: *JensK Sesong 1* (Jippi forlag)
* 2017: *Dunce : Førstebossen*
* 2019: *Dunce : Lut og kaldt vatn*
* 2020: *Dunce : Apokalypse snart*
* 2022: *Dunce : Impulskontroll*
* 2023: *Dunce : Førstebossen*
* 2024: *Dunce : Maskiner som kverulerer*
* 2024: *Dunce : jula 2024*
* 2025: *Dunce : jula 2025*

**Illustrerte bøker**
* 2006: ''Alt kan reparerast''  (Det Norske Samlaget)
* 2006: ''Fille fra eventyrland''  (Damm Forlag)
* 2006: ''En faktahest om politikk''  (Aschehoug)

**Bokomslag**
* 2005: I Slekt (Damm Forlag)
* 2007: Nytt kull på voksenopplæringa  (Damm Forlag)
* 2007: Eg, Ove Kvamme  (Damm Forlag)
* 2009: Oldemor, du er med barn  (Cappelen Damm Forlag)
* 2010: Lykkefeltet  (Det Norske Samlaget)
;Plateillustrasjoner 
* L.Y.D.: *[[Familien Ost &ndash; en rockeopera]]* (1998)
* L.Y.D.: *[[Familien Ost &ndash; Ostedisk 2]]* (1999)
* Elektronische Geist: *[[6y Girl]]* (2002)
* Pre-B-S: *[[Argue Crockz]]* (2002)
* Cordion: *[[Cordion (album)|Cordion]]* (2003)
* Cordion: *[[Motifs]]* (2006)
* Lost at Last: *[[Lost at Last In Darkness]]* (2007)
* Twang Gang: *[[Sjela på legd]]* (2014)
* Raga Rockers-hyllest: *[[Sannhet på boks &ndash; en hyllest til Raga Rockers]]* (2015)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Bockstensmannen

**Bockstensmannen** er et svensk moselik som består av et mannsskjelett fra 1300-tallet med hår og klær. Levningene ble funnet i 1936 i Bockstensmyr i Rolfstorp i Varberg kommune i Hallands län. Funnet var det første kjente moseliket som har fått påler slått gjennom kroppen. Mannen hadde blitt drept og festet med påler i myra, sannsynligvis for å hindre ham fra å «gå igjen» som gjenganger. Bockstensmannen er et av de bedre bevarte arkeologiske funnene i Europa fra middelalderen, og har siden 1937 vært utstilt i Hallands kulturhistoriska museum i Varbergs fästning.

## Funnomstendighetene
Bockstensmannen ble funnet av den da ellveårige Thure G. Johansson rundt Sankthanstider i 1936 i Bockstens myr, ved foreldrenes gård med samme navn. Myra ligger ved den svenske vestkysten, cirka 25 km øst for Varberg. Den ligger i gangavstand fra Åkulla Friluftsgård ved veien mellom Åkulla og Svartrå. Veien var engang varbergbygdas «hovedvei» mot nordøst og del av Via Regia.

## Datering av funnet
Dateringen av funnet baseres på flere ulike kilder. Bockstensmannens drakt, skjelett og eikepålen er C14-datert til tidsperioden 1350-1390 e.Kr. Drakthistoriker Eva Anderssons analyse av klærne daterer ham til 1340 – 1370, hvilket gjør at Bockstensmannen bør ha dødd en gang mellom 1350 og 1370.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Eduard Buchner

**Eduard Buchner** (født 20. mai 1860 i München, død 13. august 1917 ved Focșani i Romania) var en tysk kjemiker og nobelprisvinner. Han ble tildelt Nobelprisen i kjemi i 1907 for sitt arbeid med fermentering.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Buchner ble født i München som sønn av en lege og professor i rettsmedisin. Også hans bror Hans Buchner ble lege. 

### Karriere
Buchner ble professor i kjemi ved landbrukshøgskolen i Berlin i 1898. Han publiserte en rekke arbeider innen ren organisk kjemi og gjæringskjemi, men ble mest kjent for sine publiserte studier av alkoholholdige gjæringer i 1897. Han klarte der å bevise at det ikke er avhengig av gjærsoppens livsprosesser, som tidligere antatt, men er forårsaket av et enzym produsert av denne soppen som Buchner benevnte *zymas*. Det er mulig å fremstille en fullstendig cellefri saft fra gjær, med det formål å fremkalle kraftig alkoholgjæring, gjennom knusing og pressing under høyt trykk.

Buchner utførte flere viktige gjæringskjemiske arbeider sammen med sin fremstående medarbeider Jakob Meisenheimer, som senere ble professor i Greifswald. For disse arbeider og hovedsakelig for oppdagelsen av den cellefrie gjæringen ble Buchner i 1907 belønnet med Nobelprisen i kjemi. Etter dette ble han kalt til professor 1909 i Breslau og i 1911 til Würzburg. 

Ved utbruddet av første verdenskrig ble han innkalt som kaptein, og i september 1915 forfemmet til major ved en transportenhet. Idet universitetsmiljøet i  Würzburg i tiltagende grad miostet sinwe folk, klaget fakuletet i Würzburg til julen 1915 til Krigsministeriet og bad om at Buchner ble dimittert, «slik at ordnede forhold igjen kan inntre ved det kjemiske institutt». Slik ble han dimmitert fra krigstjeneste i mars 1916.

Etter at USA gikk inn i krigen meldte Buchner seg i april 1917 til tjeneste igjen som nasjonalbevisst frivillig, og fikk kommando over en bayersk ammunionskolonne. Han ble alvorlig såret den 11. august 1917 ved Focșani i Romania, og døde to dager etter i feltlasarettet. Han ble begravet på soldatgravlunden ved Focșani.

## Verker
*
*

## Referanser


## Litteratur
* 
* 
* 
* Lothar Jaenicke: *Hundert Jahre Nobelpreis an Eduard Buchner, den Begründer der Biochemie im Reagenzglas, damit der experimentell-molekularen Biowissenschaften.* In: *Angewandte Chemie.* 2007, 119, S. 6900–6905. (Reihe: Essay)

## Eksterne lenker
Klaus Pettersen

**Klaus Pettersen** (født 25. april 1981) er en norsk tidligere fotballspiller. 

## Karriere
Pettersen måtte stoppe å spille fotball som 18-åring grunnet en hjertefeil. 

Han jobbet i  i 4 år som kampanalytiker, spillerutvikler og medtrener.

I 2005 var Klaus Pettersen assistenttrener for Tufte IL i TV-serien *[[Heia Tufte]]* hvor Erik Thorstvedt figurerte som hovedtrener. Serien fikk stor oppmerksomhet og ble senere samme år nevnt av Kong Harald V i hans tale under den årlige middagen for Stortinget på Slottet.

Pettersen var fra og med 2007 spilleutvikler i Vålerenga Fotball på heltid, før han i 2011 ble trenfor for G-14.1 laget i .

Han ga i 2008 ut øvelsesboka *Rett fra levra* i samarbeid med VIF-trenerne Per Inge Jacobsen og Raymond Mikkelsen. Han var med på å starte opp firmaet Fotballprogresjon Norge.

I 2012 jobbet Pettersen som toppspillerutvikler og utviklingsleder i Alta IF, før han i 2013 takket ja til å jobbe for  med aldersbestemt lag og trenere i klubben.

I januar 2014 ble han headhuntet til , og ble ansatt som trener for klubbens unge talenter.

Pettersen var fram til mai 2018 assistenttrener i .

Sommeren 2018 var en en del av analyseteamet til det .

Den 1. januar 2019 ble han hovedtrener for , men ble innlagt på sykehus, og trenerjobben ble tatt over av latviske Janis Vaitkus.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Are Næss

**Are Næss** (1942–2024) var en norsk lege, forsker og politiker (KrF). Han var stortingsrepresentant fra Hordaland i tiden 1993–2001.

Næss var professor ved Institutt for indremedisin ved Haukeland universitetssykehus. Han var spesialist i indremedisin og infeksjonssykdommer.

## Stortingets presidentskap
* 1993–1997: visesekretær i Odelstinget

## Stortingskomitéer
* 1997–2001: sekretær for Sosialkomitéen
* 1997–2001: varamedlem av Valgkomitéen
* 1993–1997: sekretær for Forsvarskomitéen
* 1993–1997: varamedlem av Valgkomitéen

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Sandy Pearlman

**Samuel C. «Sandy» Pearlman** (1943–2016) var en amerikansk musikkjournalist, produsent, låtskriver og manager. Han var en av initiativtakerne til dannelsen av hardrock-bandet Blue Öyster Cult, og ble regnet for å være bandets «sjette medlem». I tillegg til å bidra med mange tekster (for eksempel *Imaginos*-konseptet), var han i mange år manager og produsent for bandet.

Som produsent er han ellers kjent for å ha jobbet med The Clash, The Dictators og Pavlov's Dog. Han var også manager for Black Sabbath rundt 1980. Han var en av pionerene innen musikkjournalistikken (han jobbet for magasinet *Crawdaddy*), og har fått æren for å være en av de første som brukte begrepet heavy metal om musikksjangeren.

De siste årene holdt han foredrag om de utfordringer musikkbransjen står overfor med hensyn til hensiktsmessig distribusjon over internett.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Bror Frederik von Blixen-Finecke

**Bror Frederik von Blixen-Finecke** (født 25. juli 1886 i Näsbyholm i Skåne i Sverige, død 4. mars 1946 i Lund i Sverige) var en dansk-svensk friherre, tvillingbror av Hans von Blixen-Finecke.

Bror Blixen var en av de best betalte storviltjegerne i Britisk Øst-Afrika og var et litterært forbilde for Ernest Hemingway. 

Han var gift tre ganger, først med den danske forfatteren Karen Blixen i perioden 1914&ndash;25, så med Jacqueline Harriet Alexander («Cookie») i 1928, og senest med Eva Amalia Maria Lindström i 1935.

Bror Blixen forlot Afrika i 1938 og vendte tilbake til Sverige, hvor han døde som 59-åring i 1946 i en ulykke med en bil han var passasjer i.

## Referanser


## Litteratur
* Arnold, Tonni: *Bror Blixen – En eventyrer*, Gads Forlag, København 1992, ISBN 87-12-01797-3
* Aschan, Ulf: *Baron Blixen – Ett porträtt av Baron Bror von Blixen-Finecke*, Forlaget Wiken, Höganäs 1986, ISBN 91-7024-332-8
* Hagerfors, Lennart: *Drömmen om Ngong – En roman om Bror Blixen*, Forlaget Norstedt, Sverige 1998.

## Eksterne lenker
* 
*
Naissaar

**Naissaar** (svensk: *Nargö*) er ei øy i Estland. Øya ligger i Finskebukta, ca. 10 km nord for Tallinn. Øya har et areal på 18,6 km². Høyeste punkt er Kunilamägi på 27 moh.

I 1995 ble Naissaar gjort til naturreservat. Øya er nå ubebodd, men tilgjengelig for turister. Den lange militære aktiviteten på øya har imidlertid ført til at store områder av øya er forurenset av oljeutslipp og tungmetaller. Enkelte av de gamle, svenske trehusene på øya har blitt restaurert, og en del av den gamle jernbanelinja har også blitt satt istand.

Det første fyret på Naissaar ble bygd i 1788 – Naissaare fyr. Dagens fyr på øya er fra 1960 og har en høyde på 47 meter.

Kjente personer fra Naissaar er optikeren Bernhard Schmidt og hans nevø – kunstmaleren Erik Schmidt (1925–). Sistnevnte flyktet til Sverige i 1943, men bosatte seg i Palma de Mallorca i voksen alder og malte blant annet et portrett av den spanske kongefamilien.

## Historie
Naissaar er første gang nevnt på 1000-tallet i en krønike. Navnet betyr "Kvinneøya". Naissaar ble først bebodd på 1400-tallet eller tidligere. På grunn av sin uvanlig strategiske beliggenhet har øya vært åsted for en rekke sjømilitære slag, hvor befolkningen ofte ble evakuert. Dette skjedde både under den store nordiske krig (1700–21), første og andre verdenskrig.  Midt på 1700-tallet hadde øya blitt nykolonisert av svenske utvandrere, og i 1858 bodde 188 mennesker på øya.

De største festningsanleggene på Naissaar stammer fra det russiske herredømmet over øya før første verdenskrig. Da ble det også bygget ei smalsporet jernbanelinje mellom nord- og sørspissen av øya. Under 1. verdenskrig tok russiske matroser som gjorde mytteri, kontrollen over Naissaar, og opprettet en kortvarig sovjetrepublikk på øya i desember 1917. Den lille staten eksisterte til 26. februar 1918, da den tyske hæren ankom og matrosene flyktet fra øya og videre til Kronstadt. Republikken hadde blitt drevet av 80-90 russiske matroser og noen offiserer, som utskrev skatter fra befolkningen i den korte tiden staten varte.

Fram til første verdenskrig var befolkningen på Naissaar hovedsakelig svenskspråklig (estlandssvensker), men øyas nærhet til den estiske hovedstaden gjorde at andelen svenskspråklige minket i takt med innflytting av estlendere. Likevel utgjorde svenskene en tredel av befolkningen på Naissaar i mellomkrigstida, da Estland var selvstendig. I 1934 bodde 450 mennesker på øya. Våren 1940 ble beboerne på øya evakuert da Sovjetunionen okkuperte øya og resten av Estland.

Etter andre verdenskrig bygde Sovjetunionen opp den største minefabrikken i Østersjøområdet på Naissaar. Fram til Estland igjen ble uavhengig i 1991 var øya (i likhet med de fleste andre øyer i Estland) strengt kontrollert område. Naissaar var utilgjengelig for sivile fram til 1990.

10. august 2005 styrtet et finsk helikopter øst for Naissaar. Helikopteret var på vei fra Tallinn til Helsingfors. Alle de 14 ombord omkom i ulykken. http://www.aftenposten.no/nyheter/uriks/article1094246.ece

## Referanser


## Eksterne lenker
* Naissaar naturreservat (engelsk og estisk)
* Fyret på Naissaar (engelsk)
Resepsjonsestetikk

**Resepsjonsestetikk** er primært en tysk og amerikansk litteraturteori som ble frambrakt som motvekt til ny-kritikk (*New Criticism*) fra 1940-tallet til 1960-tallet i den vestlige verden. Ny-kritikken hadde hovedvekten på at kun hva som var innenfor teksten angår tekstens mening. For de mest ortodokse ny-kritikerne var det ikke tillat å ta hensyn til forfatterens autoritet eller intensjoner, heller ikke leserens psykologi, i analysen av det litterære verk.

Tilhengere av resepsjonsestetikk var en gruppe som hadde til felles at de søkte å forstå litteratur med leserens rolle i skapelsen av en mening i et litterært verk. Begrepet omfatter teoretikere som deler lite utover å plassere oppmerksomheten på leseren. Siden teoretikere som har utviklet resepsjonsestetikk ikke bevisst har forsøkt å skape en skole av tanker eller teoretisk rammeverk, er det vanskelig å si når og med hvem bevegelsen begynte. Siden resepsjonsestetikk også er en reaksjon og nærmest en negasjon til ny-kritikken har den heller ikke nådd overflaten som en totalt system.

Teorien om resepsjonsestetikk anerkjenner leseren som en aktiv agent som formidler «ekte eksistens» til verket ved å lese det og utfylle dets mening ved å søke etter koder og strategier. Den er opptatt med leserens egne bidrag til en tekst. Den står i total opposisjon til tekstorienterte teorier om formalisme og ny-kritikk hvor leserens rolle i å tolke teksten ikke blir tatt med i betraktningen.
Drivstoff

**Drivstoff** er en samlebetegnelse på energibærende brennstoffer i flytende form eller som gass, det vil si stoffer som frigjør energi i en forbrenningsprosess, og som derfor kan brukes til å *drive* maskiner. Denne energien utnyttes normalt i en forbrenningsmotor, eller ved at man bruker elektriske motorers brenselceller for å omdanne den til elektrisitet. 

Også radioaktive materialer kan brukes som brensel. De utvikler varme ved radioaktiv fisjon eller fusjon.

Dersom man betrakter mennesker og dyr som «maskiner», kan vi si at «drivstoffet» vårt finnes i næringsstoffene i maten vi spiser.

## Ulike drivstofftyper

I Norge tilbys det ti ulike drivstoffalternativer på forskjellige bensinstasjoner:

* Bensin
* Diesel
* Biodiesel
* Biogass
* Bioetanol (E85)
* Hydrogen
* Naturgass (type CNG)
* Autogass
* Naturalhy
* Rapsmetylester (RME)

I tillegg finnes det tre andre typer:

* Naturgass (type LNG)
* Metanol
* Dimetyleter (DME)

## Oksyhydrogen
Det er også en del påstander om at man kan bruke vann som tilleggsdrivstoff på de fleste bilmotorer for å få ned forbruket. Ved å spalte vann blir det dannet en meget effektiv brennbar blanding av oksygen og hydrogen.

## Eksterne lenker
*
Hilderik

**Hilderik** (født ca. 460, død 533) var konge over vandalenes kongedømme i Karthago fra 523 til 530.

Hilderik er kjent som en mild og fredelig konge som var mer innstilt til forhandlinger enn krigføring. Hans religiøse toleranse overfor katolikker og hans fredelige manerer, førte til at hans undersåtter begynte å se ned på ham som svak og uverdig. Prinsen Gelimer dro nytte av denne situasjonen, tok kontroll over hæren og gjorde opprør mot kongen. Hilderik overga seg uten kamp og ble satt i fengsel, mens Gelimer overtok kongeverdigheten.

Men Hilderik hadde knyttet vennskapsbånd med den østromerske keiser Justinian I den store og keiseren kunne ikke tolerere Gelimers tronrøving. Etter noen få forsøk på en fredelig løsning gikk Justinian til krig mot vandalene, under påskudd av å ville gjeninsette Hilderik som vandalenes konge. Men før den romerske general Belisarius rakk å befri ham ble Hilderik henrettet av Gelimer. Justinians plan var imidlertid ikke knyttet til Hilderik spesielt, men til en gjenerobring av Vestromerriket og Kartago var det første skritt på veien i denne planen. Under Belisarios ledelse ble vandalene slått og Gelimer måtte overgi seg i mars 534.

## Referanser


## Kilder
* 
*
Teodora

**Teodora** er et kvinnenavn med gresk avstamning; θεός (theos), *Gud* og δώρον (doron) *gave*. Det er femininform av navnet Teodor.

## Utbredelse

|}

## Kjente personer med navnet
Personene i listen er ordnet kronologisk etter fødselsår.
* Flavia Maximiana Theodora, datter av Maximian og hustru til Konstantius I
* Teodora I (ca. 500-548), keiserinne til Justinian den store
* Teodora II (810-867), keiserinne til Teofilos
* Teodora III (985-1056), regjerende østromersk keiserinne 1055-1056
* Teodora Komnena, dronning til Balduin III av Jerusalem

## Navnedag
*Teodora* har navnedag i flere land, oftest 1. april, men har ikke noen norsk navnedag.

## Referanser


## Eksterne lenker