Nattverden (Leonardo)

**«[[Nattverden (Leonardo)|Nattverden]]»** er et maleri utført av  Leonardo da Vinci for hertug Ludovico Sforza, kalt «Il Moro», og fremstiller den siste nattverd som den beskrives i Bibelen. Maleriet på 460 x 880 cm finnes i klosteret Santa Maria delle Grazie i Milano. Leonardo da Vinci innledet arbeidet i 1495 og avsluttet det i 1498. Leonardo brukte blant annet lang tid på å finne de rette modellene til de enkelte portrettene av apostlene. Abbeden ble utålmodig og klaget til Ludovico Sforza, hvorpå Leonardo svarte at han kunne gjøre maleriet ferdig hurtigere, hvis abbeden ville sitte modell til Judas.

## Maleriet
«Nattverden» ble malt på en tørr vegg (*[[al secco]]*) i stedet for på våt kalk, så det er ikke en ekte fresko. På grunn av denne maleteknikken har verket ikke motstått tidens tann særlig godt, og allerede 20 år etter fullførelsen viste det tegn på nedbrytning. Det har siden det 16. århundre gjennomgått flere restaureringer, den seneste tok 24 år. Den 28. mai 1999 kunne verket atter sees. Kilder forteller at maleriet var sterkt skadet allerede etter 15 år. Fargepigmentet binder seg ikke med murpussen, og holdbarheten blir kraftig redusert. Det finnes flere teorier på hvorfor Leonardo brukte denne uvanlige teknikken. Noen sier at han var en rastløs mann som ikke hadde tålmodighet til å male etter den tidkrevende freskoteknikken, andre mener at han malte på denne måten for å kunne gjøre endringer underveis.

Det var tradisjonelt visse krav et nattverdsbilde måtte oppfylle. Bordet Jesus og apostlene satt ved skulle være likt det munkene spiste i refektoriet. På den måten fikk munkene inntrykk av at de spiste sammen med Jesus og apostlene. Judas skulle imidlertid sitte for seg selv, helst på andre siden av bordet, med ryggen til munkene for å vise at hans synd var at han brøt ut av fellesskapet. Han skulle være et skrekkens eksempel. Leonardo holder fast ved kravene i sin fremstilling, men bryter tradisjonen på et punkt, han plasserer Judas sammen med de andre.

Leonardo fremstiller øyeblikket hvor Jesus sier: «en av dere skal forråde meg», og vi blir vitne til hvordan ordene virker i forsamlingen. De som sitter nærmest Kristus, farer forferdet opp, bøyer seg frem, rykker tilbake, mens bevegelsen etterhvert ebber bort hos de apostlene som sitter lengst borte. Hver disippel reagerer ulikt på ordene, og vi ser reaksjonene også i håndbevegelser og minespill. Kristus selv er fylt av en opphøyet ro som demper lidenskapene. Han er ensom midt i disippelskaren, omgitt av en tom lyskrets. Rommet rundt Jesus og disiplene er nakent og skal først og fremst fremheve perspektivet. Vinduet bak Jesus fremhever hans silhuett nesten som en glorie. Disiplene er delt opp i grupper på tre og tre. Nærmest Jesus, til venstre sitter Johannes, deretter Peter. Judas blir i denne gruppen presset frem over bordet, og hans ansikt ligger i skyggen. Ved å komponere bildet på denne måten oppnår Leonardo at Jesus blir midtpunktet. Forsvinningspunktet som er i Jesu høyre øye understreker dette. Jesus er dessuten den eneste som er fremstilt med helt rene fargetoner. Denne fordelingen mellom Jesus og disiplene gir bildet en klar over- og underordning, dette kalles en hypotaktisk struktur. Et annet trekk som er verdt å legge merke til er at belysningen kun fremhever det viktige i bildet, resten ligger i halvskygger. Dette er et typisk høyrenessansetrekk. Leonardos hensikt har vært å vise hvordan en felles opplevelse virker på en gruppe mennesker alt etter alder og temperament.

I det første vinduet til venstre i Leonardo da Vincis maleri kan man se utsikten over fjellene ved Comosjøen fra toppen av 200 trinn ved kirken Santa Maria sopra Olcio, som allerede ble nevnt av Leonardo i Codex Atlanticus. Denne utsikten tilsvarer panoramautsikten fra Olcio, en landsby i Mandello del Lario på grensen til Lierna. I vinduene i Nattverden kan man også skimte, litt falmet på en blå bakgrunn, det karakteristiske klokketårnet til kirken i Olcio, som allerede eksisterte før år 1000. Dette utsiktspunktet er kjent for å tilby en av de vakreste utsiktene ved Comosjøen.

**Bilde**
File:The Last Supper - Leonardo Da Vinci - High Resolution 32x16.jpg|thumb|640px|center|alt=*The Last Supper* by Leonardo da Vinci – Clickable Image|*Nattverden* av Leonardo da Vinci *(Klikkbart bilde – bruk markøren til å identifisere)*

poly 550 2550 750 2400 1150 2300 1150 2150 1200 2075 1500 2125 1525 2300 1350 2800 1450 3000 1700 3300 1300 3475 650 3500 550 3300 450 3000 Bartholomew
poly 1575 2300 1625 2150 1900 2150 1925 2500 1875 2600 1800 2750 1600 3250 1425 3100 1400 2800 1375 2600 Jakob den yngre
poly 1960 2150 2200 2150 2350 2500 2450 2575 2375 2725 2375 2900 2225 3100 2225 3225 1600 3225 1825 2700 1975 2450 1925 2300 Andreas
poly 2450 2575 2775 2500 2700 2650 2800 2700 2600 3000 2600 3250 2300 3250 2200 3200 2300 3000 Peter
poly 2750 2500 2950 2400 3125 2600 3175 2700 3300 2850 3700 3200 3750 3200 3650 3350 3400 3200 3000 3350 2600 3325 2750 2800 2900 2700 2700 2650 Judas
poly 3000 2350 3300 2350 3350 2660 3560 2600 3565 2690 3250 2800 3125 2575 Peter
poly 3332 2338 3528 2240 4284 3024 4074 3332 3864 3290 3780 3150 3668 3192 3598 3024 3374 2870 3388 2772 3542 2800 3668 2702 3542 2590 3430 2604 3350 2600 3300 2500 Johannes
poly 4775 2184 4915 2128 5055 2212 5083 2352 5111 2464 5181 2604 5307 2744 5573 3052 5615 3192 5657 3290 5573 3402 5461 3332 5335 3248 4495 3248 4439 3388 4243 3388 4075 3360 4173 3136 4327 3010 4509 2730 4663 2520 4733 2394 Jesus
poly 5900 2100 5900 2150 5800 2400 5800 2500 5675 2589 5480 2671 5438 2507 5425 2301 5589 2452 5630 2301 5650 2100 Tomas
poly 5918 2150 6041 2109 6137 2246 6192 2411 6110 2589 6110 2726 6192 2822 6302 2740 6589 3109 5658 3178 5575 2918 5300 2698 5233 2589 5274 2438 5370 2507 5521 2685 5617 2671 5712 2575 5822 2507 5808 2287 5822 2175 Jakob
poly 6137 2013 6439 2013 6863 2260 7110 2515 6726 2675 6507 2548 6425 2630 6356 2753 6548 2849 6699 2781 7082 2794 7178 3109 6699 3178 6548 2986 6397 2835 6165 2775 6110 2589 6233 2438 6302 2383 6151 2287 6096 2164 Filip
poly 7635 2123 7800 2013 8000 2055 8025 2287 7950 2438 8000 2698 8055 2918 7959 3164 7233 3164 7124 2972 7124 2794 6548 2794 6384 2781 6384 2671 6493 2575 6750 2650 7075 2550 7219 2400 7625 2300 Matteus
poly 8325 2096 8600 2109 8635 2493 8615 2726 8439 2781 8274 2740 8125 2835 8151 2931 8400 2975 8411 3068 8589 3041 8617 3205 7987 3260 8124 3027 7987 2644 7904 2493 7959 2425 8096 2356 Judas
poly 8800 2150 8900 2125 9055 2150 9125 2397 9400 2475 9550 2931 9625 3301 9151 3397 8535 3219 8726 3014 8466 3068 8411 2918 8178 2931 8124 2835 8329 2753 8535 2794 8726 2603 8725 2342 Simon


## Santa Maria delle Grazie og restaureringer

Den opprinnelige kirken ble påbegynt i 1463 under hertug Francesco Sforza, som erstatning for et mindre kapell. Da Ludovico Sforza tok over som hertug, ønsket han å gjøre kirken til et familiegravsted og et symbol på Sforza-dynastiets makt så han beordret en ombygging og utvidelse av kirken. Det var under denne ombyggingen Nattverden ble malt. Under bygningsarbeidet benyttet murere materiale i den tynne ytterveggen som førte til at fukt trekker inn i veggene og blir værende der. På grunn av dette begynte maleriet like etter at det ble fullført å få skader. 

I 1499 planla Louis XII å flytte maleriet til Frankrike. Allerede i 1517 hadde maleriet begynt å flake og i 1556 beskrev Giorgio Vasari maleriet som redusert til ugjenkjennelige figurer. I 1652 ble maleriet regnet som ødelagt og en døråpning kuttet gjennom det slik at Jesu føtter og deler av bordet ble fjernet. En første restaurering ble forsøkt i 1726 hvor manglende seksjoner ble malt med oljemaling og deretter påført lakk over hele veggmaleriet. Denne reparasjonen varte ikke bra, og en annen restaurering ble forsøkt i 1770 av en som fjernet den tidligere restaureringen og malte maleriet på nytt. Han hadde gjort om alle unntatt tre ansikter da han ble stoppet på grunn av offentlig forargelse. I 1796 gjorde Napoleons okkupasjonsstyrker om refektoriet til en hestestall, de kastet steiner på maleriet og skrape ut apostlenes øyne. Etter en kraftig regnvær i 1800 oversvømte rommet med to meter vann. Rommet skal også ha blitt brukt som fengsel. I 1821 ble Stefano Barezzi, en ekspert på å fjerne hele fresker fra veggene intakt, kalt inn for å fjerne maleriet til et tryggere sted. De trodde at maleriet var en fresko men det var al secco, så han skadet sentrumsdelen før han innså det. Barezzi forsøkte deretter å feste skadede seksjoner med lim. Fra 1901 til 1908 fullførte Luigi Cavenaghi først en nøye studie av strukturen i maleriet, og begynte deretter å rense det. I 1924 foretar Oreste Silvestri ytterligere rengjøring, og stabiliserte noen deler med stucco. 

Under andre verdenskrig ble det laget en beskyttelse foran bildet. Natten til 15. august 1943 traff engelske og amerikanske bomber både kirken og klosteret, og en del vegger ble ødelagt. Mellom 1946 og 1954 gjennomførte man en stabiliserings restaurering, malingen ble festet ved hjelp av en klar skjellakk, noe som gjør den relativt mørkere og mer fargerik, og fjernet noe av overmaling. Alle ommalingene utført ved alle de forskjellige restaureringer hadde ført til at blant annet var hodene til Peter, Andreas og Jakob skilte seg betydelig fra den opprinnelige utførelsen. 

Fra 1978 til 1999 ledet Pinin Brambilla Barcilon et stort restaureringsprosjekt hvor heler rommet ble forseglet, miljøet klimakontrollert, noe som blant annet betydde å murere igjen vinduene. Også døråpningen som var laget i 1652 ble permanent murt igjen. Deretter ble det utført detaljert studie for å bestemme maleriets opprinnelige form ved bruk av vitenskapelige metoder og de originale skissene bevart i Royal Library på Windsor Castle. Noen områder ble ansett som urestaurerbare, disse ble malt på nytt ved hjelp av akvarell i dempede farger for å indikere at de ikke var originalt arbeid, mens de ikke var for distraherende. Etter 21 års restaurering ble Nattverden avduket, det oppsto betydelig kontrovers på grunn av de dramatiske endringene i farger, toner og til og med noen ansiktsformer. James Beck, professor i kunsthistorie ved Columbia University og grunnlegger av ArtWatch International, var en spesielt sterk kritiker. Michael Daley, direktør for ArtWatch UK, har også klaget over den restaurerte versjonen av maleriet. Han har vært kritisk til Kristi høyre arm på bildet, som har blitt endret fra en drapert erme til det Daley kaller «muffe». 

## Spekulasjoner

Det har vært mye spekulasjoner om maleriet Nattverden av både forfattere og historisk revisjonisme, vanligvis omhandler de påstander om skjulte meldinger eller hint som finnes i maleriet, spesielt siden utgivelsen av Dan Browns roman Da Vinci-koden (2003), der en av karakterene antyder at personen til høyre for Jesus (venstre for Jesus fra seerens perspektiv) er Maria Magdalena. Det sies også at bokstaven M er tydelig og fremtredende plassert midt i maleriet, det skal stå for Matrimonio (ekteskap) eller Mary Magdalene. Denne spekulasjonen har sin opprinnelse i tidligere bøker som omhandler Jesus-blodslinje, The Holy Blood and the Holy Grail (1982) av Michael Baigent, Henry Lincoln og Richard Leigh og The Templar Revelation (1997) av Lynn Picknett. Kunsthistorikere mener at figuren er apostelen Johnnes, som fremstår som androgyn i tråd med Leonardos karakteristiske fascinasjon for å uskarpe linjene mellom kjønnene, en kvalitet som finnes i hans andre malerier, som St. John døperen.

Maleriet inneholder flere mulige numeriske referanser, inkludert nummer tre. Apostlene sitter i grupper på tre, det er tre vinduer bak Jesus, og formen på Jesu skikkelse ligner en trekant. Mange andre teorier finnes også, som italienske Giovanni Maria Pala sin teori om at man kan se notene til en 40 sekunder lang musikalsk komposisjon i maleriet.

## Se også
*Nattverd

## Eksterne lenker

* Bilde av fresken med høy oppløsning