Punkrock

:*Artikkelen handler om musikksjangeren. For motefenomenet og subkulturen, se [[punk]]*

**Punkrock, punk** eller **pønk** er en musikksjanger innenfor rock som ble utviklet i 1960-årene i USA, senere kom denne formen for musikk til Frankrike før den for alvor etablerte seg i Storbritannia og Australia. Midt i 1970-årene hadde punken etablert seg i Europa, og har siden blitt en betydelig subgenre innen rocken på verdensbasis. 

Sjangeren har røtter i garasjerock og andre musikkelementer som i dag kan defineres som «urpunk» eller «protopunk». Punkeband forsøkte å unngå (og gjorde opprør med og mot) den populære musikksmaken i 1970-årene og spilte en rask og aggressiv og hard musikk med typisk korte sanger og få instrumenter og ofte politiske eller antisosiale tekster. Punken omfavnet holdningen «gjør-det-sjøl», og mange av gruppene produserte sine egne innspillinger og distribuerte platene i alternative og uformelle kanaler.

På slutten av 1970-tallet hadde band som Sex Pistols og The Clash i London blitt anerkjent som fortroppen av en ny musikalsk bevegelse. I USA hadde blant annet the Ramones, Patti Smith og pop-punkebandet Blondie blitt populære. I løpet av det neste året spredde punken seg til resten av verden. Punk ble et raskt men kortvarig men stort kulturelt fenomen, særlig i Storbritannia. I 1977 hadde Sex Pistols gitt ut albumet *[[Never Mind the Bollocks, Here’s the Sex Pistols|Never Mind the Bollocks, Here's the Sex Pistols]]*, med spor som «God Save the Queen». Og i 1979 ga Clash ut sitt tredje album, dobbeltalbumet *[[London Calling]]* med spor som «London Calling» - begge albumene er regnet som noen av de betydningsfulle punk-albumene i ettertid.

Forløperen til punk var musikere som medlemmene av Velvet Underground og Iggy Pop, men stort sett hadde punk røtter i det lokale miljøet som skydde unna alt som ble regnet som populært («mainstream»). Det oppsto en punkekultur som uttrykte ungdommelig opprør og med antiautoritære ideologier. Punkere, både på og utenfor scenen, kledde seg og smykket seg også felles, hovedsakelig med antiestetiske virkemidler som blant annet hanekam, glorete farger og kjetting.

På begynnelsen av 1980-tallet hadde mer aggressive former for hardrock og Oi! blitt dominerende former for punkrock. Musikere som begynte som, eller var inspirert av, punkband, utviklet en form for «postpunk» og alternativ punk, også for nyveiv i Norge etter den engelske betegnelsen «new wave». Mot slutten av hundreåret klarte flere nye punkband som Green Day å gjøre punkemusikken populær, flere tiår etter at den først hadde begynt, men samtidig fjernet den seg fra sine opprinnelige røtter og endte opp som noe annet.

## Punk i Norge
Sex Pistols' konsert på Pingvin Club i Oslo sommeren 1977 markerte startskuddet for et norsk punkmiljø. De første norske punkbandene platedebuterer i løpet av 1979. Det strides om hva som var den første norske punk-singelutgivelsen, hete kandidater er Pink Dirt, Graxelaget, Front Page og Børres Kork. I 1982 blir Blitz-huset i Oslo etablert og det miljøet fører punken videre gjennom 1980-årene. Også i Trondheim fantes et punkmiljø, assosiert med Hard Rock Kafé som produserte grupper som Wannskrækk og Liliedugg. I Norge har punk i nyere tid stått sterkest i nettopp miljøet rundt Blitz i Oslo og UFFA-huset i Trondheim. Men også byer som Bergen, Stavanger, Bodø og Tromsø har hatt og har aktive miljø. Band som Raga Rockers, DumDum Boys, Honningbarna og Kvelertak har påvirkninger fra punken.

## Se også
*Punk
*New Wave
* Punkrockens historie
* No wave
* Urpunk
* Straight edge

## Litteratur
* Trygve Mathiesen. *Tre grep og sannheten – Norsk punk 1977-1980*. Vega forlag, 2007, ISBN 978-82-8211-002-0

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Distorted Magazine  månedlig punkrockmagasin.
* Ei historie om punk
* Punk 77 – tidlig britisk punk