open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kosmos-programmet

**Kosmos-programmet** inneholder en rekke sovjetiske/russiske satellitter og romsonder. I romforskningens barndom fikk alle sovjetiske satellitter og romsonder et Kosmos-nummer. Dette kom blant annet av at mange oppskytninger mislyktes på en eller annen måte. Sonder eller satellitter som ble værende i bane rundt jorden, uavhengig om det var intensjonen eller ikke, fikk navnet Kosmos etterfulgt av et nummer. Dersom oppskytningen og øvrige kritiske momenter gikk bra, fikk farkosten et navn og det ble offentliggjort at den var skutt opp. De fleste farkostene i Kosmos-programmet var mislykkede satellitter og romsonder. En annen stor del antas å være militære satellitter, både vellykkede og mislykkede. Programmet inneholdt også en rekke ubemannede testflyvninger av Vostok, Voschod og Sojuz. 

## Kosmos-flyvninger (utvalg)
* Kosmos 47
* Kosmos 57
* Kosmos 110
* Kosmos 133 – Ubemannet testflyvning av Sojuz
* Kosmos 140 – Ubemannet testflyvning av Sojuz
* Kosmos 186 – Første dokkingen i rommet, med Kosmos 188
* Kosmos 188 – Første dokkingen i rommet, med Kosmos 186
* Kosmos 212
* Kosmos 213
* Kosmos 238
* Kosmos 419
* Kosmos 482
* Kosmos 496 – Ubemannet testflyvning av Sojuz
* Kosmos 557 – En romstasjon
* Kosmos 573 – Ubemannet testflyvning av Sojuz
* Kosmos 605
* Kosmos 613 – Ubemannet testflyvning av Sojuz
* Kosmos 638 – Ubemannet testflyvning av Sojuz
* Kosmos 672 – Ubemannet testflyvning av Sojuz
* Kosmos 782
* Kosmos 881
* Kosmos 882
* Kosmos 929
* Kosmos 954 – Inntreden i jordens atmosfære, ombord fantes en kjernereaktor, radioaktivt materiale ble spredt over deler av nordre Canada
* Kosmos 997
* Kosmos 998
* Kosmos 1001 – Ubemannet testflyvning av Sojuz
* Kosmos 1074 – Ubemannet testflyvning av Sojuz
* Kosmos 1100
* Kosmos 1101
* Kosmos 1267
* Kosmos 1443
* Kosmos 1686
Internasjonal Reporters journalistpris

**Internasjonal Reporters journalistpris** er en pris som årlig deles ut av Internasjonal Reporter til en journalist som har produsert et journalistisk produkt som på en innsiktsfull, overraskende og engasjerende måte har kastet lys over et internasjonalt tema med vekt på Afrika, Asia eller Latin-Amerika.

Produktet kan være enkeltstående reportasjer (også fotoreportasjer), reportasjeserier eller reportasjebøker og må ha vært publisert i et uavhengig norsk presseorgan eller utgitt på et norsk forlag. 

Prisen kan også gis til en journalist som over tid har utmerket seg innen utenriksjournalistikk med særlig vekt på å belyse utviklingsperspektiver i den ikke-vestlige verden.

Juryen består av fagfolk innen media og medieforskning. Prisen ble utdelt for første gang i 2010.

## Prismottakerne
* 2010: Inger Sunde og Harald Eraker, NRK *[[Brennpunkt (NRK)|Brennpunkt]]*, for dokumentarfilmen «Connecting people»
* 2011: Kristin Solberg, Aftenposten, for reportasjeboken «Gjennom de renes land»
* 2012: Eskil Engdal og Aleksander Nordahl, Dagens Næringsliv, for reportasjen «Jakten på bloddiamanten»
* 2013: Erling Borgen og Harald Eraker for dokumentaren «Oppgjørets time», og Atle Andersson, Lasse Lambrechts og Eystein Røssum for artikkelserien «Spillet om klimakronene».
* 2014: Kristin Solberg for reportasjen «Burkaen er usynlighetskappen som gjør reisen mulig».
* 2015: Kristoffer Egeberg for reportasjeserien ”Nigeriabåtene” som avslørte Forsvarsdepartementets salg av marinefartøyer til en krigsherre i Nigeria.
* 2016 Anders Sømme Hammer for reportasjen Talibanistan og artikkelserie om effekter av norsk engasjement i Afghanistan, Irak og Syria. [som gir] «unik innsikt i sosiale og politiske realiteter på bakken i de landene som beskrives som ikke er filtrert gjennom norske politiske briller».
* I 2017 vant Anders Hammer IR-prisen for Brennpunkt-dokumentaren «Talibanistan» i 2017.
* I 2018 gikk prisen til VGs journalister Ronny Berg, Stian Eisenträger og Espen Rasmussen for «Det hvite raseriet / Det amerikanske hatet».
* Vinner av IR-prisen i 2019 var «Krabbekrigens ofre» i Dagbladet. Teamet bak var Gunnar Thorenfeldt, Siri Gedde-Dahl, Leif Stang, Ola Strømman, Hans Arne Vedlog, Tomm W. Christiansen, Øistein Norum Monsen, Audra Girijote og Janis Zvers.
* NRK-journalistene Anette Berentsen, Kjersti Knudssøn og Synnøve Bakke vant Internasjonal reporters pris 2020 for dokumentaren «Søppelsmuglerne».
* I 2021 vant Anders Hammer igjen IR-prisen for dokumentaren «Do not split».
* Helene Skjeggestad vant IR-prisen i 2022 for reportasjeserien «Et russisk liv», publisert i Aftenposten/A-magasinet.
* I 2023 vant VG-journalist Kyrre Lien prisen for reportasjen «Sommer i Butsja».
* NRKs Midtøsten-korrespondent Yama Wolasmal vant IR-prisen i 2024 for sine intervjuer med Israels talsperson Mark Regev og Osama Hamdan i Hamas politbyrå.

## Se også
* Internasjonal Reporter

## Referanser




## Eksterne lenker
*
DS «Færdesmanden»

**DS «Færdesmanden»** var et dampskip som gikk i trafikk på Mjøsa.

«Færdesmanden» var bestilt fra England av Oplandske Dampskibsselskab, som ble konstituert i 1854. Maskinen var imidlertid laget ved Akers mekaniske verksted. Skipet kom i fart på Mjøsa i 1856, samme år som DS «Skibladner». I begynnelsen gikk «Færdesmanden» i daglig rute mellom Eidsvoll og Hamar og Smørvika ved Kapp, mens «Skibladner» gikk mellom Eidsvoll og Lillehammer to ganger ukentlig. Senere ble denne ruten forandret.

«Færdesmanden» ble ansett for verdiløs i 1888.

## Kilder
* Amund Helland: *Topografisk-statistisk beskrivelse over Hedemarkens amt*, bind 1. Kristiania: Aschehoug, 1902, s. 780
Ligue 1 2009–2010

Denne sesongen er den 72. sesongen siden det startet. Bordeaux var regjerende mestere. De nyopprykkede lagene var Lens, Montpellier og Boulogne. Det startet 8. august 2009 og var ferdig spilt 15. mai 2010. Marseille ble seriemester. Le Mans, Boulogne og Grenoble rykket ned.
## Tabell

## Stadioner

## Toppscorere

## Priser
**Årets Spiller**
 Lisandro López, Lyon

**Årets yngste spiller**
 Eden Hazard, Lille

**Årets keeper**
 Hugo Lloris, Lyon

**Årets trener**
 Jean Fernandez, Auxerre

**Årets mål**
 Mamadou Niang, Marseille (19. september 2009 mot Montpellier)

## Kilder
* Resultater  Ligue de Football Professionnel
Ligue 1 2010–2011

Denne sesongen var den 73. siden det startet. Marseille er regjerende mestere. Sesongen begynte 7. august 2010 og var ferdig 29. mai 2011. De nyopprykkede lagene var Caen, Brest og Arles-Avignon. Lagene som rykket ned ved sesongslutt var Monaco, Lens og Arles-Avignon. Lille ble seriemester.

## Tabell

## Stadioner

## Topscorere

## Priser
**Årets spiller**
 Eden Hazard, Lille

**Årets yngste spiller**
 Mamadou Sakho, Paris Saint-Germain

**Årets keeper**
 Steve Mandanda, Marseille

**Årets trener**
 Rudi Garcia, Lille

## Kilder
* Resultater  Ligue de Football Professionnel
Det finske vitenskapsakademiet

**Det finske vitenskapsakademiet** (finsk *Suomalainen Tiedeakatemia*, latin *Academia Scientiarum Fennica*) er et vitenskapsakademi som har som formål å fremme vitenskapelig forskning og virke som et møtepunkt for forskere. Akademiet arrangerer foredrag og diskusjoner, utgir vitenskapelige publikasjoner, deler ut stipender og tar initiativ i saker som berører forskere.

Det finske vitenskapsakademiet ble stiftet i 1908 for å styrke båndene blant de finskspråklige forskerne, og var en parallell til det svenskspråklige Finska Vetenskaps-Societeten, som ble stiftet alt i 1838.

## Eksterne lenker
* Hjemmeside
Veikko Väänänen

**Veikko Ilmari Väänänen** (født 28. november 1905 i Sankt Michel, død 1. juni 1997 i Helsingfors) var en finsk latinist og romanist.

Väänänen studerte ved Helsingfors universitet, og besøkte Frankrike og Italia på studiereiser. Han skrev en grunnleggende doktoravhandling om utviklingen av vulgærlatin, *Le latin vulgaire des inscriptions pompéiennes*. I 1938 ble han assistentprofessor i klassisk filologi. I 1951 overtok han lærestolen i romanistikk ved samme universitet, og beholdt denne stillingen til han gikk av i 1971. Fra 1959 til 1962 og fra 1968 til 1969 var han dessuten direktør for Det finske instituttet i Roma.

Väänänen var en av sin tids betydeligste latinister og romanister. Han skrev en *Introduction au latin vulgaire* («Introduksjon til vulgærlatin»).

## Referanser
Ji Xianlin

**Ji Xianlin** (kinesisk 季羡林, født 6. august 1911 i Linqing, død 11. juli 2009 i Beijing) var en kinesisk indolog, språkforsker, paleograf og historiker.

Ji gikk på skolen i Jinan og studerte ved universitetet i Shandong og universitetet i Tsinghua. I 1935 dro han som utvekslingsstudent til universitetet i Göttingen og spesialiserte seg på sanskrit og pali under Ernst Waldschmidt. Han tok doktorgraden i 1941 og studerte tokharisk under Emil Sieg. I 1946 vendte han tilbake til Kina og ble professor ved universitetet i Beijing. Her grunnla han fakultetet for østlige språk, hvor han selv ble dekan. Under kulturrevolusjonen oversatte han *[[Ramayana]]* til kinesisk i hemmelighet. Han beskrev denne perioden i eridringene han utga i 1998. I 1978 ble han visepresident for universitetet.

Ji var en av Kinas fremste eksperter på det gamle India, og kartla spredningen av buddhismen fra India til Kina.

## Referanser
Det saksiske vitenskapsakademiet

**Det saksiske vitenskapsakademiet** (tysk *Sächsische Akademie der Wissenschaften*) er et vitenskapsakademi som holder til i Leipzig. Det har i dag 145 medlemmer, først og fremst fra de tyske delstatene Sachsen, Sachsen-Anhalt og Thüringen.

Det saksiske vitenskapsakademiet ble stiftet av en gruppe av 13 professorer ved universitetet i Leipzig 1. juli 1846, 200-årsdagen for Gottfried Wilhelm Leibniz’ fødselsdag. Til å begynne med het akademiet «Det kongelige saksiske vitenskapsselskapet», men fikk sitt nåværende navn i 1919. Etter 2. verdenskrig ble akademiet stengt, men det åpnet igjen i 1948 og har fått bestå gjennom DDR-tiden og tiden etter Tysklands gjenforening.
## Eksterne lenker
*
Dmitrij Abramovitsj

**Dmitrij Ivanovitsj Abramovitsj** (russisk Дми́трий Ива́нович Абрамо́вич,  i guvernementet Volynia, død 4. mars 1955 i Vilnius) var en sovjetisk filolog og litteraturhistoriker.

Abramovitsj kom fra en prestefamilie, og gikk ut av presteseminaret i Volynia. Han ble deretter elev ved det teologiske seminaret i St. Petersburg, hvor han siden fikk en lærestol i russisk og kirkeslavisk språk og russisk litteraturhistorie. I 1909 måtte han forlate lærerstillingen på grunn av uttalelser han hadde kommet med under undervisningen i moderne russisk litteratur. I årene fra 1909 til 1919 underviste han i russisk litteraturhistorie og språk ved forskjellige skoler. Fra 1910 til 1927 var han dessuten medarbeider ved avdelingen for håndskrifter i Det russiske nasjonalbiblioteket.

I 1927 ble Abramovitsj arrestert og sendt til Solovki-øyene. Han satt i fengsel i fem år. Fra 1939 til 1941 underviste han ved lærerskolen i Smolensk. Etter andre verdenskrig ble han professor i russisk litteraturhistorie ved universitetet i Vilnius.

## Referanser
Papyrussamlingen ved Universitetsbiblioteket i Oslo

**Papyrussamlingen** ved Universitetsbiblioteket i Oslo er en samling av papyrer fra Egypt. Samlingen ble påbegynt i 1910 og er Nordens største papyrussamling.

## Historie
Professor i klassisk filologi ved universitetet i Kristiania, Samson Eitrem kjøpte i 1910 inn papyrer i Egypt for egne midler. Da han senere donerte disse til universitetsbiblioteket, kom de til å danne grunnstammen for papyrussamlingen. I 1920 reiste han igjen til Egypt for å kjøpe papyrer, denne gangen med støtte fra Nansenfondet. Innkjøpene ble senere fortsatt av Eitrem og professor Leiv Amundsen på 1920- og 1930-tallet. På 2000-tallet har det blitt arbeidet med å digitalisere samlingen.

## Innhold
De 2200 papyrene i samlingen stammer fra Egypt, og er for det meste skrevet på gresk. Enkelte er skrevet på latin, demotisk, koptisk eller arabisk. Det finnes dessuten noen få før-hellenistiske papyrer fra professor Jens Liebleins samling. Et tredvetalls ostraka (potteskår) hører også med til samlingen. De fleste papyrene er brev eller dokumenter, for eksempel skatteangivelser. Andre er fragmenter av litterære tekster som *[[Iliaden]]* eller religiøse tekster som Matteus-evangeliet.

## Utgivelse
Et par hundre papyrer ble utgitt av Eitrem og Amundsen i *Papyri Osloenses* (1925–1936), og et hundretall har vært publisert i tidsskrifter, som *[[Symbolae Osloenses]]*. De fleste er fremdeles upubliserte.

## Eksterne lenker
* Hjemmeside ved Universitetsbiblioteket i Oslo
* Oslo Papyri Electronic System 
* UiOs papyrussamling 100 år
Max Niedermann

**Max Niedermann** (født 19. mai 1874 i Winterthur, død 12. januar 1954 i Neuchâtel) var en sveitsisk klassisk filolog.

Niedermann stammet fra en kjøpmannsfamilie. Han gikk på gymnaset i Winterthur, og studerte fra 1893 til 1894 ved universitetet i Zürich, fra 1894 til 1897 ved universitetet i Basel. Han tok doktorgraden i 1897 med en avhandling om vokalismen i latin. Etter flere opphold i Paris og Freiburg im Breisgau mellom 1897 og 1899, var han fra 1900 til 1906 lærer ved gymnaset i La Chaux-de-Fonds. Deretter var han privatdosent, og fra 1909 til 1911 ekstraordinær, fra 1911 til 1925 ordinær professor i sammenlignende språkvitenskap ved universitetet i Basel. I 1925 forlot han Basel og ble professor i latinsk språk og litteratur og allmenn språkvitenskap ved universitetet i Neuchâtel. Han var rektor mellom 1933 og 1935.

Niedermann skrev blant annet en latinsk historisk fonetikk, *Précis de phonétique historique du latin* (1906), en litauisk ordbok, samt flere bøker om Polen og de baltiske statene.

## Referanser
Apoteksgruppen

**Apoteksgruppen** er en svensk apotekorganisasjon.

I forbindelse med en omregulering av apotekmarkedet i 2009, ønsket den svenske regjeringen å gi mindre næringsdrivende en bedre mulighet til å eie sine egne apotek. Dette for lettere å kunne konkurrere med de større kjedene som dominerte markedet. Den besluttet derfor å opprette en felles serviceorganisasjon for de mindre næringsdrivende i apotekbransjen. Resultatet ble Apoteksgruppen, med felles systemer for blant annet økonomi, informasjonsteknologi og vareinnkjøp. Per 2010 hadde organisasjonen 154 apoteker, fra Gällivare i nord til Borrby i sør.
 
## Eksterne lenker
* Apoteksgruppen
Lynn Chadwick

**Lynn Russell Chadwick** (født 24. november 1914 i London, død 25. april 2003 i Gloucestershire) var en britisk billedhugger. Hans gjennombrudd kom i 1940-årene med skulpturer i form av metall-mobiler.

Chadwick ble Commander of the Order of the British Empire i 1964, og offiser av l'Ordre des Arts et des Lettres i 1985.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Reg Butler

**Reginald Cotterell Butler** (født 28. april 1913 i Buntingford, død 23. oktober 1981) var en engelsk billedhugger.

Han fikk sitt gjennombrudd med seieren i konkurransen om et minnesmerke over *Den ukjente politiske fange* i 1953, og var en av de sentrale billedhuggere i 1950- og 1960-årene. Hans senere arbeider bygge blant annet på kvinnekropper. Flere av hans verk finnes i Museum of Modern Art, New York og i Tate Gallery i London.

## Referanser
Victor Pasmore

**Edwin John Victor Pasmore** (født 3. desember 1908 i Surrey, død 23. januar 1998 i Valletta) var en britisk maler, kjent som en foregangsmann for abstrakt kunst i 1940- og 1950-årene. Han var tilknyttet Euston Road School.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Manisarus

**Manisarus** (ca. 115 e.Kr.) er det latinske navnet på en kurdisk konge av Gordyene (gresk: Κορδυηνή, *Kordyene*), også stavet *Corduene* eller *Commagene*, en liten vasallstat i antikken i nordlige Mesopotamia (dagens sørøstlige Tyrkia og nordlige Irak), hovedsakelig den tyrkiske provinsen Şırnak.

Det er knapt med informasjon om Manisarus. Han var kanskje en fyrste eller høvding av «den arabiske stamme kalt *praetavi* som hadde hovedstad i Singara», i henhold til Plinius den eldre, I løpet av hans tid som hersker tok han kontroll over deler av oldtidens Armenia og Mesopotamia, noe som antagelig førte til at Oroses I av Partia erklærte krig mot ham. Manisarus sendte bønn til den romerske keiser Trajan hvor han tilbød land fra Osroes’ allierte i bytte for romersk militær støtte. Dette ble øyensynlig akseptert. Trajan skal også ha underlagt seg Gordyene ved denne anledningen, men kun midlertidig.

Manisarus er bevitnet med en del mynter som han preget.

## Referanser


## Eksterne lenker
* «Names of Corduene Kings», *Within the Land of Kurda*
Nordens Ark

**Nordens Ark** er en dyrepark i Sotenäs kommune ved Åbyfjorden, mellom Lysekil, Munkedal og Kungshamn i Västra Götalands län. Parken drives av Stiftelsen Nordens Ark som et avlsanlegg for truede arter. Nordens Ark er åpen for besøkense hele året, og mottar besøk fra cirka 100&nbsp;000 per år. Navnet Nordens Ark er et ordspill med Bibelens beretning om Noas ark.

## Stiftelsen Nordens Ark
Stiftelsen Nordens Ark som driver parken støttes blant annet av sponsorer samt gaver og donasjoner fra privatpersoner og bedrifter.

## Støtteforeningen Nordens Arks Venner
Nordens Ark har en egen støtteforening, kalt Nordens Arks Vänner. Den har cirka 6&nbsp;000 medlemmar.

## Dyr ved Nordens Ark (utvalg)
 

*Amfibier  
*Amurleopard
*Amurtiger
*Berguv
*Europeisk villkatt
*Dverggås
*Svensk Fjällras
*Fjellrev
*Snøugle
*Gemse
*Hvitnakketrane
*Gotlandsruss
*Tahrgeit
*Jamtgeit
*Jerv
*Klippefasan
*Lappgeit
*Lappugle
*Landrase 
*Gaupe
*Nordsvensk brukshest
*Malle
*Mankeulv
*Moluk kakadue
*Slanger 
*Orusthøne
*Pallaskatt
*Vandrefalk
*Przewalskihest
*Svensk rödkulla
*Rød panda
*Slagugle
*Finsk skogsrein
*Skruegeit
*Snøgeit
*Snøleopard
*Svensk blå and
*Sydlig pudu
*Tadzjikiskt steppefår
*Oter
*Ulv
*Hvitryggspett
*Stork
*Värmlandsfår

## Referanser


## Kilder
*Mattsson, Kjell A., och Lindén, Lena M. – Nordens ark – fristad för hotade djur. – 1991. –  Bohuskust. – 1991. – (Svenska turistföreningens årsbok, ISSN 0349-229x ; 1992). ; s. [170]-179 : ill. (vissa i färg) 
*

## Eksterne lenker
*
ISSF-skyteøvelser

ISSF anerkjenner flere typer skyteøvelser. Noen av dem blir også brukt under Sommer-OL. De er delt inn i fire disipliner: rifle, pistol, hagle og viltmål.

Den største forskjellen mellom de forskjellig rifleøvelsene, er avstanden til blinken og de forskjellige skytterposisjonene som blir brukt i en helmatch (ev. halvmatch); liggende, knestående og stående. Hos de andre disiplinene er posisjonen alltid stående, mens forskjeller innebærer begrenset skytetid og ulike typer blink.

## Dagens øvelser

## Olympiske skyteøvelser
ISSF-øvelsene som brukes under Sommer-OL er:
* 50 m rifle (cal .22"), 3x40 skudd, 3 posisjoner for menn.
* 50 m rifle (cal .22"), 60 skudd, liggende for menn.
* 50 m rifle (cal .22"), 3x20 skudd, 3 posisjoner for kvinner.
* 10 m luftrifle(cal .177"), 60 skudd, stående for menn.
* 10 m luftrifle (cal .177"), 40 skudd, stående for kvinner.
* 50 m fripistol (cal .22"), 60 skudd, stående for menn.
* 25 m sportspistol (cal .22"), 2*30 skudd, stående for kvinner.
* 10 m luftpistol (cal .177"), 60 skudd, stående for menn.
* 10 m luftpistol (cal .177"), 40 skudd, stående for kvinner.
* Trap (), hagle, 125 skudd, stående for menn.
* Trap (), hagle, 75 skudd, stående for kvinner.
* Skeet () hagle, 125 skudd, stående for menn.
* Skeet () hagle, 75 skudd, stående for kvinner.

## Bøker om ISSF-skyteøvelser
*Buhlmann *et al.*, *Ways of the Rifle, Rev. Ed.* (2009)
*Leatherdale & Leatherdale, *Successful Pistol Shooting, Rev. Ed.* (1995)
*Antal, *Competitive Pistol Shooting, 2nd Ed.* (1989)
*Leatherdale & Leatherdale, *Successful Pistol Shooting* (1988)
*Yur'Yev, *Competitive Shooting* (1985)
*Antal, *The Target Gun Book of UIT Pistol Shooting* (1985)
*Antal & Skanaker, *Pistol Shooting* (1985)
*Chandler, *The Target Gun Book of Pistol Coaching, 2nd Ed.* (1985)
*Antal, *Competitive Pistol Shooting* (1983)
*Chandler, *The Target Gun Book of Pistol Coaching* (1983)
*Freeman, *Target Pistol Shooting* (1981)
*Hinchliffe, *Target Pistol Shooting* (1981)
*Antal, *Pistol Shooting, Small-Bore Pistols and Air Pistols* (1980)
*Standl, *Pistol Shooting as a Sport* (1976)
*Freeman, *Modern Pistol Shooting* (1968)

## Eksterne lenker
*ISSF Rule Book
ISSF 300 meter rifle match

**300 m rifle match** er en av skyteøvelsene innen ISSF som innebærer at man skyter 40 skudd i hver av stillingene liggende, stående og knestående; en såkalt helmatch. Senere har en slik øvelse også blitt innført for kvinner, men de skyter bare halvparten så mange skudd, derav navnet halvmatch.

300 m rifle har vært en øvelse i nedgang gjennom flere tiår på grunn av kostnadene med å delta i øvelsen og problemene med å finne skytebaner for den. Den olympiske statusen ble sløyfet etter OL i 1972, noe som gjorde at 50 m rifle var den eneste rifleøvelsen under OL. Senere har 10 m luftrifle kommet til. 300 m rifle blir allikevel fremdeles skutt i VM og regionale mesterskap.

## Gjeldende verdensrekorder

## Eksterne lenker
* OL-resultater i øvelsen  på sports-reference.com
300 m rifle

**300 m rifle** (tidligere kalt *Frigevær*) er navnet på to ISSF-anerkjente øvelser:
*300 m rifle liggende
*300 m rifle match
ISSF 50 meter rifle match

**50 m rifle match** er en av skyteøvelsene innen ISSF som innebærer at man skyter 40 skudd i hver av stillingene liggende, stående og knestående; en såkalt helmatch. Senere har en slik øvelse også blitt innført for kvinner, men de skyter bare halvparten så mange skudd, derav navnet halvmatch. Øvelsen er en miniatyrversjon av 300 m rifle match hvor deltagerne skyter på kortere avstand med geværer med mindre kaliber (.22 Long Rifle), mens programmet ellers er likt.

Øvelsen består av en innledende eller kvalifiseringsrunde etterfulgt av en 10-skudds finaleskyting som andre ISSF-skyteøvelser. I finalen blir de 10 skuddene dømt med en desimal, mens skuddene i den innledende skytingen bare blir dømt som heltall. Det betyr at et skudd som blir dømt som en 9-er (med 10-er som maks) kan bli dømt opp til 9,9 i finalen, hvor maks er 10,9 for ett skudd. Dette gjør at en teoretisk maksimal poengsum i en finale blir 109,0 (10 skudd som alle blir dømt 10,9).

Det endelige resultatet i konkurransen blir bestemt av den sammenlagte poengsummen fra innledende skyting og finaleskyting. Verdensrekorder godkjennes både for innledende skyting og for totalsum inkl. finale.

## Standardgevær og sportsgevær
Damene pleide å konkurrere i *standardgevær* med flere restriksjoner på våpenet i motsetning til herrenes *frigevær*. Reglene for dameklassen ble så forandret til *sportsgevær*, som stort sett tilsvarer *frigevær*, men med noe lavere totalvekt (6,5 kg i stedet for 8 kg). Begge versjoner kalles etter endringen offisielt for *50 m rifle*.

Siden 300 m standardrifle er en øvelse kun for menn, konkurrerer kvinner også i 50 m rifle (tre stillinger og liggende) i CISM-VM.

## Gjeldende verdensrekorder

## Eksterne lenker
* Regler  på skyting.no
50 m rifle

**50 m rifle** (tidligere kalt *Frigevær* for herrer, *Standardgevær* og *Sportsgevær* for damer) er navnet på to ISSF-anerkjente øvelser:
*50 m rifle liggende
*50 m rifle match
Finnfjordeidet

**Finnfjordeidet** er ei grend nå i Senja tidligere i Lenvik kommune i Troms. Tradisjonelt har stedet vært sentrum i bygda Aspelund, med tidligere både postkontor og butikk. Stedet ligger ved Finnfjordvatnets nordende, ved Rossfjordvassdragets innløp. 

På stedet er det også to viktige veikryss på fylkesvei 855, hvor fylkesvei 856 (mot Rossfjordstraumen via Langnes) og fylkesvei 261 (Troms) (mot Rossfjordstraumen via Tårnelv) tar av.

Nord-Norsk Trafikksenter og Høllanes grendehus ligger like ved Finnfjordeidet. 

Stedene Finnfjordbotn og Finnsnes er nærheten. 

## Referanser
10-krone (dansk mynt)

**10-krone** er en dansk mynt i sirkulasjon. Myntens nåværende endrede motiv ble satt i sirkulasjon i januar 2011.

## Kilder
Nationalbanken.dk

## Se også
* Tier
* 10-krone (Sverige)
* 10-krone (Norge)
Det liberale parti (Sør-Sudan)

**Det liberale parti** (engelsk: *South Sudan Liberal Party*; arabisk: الحزب الليبرالي لجنوب السودان) er et politisk parti i Sør-Sudan. Partiet ble dannet 1. oktober 2010 av gruppen *the Southern Sudanese Liberals*. Partiets ideologi strekker seg fra liberalisme til sosialliberalisme og er medlem i det afrikanske liberale nettverk.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Königstein festning

**Königstein festning** (tysk: *Festung Königstein*) finnes ved Elbens venstre bredd i Landkreis Sächsische Schweiz-Osterzgebirge i den tyske delstaten Sachsen. Festningen er en av Europas største fjellborger og er plassert på fjellet med samme navn. Landsbyen like ved heter også Königstein. 

Det 95 dekar store fjellplatået hever seg 240 meter over Elben. Muren er 1 800 meter lang og opptil 42 meter høy. I sentrum av anlegget finnes en 152,5 meter dyp brønn.

Festningens kjente historie skriver seg tilbake til 1241. Den har i århundrer blitt brukt som fengsel og dette er intakt, men ikke i bruk. Under andre verdenskrig ble flere norske offiserer holdt som krigsfanger i fengselet, bl.a  Otto Ruge. 

Festningen besøkes årlig av ca 700 000 personer, noe som gjør den til en av Sachsens største turistattraksjoner.

## Eksterne lenker
* 
* Offisiell hjemmeside til Festung Königstein GmbH
Mark Dempsey

**Mark Dempsey** (født 14. januar 1964) er en britisk fotballtrener og tidligere fotballspiller. Dempsey er med i trenerteamet til Manchester United.

Som spiller spilte han for Manchester United i sin ungdom. Han spilte en obligatorisk kamp mot Ipswich 7. desember 1985, der United vant 1-0. Han var etter det innom en rekke engelske lag; Swindon Town, Sheffield United, Chesterfield FC, Rotherham United og Macclesfield Town. Han var også talentutvikler i Manchester United i en kort periode. I 2009 ble han ansatt i Tromsø Idrettslag som spillerutvikler.

Fra 2010- 2014 var han assistenttrener i Molde FK. Så ble det samme rolle i Cardiff City under manager Ole Gunnar Solskjær. Fra 2015 var han først assistenttrener og så hovedtrener i Fotballklubben Haugesund. I 2016 var han en periode i Djurgårdens IF Fotboll for så å vende tilbake til Molde som førstelagstrener. 1. desember 2017 ble han ansatt som ny trener i Idrettsklubben Start, men fikk sparken i mai 2018. Han var så trener for Kongsvinger fra juni til november 2018, før han i desember samme år returnerte til Manchester United for å bli med i Solskjærs trenerteam.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
E18 Bjørvikaprosjektet

**E18 Bjørvikaprosjektet** var et byutviklingsprosjekt i regi av Statens vegvesen. Hovedhensikten var å legge om trafikken, slik at Bjørvika kunne bygges ut som en bydel i Oslo. Frem til 2010-tallet var Bjørvika adskilt fra resten av byen på grunn av en mellomliggende motorvei, Europavei 18 (E18), jernbanelinjer og havnebygg. Fra og med dette tidspunktet ble bydelen utviklet til de fire delområdene Bjørvika, Bispevika, Middelalderparken og Lohavn.

Vegprosjektet E18 Bjørvika skulle tilrettelegge for bydelsutvikling og miljøvennlig transport. Prosjektet var kostnadsberegnet til 5,9 milliarder kroner og ble finansiert gjennom statsbudsjettet, salg av frigjorte arealer, tilskudd fra Oslo kommune og bompenger. Til sammen skulle Bjørvikaprosjektet – med tunneler, kryss og bruer – skape åtte kilometer ny veg, 1&nbsp;200 meter kollektivfelt og 4&nbsp;500 meter gang- og sykkelveg. Prosjektet foregikk midt i Norges største trafikkåre. Dette gjorde at trafikken måtte legges om flere ganger i løpet av prosjektgjennomføringen.

Informasjonssenteret til E18 Bjørvikaprosjektet lå i prosjektkontorene på Paulsenkaia. Informasjonssenteret tok imot besøk fra alle ulike grupper av interessenter, fra skoleklasser til fagfolk og politiske beslutningstagere.

## Delprosjekter
* Operatunnelen – bestående av Senketunnelen, Ekebergtunnelen og Festningstunnelen – skal avlaste E18 ved å sluse gjennomsnittlig rundt 100&nbsp;000 biler per dag bort fra Bispelokket og under bakkeplan.
* Bygatene med tilhørende kollektiv, gang og sykkelfelt bygges ut i perioden 2011 – 2015.
* Bispelokket med ramper skal rives når to av fire felt på Nylandsveien bro stenges. Nye Nordenga bro vil avlaste Nylandsveien bro ved å fordele trafikken over til Schweigaards gate. 

## Milepæler og tidslinje
*1988: «Oslopakken» blir vedtatt. Bompenger og riksvegmidler skal finansiere store vegprosjekt, herunder E18 Bjørvikaprosjektet.
*1999: Oslo bystyre vedtar at Fjorbyvisjonen skal virkeliggjøres. 
*2003: Reguleringsplanen for Bjørvika godkjennes av bystyret.
*2004: Reguleringsplanen for Bjørvika stadfestes av Miljøverndepartementet.
*2005: Statens vegvesen og entreprenører inngår enterpriser.
*2006 – 2010: Bjørvikatunnelen bygges.
*2011: Nordenga bru ferdigstilles.
*2012: Bispelokket rives. Bygatene påbegynnes. 
*2013: Rampe bygges fra Dronning Eufemias gate opp til Nylandsveien. 
*2014: Beplanting og trafikkomlegging.
*2015: E18 Bjørvikaprosjektet er ferdigstilt.

## Eksterne lenker
* Statens vegvesens nettsider om prosjektet
Vitenskapsåret 1994

## Hendelser
### [[Astronomi]] og [[romfart]]
*25. mai – En partiell månformørkelse oppstår.
*16. juli–22. juli – Fragmenter av kometen Shoemaker-Levy 9 treffer planen Jupiter.
*21. juli – R. Ibata, M. Irwin og G. Gilmore oppdager Sagittarius Dwarf Elliptical Galaxy, en satellittgalakse til Melkeveien. Den ble ansett å være den galaksen som ligger nærmest Melkeveien fram til 2003.
*12. oktober – NASA mister kontakt med romsonden Magellan etter en vellykket ferd. Sonden krasjet inn i Venus kort tid etter.
*3. november – En total solformørkelse er synlig fra jorden  i Peru, Brasil og Sør-Atlanteren.
* Asteroiden 7484 Dogo Onsesn blir oppdaget av Masahiro Koishikawa.
* 14032 Mego blir oppdaget.
* 8C 1435+63 blir oppdaget og blir med z=4.25 den fjernes beliggende galaksen fra Jorden som vi kjenner til.
*Hubble-teleskopet sender bilder av overflaten til Pluto og Charons.
### [[Biologi]]
*10. september - *[[Wollemiaslekten|Wollemifurul]]* ('Wollemia'), tidigere bare kjent fra fossiler, oppdages raviner i den avsidesliggende regnskogen i Wollemi nasjonalpark i New South Wales av David Noble.

* Dingiso eller trekenguruer på Vest-Papua blir for første gang sett av forskere.
* Utgivelsen av *[[Flora of China (journal)|Flora of China]]* starter.
### [[Medisin]]
*Oktober – Den første demonstrasjonen av Cochranedatabasen blir foretatt.
### [[Meteorologi]]

### Molekulær biologi
* Grønt fluorescerende protein blir vist på en vellykket måte  i *[[caenorhabditis elegans]]*, noe som starter bruken av proteinet som en fluorescerende markør.
## Prisvinnere
*Copleymedaljen: Charles Frank
*Darwinmedaljen: Peter Lawrence
*Davymedaljen: John Meurig Thomas
*Fieldsmedaljen: Jefim Isaakovitj Zelmanov, Pierre-Louis Lions, Jean Bourgain og Jean-Christophe Yoccoz
*Göran Gustafssonpriset:
**Molekylær biologi: Klas Kärre
**Fysikk: Antti Niemi
**Kjemi: Håkan Wennerström
**Matematikk: Torsten Ekedahl
**Medisin: Rikard Holmdahl
*Ingenjörsvetenskapsakademien deler ut den store gullmedaljen til Torsten Hägerstrand, Lennart Johansson og Carl Nyrén
*Nobelprisen: 
**Fysikk: Bertram N. Brockhouse, Clifford G. Shull
**Kjemi: George A. Olah
**Fysiologi/Medisin: Alfred G. Gilman, Martin Rodbell
*Steeleprisen: Louis de Branges, Ingrid Daubechies og Louis Nirenberg
*Sylvestermedaljen: Peter Whittle
*Turingprisen: Edward Feigenbaum og Raj Reddy
*Wollastonmedaljen: William Jason Morgan

## Dødsfall

* 25. januar – Stephen Cole Kleene, amerikansk matematiker (født 1909)
* 29. juli – Dorothy Crowfoot Hodgkin, britisk kjemiker (født 1910)
## Bildegalleri

Linus_Pauling_1962.jpg|Linus Pauling(1901–1994)
Olav_Gjærevoll_(FB-60-004-B1-12).tif|Olav Gjærevoll(1916–1994)

## Referanser
Hugo Hermansen

**Hugo Anker Hermansen** (født 20. juni 1879, død 20. september 1939) var en norsk kinodirektør og filmprodusent, som blant annet laget Norges første fiksjonsfilm *[[Fiskerlivets farer]]*. 

25 år gammel ble Hugo Hermansen, tidligere en kontorist hos en grosserer, ansatt av den svenske direktøren for «Kinematograf-Theatret» , Nils E. Sterner, til å ta seg av kinodriften i Oslo i Stortingsgaten 12. I januar 1906 kjøpte han ut de svenske interessene og startet «Norsk Kinematograf Aktieselskab».  Et halvt år senere åpnet selskapet sin andre kino i Akersgaten 16, og deretter sin tredje kino, «Olympia Kinematograf» i Storgaten.  I 1908  kunne selskapet vise filmer på 43 kinematografer i Norge.

Hugo Hermansen produserte tidlig nyhetsfilmer, men et sted mellom 1906 og 1908 laget han Norges første fiksjonsfilm *[[Fiskerlivets farer]]*. 

I 1909 ble Hugo Hermansen rammet av slag, og måtte gi opp sitt kinoimperium. Han fortsatte imidlertid å arbeide med film langt inn i 1920-årene, og er nevnt som en omstridt produsent i bøkene til Ottar Gladtvedt og Leif Sinding. Sinding spesielt legger skildrer Hermansens sammensatte personlighet, og hans mange konflikter med tidens regissører.   

## Referanser


## Kilder
* NORSK FILMHISTORIE 1896 – 1910: DET FØRSTE FORSØK
* Leslie Wood, Eventyret om filmen, Oslo: Tanum 1937
* Jan Anders Diesen (red), Filmeventyret begynner : av og om filmpioneren Ottar Gladtvet, Oslo : Norsk filminstitutt 1999
* Leif Sinding, En filmsaga : fra norsk filmkunsts begynnelse : stumfilmårene som jeg så og opplevet dem, Oslo : Universitetsforlaget 1972

## Eksterne lenker
*
Östersunds-Posten

***Östersunds-Posten*** (**ÖP**) er en dagsavis som er gitt ut i Östersund siden 1877, seks dager i uken. Avisen har rundt 100 ansatte, opplaget er i underkant av 20 000. Avisen retter seg primært til innbyggere i Jämtland. ÖP jobber mye med lokal web-TV og har egne videoreportere. Avisens ledelse tilhører politisk sett Centerpartiet. 

## Sjefredaktører
* Agathon Burman 1877–1917
* Edvin Valdemar Magnusson 1918-
* Sven Wallin 1966–1969
* Bo Svensson 2000–2005
* Bosse Andersson 2006–2007
* Hans Lindeberg 2008-

## Personer som jobber eller har jobbet for ''Östersunds-Posten''
*Annika Norlin
*Henrik Wranér
*Håkan Larsson
*Malin Svensson
*John Wilhelm Hagberg
*Sven "Plex" Pettersson
*Petter Hegevall
*Börje Thelin
*Michael Nystås

## Referanser


## Eksterne lenker
* Östersunds-Posten
Uppåkra

**Uppåkra** (tidligere dansk: **Opager**) er en liten landsby ca. 5 km sør for Lund i Skåne, Sverige. På 1990-tallet ble Uppåkra viden kjent for de oppsiktsvekkende funnene som ble gjort av bosetningsspor fra yngre jernalder. Det er nå godtgjort at det har vært en svært tidlig bydannelse på stedet, allerede så tidlig som i merovingertid.

Allerede på 1930-tallet var det kjent at det var spor av førhistorisk bosetning på stedet. Dessuten ble det tilfeldigvis konstatert påfallende høye fosfatkonsentrasjoner i jordsmonnet rundt Uppåkra. Opp gjennom årene ble det gjort flere mindre arkeologiske undersøkelser, men uten at man fattet mistanke om at stedet kunne gjemme noe større enn vanlig gårdsbebyggelse. I 1990 søkte noen amatørarkeologer om tillatelse til å undersøke området med metalldetektor. Dette ble gjennomført i samarbeid med Universitetet i Lund, noe som resulterte i et oppsiktsvekkende stort antall løsfunn fra pløyelaget i åkrene sør for Uppåkra kirke. 

Funnene var ikke bare mange i antall, men de indikerte også at her kunne det være spor etter noe langt større enn bare vanlig bosetning. Senere på 1990-tallet ble det tatt opp arkeologiske undersøkelser som har fortsatt opp til i dag. Hittil er ca. fem dekar flateavdekket, og funnene innbefatter spor av flere bygninger, derav en stor hallbygning. Størst oppmerksomhet fikk imidlertid en bygning som har hatt usedvanlig store takbærende stolper og ellers en uvanlig planløsning. Den er tolket som en førkristen kultbygning, et av de svært få sikre funn av sitt slag.

Bydannelsen ved Uppåkra er ikke sikkert belagt i skriftlige kilder. En antydning kan ligge i et avsnitt av Egil Skallagrimsons saga. Der beskrives hvordan Egil på vei fra Østersjøen gjennom Øresund nærmest i forbifarten plyndrer en rik by kalt Lund. Nå var dette tidligere enn Lund ble grunnlagt, så det kan muligens ha vært Uppåkra som ble plyndret.

Det har imidlertid i tillegg versert en noe uklar hentydning til en forløper til Lund, kalt «*De tre högars marknad*», og som skulle ha eksistert i lang tid før Lund ble grunnlagt. Dette beskrives blant annet i et historisk verk fra 1599, *Monumenta Scanensia*, som en hedensk kultplass, en vakker lund med klare kilder, som en gang skulle ha ligget nær tre gravhauger øst for Lund. Dit kom folk for å tilbe gudene Tor, Odin og Frigg, som hadde hvert sitt bilde på haugene. 

Denne historien har lenge ikke vært tatt på fullt alvor, men etter funnet av bydannelsen og kulthuset har den blitt noe mer aktuell. Det er nemlig to store gravhauger fra bronsealderen ved Uppåkra, og det har eksistert en tredje ikke langt fra Uppåkra kirke. En hypotese kan være at nettopp disse haugene kan være de som nevnes i forbindelse med «De tre högars marknad». Så da Lund ble grunnlagt ble markedsfunksjonen lagt dit, og Uppåkra gikk tilbake til en vanlig landsby.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Uppåkra arkeologiska center. Besøkt den 29. april 2013
Laure Cinti-Damoreau

**Laure Cynthie Cinti-Damoreau** (født **Montalant**; 6. februar 1801 i Paris, død 25. februar 1863) var en fransk sangerinne.

Cinti-Damoreau sang først under navnet *Mlle Cinti* på *Théâtre italien* i 1822 i London, 1826-35 på den store operaen i Paris, 1835-48 på *Opéra comique*. Gioacchino Rossini, Daniel-François-Esprit Auber og andre store komponister skrev sangroller for henne, blant annet *Den svarte dominon*. Hun holdt konserter i Belgia, Nederland, St. Petersburg og i USA. Fra 1834 til 1856 var hun professor i sang ved konservatoriet i Paris. Cinti-Damoreau har utgitt *Méthode de chant* og komponerte flere  romanser.

## Referanser


## Kilder
* *[[Svensk uppslagsbok]]*, Lund 1931

## Eksterne lenker
*
Kolmotjernet

**Kolmotjernet** (eller Kolmotjennet) er et vann på Mangenskogen i Aurskog-Høland kommune i Akershus, nordøst for Lierfoss.

## Kilder
*Kommunens kartgrunnlag
Butjern (Aurskog-Høland, Setskog)

**Butjern** er et vann på Setskog i Aurskog-Høland kommune i Akershus. Boligområdet Butjernkollen ligger like vest for Butjern.

## Referanser
Butjern

Det finnes flere innsjøer kalt **Butjern**:

* Butjern (Aurskog-Høland, Lierfoss)
* Butjern (Aurskog-Høland, Setskog)
Svartlitjern

**Svartlitjern** er et vann på Mangenskogen i Aurskog-Høland kommune i Akershus, øst for tettstedet Lierfoss.
Ormtjern

**Ormtjerna** (eller Ørmtjenna) er to vann på Lierfoss i Aurskog-Høland kommune i Akershus.

## Eksterne lenker
*
Igletjern (Aurskog-Høland)

**Igletjerna** (eller Igletjenna) er to vann på Mangenskogen i Aurskog-Høland kommune i Akershus, øst for tettstedet Lierfoss.

## Kilder
*Kommunens kartgrunnlag
Kadettsamfunnet

**Kadettsamfunnet** kan være:

*Kadettsamfunnet Luftkrigsskolen, kadettsamfunnet ved den norske luftkrigsskolen
*Kadettsamfunnet Valkyrien, kadettsamfunnet ved den norske sjøkrigsskolen
*Kadettsamfundet Krigsskolen, kadettsamfunnet ved den norske krigsskolen
Neverskotjennet

**Neverskotjennet** er tre vann på Mangenskogen i Aurskog-Høland kommune i Akershus, øst for tettstedet Lierfoss.

## Referanser
Kombinatorisk logikk

**Kombinatorisk logikk** er en form for notasjon i matematikk oppfunnet av Moses Schönfinkel med fordypning av Haskell Curry. 

Målet med kombinatorisk logikk er å eliminere behovet for variabler i matematisk logikk. Det har i nyere tid blitt brukt innenfor informatikk som en teoretisk modell for kalkulasjoner, og er i tillegg brukt som basis for funksjonelle programmeringsspråk. Notasjonen er basert på idéen om en kombinator. En kombinator er en høyere ordensfunksjon som bruker kun funksjonsapplikasjoner og tidligere definerte kombinatorer for å skape resultatet av argumentene sine.
Bibelens ufeilbarlighet

Synet på **bibelens ufeilbarlighet** holdes av mange kristne kirkesamfunn og individer. Denne læren forutsetter at alle kristne læresetninger og all kristen forkynnelse må ha sitt grunnlag i bibelen. «Troa på at bibelen er fullstendig tillitsverdig som veiledning til frelse og tro og skal ikke feile i å fullføre sin hensikt. Noen setter likhetstegn mellom ufeilbarlighet og feilfrihet; andre ikke.»

## Bibelsk integritet
Ideen om at bibelen som verk har integritet styrker ufeilbarlighetskonseptet ved å foreslå at den nåværende jødisk-kristne bibelske tekst er komplett og uten feil. Forslaget holder fram at «integriteten» i de bibelske tekster – som inkluderer deres budskap, hensikt og innhold – aldri har blitt korrumpert eller degradert. 

## Katolisisme
Det oppstod kontroverser under det andre vatikankonsil vedrørende om den romersk-katolske kirke lærte ufeilbarlighet eller feilfrihet. Etter dette har disputten fortsatt i møte med tolkning av skriftet Dei Verbum (full tittel: Dogmatisk konstitusjon om guddommelig åpenbaring).

## Referanser
Sælaputtjern

**Sælaputtjern** (eller Sælaputtjennet) er et vann på Mangenskogen i Aurskog-Høland kommune i Akershus, like nordøst for Tangen hyttefelt.
Paddetjern

**Paddetjern**, eller **Paddetjenn**, kan vise til:

*Et tjern i Aurskog-Høland, nord for Ovlien, se Paddetjenn (Aurskog-Høland, Ovlien nord).
*Et tjern i Aurskog-Høland, sør for Ovlien, se Paddetjenn (Aurskog-Høland, Ovlien sør)
Larstjenn

**Larstjenn** er et vann på Mangenskogen i Aurskog-Høland kommune i Akershus, like sørøst for Oppsjøen.

## Referanser
Vintertjern

**Vintertjern** finnes flere steder i Norge:

* Vintertjern i Aurskog-Høland, på Midtfjellmosen
* Vintertjern i Aurskog-Høland, øst for Nordre Mangen gård
Landsarkivet i Nordrhein-Westfalen, avdeling Westfalen

**Landsarkivet i Nordrhein-Westfalen, avdeling Westfalen**, frem til 2008 kalt **Statsarkivet i Münster**, er en avdeling av Landsarkivet i Nordrhein-Westfalen som befinner seg i byen Münster i Westfalen. Arkivets bygning er kulturminnevern og ble oppført fra 1885 til 1889 i nederlandsk nyrenessansestil langs *Bohlweg* i umiddelbar nærhet av promenaden i Münster.
Torvtjern

**Torvtjern** (eller Torvtjennet) er et vann på Mangenskogen i Aurskog-Høland kommune i Akershus, nordøst for Tangen hyttefelt. Torvtjern og Vintertjern ligger like ved hverandre og er i enkelte sammenhenger også benevnt Tvillingtjern.

Torvtjern ligger i sin helhet innenfor Midtfjellmosen naturreservat.
Tittjern

**Tittjerna** (eller Tittjenna) er to vann på Mangenskogen i Aurskog-Høland kommune i Akershus, øst for tettstedet Lierfoss.
Paddeputten

**Paddeputten** er et vann på Mangenskogen i Aurskog-Høland kommune i Akershus. Det ligger en kilometer nordøst for Tangen hyttefelt.

## Referanser
Putten

:*For idrettslaget fra Oslo, se [[Putten Idrettsforening]]*

**Putten** er et vann på Mangenskogen i Aurskog-Høland kommune i Akershus, like sørøst for Tittjern.

## Kilder
*Kommunens kartgrunnlag

Dessuten er Putten Seter ved Høvringen i Rondane et populært utfartssted.
Og tidligere Putten ved Vintervollen i Røros kommune heter nå Plassen og har bl.a en 300 år gammel årestue på eiendommen.
I Nederland i provinsen Gelderland er en by som heter Putten, med 23.000 innbyggere
Steinstjern

**Steinstjern** finnes flere steder i Norge:

* Steinstjern (Aurskog-Høland og Nes), på grensen mellom Aurskog-Høland og Nes nord for Ovlien.
* Steinstjern (Midtfjellmosen), i Aurskog-Høland, øst for Midtfjellmosen på Mangenskogen
* Steinstjern (Søndre Mangen), i Aurskog-Høland, øst for Storfelten naturreservat på Mangenskogen
* Steinstjern (Holleia), på Holleia i Modum
Badstutjenna

**Badstutjenna** er to vann på Mangenskogen i Aurskog-Høland kommune i Akershus, øst for tettstedet Lierfoss. Vesle Badstutjern ligger innenfor og Store Badstutjern ligger delvis innenfor Midtfjellmosen naturreservat.

## Referanser
Sætertjern

**Setertjern**, **Sætertjern** eller **Sætertjenn** kan vise til en rekke vann, blant andre:

* Sætertjern i Aurskog-Høland, ved Kjølen
* Sætertjern i Aurskog-Høland, mellom Viksjøen og Havsjøen på Nordre Mangen
* Sætertjern i Aurskog-Høland, øst for Midtfjellmosen
* Setertjern på Holleia i Ringerike kommune, Buskerud
* Setertjern i Østmarka, på grensen mellom Oslo og Nordre Follo
* Setertjern (Aremark)
* Setertjern (Bærumsmarka)
* Setertjern (Kolsås) i Bærum
* Setertjern (Drammen)
* Setertjern (Eidsberg)
* Setertjern (Flesberg)
* Setertjern (Halden)
* Setertjern (Hof)
* Setertjern (Kongsberg)
* Setertjern (Lardal)
* Setertjern (Marker)
* Setertjern (Nittedal)
* Setertjern (Oslo)
* Setertjern (Rakkestad)
* Setertjern (Ringerike)
* Setertjern (Siljan)
* Setertjern (Eiker)
Karl Ludwig av Østerrike

**Karl Ludwig**, erkehertug av Østerrike (født 30. juli 1833, død 19. mai 1896) var sønn av erkehertug Franz Karl av Østerrike (1802–1878) og prinsesse Sophie (1805–1872). Han var en yngre bror av Franz Josef I av Østerrike.

Han ble gift første gang i 1856 i Dresden med sin kusine, prinsesse Margaretha av Sachsen (1840–1858), datter av Johan I av Sachsen. De hadde ingen barn.

Han ble gift annen gang i 1862 i Wien med prinsesse Maria Annunciata av Bourbon-Sicilien (1843–1871), datter av Ferdinand II De to Sicilier. De hadde tre sønner og en datter, deriblant Franz Ferdinand av Østerrike-Este, som ble tronarving.

Han ble gift tredje gang i 1873 i Kleinheubach med Maria Theresa av Portugal (1855–1944). Med henne fikk han to døtre.

## Referanser
Damtjern (Aurskog-Høland, Øsken)

**Damtjern** (eller Damtjenn) er to vann i Aurskog-Høland kommune i Akershus, ved Øsken øst for tettstedet Fosser. Vannet var drikkevannkilde fram til 1990-tallet.
Totjern

**Totjerna** (eller Totjenna) er to vann på Mangenskogen i Aurskog-Høland kommune i Akershus, mellom Ovlien og Soot. Det passerer en høyspentlinje langs sydenden av det store Totjernet.
Kariputten

**Kariputten** er et vann på Mangenskogen i Aurskog-Høland kommune i Akershus, mellom Ovlien og Soot. Kariputten ligger like nord for Utgravlitjern.
Kroktjern

**Kroktjern** finnes flere steder i Norge:

* Kroktjern, Aurskog-Høland ved Kjølen på Mangenskogen
* Kroktjern, Aurskog-Høland, mellom Soot og Ovlien på Mangenskogen
* Kroktjern, Aurskog-Høland, øst for Storfelten naturreservat på Søndre Mangen
* Kroktjern, Holleia i Ringerike
* Kroktjern, Østmarka i Oslomarka
Den britiske okkupasjonssonen

**Den britiske okkupasjonssone** (tysk: *Britische Besatzungszone*), også kalt **nordvestsonen**, var en av tre opprinnelige, senere fire okkupasjonssoner i Tyskland. Sonene ble opprettet av den allierte seiersmakten vest for Oder-Neisse-linjen etter Wehrmachts betingelsesløse kapitulasjon i mai 1945. Okkupasjonssonene opphørte å eksistere da Forbundsrepublikken Tyskland ble etablert i 1949. De alliertes myndighet over Tyskland ble midlertidig videreført i okkupasjonsstatuttet, senere opphevet ved Parisavtalene i 1955. Den siste rest av de alliertes myndighet over Tyskland ble opphevet ved to pluss fire-avtalen i 1990. 

## Historie
Avtale om de amerikanske, britiske og russiske okkupasjonssonene ble gjort under Jaltakonferansen i februar 1945. Siden ble den franske okkupasjonssonen etablert ved en deling av den britiske og amerikanske.

Den britiske sonen omfattet &ndash; fra Preussen, provinsen Hannover, provinsen Schleswig-Holstein og provinsen Westfalen og den nordlige delen av Rhinprovinsen, såvel som Fristaten Braunschweig, Hamburg, Land Lippe, Fristaten Oldenburg og Schaumburg-Lippe fra resten av det tyske rike.

Den 23. august 1946 ble provinsen Hannover ble omdannet til Land Hannover, og den 23. november samme år ble dette slått sammen med Braunschweig, Oldenburg og Schaumburg-Lippe til den nye tyske delstaten Niedersachsen. Av provinsen Schleswig-Holstein  ble det dannet en ny delstat. Av provinsen Westfalen og den nordlige delen av Rhinprovinsen ble den nye delstaten Nordrhein-Westfalen dannet. I januar 1947 ble Fristaten Lippe innlemmet i Nordrhein-Westfalen.

Disse landene ble 1. januar 1947 deler av en bisonen, deretter trisonen, og endelig den 23. mai 1949 en del av Forbundsrepublikken Tyskland.

Hovedkvarteret for den britiske militære regjeringen var i Bad Oeynhausen, med underavdelinger i byene Münster, Düsseldorf, Kiel og Hannover.

Etter opprettelsen av Forbundsrepublikken Tyskland i 1949, ble de alliertes kontroll videreført i okkupasjonsstatuttet. Statuttet ble opphevet ved Parisavtalene i 1955. En liten rest av de fire alliertes myndighet varte likevel helt til 1990, da de i to pluss fire-avtalen, ga sitt samtykke til Tysklands gjenforening.

## Referanser


## Se også
* Sowjetische Besatzungszone (Sovjetisk okkupasjonssone)
* Den amerikanske okkupasjonssonen
* Den franske okkupasjonssonen