open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Jernbanetorget (Oslo)

**Jernbanetorget** (1-5, 2-6) er et torg i Oslo sentrum. Torget har i mange år vært et transportknutepunkt i Oslo. Torget har fått sitt navn fra jernbanestasjonen Oslo Ø som nå er erstattet av Oslo sentralstasjon. 

Under torget ligger Jernbanetorget stasjon som i sin tid var endestasjon for T-banen i Oslo.

Torget gjenåpnet 26. april 2009 etter to års ombygging.

## Historikk og bygninger med adresse til Jernbanetorget
Da Christiania ble grunnlagt i 1624, lå området hvor Jernbanetorget nå ligger, under vann. Det ble først fylt opp og utbygd etter 1739. Plassen har også gjennomgått store endringer, både ved anleggingen av jernbanen og Østbanestasjonen som sto ferdig i 1854, og da T-banen ble anlagt på 1960-tallet. 

Kvartalet mellom Fred. Olsens gate og Strandgata på torgets sydside var fram til 1914 bebygd lenger inn på det som i dag er torget. Bygningene ble kjøpt av kommunen i 1914 og revet. 1/3 av tomten ble tillagt Jernbanetorget, og resten solgt til Den norske Amerikalinje, som reiste sitt monumentalbygg i 1918.

På adressen Jernbanetorget nr.1 ligger Oslo S, Østbanehallen og Trafikanten. 
Der Østbanehallen ligger lå *Byens Civile Sygehus* som ble innviet i 1808, det ble revet i 1851 til fordel for Østbanestasjonen. 

* Bygget som tidligere inneholdt Den norske Amerikalinjes hovedkontor (nr. 2) 
* Jernbanetorget apotek (nr. 4) 
* Byporten (nr. 5 og 6), kjøpesenter


File:559 Kristiania. Jernbanetorvet - no-nb digifoto 20151109 00043 bldsa PK08021.jpg|«Kristiania. Jernbanetorvet.», tidlig på 1900-tallet. Alle bygningene på bildet er i dag revet og erstattet blant annet av Oslo sentralstasjon.
File:Jernbanetorvet - NB MS G3 0109.jpg|Den norske Amerikalinjes hovedkontor bak stod ferdig 1919, Det Forenede Dampskibs-Selskabs hus ved Karl Johans gate 1919 og Tårnbygningen i Jernbanetorget 4 1916. Plassen ble nyregulert 1915. 
File:Jernbanetorget med Hotell Viking i bakgrunnen A-70091 Ua 0004 122.jpg|Jernbanetorget med Hotell Viking på 1950-tallet. Hotellet ble bygd til Vinter-OL 1952 og utleid til Norsk Spisevognselskap.
File:Østbanen og Jernbanetorget OB.A1854.jpg|Jernbanetorget og Østbanestasjonen (Oslo Ø) omkring 1965. Østbanestasjonen ble utvidet og ombygd 1882 og nedlagt 1980. Bjørvika i bakgrunnen.
File:Jernbanetorget Oslo 2.JPG|Briskebytrikken på Jernbanetorget med kjøpesenteret Byporten og «Postgirobygget» bak.
File:Oslo Sentralstasjon.JPG|Hovedinngangen til Oslo sentralstasjon med Østbanehallen til høyre. Elena Engelsens tiger-statue symboliserer «Tigerstaden» og kom til Oslos tusenårsjubileum 2000.
File:Jernbanetorget 2009-06-08.jpg|Jernbanetorget etter oppgraderinga 2007–2009
File:Oslo Strandgata Sentralstasjon.jpg|Jernbanetorget med den gamle Østbanehallen til venstre, Trafikantens klokketårn i midten og holdeplasser for trikk og buss til høyre. 
|Tigeren på Jernbanetorget dekorert med blomster etter 22. juli 2011 


## Se også
* Jernbanetorget holdeplass
* Jernbanetorget stasjon

## Referanser




## Litteratur
* 

## Eksterne lenker
*
Fredrik Solberg

**Fredrik Solberg** er navnet til flere personer:

* Fredrik Samdal Solberg, norsk fotballspiller født 1990
* Fredrik Solberg (svømmer), norsk para-svømmer født 2001
Biskop Gunnerus’ gate (Oslo)

**Biskop Gunnerus' gate** (3–7, 2–14) er en gate i Oslo som går østover fra Dronningens gate fram til Akerselva (i kulvert), der den går over i Schweigaards gate. Deler av gaten tilhører riksvei 162. Gaten er oppkalt etter biskop Johan Ernst Gunnerus (1718–1773) som var født i området.

Gaten er en videreføring av den opprinnelige *Gunnerus' gate*, som hadde en litt annen trasé fra Dronningens gate til Nygata. Ved saneringen av Vaterland, ble gatens retning noe endret, og forlenget fram til Schweigaards gate. Gaten fikk da sitt nåværende navn.

## Bygninger i gaten
* Clarion Hotel Royal Christiania – nr 3 
* Byporten Shopping – nr 6. Kjøpesenteret har en av sine innganger fra Biskop Gunnerus' gate, samt innkjøring til P-hus og Scandic Hotell. Her er også inngang til kontorleietakere i bygget; Statsbygg og Jernbaneverket. Byportens hovedadresse er Jernbanetorget 6.
* Posthuset – nr 14.

## Referanser


## Litteratur
* Oslo byleksikon
Atomic Betty

***Atomic Betty*** er en canadisk–fransk animert barneserie som ble sendt på Teletoon fra 2005 til 2008.

## Handling
Betty er en liten syvåring som lever et normalt liv. Men når hun får klokken sin, oppdager hun at det ikke er en normal klokke, men en klokke som gjør henne til Atomic Betty kosmosvokter. Det er mange skurker i universet som Betty, Sparky (et romvesen) og X-5 (en robot) må fange. Hovedskurken er Maximus I.Q. og assistenten hans er Minimus P.U.

## Rollefigurer
* **Atomic Betty**
Atomic Betty er en helt normal nabojente hvis du ser bort fra at hun er en kosmosvokter. Bettys familie og venner vet ikke at hun er en kosmosvokter. Betty er god til å slåss, hun var faktisk på karatekurs tidligere, så det betyr at hun kan gi skurkene et par karatetriks. Skipet til Betty hetter Stjerneknuser. Norsk stemme av Janne Heltberg.

* **Sparky**
Sparky er Bettys klønete hjelper. Han er ikke så intelligent som robotpartneren Xfem, men Betty klarer seg ikke uten han. Hans mot og innsats for å redde dagen gjør han til en god del av teamet. Han har en fotvorte som er mye større en nesen hans (nesen hans er veldig stor). Han har også fire mager.

* **X-5**
X-5 er Bettys intelligente robotpartner. Han er kjempeflink med tall. Han har ingen følelser. Han tåler ikke å høre en vits. Hver gang han hører ordet krøsjmål, gråter han.

* **Admiral Von Karpe**
Admiral Von Karpe er sjefen over de galaktiske vokterne. Han gir Betty og teamet hennes beskjeder om oppdragene de må gjøre. Det merkeligste med ham er at han er en fisk som kan puste uansett hvor han er.

* **Maximus I.Q.**
Maximus I.Q. er en kattaktig superskurk som er på jakt etter navnet til Atomic Bettys planet. Favorittmaten til Maximus er brasilianske neshornegg. Maximus er kjempegod til å ødelegge, men han lykkes aldri.

* **Minimus P.U.**
Minimus P.U. er Maximus sin lydige assistent. Han propper alltid i seg mat. Hver gang Minimus har gjort noe galt er det bare flaks at han overlever. Minimus har to ansikter.

I tillegg finnes det en del andre figurer: Noah Parker, Penelope Lang, Bettys foreldre, Bettys bestemor, Bettys lærer, Pennelopes gjeng og Sparkys mor.

## Eksterne lenker
* 
*
Amfora

**Amfora** er en type keramikkvase med to håndtak og en lang hals smalere enn kroppen.

Amforaer forekom først ved den libanesisk-syriske kysten fra 1400-tallet f.Kr., og spredde seg deretter rundt om i den antikke verden. Grekerne og romerne brukte dem til å lagre og transportere druer, olivenolje, vin, olje, oliven, korn, fisk og andre næringsmidler. De ble produsert i industriell skala fra den greske perioden, og ble brukt rundt Middelhavet til rundt det 7. århundre. Da ser det ut til at tre- og skinnbeholdere overtok.

De er av stor nytte for maritime arkeologer, siden amforaer i et skipsvrak ofte antyder alder og nasjonalitet på vraket. Ofte er de så godt bevarte at det opprinnelige innholdet fortsatt finnes, noe som gir uvurderlig informasjon om matvaner og handelssystemer blant antikkens folk.

Det eksisterte to hovedtyper av amforaer: Halsamforaen, der hals og kropp møtes i skarp vinkel, og endelsamforaen, der hals og kropp danner en kontinuerlig kurve. Halsamforaer var vanlige i den tidlige delen av det antikke Hellas, men ble gradvis erstattet av endelsamforaen fra det 7. århundre f.Kr. De fleste ble laget med en spiss bunn, slik at de kunne stå oppreist når de ble presset ned i sanden eller i et bløtt underlag.

Amforaer varierte mye i høyden. De største kunne være 1,5 meter høye, mens noen kunne være under 30&nbsp;cm – de minste ble kalt amphoriskoi («små amforaer»). De fleste var ca. 45&nbsp;cm høye. Noen varianter hadde en stor grad av standardisering, vinamforaen holdt et standardmål på rundt 39 liter. Dette gjorde at amforavolumet ble en målestokk i Romerriket. Alt i alt har man bestemt ca. 66 forskjellige amforatyper.

Det ble produsert en stor mengde malte høykvalitetsamforaer, for sosial og seremonielle anledninger. Utseendet avvek fra de mer funksjonelle variantene, de hadde en bred åpning og en ringbase, med glasert overflate og dekorert med figurer eller geometriske former. Slike amforaer ble ofte brukt som premier. Noen eksemplarer med innskriften «Jeg er en av premiene fra Athen» har overlevd fra de panathenske festivalene holdt mellom 6. århundre og 2. århundre f.Kr. Malte amforaer ble også brukt ved begravelser, loutrophoros (en amforatype) ble brukt hovedsakelig ved begravelsesseremonier. Ekstra store vaser ble brukt som gravmarkeringer, mens noen amforaer ble brukt til å oppbevare asken fra de døde.

## Etymologi
Ordet amphora er latin, avledet fra det greske *amphoreus* (Αμφορέας) eller *amphiphoreus*, et sammensatt ord som kombinerer *amphi-* («på begge sider») med *phoreus* («bærer»), fra *pherein* («å bære»).

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Dave Sim

**David Victor Sim** (født 17. mai 1956 i Hamilton, Ontario) er en kanadisk tegneserietegner og kunstner. Han er mest kjent for å ha laget den 6000 sider lange tegneserien Cerebus. Denne serien påbegynte han i 1977, og han fullførte den ikke før i 2004. Han har vunnet mange priser, deriblant en Eisnerpris i 1994. Han har blitt kritisert for sine politiske og til tider antifeministsiske syn.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Liv Bernhoft Osa

**Liv Bernhoft Osa**  (født 1957) er en norsk skuespiller.

Hun er utdannet ved Statens teaterhøgskole, og har vært tilknyttet Nationaltheatret fra 1979. Hun har også jobbet for Det norske teatret og Torshovteatret. Hun har også spilt i flere filmer og er en mye benyttet oppleser av lydbøker. Hun har lest inn bl.a. *Kjærlighet* av Toni Morrison og *[[Is-slottet]]* av Tarjei Vesaas for Lydbokforlaget.

I 2011 vant hun Heddaprisen for beste kvinnelige birolle for for rollen som Fru Fåttnok i *Uskyld*, regissert av Victoria Meirik på Nationaltheatret. For sin rolle i filmen *[[Pyromanen]]* fra 2016 vant hun både Amandaprisen 2016 og Kanonprisen 2016 i klassen beste kvinnelige skuespiller/hovedrolle. Hun var også nominert til Amandaprisen 1991 i klassen beste kvinnelige hovedrolle film/fjernsyn for TV-serien *[[Fedrelandet (TV-serie)|Fedrelandet]]*.

## Familie
Hun er datter av Sigbjørn Bernhoft Osa (1910–90) og Anne Heggtveit (1920–2011). Hun var først gift med regissøren Pål Løkkeberg (1934–98). Hun ble siden gift med skuespiller Per Gørvell. Hun er mor til skuespiller Gina Bernhoft Gørvell (f. 1996)

## Filmer
* 1983: *[[Hockeyfeber]]* – Vera
* 1984: *[[Snart 17]]* – Ekspeditrise
* 1994: *[[Trollsyn]]* – Mor
* 1998: *[[Madeline]]* (amerikansk)
* 2004: *[[Uno (film)|Uno]]* – Mona
* 2007: *[[Svein og Rotta og UFO-mysteriet]]* – Dora
* 2013: *[[Detektiv Downs]]* – Rita Stjernen 
* 2016: *[[Pyromanen]]* – Alma
* 2021: *[[HAN (film)|HAN]]*

## Tv-serier
* 1977: *[[Lykkespill (TV-serie)|Lykkespill]]* – Unge Wenche Foss
* 1987: *[[Pilen flyttebyrå]]* – Anita
* 1990: *[[Den svarta cirkeln]]* (svensk)
* 1991: *[[Fedrelandet (TV-serie)|Fedrelandet]]* – Rakel
* 1994: *[[Vestavind (TV-serie)|Vestavind]]* – Emma Engan Nedrebø
* 1996: *[[Familiesagaen de syv søstre]]* – Charlotte Zimmermann
* 2002: *[[Tiden før Tim]]* – Ninas mor
* 2002: *[[Jul på Månetoppen]]* – Nissemamma
* 2008-2009: *[[Honningfellen]]* – Åsa Nymann
* 2011: *[[Taxi (2011)|Taxi]]* – Annes mor 
* 2014: *[[Mammon (TV-serie)|Mammon]]* – Advokat Runa Torgersen
* 2015: *[[Kampen for tilværelsen (norsk TV-serie)|Kampen for tilværelsen]]* – Fastlege Schreiner

## Kortfilm
* 2000: Fly

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Biografi hos Nationaltheatret
Sonja Henies plass (Oslo)

**Sonja Henies plass** (3, 2-4) er en plass i Oslo. Plassen er oppkalt etter kunstløpersken Sonja Henie.

Med adressen Sonja Henies plass 2-4 finner vi Oslo Spektrum. Oslo Plaza ligger i nummer 3.

Plassen har innkjøring fra rundkjøringen i krysset Biskop Gunnerus' gate, Riksvei 162. Nord for plassen ligger Vaterlandsparken.

## Litteratur
* 

## Eksterne lenker
* 
*
Henrik Scheele

**Johan Henrik Scheele** (1952–2019) var en norsk skuespiller som huskes best som programleder i det satirepregede humorprogrammet *[[Nikkerne]]*, som gikk på NRK i 1984 og 1985. 

Scheele var utdannet ved Statens teaterhøyskole, og var ansatt på Nationaltheatret fra 1982 til 2003. I tillegg medvirket han i nærmere 30 norske filmer og TV-serier.

Scheele ble funnet død på et hotellrom i Nairobi i februar 2019. Dødsdatoen er satt til 18. februar 2019.

## Filmografi
### Spillefilmer
* 1970: *[[Douglas (film)|Douglas]]* – som Eddie Johnsen
* 1982: *[[Carl Gustav, gjengen og parkeringsbandittene]]* – som Larris
* 1985: *[[Hustruer - ti år etter]]* – som Jens, Kajas mann
* 1985: *[[Noe helt annet]]* – som professor
* 1985: *[[Brennende blomster]]* – som læreren Anton
* 1985: *[[Adjø solidaritet]]* – som nazi-taler
* 1985: *[[Galskap!]]* – som NRK-tekniker
* 1986: *[[Blackout (film fra 1986)|Blackout]]* – som Werner
* 1986: *[[Makaroni Blues]]* – som vinmonopoldirektøren
* 1987: *[[Turnaround (film)|Turnaround]]* – som deputy Coleman
* 1987: *[[Feldmannsaken (spillefilm)|Feldmannsaken]]* – som Theo Jerilowits
* 1989: *[[En håndfull tid]]* – som politibetjent
* 1990: *[[Sirup (spillefilm)|Sirup]]* – som Terje
* 1993: *[[Høyere enn himmelen]]* – som Ronald
* 1999: *[[Evas øye]]* – som Karlsen
* 2004: *[[Lies Inc.]]* – som Einem
* 2010: *[[Mørke sjeler]]* – som politisjef

### TV
* 1981: *[[Saken Ruth Vang]]* (TV-miniserie) – som Per Høøk
* 1984: *[[Nikkerne]]* (satireprogramserie) – som Programlederen
* 1990: *Blindveien 2* (satireprogramserie) - som Henrik
* 1993: *[[Fortuna (TV-serie)|Fortuna]]* (TV-miniserie) – som konsul With
* 1993: *[[Mot i brøstet]]* (sitcom) – som Fredrik (episodene «Uventet besøk» og «Vokt Dem for hunden»)

* 1994: *[[Vestavind (TV-serie)|Vestavind]]* (TV-serie) – som Alfred Ahlsen
* 1995: *[[Amalies jul]]* (julekalenderserie) – som en brannmann
* 2000: *[[Hotel Cæsar]]* – som doktor Erik Schømer (sesong fire, episodene 32–35; episoder totalt: 252–255)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Filmografi på filmfront.no
Dronning Mauds gate (Oslo)

:*Se [[Dronning Mauds gate|pekerside]] for flere forekomster av Dronning Mauds gate.*
**Dronning Mauds gate** (1-15, 10) er en gate i vestre del av Oslo sentrum. Gaten er kalt opp etter Dronning Maud.

Gaten går fra Rådhusplassen ved Olav Vs plass til Ruseløkkveien hvor Løkkeveien overtar. På den siden ligger også nr 15, selv om gaten er markert som Løkkeveien.

IBM Norge hadde adresse Dronning Mauds gate 10 inntil de flyttet ut til sitt bygg på Mastemyr utenfor Oslo.

Riksvei 162 går langs Dronning Mauds gate 1-3 før denne fortsetter ned i Festningstunnelen og går over til å bli E18.

## Litteratur
* Oslo byleksikon: Dronning Mauds gate

## Eksterne lenker
*
Harry Yven

**Harry Yven** (1912–1988) er en av de mest kjente spillere i Sarpsborg Fotballklubb  gjennom tidene. Da Sarpsborg slo Fredrikstad 1-0 i finalen i Norgesmesterskapet i fotball for herrer 1948, var det Yven som laget vinnermålet. Første gang han var med i finalen, var som 17-åring i 1929, siste gang var 20 år etterpå, i 1949. I alt var han med på å vinne fire cupfinaler for Sarpsborg Fotballklubb. 

Yven hadde også en ganske merkverdig landslagskarriere. Han debuterte for  som 19-åring i 1931, spilte sin neste landskamp åtte år senere, i 1939, og hadde sin tredje og siste opptreden i landslagstrøya som 36-åring i 1948 &ndash; over 17 år etter debuten.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Dinglehalvøya

**Dinglehalvøya**, (engelsk:**Dingle Peninsula**, irsk gælisk: **Corca Dhuibhne**, også anglifisert fra irsk: **Corkaguiney**) ligger i grevskapet Kerry. Halvøya har navnet etter landsbyen Dingle. Blasketøyene utenfor spissen av Dinglehalvøya er Irlands  vestligste punkt. 

På Dinglehalvøya finnes flere ruiner og andre funn fra forhistorisk tid og fra middelalderen.
Et kapell, Gallarus oratorium, ved landsbyen Baile an Fheirtéaraigh, har form som en hvelvet båt og er bygget i stein en gang mellom 6. og 12. århundre. 

Halvøya er oppstått som en del av en fjellkjede i granitt som gir topper og fjellkammer med vakker utsikt mot halvøya og over andre deler av grevskapet. 

Rundt halvøya er det tallrike små og større, vakre sandstrender omkranset av klipper. Den mørke granitten og lys sand gir et vakkert bilde som blant annet ble benyttet i flere strandscener i filmen «Ryans daughter» fra 1970. 

Nord for byen Dingle går en smal bilvei som slynger seg i fjellsidene, forbi fjellvann, og gjennom fjellpasset «Conor Pass», som er det høyeste fjellpasset i Irland.  

Like utenfor halvøya ligger den lille øygruppen Blasketøyene. De har vært kjent for en spesiell gammelirsk/gælisk dialekt fram til 1953 da de ble fraflyttet. 

Den vestligste, ytterste del av halvøya er et gælisk-talende område, et såkalt Gaeltacht, som har fostret flere forfattere og poeter, blant andre Ó Siochfhradha og Peig Sayers. 

Siden dette er det vestligste bebodde område i Irland og det sentrale Europa, omtales tettstedet Dún Chaoin uhøytidelig som «nabosognet til Amerika».

## Galleri

Fil:Dingle Peninsula.jpg|Dinglehalvøya sett fra Banna Strand
Fil:Dingle Peninsula Coast.jpg|Dinglehalvøyas vakre kyst
Fil:Minard Castle.jpg|Minard Castle, Lispole, Kerry



## Eksterne lenker
* Fiske ved Dinglehalvøya
* Bilder fra Dinglehalvøya
* Nyheter på engelsk fra Dinglehalvøya
Twisted Sister diskografi

Følgende er en fullstendig oversikt over hva Twisted Sister har gitt ut.

## Albumer
**[[Under The Blade]]* 1982
**[[You Can't Stop Rock 'N' Roll]]* 1983
**[[Stay Hungry (album)|Stay Hungry]]* 1984
**[[Come Out And Play]]* 1985
**[[Love Is For Suckers]]* 1987
**[[Big Hits And Nasty Cuts]]* 1992
**[[Live At Hammersmith (Twisted Sister)|Live At Hammersmith]]* 1994
**[[Club Daze Volume 1 The Studio Sessions]]* 1999
**[[Club Daze Volume 2 Live At The Bars]]* 2001
**[[The Essentials]]* 2002
**[[Still Hungry]]* 2004
**[[Live At Wacken: The Reunion]]* 2005
**[[Best of Twisted Sister]]* 2006
**[[A Twisted Christmas]]* 2006

## EP-er
**Ruff Cuts* 1982
**I Am (I'm Me)* 1983
**The Kids Are Back* 1983
**You Can't Stop Rock'n'Roll* 1983
**We're Not Gonna Take It* 1984
**I Wanna Rock* 1984
**Leader Of The Pack* 1985
**You Want What We Got* 1986

## Singler
*"I'll Never Grow Up, Now!" / "Under The Blade" &ndash; 1979
*"Bad Boys (Of Rock N' Roll)" / Lady's Boy" &ndash; 1980
*"I Am (I'm Me)" / "Sin After Sin (Live)" &ndash; 1983 UK #18
*"The Kids Are Back" / "Shoot 'Em Down (Live)" &ndash; 1983 UK #32
*"You Can't Stop Rock'n'Roll" / "Let The Good Times Roll/Feel So Fine" (Live) &ndash; 1983 UK #43
*"We're Not Gonna Take It" / "The Kids Are Back" (Live) &ndash; 1984 UK #58, US #21
*"We're Not Gonna Take It" / "You Can't Stop Rock'n'Roll" &ndash; 1984
*"I Wanna Rock" / "Burn In Hell" (Live) &ndash; 1984 UK #93, US #68
*"I Wanna Rock" / "The Kids Are Back" &ndash; 1984
*"The Price" / "S.M.F." &ndash; 1985
*"Leader Of The Pack" / "I Wanna Rock" &ndash; 1985 UK #47, US #53
*"Leader Of The Pack" / "I Wanna Rock" (Video Introduction) &ndash; 1985
*"King Of The Fools" (Edit) / "Come Out and Play" &ndash; 1985
*"Be Chrool To Your Scuel" / "Stay Hungry" &ndash; 1986
*"You Want What We Got" / "Shoot 'Em Down" &ndash; 1986
*"You Want What We Got" / "Stay Hungry" &ndash; 1986
*"Hot Love" / "Tonight" &ndash; 1987

## Videoer
*"You Can't Stop Rock'n'Roll"
*"We're Not Gonna Take It"
*"I Wanna Rock"
*"The Price"
*"Leader Of The Pack"
*"Be Chrool To Your Scuel"
*"Hot Love"
*"I Am (I'm Me)"
*"Heroes Are Hard To Find"
*"Stay Hungry Tour '84"
*"Gods Of Metal"
*"Under The Blade"
*"Shoot 'Em Down"
*"Oh Come All Ye Faithful"
Akkord

**Akkord** har flere betydninger:

*Akkord (musikk) – tre eller flere toner som klinger samtidig
*Akkord (jus) – en form for gjeldsordning.
*Akkordlønn – en form for lønn som beregnes ut fra resultatet av arbeidet
Nikkerne

***Nikkerne*** (fullt navn: ***Nikkerne – et fjernsynsprogram for lyttere***) er en norsk satirisk humorserie som ble vist på NRK fra 1984 til 1985. Serien ble omtalt som «Fjernsynsteatrets aktuelle månedsrevy», hvor programleder Henrik Scheele harselerte med aktuelle temaer. Serien var skrevet av Klaus Hagerup og Terje Nordby. Den eneste rollen i serien ble spilt av Henrik Scheele.

«Nikkerne» var kontroversiell og resulterte i en stor diskusjon i mediene og til slutt også i Stortinget. Daværende kringkastingssjef, Bjartmar Gjerde, tok avstand fra deler av den.

Kontroversen førte til at programmet ble tatt av luften allerede etter fem programmer.

## Gjester
* Per Sunderland, Yngve Horn og Katja Medbøe i episode 1.
* Kari Onstad og Yngve Horn i episode 2.
* Oda Schjøll, Arne Fagerholt og Olav Jakobsen i episode 3.
* Indra Lorentzen, Halldis Olafsdottir og Jan Hårstad i episode 4.
* Klaus Hagerup, Arne Fagerholt, Halldis Olafsdottir og Stein Winge i episode 5.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Manitoulinøya

**Manitoulinøya** (engelsk: *Manitoulin Island*, fransk: *Île Manitoulin*) er ei øy i Huronsjøen i provinsen Ontario i Canada. Den er den største innlandsøya i verden (øyer som ligger i en innsjø). Manitoulinøya er 2&nbsp;766 km², som er betydelig større enn Hinnøya, og har også selv flere innsjøer med øyer i. Øya har tre lakseførende elver. 

Det bor om lag 12&nbsp;600 mennesker på øya, men om sommeren øker tallet kraftig på grunn av turister som kommer dit. 
## Referanser

## Eksterne lenker
*
* Manitoulinøyas offisielle hjemmeside
* Satellittbilde av Manitoulinøya
Inge Thun

**Inge Thun** (født 17. juni 1945, død 15. februar 2008) var en norsk fotball- og bandyspiller. 

Thun var målvakt for Strømsgodset fra 1962 til 1977. Han var med på å spille Strømsgodset fra 4. divisjon i 1963 og til toppdivisjonen i 1967. Deretter ble det 10 år i toppserien, og han ble seriemester med Strømsgodset i 1970. Han ble også norgesmester i 1969, 1970 og 1973. Thun spilte 329 obligatoriske kamper for Strømsgodset. Dette er rekord sammen med Tor Alsaker-Nøstdahl. Han ble æresmedlem i Strømsgodset i 2007. Han fortsatte karrieren med å vokte buret for Drammens Ballklubb i seks sesonger i 3. divisjon. Thun står også oppført med fire  i fotball. 

På bandybanen spilte Thun ving, ikke målvakt, på SIF-laget som tok seks norgesmesterskap. I tillegg fikk han 13 landskamper, og var med på laget som tok sølv i VM i 1965 i Moskva. Thun spilte også en periode håndball for Sturla.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Inge Thun er død godset.no
Atle Kittelsen

**Atle Kittelsen** er en av investorene som kjøpte opp Strømsgodset Idrettsforening høsten 2005.

Kittelsen var med på å bygge opp det spanske SMS-selskapet Movilisto. I 2003 ble selskapet solgt til Itouch.

## Referanser
Eiker videregående skole

**Eiker videregående skole** ligger i Hokksund, i Øvre Eiker kommune. Skoleeier er Buskerud fylkeskommune. Rektor er Ragnhild Skodje. Skolen har om lag 70 ansatte og 510 elever. 

Eiker videregående skole har en lang historie, og har i årenes løp hatt mange ulike studieretninger. I 1902 fikk Øvre Ekers Kommunale Høiere Almenskole i Hokksund undervisningstilbud ut over det obligatoriske. Grosserer G.P. Bråthen ga en betydelig sum penger for å utvide tilbudet til de lærevillige i Øvre Eiker. S.A. Tufte var skolestyrer fra 1902 til 1905.

Skolen ble startet i 1960 under navnet 'Hokksund Gymnas', og skiftet til det nåværende navnet i 1994.

Etter noen år med en klasse som hadde tilholdssted på realskolen i Hokksund, var et helt nytt skolebygg ferdig i 1967. Til skolestart høsten 2001 var skolebygningen ferdig påbygget og modernisert.

Skolen tilbyr utdanningsprogrammene studiespesialisering og service og samferdsel, samt en spesialklasse. Skolen har et godt fagtilbud innen studiespesialisering innen realfagene og språk, samfunnsfag og økonomi. Dette gir studiekompetanse og adgang til høyskoler og universitet. I tillegg tilbys programfaget breddeidrett. Skolen har også samarbeid med Mjøndalen IF om et tilbud i toppidrett fotball.

Etter førsteåret ved service og samferdsel har man mulighet for å velge salg, service og sikkerhet. Deretter kan man bli lærling eller ta Vg3 påbygg generell studiekompetanse.

100-årsjubileet ble markert i november 2002. I anledning jubileet samlet Jan Henrik Eriksen skolens historie mellom to permer. Han skrev selv den nyeste delen.

50-årsjubileet for Eiker som videregående skole ble markert i desember, april og juni skoleåret 2010/11 med utvidet juleavslutning, kake til “hele skolen” ved lansering av skolens handlingsplan mot mobbing og sommerlunsj ved skoleslutt. Leder for hovedutvalg for utdanning, utdanningssjefen i Buskerud fylkeskommune samt ordførerne i Nedre og Øvre Eiker deltok.

Eiker videregående skole har for tiden elevutveksling med skoler i Tyskland, Frankrike og Spania. Fra 2012 deltar skolen i et fylkeskommunalt "forseringsprosjekt". Der har elever i 10. klasse mulighet for å ta engelsk og matematikk på videregående skole-nivå. Elever i ungdomsskolens 9. og 10. trinn deltar på "Åpen dag" og "praksisdag" for å bli kjent med skolens tilbud. Skolen deltar i prosjektet NY GIV.

Eiker videregående skole er en MOT-skole, med gode verdier og et aktivt arbeid for å opprettholde et godt skolemiljø. Vis MOT!

Skolens visjon er «Ett fellesskap bygget på inkludering, medvirkning og utvikling». Vårt slagord er: «Ett fellesskap». I vår strategiplan og i vårt utviklingsarbeid har vi fokus på styrking av profesjonsfellesskapet. 

Det er også en løpebane, sandvolleyball-bane, basketbane, et teqball-bord og en Diskgolf-bane på uteområdet.

## Referanser


## Kilder
*Skeie, Jon: *Fra splittet storbygd til kommunalt fellesskap*. Øvre Eikers historie, bind 2. Utg. 2016.

## Eksterne lenker
* Eiker videregående skole på nettet
* Hokksund gymnas på lokalhistoriewiki.no
Arado Ar 96

**Arado Ar 96** var et tysk en-motors rekognoserings-, trenings- og kommunikasjonsfly brukt av blant andre Luftwaffe under andre verdenskrig. Flyet ble produsert av Arado og fløy første gang i 1938. Det ble tatt i bruk året etter. Prototypen ble drevet av en Argus As 10 motor, mens produksjonsmodellen var utstyrt med en kraftigere Argus As 410.

Under krigen ble produksjonen flyttet fra Tyskland til fabrikker i Tsjekkoslovakia hvor den fortsatte frem til 1948 under navnet Avia C-2. Rundt 11000 fly ble produsert.

Flyhistorisk Museum, Sola har ett av de mest komplette utgaver av denne type fly. Hevet fra et ferskvann på Bømlo, er dette flyet i meget god stand, og utstilt uten vinger ved Flyhistorisk Museum, Sola

## Spesifikasjoner (B-2)

## Eksterne lenker
* Informasjon om Ar 96 fra Herdla museum
* Arado 96B
Bragernestunnelen

**Bragernestunnelen** er en 3169 meter lang veitunnel på fylkesvei 283 i Drammen kommune i Buskerud. Tunnelen går gjennom Bragernesåsen mellom Brakerøya i øst og Per Sivles gate og Øvre Storgate i vest. Arbeidet med tunnelen begynte våren 1999, og tunnelen ble åpnet 14. august 2002. Den leder trafikken utenom Bragernes sentrum på nordsiden av Drammen. Tunnelen har ett løp med et kjørefelt i hver retning.

Bragernestunnelen består av en 2310 meter lang fjelltunnel og løsmassekulverter (kalt miljøtunneler) på til sammen 900 meter. Midt i Bragernestunnelen er det laget en rømningstunnel (320 meter lang) med snunisje, som kan brukes ved ulykker i tunnelen. Fra tunnelen går en 560 meter lang ventilasjonssjakt med et partikkelfilter til toppen av Bragernesåsen, der eksos fra tunnelen ledes ut gjennom et ventilasjonstårn. Vest i tunnelen ligger ei stor rundkjøring under Rosenkrantzgata, midt i rundkjøringen er en lysende skulpturen "Sfære" av Viel Bjerkeset Andersen. Rundkjøringen leder trafikken ut i to armer. Armen som leder ut i Rosenkrantzgata kalles Hamborgstrømtunnelen.

Bragernestunnelen er en del av veiprosjektet *Bragernesprosjektet*, som igjen er del av *Vegpakke Drammen*. Vegpakke Drammen fikk i 2004 utmerkelsen Vakre vegers pris.

På grunn av trafikkmengden må Strømsås- og Bragernestunnelen vaskes minst fem ganger i året.

I likhet med mange andre tunneler i Norge er Bragernestunnelen plaget med kondens. Kondensen kan føre til farlige situasjoner fordi bilrutene plutselig dugger når en kjører inn i tunnelen.

29. juni 1999 omkom to brannmenn og en anleggsarbeider i en eksplosjon under anleggsarbeidet i Bragernestunnelen. I tillegg ble 17 personer skadet i eksplosjonen. Ulykken skyldtes at det under sveisearbeid begynte å brenne i en luftekanal i tunnelen. Brannen spredte seg til en container med sprengstoff, som så eksploderte.

## Se også
* Spiralen (Drammen)
* Veitunneler i Norge

## Referanser


## Eksterne lenker
* NRK: Bragernestunnelen livsfarlig for astmatikere
* Statens vegvesen: Rv. 283 Bragernesprosjektet
* brannmannen.no – Sjaktdrama i Drammen
* The World's Longest Tunnel Page
Junkers Ju 88

**Junkers Ju 88** var et tysk to-motors lett bombefly, nattjager og angrepsfly produsert av Junkers. Det ble brukt av blant annet Luftwaffe under den andre verdenskrig. Utviklingen av flyet begynte i 1936, og ved krigens slutt var det produsert 14&nbsp;780 fly i forskjellige varianter. Ju 88 ble også videreutviklet i form av Ju 188, Ju 288 og Ju 388.

## Utvikling og varianter
Ju 88 ble utviklet for å imøtekomme en spesifikasjon fra det tyske luftfartsministerium for en ny «Schnellbomber» som skulle kunne fly i en hastighet på 500&nbsp;km/t med en bombelast på opptil 800&nbsp;kg. Den første prototypen Ju 88 V1 fløy første gang 21. desember 1936, utstyrt med to Daimler-Benz DB 600Aa motorer. Den andre prototypen V2 introduserte de ringformede radiatorene, og V3 byttet ut DB 600-motorene med to Junkers Jumo 211A.

Med Ju 88 V4 ble mannskapskabinen endret til den standard som kjennetegnet den første produksjonsserien. V5 ble brukt til å sette verdensrekord for distansen 1&nbsp;000&nbsp;km med en nyttelast på 2&nbsp;000&nbsp;kg den 9. mars 1939, med en gjennomsnittshastighet på 517&nbsp;km/t. Flere følgende prototyper introduserte flere endringer, og i 1939 ble en pre-produksjonsserie under betegnelsen Ju 88A-0, som ble klarert for en bombelast på 2&nbsp;400&nbsp;kg, satt under evaluering.

De første Ju 88A bombefly ble operative med Luftwaffe i august 1939, og selv om produksjonen var treg til å begynne med skulle A-serien utgjøre over halvparten av alle Ju 88 som ble produsert. Ju 88B ble bare bygget i en liten pre-produksjonsserie, men skulle bli utgangspunktet for utviklingen av Ju 188. Ju 88S var den siste av bombeflyvariantene som ble produsert.

Ju 88C ble opprinnelig utviklet som en «Zerstörer», et tungt jagerfly i samme klasse som Messerschmitt Bf 110, men fikk en viktig rolle som nattjager, og over 3&nbsp;200 fly av denne varianten ble produsert. Ju 88G, som også var en nattjager, var en videreutvikling av Ju 88C, men produksjonen kom sent i gang og bare 800 fly ble produsert.

Ju 88P var et angrepsfly utstyrt med en eller to panservernkanoner i gondoler under buken for bruk mot stridsvogner, og Ju 88D, Ju 88H og Ju 88T var rekognoseringsvarianter.

Ju 88 ble også brukt i forskjellige typer «Mistel»-kombinasjoner.

## Spesifikasjoner (Ju 88A-4)

## Bilder

Fil:Junkers Ju 88 A 3sd NAN15Aug1943.jpg|Junkers Ju 88A
Fil:Bundesarchiv Bild 101I-402-0270-05A, Flugzeug Junkers Ju 88.jpg|Junkers Ju 88 på feltflyplass*Foto: Bachor*
Fil:Bundesarchiv Bild 101I-417-1766-03A, Flugzeug Junkers Ju 88.jpg|Junkers Ju 88 i Nord-Afrika*Foto: Ellerbrock*
Fil:Bundesarchiv Bild 101I-421-2069-14, Flugzeug Junkers Ju 88.jpg|Junkers Ju 88 på feltflyplass i Tunisia*Foto: Ketelhohn (t)*


## Referanser


## Litteratur
* Feist, Uwe. Junkers Ju 88 in action. Carrollton, Texas: Squadron/Signal Publications, 1974. ISBN 3-7909-0026-5

## Eksterne lenker
* 
* Ju 88 ved Norsk Luftfartsmuseum, Bodø
* Restaureringsarbeide nærmest ferdig
* Restaureringen av Ju 88 U4+TK ved Flysamlingen, Gardermoen
Simpson’s-in-the-Strand

**Simpson's-in-the Strand** er en eksklusiv restaurant i London, i nr. 100 Strand. Den er kjent for sin komprosmissløse satsing på britisk matkultur.

Restauranten har aner tilbake til 1828, da Samuel Reiss åpna Grand Cigar Divan i lokaler som tidligere var kjent som Fountain Tavern, der den litterære klubben Kit Kat Club hadde hatt sitt tilhold. Grand Cigar Divan etablerte seg som et populært kaffehus, der herrene satt i behagelige divaner og sofaer mens de røkte sine sigarer til kaffen, bladde i dagens aviser og spilte sjakk. Mot en avgift på én guinea om året var alt inkludert. Det ble spilt sjakk mot andre kaffehus i byen, med bud i flosshatt løpende mellom for å melde hvert trekk. Grand Cigar Divan fikk ry som sjakkspillets høyborg i England.

I 1848 gikk Reiss i kompaniskap med den kjente restauratøren John Simpson, og virksomheten ble utvida og omdøpt til Simpson's Grand Divan Tavern. Simpson introduserte skikken å bringe maten inn på vogn og skjære opp kjøttet ved bordet, en tradisjon som Simpson's har holdt ved lag til denne dag. Kort før sin død i 1864 solgte John Simpson stedet til Edmund William Cathie, en stor kjenner av viner og sigarer. Han ansatte mesterkokken Thomas Davey, som insisterte på at alt på Simpson's skulle være britisk. Bl.a. bytta han ut ordet «menu» med «Bill of Fare».

I 1898 ble Simpson's oppkjøpt av Richard D'Oyly Carte og ble dermed en del av Savoy hotell. Etter en ombygging ble restauranten gjenåpna i 1904 under dagens navn – Simpson's-in-the-Strand, Grand Divan Tavern.

## Eksterne lenker

*  (engelsk)
Sīla

**Śīla** (sanskrit), eller **sīla** (pāli), er et buddhistisk begrep som kan oversettes som «disiplin for hvordan man skal oppføre seg», «moral» eller etikk. Det blir ofte oversatt med «rettledning». Det er en tilsiktet handling. Det er en av *de tre praksiser* (sila – samadhi – panya) og den andre pāramitā. Det viser til moralsk renhet i tanke, ord og handling. De fire forutsetningene for **śīla** er kyskhet, ro, stillhet og utslukning, altså at man ikke lenger er prisgitt lidenskapenes spill.

Sīla refererer til de generelle prinsippene for etisk oppførsel. Det er flere grader av sila, som korresponderer til «grunnleggende moral» (de fem rettledninger), «grunnleggende moral med askese» (pancasila), «nybegynner munk/nonne» (de ti rettledninger) og «munk/nonne» (vinaja eller patimokkha). Lekfolk påtar seg vanligvis å leve ved de fem rettledninger, som er felles for alle buddhistiske tradisjoner. Dersom de ønsker det kan de ta på seg de åtte rettledninger som har noen rettledninger om grunnleggende askese i tillegg. 

De fem rettledninger gis ikke i form av forbud av typen «du skal ikke...», de er regler for hvordan man skal øve seg på å leve et bedre liv hvor man er lykkelig, uten bekymringer og hvor man kan meditere på en god måte. De fem rettledninger er:

# Jeg avstår fra å skade levende skapninger (drap, vold).
# Jeg avstår fra å ta ting som ikke har blitt gitt meg (tyveri).
# Jeg avstår fra seksuelle utskeielser, eksempelvis seksuelt misbruk.
# Jeg avstår fra ukorrekt bruk av tale (lyve, frastøtende språk, baktaling, tomt prat).
# Jeg avstår fra rusmidler som forkludrer sinnet og resulterer i likegyldighet.

I de åtte rettledningene blir den tredje rettledningen om seksuelle utskeielser gjort mer streng slik at det blir et løfte om sølibat.

De tre ekstra reglene i de åtte rettledningene er:

:6 Jeg avstår fra å spise på feil tid (bare spise mellom soloppgang og klokken 12).
:7 Jeg avstår fra dansing, bruk av smykker, underholdning og lignende.
:8 Jeg avstår fra å bruke en høy og luksuriøs seng.

Vinaya er den spesielle moralske kodeksen for munker og nonner. Den inkluderer paimokkha, et sett med 227 regler i theravada-tradisjonen. Det eksakte innholdet i vinaya-skriftene er litt forskjellig ifølge de forskjellige skolene, og forskjellige skoler eller underskoler setter forskjellige standarder for hvilken grad de følger Vinaya. Nybegynner-munker og -nonner bruker de ti rettledninger, som er de grunnleggende rettledningene for munker og nonner.

I mahayana-buddhismen er det også en egen vinaya og en etikk for bodhisattvaer i mahayana-sutraen Brahmajala Sutra (som ikke må forveksles med pali-teksten ved samme navn). Den sier at man ikke bør spise kjøtt og oppfordrer aktivt til vegetarisme.

## Se også
* Pancasila
* Vinaya
* Samatha
* Samadhi
* Buddhistisk etikk
Lockheed T-33 Shooting Star

**Lockheed T-33 Shooting Star** var et amerikansk en-motors treningsfly som fløy første gang 22. mars 1948 under betegnelsen **TF-80C**. Flyet var en direkte utvikling av jagerflyet F-80 Shooting Star. Lockheed produserte 5&nbsp;771 T-33 mellom 1948 og 1959. i tillegg ble flyet produsert i Canada som **CT-133 Silver Star**, og i Japan. 

Det amerikanske flyvåpenet var den største brukeren av flyet, men omkring 700 fly ble levert til den amerikanske marinen som **TV-2 SeaStars**, men fikk betegnelsen **T-33B** etter 1962. Flyet ble eksportert og tjenestegjorde i over 30 flyvåpen, deriblant det norske Luftforsvaret.

## Eksterne lenker
* T-33 ved Flyhistorisk museum, Sola
Bryne ungdomsskule

**Bryne ungdomsskule** er en middels stor ungdomsskole med ca. 450 elever fra 8.–10. trinn (2010/11). Skolen ligger sørvest i Bryne sentrum i Time kommune i Rogaland. Elevene kommer fra barneskolene Hognestad skule, Rosseland skule og Bryne skule.

## Eksterne lenker
* Bryne ungdomsskule – Om skulen – besøkt 10. februar 2011
Fylkesvei 2378

**Fylkesvei 2378** går mellom Reinsvoll og Helset i Vestre Toten.

Frem til 2019 hadde veien betegnelsen fylkesvei 115 (Oppland).

## Kommuner og knutepunkter

## Referanser




## Eksterne lenker
* Vegvesenets vegkart 
*
Fylkesvei 110 (Oppland)

**Fylkesvei 110 i Oppland** gikk mellom Ås bru i Gjøvik og Reinsvoll i Vestre Toten. Veiens lengde var 15,5&nbsp;km.

2019 ble veien del av fylkesvei 2368.

## Kommuner og knutepunkter

* Breiskallen bru (Hunnselva kommunegrense, 25 m)

## Referanser


## Eksterne lenker
* Vegvesenets vegkart
Østbanehallen

**Østbanehallen** er vognhallen til Østbanestasjonen i Oslo. Siden har navnet blitt tatt i bruk av kjøpesenteret som ble opprettet i hallen etter at Oslo S tok over jernbanefunksjonene. Den er på &nbsp;m².

## Historie og utvikling
Bygningen til Østbanestasjonen ble reist etter tegninger av arkitektene Heinrich E. Schirmer og Wilhelm von Hanno. Stasjonsbygningen i rød tegl står fremdeles, innebygget i Sentralstasjonen, men uten tårnet og den første toghallen.

Etter at Østfoldbanen ble åpnet, måtte stasjonen utvides. Toghallen ble bygget større og luftigere, og mot havnen og Jernbanetorget ble det reist to nye fløyer i pusset tegl, tegnet av arkitekt og stadskonduktør Georg Andreas Bull, som tidligere hadde tegnet Vestbanestasjonen. Bygningen har rikt fasadeutstyr i nyrenessanse. Den utvidede Østbanestasjonen sto ferdig i 1882. 

Mesteparten av bygningene er fremdeles i behold, men toghallen ble etter åpningen av Oslo S brukt som et butikksenter. Fra 2012 er bygget brukt som hotell underlagt Nordic Choice Hotels. Totalt er det (pr april 2012) 170 hotellrom, 113 i den gamle delen av bygningen og 57 i et nyoppført bygg. Dette er satt opp på toppen av butikklokalene som ligger mellom hallen og den eldste bygningen på Oslo S.


Fil:Inside Østbanen.jpeg|Toghallen på Østbanestasjonen i 1936. 
File:Østbanestasjonen 1942.jpg|Østbanestasjonen under krigen, dekorert med hakekorsbannere i anledning SS-sjefen Heinrich Himmlers besøk i 1942.
File:Østbanen - no-nb digifoto 20150219 00237 NB MIT FNR 16515.jpg|Østbanehallen omkring 1956 


## Referanser


## Eksterne lenker
* Ostbanehallen.no  - Østbanehallens historie
* Osloby.no (Aftenposten) - *Historiske Osloby: Siste stopp på Østbanen* (04.02.2015)
* Offisiell side for hotellet
* Dabladet.no - *Østbanehallen åpner: Satser på en million spisegjester i år* (04.02.2015)
Northumberland Avenue

**Northumberland Avenue** er ei gate i sentrale London, mellom Trafalgar Square og Themsen. 

Gata ble anlagt i 1876 på stedet der Northumberland House tidligere hadde stått. Northumberland House var på 1600-tallet hertugene av Northumberlands eiendom i London.

Sørsida av gata var tidligere dominert av et par storhoteller. Metropole Hotel ble i 1940 rekvirert av den britiske etterretningstjenestens avdeling MI9. Tyske bomber tok et hjørne av bygningen under Blitzen i september 1940. I dag finner en det britiske miljø- og matdepartementet (Department for Environment, Food and Rural Affairs) på dette stedet. Nærmere Charing Cross lå Victoria Hotel, som også ble tatt i bruk av forsvaret. Her lå Special Operations Executive, som rekrutterte sabotører for oppdrag bak fiendens linjer. Forsvarsdepartementet holder stadig til her.
Trafikanten

**Trafikanten** (Oslo og Akershus trafikkservice AS) var en servicebedrift som markedsførte kollektivtrafikken i Oslo, Akershus og omegn. Selskapet ble stiftet i 1986, og var frem til 2012 eid av flere selskaper, hvorav Ruter eide omtrent  og NSB ¼. I januar 2012 ble Trafikanten kjøpt opp av Ruter. Selskapet har om lag 100 ansatte. I 2014 fusjonerte selskapene Ruter og Trafikanten. Tjenestene ble videreført under navnet Ruter. 

Trafikanten gav ruteopplysning og reiseinformasjon for buss, trikk, tog, båt og T-bane i Akershus, Oslo og også ellers på det sentrale østlandsområdet. I tillegg solgte Trafikanten alle Ruters kort og billetter.

Trafikantens nettsted inneholdt reiseplanlegger, kart, rutetider, nyheter og andre opplysninger. Trafikanten utviklet og driftet også sanntidsinformasjonssystemet i Oslo og Akershus som fortløpende implementeres på holdeplasser i regionen, og på internett. 

Trafikanten drev også et servicesenter på Jernbanetorget, Aker Brygge og Oslo lufthavn, Gardermoen.

Lyset på tårnet er delt inn i fem horisontale seksjoner bestående av fire røde neonrør, atskilt med ett blått. Seksjonene representerer de fem hverdagene, slik at på en mandag vil kun den nederste seksjonen lyse, mens på en fredag vil hele tårnet være opplyst.

## Historie
25. september 1986 ble selskapet Oslo og Akershus trafikkservice AS stiftet. Selskapet valgte allerede da merkevarenavnet Trafikanten for sin virksomhet. I 1988 åpnet Trafikantens servicesenter på Jernbanetorget, og i 1992 tok selskapet initiativ til etablering av den landsdekkende ruteopplysningstjenesten 177. Trafikantens servicepunkt på Oslo lufthavn, Gardermoen ble åpnet i 1998, mens servicepunktet på Aker Brygge ble åpnet i 2009.

## Sanntidssystem
Bussene hadde små skjermer som viste linjenummer og destinasjon, levert av tyske iNiT. I dag benytter Nobina, Connect Bus og UniBuss disse systemene, men hovedsakelig Nobina, da de andre operatørene primært bruker Consat AB.  

## Eierskap
*Ruter (46,92 %)
*Norges Statsbaner (NSB) (24,95 %)
*Rederienes Landsforening (8,45 %)
*NOR-WAY Bussekspress (8,45 %)
*NHO Transport (8,45 %)
*Scandinavian Airlines System (SAS) og Widerøes Flyveselskap (2,78 %)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Byporten

: *For [[byport]]en i Bergen, se [[Stadsporten]].*

**Byporten** er navnet på et kjøpesenter, med noe annet kontorareal, knyttet til Oslo sentralstasjon. Det eies av KLP Eiendom AS. Senteret har adresse til Jernbanetorget 6 og ligger på hjørnet til Biskop Gunnerus' gate. En østlig del av bygget som benyttes av Statsbygg har adressen Biskop Gunnerus' gate 6.

Senteret har 73 butikker, 12 spisesteder, lege, tannlege og apotek. Scandic Hotel holder også til i senteret.

## Eksterne lenker
*
Haugesund Sparebank Arena

**Haugesund Sparebank Arena** (tidligere **Haugesund stadion**) er et stadionanlegg i Haugesund som på folkemunne kalles «**Gamlå**». 

Anlegget ligger sentralt plassert i Haugesund rett nord for Hollenderhaugen og sør for Haugesund Rutebilstasjon Flotmyr. 

Supporterklubben til FK Haugesund (Måkeberget) holder til på nordre tribune, kalt Deepoceantribunen. Foran 2023 sesongen ble banen rehabilitert og det ble sådd i en ny, topp moderne hybridgressbane. Dette er Norges første i sitt slag da det er teppehybrid.

## Oppgraderinger
Styret i Stadionselskapet HKFKH AS har besluttet følgende utbyggig av Haugesund stadion:

* Løpebanene skal fjernes høsten 2012
* Ny gressmatte (naturgress) skal legges og flyttes helt inn til østre tribune (skal stå klart til seriestart i 2013)
* Gamle vestre tribune (576 seter) skal rives og ny hovedtribune skal stå klar til 30. september 2013 (kapasiteten blir  seter)
* Nordre og søndre sving får nye tribuner. HFKH AS har kjøpt kortsidene til Sandefjord fotball og tribuneseksjonene skal være installert til 2013 sesongen.
* Østre tribune ( seter) utvides med  nye sitteplasser i retning nord i perioden 4. november 2013 til 23. mai 2014.
*Søndre sving (2019) blir bygd om til en betongtribune av Utvik. Størrelse er ikke oppgitt, men er anslagsvis på noen få hundre sitteplasser.
*Nordre sving (2021) er også planlagt å bygges om til en betongtribune og leiligheter i bakkant.

Den 27. mai 2021 skrev Haugesund under en fem års sponsorkontrakt med Haugesund Sparebank. Fra sesogen 2021 er det nye stadionnavnet **Haugesund Sparebank Arena**.

## Kapasitet

## Ny oppgradering 2019–d.d.
I forbindelse med videre oppgradering av stadion har søndre og nordre tribune planlagt utbedret fra ståtribuner til betong.

### Tilskuerrekorder
*  FK Haugesund - SK Brann, 2-3, Runde 30 i Tippeligaen 2014
* 8 210 FK Haugesund - Viking, 0-2, Runde 22 i Eliteserien i fotball for menn 2023
* 8 070 FK Haugesund - SK Brann, 0-2, Runde 28 i Eliteserien i fotball for menn 2023

###### Tilskuerrekord på gammel stadion
*  Sportsklubben Haugar - Steinkjer Fotballklubb, 1-0, Semifinale i Norgesmesterskapet i 1961
*  Vard Haugesund - Fredrikstad Fotballklubb, 2-1, Kvartfinale i Norgesmesterskapet i 1962
*  FK Haugesund - Sogndal Fotball, 2-1, Runde 22 1. divisjon fotball for menn 1996

## Galleri

Fil:Krafttribunen - West Stand.jpg| Kraftribunen sett fra nord. 
Fil:Søndre sving.jpg|søndre sving under utbygging.
Fil:Nordre sving.jpg|Deep Ocean tribunen.
Fil:Østre tribune(1).jpg|Østre tribune


## Referanser


## Eksterne lenker
*
Jean Bernard Léon Foucault

**Jean Bernard Léon Foucault** (1819–1868) var en fransk fysiker som blant annet utviklet et meget presist forsøk for å bestemme  lysets hastighet. Han er likevel kanskje mest kjent for sitt eksperimentelle bevis for Jordens rotasjon om sin egen akse, den såkalte Foucaults pendel. Én utgave av denne pendelen henger i dag på Fysisk institutt ved Universitetet i Oslo, en annen i Realfagsbygget ved NTNU i Trondheim. Han ga også navn til von Bohnenbergers gyroskop.

Han ble begravet på Cimetière de Montmartre i Paris.

## Priser og utmerkelser (utvalg)
* 1855 – Copleymedaljen

## Referanser
Handley Page Halifax

**Handley Page Halifax** var et britisk fire-motors tungt bombefly som ble benyttet av blant annet Royal Air Force under den andre verdenskrig. Flyet fløy første gang 25. oktober 1939, og var i tjeneste under hele krigen. Det siste flyvåpenet som brukte Halifax var det pakistanske, som pensjonerte sine fly i 1961.

Flyet ble også benyttet av Royal Canadian Air Force, Royal Australian Air Force, Royal New Zealand Air Force og av flyvåpenet i en rekke andre land.

Det finnes i dag kun tre nogenlunde komplette Halifax på muséer rundt omkring i verden. To av disse ble hentet ut som relativt velbevarte vrak fra lokaliteter i Norge. Et av disse var med på angrepet mot slagskipet «Tirpitz» og måtte nødlande på innsjøen Hoklingen. Dette flyet ble hentet ut i 1973 og er utstilt på Royal Air Force Museum London. Et annet fly, *NA337*, ble hevet fra Mjøsa og fraktet til Canada i 1995. Etter ti år med restaurering, sto *NA337* ferdig på RCAF Memorial Museum i Trenton i provinsen Ontario i Canada. Et tredje fly landet i Trondheimsfjorden ved Malvik, og fire overlevde av seks i flymannskapet. Flyet ble funnet av studenter fra Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet i 2014.

Halifax har stor betydning sett med norske øyne. Flere norske flygere og flymannskap fløy Halifax bombere under krigen. Flyet ble også nyttet av 138 og 161 skvadronene som stod for en rekke slipp av agenter og utstyr i Norge. Dette var operasjoner til støtte for MILORG og av SOE og SIS.

## Spesifikasjoner

## Referanser


## Eksterne lenker
* Handley Page Halifax
Strandgata (Oslo)

:::*Se [[Strandgata|pekerside]] for flere forekomster av Strandgata.*

**Strandgata** (5-19) er en gate i Kvadraturen i Oslo sentrum. Gaten starter på sjøsiden av Oslo Børs og går til Jernbanetorget. På denne strekningen finner man også Børshagen, Tollbodene og Paléhaven.

Gaten ble anlagt på 1700-tallet og het opprinnelig *Lille Strandgade* (idet *Store Strandgade* var nåværende Fred. Olsens gate). Nåværende navn er fra 1934. Gaten gikk opprinnelig videre nordover fra Jernbanetorget til Nygata. På vestsiden av gaten mellom Prinsens gate og Jernbanetoget, lå Paléet som brant ned i 1942.

Det ble lagt trikkeskinner i gaten i 2009.

## Litteratur
* 

## Eksterne lenker
* 
*