open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Legolas

**Legolas** er en fiktiv figur i J.R.R. Tolkiens verk *[[Ringenes Herre]]*. Han er prins av Myrkskog og sønn av alvekongen Thranduil (alvekongen som tok Bilbos venner til fange i Hobitten), etterkommere av den kongelige ættelinjen etter sindarin-alvene. Legolas blir regnet som ung etter alviske standarder, men hans alder er ukjent. Han blir introduset i den første delen av Ringenes Herre, Ringens Brorskap, ved rådsmøtet i Kløvendal der han kommer som en budbringer sendt av hans far for å diskutere Gollums rømsel. Elrond velger Legolas til å være en av de ni medlemmene av Brorskapet som drar ut for å tilintetgjøre den ene ringen.

I brorskapet blir Legolas kjent med Gimli, sønn av Glóin. Et slikt vennskap strider imot den eldgamle krigen mellom alver og dverger (som forøvrig er beskrevet i Hobbiten). Siden de ble venner så har de forsterket vennskapet mellom alver og dverger. De blir gode venner først etter at Gimli hilser Galadriel i Lothlórien med vakre ord. I Slaget om Helmsdjupet konkurrerer han og Gimli om å drepe flest orker. Gimli vinner med én, men det reelle resultatet er gjensidig respekt. Gjennom sine ferder sammen med Gimli blir de to svært gode venner.

Etter destruksjonen av den Ene ringen og Saurons fall, drar de to på fotreise gjennom Fangorn. Legolas reiser også til Ithilien med noen av sitt folk med sin fars tillatelse for å leve resten av sitt liv i Midgard for å hjelpe til med å gjenoppbygge de ødelagte skogene i det krigsherjede landet. Etter kong Elessars bortgang forlater Legolas Midgard for å dra over sjøen – og Gimli blir med, på grunn av hans kjærlighet til alvevennen og hans savn etter Galadriel. I filmen blir Legolas spilt av Orlando Bloom.

## Legolas stamtre
       Oropher 
             |
       --------
       |            
   Thranduil     
         |
    -------                          
    |          
 Legolas
Katakrese

**Katakrese** er i retorikken et ord som brukes i et sammensatt uttrykk på en måte som strider mot den egentlige betydningen av ordet.  Et eksempel på dette kan være "*Halsbrekkende fingerøvelser"*

## Referanser

https://snl.no/katakrese
Pedro Inguanzo Rivero

** Pedro Inguanzo Rivero ** (født 22. desember 1764 i slottet *de la Herrería* ved Llanes nær Oviedo i Spania, død 30. januar 1836 i Toledo) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var erkebiskop av Toledo 1824&ndash;1836.

Han ble kreert til kardinal i desember 1824 av pave Leo XII.

Han deltok *ikke* ved konklavet 1829 som valgte pave Pius VIII, derimot ved konklavet 1830–1831 som valgte pave Gregor XVI.
## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:

* Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
* Kardinal Gasparo Carpegna (1625-1714) *1670
* Erkebiskop Francesco Acquaviva d’Aragona (1665-1725) *1697
* Patriark Carlos Borja Centellas y Ponce de León (1663-1733) *1705
* Erkebiskop Luis de Salcedo y Azcona (1667-1741) *1713
* Erkebiskop Andrés Mayoral Alonso de Mella (1685-1769) *1731
* Biskop Felipe Beltrán Serrano (1704-1783) *1763
* Biskop Agustín Rubín Cevallos (1724-1793) *1780
* Biskop Francisco de Cuerda (1747-1815) *1790
* Biskop José Antonio Sáenz Santamaría (1726-1813) *1797
* Erkebiskop Blas Joaquín Álvarez de Palma (1754-1837) *1798
* Biskop *Pedro Inguanzo Rivero* (1764-1836) *1815

## Referanser


## Eksterne lenker
* Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Teresio Maria Carlo Vittorio Ferrero della Marmora

**Teresio Maria Carlo Vittorio Ferrero della Marmora** (født 15. oktober 1757 i Torino i kongedømmet Sardinia, død 30. desember 1831 i Torino) var en av den katolske kirkes kardinaler.

Han var biskop av Casale Monferrato og ble der kastet i fengsel av franskmennene da innbyggerne gjorde opprør mot Napoleon, bispedømmet ble deretter opphevet etter krav fra Napoleon. Han var så biskop av Saluzzo 1805&ndash;1824. Napoleon, som kjente til hans opposisjon mot det franske styre, gjorde ham mot hans vilje til ridder av den franske Æreslegion og baron av keiserriket.

Han ble kreert til kardinal av pave Leo XII i september 1824, men dro aldri til Roma og fikk ikke den røde birett eller noen tittelkirke.

Han deltok verken ved konklavet 1829 som valgte pave Pius VIII, eller ved konklavet 1830–1831 som valgte pave Gregor XVI.

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:

* Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
* Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
* Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
* Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
* Kardinal Marcantonio Colonna (1724-1793) *1762
* Kardinal Hyacinthe-Sigismond Gerdil (1718-1802) *1777
* Kardinal *Teresio Maria Carlo Vittorio Ferrero della Marmora* (1757-1831) *1796

## Referanser


## Eksterne lenker
* Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Koreografi

**Koreografi** (gresk *danseskrift*) var opprinnelig en notasjon av dansebevegelser. Nå menes med koreografi først og fremst komposisjon og rekkefølge av bevegelsene i dans. I den videste betydning brukes koreografi også for andre sekvenser med bevegelse, for eksempel i kampsportscener i filmer.

Skriftlige opptegnelser av dansebevegelser kalles dansenotasjon.

## Referanser
Patrício da Silva

** Patrício da Silva** (født 15. oktober 1756 i Pinheiros ved Leiria i Portugal, død 3. januar 1840 i Lisboa) var en av den katolske kirkes kardinaler.

Han var patriark av Lisboa 1826–1840. Han ble kreert til kardinal av pave Leo XII i september 1824.

Han deltok verken ved konklavet 1829 som valgte pave Pius VIII, eller ved konklavet 1830–1831 som valgte pave Gregor XVI.
## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:

* Kardinal Guillaume d'Estouteville (1403-1483)
* Pave Sixtus IV (1414-1484) *bispeviet 1471
* Pave Julius II (1443-1513) *1481
* Kardinal Raffaele Sansoni Riario (1461-1521) *1504
* Pave Leo X (1475-1521) *1513
* Pave Klemens VII (1478-1534) *1517
* Kardinal Antonio Sanseverino (1477-1543) *1531.
* Kardinal Giovanni Michele Saraceni (1498-1568) *1536
* Pave Pius V (1504-1572) *1556
* Kardinal Iñigo Avalos de Aragón (1535-1600) *1566
* Kardinal Scipione Gonzaga (1542-1593) *1585
* Patriark Fabio Biondi (Blondus de Montealto) (-1618) *1588
* Kardinal Maffeo Barberini (1468-1544) *1604
* Kardinal Cosimo de Torres (1584-1642) *1621
* Kardinal Francesco Maria Brancaccio (1592-1565) *1627
* Biskop Miguel Juan Balaguer Camarasa (1598-1663) *1635
* Pave Alexander VII (1599-1667) *1635
* Kardinal Neri Corsini (1624-1678) *1652
* Biskop Francesco Ravizza (1615-1675) *1667
* Kardinal Veríssimo de Lencastre (1615-1692) *1671
* Biskop João de Sousa (1647-1710) *1684
* Biskop Álvaro de Abranches e Noronha (1661-1776) *1694
* Biskop Nuno da Cunha e Ataíde (1664-1750) *1706
* Kardinal Tomás de Almeida (1770-1754) *1708
* Kardinal João Cosme da Cunha (de Nossa Senhora da Porta, O.C.S.A. (1715-1783) *1746
* Erkebiskop Francisco da Assumpção e Brito, O.E.S.A. (1726-1808) *1773
* Biskop José António Pinto de Mendonça Arrais (1746-1822) *1783
* Kardinal *Patrício da Silva* (1756-1840) *1720

## Referanser


## Eksterne lenker
* Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Bonaventura Gazola

** Bonaventura Gazola** (født 21. april 1744 i Piacenza i Italia, død 29. januar 1844 i Benevento) var en av den katolske kirkes kardinaler.

Han ble biskop av Cervia og bispeviet 1795 av kardinal Giovanni Francesco Albani; medkonsekrerende var titulærerkebiskop Gregorio Bandi og titulærerkebiskop Francesco Saverio Cristiani O.E.S.A. 

Han var biskop av Montefiascone 1820&ndash;1832.

Han ble kreert til kardinal av pave Leo XII i mai 1824.

Han deltok ved konklavet 1829 som valgte pave Pius VIII, og ved konklavet 1830–1831 som valgte pave Gregor XVI.

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
* Kardinal Scipione Rebiba (1504–1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532–1602) * bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540–1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566–1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595–1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595–1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595–1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623–1698) *1666
* Pave Benedikt XIII (1649–1730) *1675
* Pave Benedikt XIV (1675–1758) *1724
* Pave Klemens XIII (1693–1769) *1743
* Kardinal Giovanni Francesco Albani (1720–1802) 1760
* Kardinal *Bonaventura Gazola* (1744–1832) 1795

## Referanser


## Eksterne lenker
* Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Ekfrase

**Ekfrase** (fra gresk  ἔκ-φρασις *ek*, «ut» og *phrasein*, «tale») betegner i retorikken et dikt eller lignende som beskriver et kunstverk, en kunstgjenstand eller et arkitektonisk verk. I klassisk retorikk hadde ordet en videre betydning, en beskrivelse av en hvilken som helst gjenstand eller et menneske.

I 18. bok av *[[Iliaden]]* har Homer en lang beskrivelse av hvordan Hefaistos smir Akilles' skjold, og hvordan det ferdige skjoldet ser ut. En kjent ekfrase i nyere europeisk diktning er John Keats' *Ode til en gresk urne*. I norsk lyrikk kan nevnes Olav H. Hauges *Til eit Astrup-bilete* og Hans Børlis *Vase fra Mykéne*.

Den norske litteraturviteren Ole Karlsen har skrevet boka *Ord og bilete, ekfrasen i moderne norsk lyrikk* (2003), og redigert antologien *Poesi og bildekunst* (2011) med eksemplarer på norske dikt som er skrevet til og om kunst.

## Referanser
Guillaume Apollinaire

**Guillaume Apollinaire** (1880–1918) var en fransk poet, dramatiker, forfatter av romaner og noveller og kunstkritiker av polsk opphav.

Han er betraktet som en av de fremst franske poeter fra tidlig på 1900-tallet, foruten også en av pionerene til den surrealistiske bevegelsen. Han er kreditert for å ha skapt begrepet «surrealisme», og skrev et av de tidligste verkene som er betegnet som surrealistisk, skuespillet *Les Mamelles de Tirésias* («Tirésias’ bryster»), skrevet i 1903, men utgitt i 1917, siden benyttet som grunnlag fra en opera i 1947.

## Liv og virke

Hans fødenavn var *Wilhelm Albert Vladimir Apollinaris de Kostrowitzky/Kostrowicki*. Mora var en polsk grevinne, faren var trolig Francesco Flugi d'Aspermont, en italiensk-sveitsisk aristokrat som tidlig forsvant ut av guttens liv.

Apollinaire tilhørte en aktiv krets av kunstnere på Montparnasse i Paris som tidlig på 1900-tallet prøvde ut nye uttrykk i en rekke kunstarter. Blant disse var Pablo Picasso, Erik Satie, Ossip Zadkine og Marcel Duchamp. I 1911 slutta han seg til Puteaux-gruppa, en utløper fra kubistbevegelsen. I september samme år ble han arrestert, mistenkt for å ha stjålet Mona Lisa, holdt i La Santé-fengselet, men ble senere løslatt.

Apollinaires første diktsamling var *L'Enchanteur pourrissant* (1909), men det var først med *Alcools* i 1913 at han vant et visst ry. Diktene er delvis inspirert av symbolistene, men han blander gammelt og nytt, tradisjonelle former og modernistisk billedbruk. I 1913 ga han også ut essayet *Les Peintres cubistes*, og med det bidro han til å definere den nye retningen og gjøre den kjent i offentligheten. Han skrev også om Robert Delaunay og andre abstrakte malere.

Han tjenestegjorde i de franske styrkene under 1. verdenskrig, og i 1916 ble han alvorlig såret i tinningen. Under rekonvalesensen reviderte han teksten til teaterstykket *Les Mamelles de Tirésias* (1917). I forordet karakteriserte han sjøl stykket som surrealistisk, og ga dermed navn til en retning innafor 1900-tallets kunst og litteratur. Stykket ble senere grunnlag for en opera av Francis Poulenc, i 1947. *L'Esprit nouveau et les poètes* er et litterært manifest som han skrev på denne tida.

I 1907 skrev Apollinaire den pornografiske romanen *Les Onze Mille Verges*, men vedkjente seg aldri teksten offentlig. Den var forbudt i Frankrike til 1970. En annen pornografisk roman som tilskrives han er *Les exploits d'un jeune Don Juan*, som ble filmatisert i 1987. Apollinaire ga det opprinnelige manuskriptet fra 1907 til Picasso og det var et av kunstnerens mest verdsatte eiendeler.

Apollinaire gjenvant aldri sin fulle helse etter skaden han pådro seg i første verdenskrig, og han døde i spanskesyken i 1918. Han ligger gravlagt på Père Lachaise-kirkegården i Paris. Rett etter at han døde utkom *Calligrammes*, en samling av konkret poesi, der typografien spiller en viktig rolle for opplevelsen av diktene.

## Referanser


## Eksterne lenker

* 
* 
* 
*  Le Site officiel de Guillaume Apollinaire, offisielt nettsted
* 
*  Ebooks fra Apollinaire på fransk hos Livres & Ebooks
Anne-Louis-Henri de La Fare

**Anne-Louis-Henri de La Fare** (født 8. september 1752 i slottet *Bessay* i Lesson ved Luçon i Frankrike, død 10. desember 1829 i Paris) var en av den katolske kirkes kardinaler.

Han var biskop av Nancy, men måtte flykte etter at han nektet å tilslutte seg sivilkonstitusjonen for kleresiet under den franske revolusjon. Etter eksil først i Trier og så i Wien kunne han vende tilbake til Frankrike i 1814, og han fratrådte sitt bispedømme i 1815. Deretter var han erkebiskop av Sens 1817&ndash;1829.

Han ble kreert til kardinal i mai 1823 av pave Pius VII.

Han deltok ved konklavet 1823 som valgte pave Leo XII, og konklavet 1829 som valgte pave Pius VIII.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Ruslana Lyzjytsjko

**Ruslana Stepanivna Lyzjytsjko** (ukrainsk *Руслана Степанівна Лижичко*, russisk *Руслана Лыжичко*, født 1973), er en ukrainsk sanger, danser, produsent og komponist. 

Siden 1995 har hun vært gift med produsenten Alexander Ksenofontov. De har siden 1993 drevet studioet *Luxen* sammen og produserer der filmtrailere for musikaler og reklametrailere for radio.

Lyzjytsjko vant Eurovision Song Contest 2004 i Istanbul med tittelen «Wild Dances» som fikk 280 poeng. Hun fikk tildelt poeng fra 34 av 36 deltagende land. Stykket benytter motiver fra folklore fra Karpatene. Den ble ikke valgt offentlig, men ble valgt av en intern jury ved den ukrainske TV-stasjonen NTU for å delta i Istanbul. På scenen hadde hun med seg det ukrainske ballett-ensemblet *Szyttja* (ukrainsk *Життя*).

Ruslana er en av symbolfigurene til oransjerevolusjonen i 2004. Etter at valgfusket ble avdekket var hun en av de første til å ta aktivt del i demokratibevegelsen og blir ansett som et symbol på det moderne Ukraina.

I 2014 var hun en av mottakerne av International Women of Courage Award, som utdeles av USAs utenriksdepartement.

## Diskografi

;Album
* 1986, 1998: *Myt' Vesny – Dzvinkiy viter*
* 1999: *Ostannye rizdvo 90*
* 2001: *Naikrashe*
* 2002: *Dobriy vechir, tobi...*
* 2003: *Dyki Tantsi*
* 2004: *Dyki Tantsi + Bonus'
* 2004: *Wild Dances* 
* 2005: *Wild Dances* (New Year Edition)
* 2005: *Wild. Club'in*

;Singler
* 2004: *Wild Dances*
* 2004: *Dance with the wolves*
* 2005: *The Same Star*
* 2006: *Dyka Enerhiya*

;Medvirkning
* 2004: *Eurovision Song Contest 2004'' (vinner)

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
* 
* Offisiell hjemmeside for Lyzjytsjko
* Offisiell fanklubb for Lyzjytsjko
* RuslanaTV
Anne-Antoine-Jules de Clermont-Tonnerre

**Anne-Antoine-Jules de Clermont-Tonnerre** (født 1. januar 1749 i Paris i Frankrike, død 21. februar 1830 i Toulouse) var en av den katolske kirkes kardinaler.

Han var biskop av Chalons-sur-Marne, men dro i eksil til Tyskland under den franske revolusjon. Etter konkordatet av 1801 fratrådte han embedet som biskop i Chalons og vendte tilbake til Frankrike. Deretter var han erkebiskop av Toulouse 1820&ndash;1830.

Han ble kreert til kardinal i desember 1822 av pave Pius VII.

Han deltok ved konklavet 1823 som valgte pave Leo XII, og konklavet 1829 som valgte pave Pius VIII.
## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:

* Kardinal Guillaume d'Estouteville (1403-1483)
* Pave Sixtus IV (1414-1484) *bispeviet 1471
* Pave Julius II (1443-1513) *1481
* Kardinal Raffaele Sansoni Riario (1461-1521) *1504
* Pave Leo X (1475-1521) *1513
* Pave Klemens VII (1478-1534) *1517
* Kardinal Alessandro Farnese (1468-1549) *1519
* Kardinal Francesco Pisani (1494-1570) *1527
* Kardinal Alfonso Gesualdo di Conza (Gonza) (1540-1603) *1564
* Pave Klemens VIII (1536-1605) *1592
* Kardinal Pietro Aldobrandini (1571-1621) *1604
* Biskop Laudivio Zacchia (1565-1637) *1605
* Kardinal Antonio (Marcello) Barberini sr., O.F.M. Cap. * (1569-1646) *1625
* Erkebiskop Nicolò Guidi di Bagno (1583-1663 *1644
* Erkebiskop François de Harlay de Champvallon (1625-1695) *1651
* Erkebiskop Hardouin Fortin de la Hoguette (1643-1715) *1676
* Kardinal Henri-Pons de Thiard de Bissy (1657-1737) *1692
* Erkebiskop Charles-Antoine de la Roche-Aymon (1697-1777) *1725
* Kardinal Alexandre-Angélique Talleyrand de Périgord (1736-1821) *1766
* Kardinal *Anne-Antoine-Jules de Clermont-Tonnerre* (1749-1830) *1782

## Referanser


## Eksterne lenker
*  Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
George Lucas

**George Walton Lucas jr.** (født 1944) er en amerikansk filmregissør, filmprodusent og manusforfatter.

Lucas var per 2019 Oscar-nominert fire ganger. Han laget *[[Star Wars]]*-filmene og *[[Siste natt med gjengen]]* (*American Graffiti*). Han har også, i samarbeid med Steven Spielberg, laget filmene om *[[Indiana Jones]]*.

Lucas er også kjent som en innovatør på det filmtekniske området. Han var blant de første som brukte dataanimerte spesialeffekter, og han var med på å grunnlegge Industrial Light & Magic &ndash; et firma som spesialiserer seg på å lage visuelle effekter. Et underselskap av dette firmaet er LucasArts, som retter seg mot videospillindustrien. Lucas har også vært en pionér innen bruken av digitalt foto i filmindustrien.

*[[Forbes|Forbes Magazine]]* anslår at Lucas og hans filmselskap Lucasfilm har tjent nærmere 20 milliarder dollar på *Star Wars*-filmene og anslår Lucas' personlige formue til 3,9 milliarder dollar.

I 2013 ble han tildelt National Medal of Arts.

## Filmografi
* 1970: *[[THX 1138]]* – regi, manus
* 1973: *[[Siste natt med gjengen]]* – regi, manus
* 1977: *[[Star Wars Episode IV: Et nytt håp]]* – regi, manus
* 1980: *[[Star Wars Episode V: Imperiet slår tilbake]]* – manus, produsent
* 1981: *[[Indiana Jones og jakten på den forsvunne skatten]]* – manus1, produsent
* 1983: *[[Star Wars Episode VI: Jediridderen vender tilbake]]* – manus, produsent
* 1984: *[[Indiana Jones og de fordømtes tempel]]* – manus1, produsent
* 1988: *[[Willow]]* – manus, produsent
* 1989: *[[Indiana Jones og det siste korstog]]* – manus1, produsent
* 1999: *[[Star Wars Episode I: Den skjulte trussel]]* – regi, manus, produsent
* 2002: *[[Star Wars Episode II: Klonene angriper]]* – regi, manus, produsent
* 2005: *[[Star Wars Episode III: Sithene tar hevn]]* – regi, manus, produsent
* 2008: *[[Indiana Jones og krystallhodeskallens rike]]* – manus, produsent
* 2008: *[[Star Wars: The Clone Wars]]* – produsent
* 2014: *[[Star Wars Rebels]]* – regi, manus, produsent

1 I samarbeid med Steven Spielberg.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 

*
Imagisme

**Imagismen** var en retning innafor særlig anglo-amerikansk litteratur tidlig på 1900-tallet. Imagistene avviste det følelses- og symbolladete uttrykket i den eldre poesien, og satte presise bilder i et klart og skarpt språk i stedet.

Imagistene trådte fram som gruppe i den litterære offentligheten i tidsskrifter og i fire antologier mellom 1914 og 1917. De slo til lyd for en tilbakevending til mer klassiske kvaliteter i det poetiske språket, samtidig som de var villige til å eksperimentere med utradisjonelle former. De ville fokusere på tingen som ting, og ikke tingen som symbol for abstrakte forhold.

I mars 1913 ble imagismens program offentliggjort i tidsskriftet *[[Poetry]]* av Ezra Pound og F.S.Flint, som kom med følgende krav til lyrikken:
#Direkte befatning med tingen, enten subjektivt eller objektivt.
#Ikke bruke noe ord som ikke bidrar til presentasjonen.
#Når det gjelder rytme: å komponere etter rytmen til den musikalske frasen, ikke etter metronomen.
I aprilnummeret stod imagismens kanskje mest berømte dikt på trykk – Ezra Pounds *In a Station of the Metro*:
:*The apparition of these faces in the crowd*
:*Petals on a wet, black bough.*

I norsk litteratur fikk imagismen ikke noe synlig gjennomslag før omkring 1965, da Profil-gruppen kom med et liknende program, tydeligst formulert i Dag Solstads tekst *Vi vil ikke gi kaffekjelen vinger*. Av lyrikerne er Jan Erik Vold den som framfor alt har bidratt til en imagistisk diktning på norsk, mens det kanskje var Olav H. Hauge som først brakte denne retningen til Norge.

## Eksterne lenker
* Imagismen; fra Bibliotekarstudentens nettleksikon om litteratur og medier (pdf-fil)
Gordini

**Gordini** var en fransk produsent av sportsbiler.  Firmaet ble startet av Amédée Gordini, som hadde kallenavnet "Le Sorcier" (Trollmannen).

Til å begynne med hadde Gordini nære bånd til Simca, som hadde som Gordini italiensk opphav.

Gordini deltok i Formel 1 fra 1950 til 1956.

Senere jobbet Gordini med motorer hos Renault, og solgte til slutt firmaet sitt til dem.
Fil:Gordini Type 16 - 1952 - Mondial de l'Automobile de Paris 2018 - 002.jpg
Fil:1950 Simca Gordini T15s.JPG
Gurgel

**Gurgel** var merket til *Gurgel Veiculos*, en brasiliansk bilprodusent.  Selskapet ble stiftet i 1969 og produserte biler fram til 1996.
## Viktige modeller

* Gurgel Moplast 
* Gurgel Ipanema 
* Gurgel Xavante X10
* Gurgel Xavante X11 
* Gurgel Xavante X12 
* Gurgel Tocantins
* Gurgel Carajás
* Gurgel X15 
* Gurgel X20 
* Gurgel E500 
* Gurgel G800 
* Gurgel XEF
* Gurgel BR-800
* Gurgel Supermini
* Gurgel Motomachine

## Eksterne lenker
* En privat side om merket (portugisisk, noe engelsk)
* Gurgel 800 (portugisisk)

* Gurgel X15  (portugisisk)
Gillet

**Gillet** er et belgisk bilmerke startet av eks-racerføreren Tony Gillet.

Gillets første modell er en Lotus 7-inspirert sak som først ble vist på en bilutstilling i Brussel i januar 1991. Bilen har fått navnet Gillet Vertigo. Standardmotoren er en 2-liters firesylindret motor fra Ford Cosworth, men Alfa Romeo V6 3-liter har også vært levert fra 1998. Girkasser fra Borg Warner, Hewland og Quaife kan leveres.

Produksjon i liten skala har pågått siden 1993. I 1994 satte en Vertigo internasjonal rekord i akselerasjon for seriebygde gatebiler. Ytelsen ble målt til 3,266 sekunder fra 0 til 100 km/h.

## Eksterne lenker
*  (engelsk, fransk, nederlandsk)
* Bilnorge.no sin historie om merket
Ginetta

**Ginetta** er et britisk bilmerke startet av brødrene  Bob, Douglas, Ivor og Trevers Walklett i 1958.  De produserer utelukkende sportsbiler.

Hovedfokuset til Ginetta har vært små, rimelige sportsbiler. Selv da andre produsenter som Lotus bevegde seg bort fra denne tanken på 1960-tallet, holdt brødrene Walklett stand. De hadde en viss suksess i motorsport, men valgte å selge bedriften i 1989.

Fabrikken produserer første og fremst biler for motorsport, med modellene G40, G55 og G58, der førstnevnte også finnes i utgaver som er lovlige på offentlig vei.

## Eksterne lenker
*  (engelsk)
* Bilnorge.no sin historie om merket
Kalkunfilm

**Kalkunfilm**, eventuelt **filmkalkun** eller bare **kalkun**, er i filmsammenheng et begrep som ofte brukes om svært dårlige filmer. Dette er gjerne filmer som er så dårlige at de er ufrivillig komiske, og mange kalkunfilmer har til tross for (eller kanskje på grunn av) sin manglende kvalitet oppnådd kultstatus. Ofte, men ikke alltid, er en kalkun en såkalt B-film med lavt budsjett og ukjente skuespillere.

Begrepet stammer fra boken *The Golden Turkey Awards* (*Den gylne kalkun*) som ble utgitt 1980 av den US-amerikanske filmkritikeren Michael Medved og hans bror Harry Medved. Tidligere hadde de utgitt boken *The Fifty Worst Films of All Time* (*Alle tiders femti verste filmer*), denne inneholdt en oppfordring til leserne om å om å nominere deres «verste filmer». Avstemningen ble vunnet av *[[Plan 9 from Outer Space]]* av Edward Davis Wood. I boken *The Golden Turkey Awards* får både filmen og regissøren prisen, han regnes siden for å være filmhistoriens «fremste» kalkunregissør. 

Den norske filmen *Dis* har også oppnådd kalkunstatus, mens *Selkvinnen* regnes som den første og største norske kalkunfilm. 

## Eksempler på kalkunfilmer
* *[[Robot Monster]]* ()
* *[[Glen or Glenda]]* (Ed Wood, )
* *[[Selkvinnen]]* ()
* *[[Bride of the Monster]]* (Ed Wood, )
* *[[Plan 9 from Outer Space]]* (Ed Wood, )
* *[[American Ninja]]* ()
* *[[Howard the Duck]]* ()
* *[[Dis (film)|Dis]]* (Aune Sand, )
* *[[Showgirls]]* ()
* *[[Battlefield Earth]]* ()
* *[[Gigli]]* ()
* *[[The Room]]* ()
* *[[Catwoman]]* ()

## Se også
* Golden Raspberry Awards

## Litteratur
* Harry and Michael Medved. *The Golden Turkey Awards - The Worst Achievements in Hollywood History*. HarperCollins Publishers 1981, ISBN 978-0207959684.

## Referanser
Francesco Serlupi-Crescenzi

** Francesco Serlupi-Crescenzi** (født 26. oktober 1755 i Roma i Italia, død 6. februar 1828 i Roma) var en av den katolske kirkes kardinaler.

Han ble i juli 1809 fjernet fra vervet som pro-guvernør av Roma, og holdt fengslet på Korsika i tre år. 
Han ble kreert til kardinal av pave Pius VII i mars 1823.

Han deltok ved konklavet 1823 som valgte pave Leo XII.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Antonio Pallotta

**Antonio Pallotta** (født 23. februar 1770 i Ferrara i Italia, død 19. juli 1834 i Monte Cassiano ved Macerata) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var tilknyttet Den romerske kurie.

Han ble kreert til kardinal av pave Pius VII i mars 1823.

Han deltok ved konklavet 1823 som valgte kardinal Annibale della Genga til pave Leo XII. Senere deltok han også ved konklavet 1829 som valgte pave Pius VIII, og ved konklavet 1830–1831 som valgte pave Gregor XVI.

Andre kardinaler i samme slekt var Giovanni Evangelista Pallotta (kreert 1587), Giovanni Battista Maria Pallotta (kreert 1629) og Guglielmo Pallotta (kreert 1777).

## Referanser


## Eksterne lenker
* Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Giovanni Francesco Falzacappa

**Giovanni Francesco Falzacappa** (født 7. april 1767 i Corneto i Italia, død 18. november 1840 i Roma) var en av den katolske kirkes kardinaler. Han var tilknyttet den romerske kurie. Under napoleonskrigene ble han deportert til Frankrike (1808&ndash;1814).

Han var erkebiskop av Ancona 1823&ndash;1824, og var deretter igjen tilknyttet Den romerske kurie.

Han ble kreert til kardinal av pave Pius VII i mars 1823.

Han deltok ved konklavet 1823 som valgte kardinal Annibale della Genga til pave Leo XII, og tilhørte da den pro-østerrikske *[[zelanti]]*fraksjonen som fikk stemt frem denne.

Han deltok senere ved konklavet 1829 som valgte pave Pius VIII, og ved konklavet 1830–1831 som valgte pave Gregor XVI.
## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
* Kardinal Scipione Rebiba (1504-1577) 
* Kardinal Giulio Antonio Santori (1532-1602) * bispeviet 1566
* Kardinal Girolamo Bernerio (1540-1611) *1586
* Erkebiskop Galeazzo Sanvitale (1566-1622) *1604
* Kardinal Ludovico Ludovisi  (1595-1632) *1621
* Kardinal Luigi Caetani (1595-1642) *1622
* Kardinal Ulderico Carpegna (1595-1679) *1630
* Kardinal Paluzzo Paluzzi Altieri degli Albertoni (1623-1698) *1666
* Pave Benedikt XIII (1649-1730) *1675
* Pave Benedikt XIV (1675-1758) *1724
* Pave Klemens XIII (1693-1769) *1743
* Kardinal Bernardino Giraud (1721-1782) *1767
* Kardinal Alessandro Mattei (1744-1820) *1777
* Kardinal *Giovanni Francesco Falzacappa* (1767-1840) *1819

## Referanser


## Eksterne lenker
* Biografi på The Cardinals of the Holy Roman Church
Perifrase

**Perifrase** er i retorikken betegnelsen på en trope der en benytter seg av omskrivning når en av en eller annen grunn ikke vil nevne tingen ved dens egentlige navn. Grunnen kan være poetisk, som for eksempel i de norrøne kenningene. 

Også i dagligspråket bruker en perifrase, som for eksempel i eufemismer, der en bruker forskjønnende omskriving av ubehagelige eller tabubelagte emner.

I lingvistikken betegner perifrase det fenomenet at grammatiske kategorier uttrykkes gjennom faste fraser i stedet for ved bøyingsendelser. For eksempel kan vi i norsk bruke uttrykket «kommer til å» for å uttrykke at verbalhandlinga skjer i framtida.
Ørje

**Ørje** er et tettsted og administrasjonssenteret i Marker kommune i Østfold. Tettstedet har  innbyggere per 1. januar . Boligområdene i Ørje er foruten bebyggelsen nær Ørje sentrum fordelt på flere boligfelt. Disse boligfeltene heter blant annet Lihammeren, Helgetjern, Mosebyneset, Åstoppen, Krogstadfeltet og Torpåsen

## Stedet
I tettstedet finnes blant annet bank, rådhus, apotek, Marker skole, spisesteder, butikker og bibliotek.

Marker kommune er en Mot-kommune med aktiviteter for barn og ungdom som for eksempel UKH (Ungdommens kulturhus) og ulike lagsporter.

Av større arrangement finnes blant annet  ØGB (Ørje gummibåtfestival), «Ørjes store fiskepris», kanallekene, frimarked, tivoli og konserter.

6&nbsp;km øst for sentrum ligger Ørje Tollsted. Ørje er den viktigste innfallsporten til Norge og Oslo fra Stockholm. Ørje er den nest største landevegsovergangen til Norge målt i antall tyngre kjøretøy og den tredje største i antall personbiler.

## Historie
Ørje er kjent for kanalmuseum og dampbåtklubb. Engebret Soot lagde i 1849 Norges første sluseanlegg på Ørje, med en total høydeforskjell på 10 meter. Slusene er plassert mellom Rødenessjøen og Øymarksjøen, som er en del av Haldensvassdraget.

Haldenvassdraget går i retning mot sør gjennom kommunen. Landskapet domineres av de langstrakte innsjøene Rødenessjøen og Øymarksjøen. Ørjeelva mellom de to sjøene ble kanalisert i 1860, og her ligger kommunesenteret Ørje. Rundt sjøene er de beste jordbruksområdene, og ellers er Marker en av Østfolds viktigste skogbrukskommuner med store skogsområder. I sørvest, mot grensa til Rakkestad, går åsene opp i høyder mot 327 meter (Linnekleppen).

I 1905 fikk Ørje oppmerksomhet ettersom Ørje fort, som hadde blitt opprettet to år tidligere, ble sett på av Sverige som uheldig, ettersom kanonene pekte østover, mot Sverige. Etter Karlstadkonvensjonen i september 1905 ble Ørje fort, sammen med Urskog fort og de moderne tilbyggene ved Kongsvinger festning og Fredriksten festning fjernet og en demilitarisert sone opprettet.

## Severdigheter - kulturminner
* Ørje fort
* Engebret Soot
* Kanalmuseet
* Haldenvassdraget
* Basmo festning
* Linnekleppen

## Avstander
Ørje ligger ca 6&nbsp;km fra riksgrensen til Sverige mens det er 23&nbsp;km til nærmeste togstasjon på Mysen og 85&nbsp;km til Oslo.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Kanalmuseet på Ørje 
* Marker skole
Sigmund Kroslid

**Sigmund Henning Kroslid** (født 1947) er en norsk politiker (KrF). 

Etter gymnas i Farsund studerte han elektronikk ved ingeniørskolen i Stavanger. Fra 1967 til 2008 jobbet han ved Flekkefjord Slipp &B Maskinfabrikk, de siste 15 årene som salgs- og markedssjef. Deretter jobbet han i Palmer Johnson Norway fra 2008 til 2012. Etter det hadde han ulike prosjektstillinger.

Kroslid har vært vararepresentant til Stortinget fra Vest-Agder siden 1993 og møtte fast på Stortinget i vårsesjonen 2005 i Jon Lilletuns sykdomsfravær. Kroslid var medlem av Flekkefjord bystyre fra 1975 til 2015 og ordfører i Flekkefjord i periodene 1987–1989 og fra 1995 til 2007. Han var varaordfører i perioden 1990–1991. 

Kroslid er fra august 2015 leder i DNT Edru Livsstil. Han har hatt en rekke andre verv, blant annet som styreleder i Flekkefjord Produkter og Agder Energi. 

Han har mottatt KS-medaljen og er æresmedlem i Flekkefjord KrF

Han har også hatt flere verv i Metodistkirken i Norge, både sentralt og lokalt.

## Kilder
* Stortinget.no - Biografi
**Sigmund Henning Kroslid er 70 år.*. Fødselsdagsomtale i Fædrelandsvennen 11. oktober 2017 side 29

## Eksterne lenker
*
Anne Berit Andersen

**Anne Berit Andersen** (født 2. desember 1951 i Søgne) er en norsk tidligere politiker (H).

Etter handelsskolen var hun kontorist ved Markens Magasin i Kristiansand 1969–1971, skolekontoret i Søgne kommune 1971–1972 og Ullevål sykehus 1973–1978.

Andersen meldte seg inn i Høyre i 1985 og ble innvalgt i Søgne kommunestyre i 1987. Hun var Søgnes ordfører 1992–2001 og trådde deretter ut av kommunestyret for å møte på Stortinget. Ved siden av ordførervervet var hun Høyres 2. nestleder 1998–2002 og medlem av hovedstyret i Husbanken. Andersen var innvalgt på Stortinget fra Vest-Agder 2001–2005, etter å ha vært 1. vararepresentant 1997–2001, og satt i Stortingets samferdselskomité. I 2004 tapte hun Høyres nominasjon i Vest-Agder mot Peter Gitmark, så hun var også 1. vararepresentant 2005–2009.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Figur (retorikk)

**Figurer** eller **retoriske figurer** er i retorikken betegnelsen på en billedlig bruk av språket som avviker fra normal, dagligdags språkbruk.

Ordet kommer fra lat. *figura*, som betyr «skikkelse». Figurer er beslekta med troper, men mens troper virker på enkeltordsnivå, virker figurer på setnings- eller tekstnivå.

Klassiske og nyere retorikere har klassifisert og navnsatt en lang rekke figurer. Blant de vanligste er:
*allegori
*anafor
*antitese
*apostrofe
*ellipse
*ironi
*kiasme
*parallellisme
*pleonasme
*retorisk spørsmål

## Se også
Figurer som avbildning og illustrasjon, grafisk figur, heraldiske figurer o.l.
Se også Trope

## Eksterne lenker
* Metafor; fra Bibliotekarstudentens nettleksikon om litteratur og medier (pdf-fil)
Trope (retorikk)

**Troper** betegner i retorikken talefigurer som innebærer et spill med et ords betydning. I tropen bruker en ordet på en måte som avviker fra dagligdags bruk. Troper er beslektet med figurer, men mens figurer virker på setnings- eller tekstnivå, virker troper på enkeltsordsnivå.

Trope kommer fra gresk *tropos*, som betyr «vending» (jf. *heliotrop*, som er en blomst som snur seg mot sola). Man kan forestille seg en trope som en form for språkbruk der en vender ordet vekk fra dets normale betydning, eller vender det mot noe annet. Synonymer kan ses på som tropenes forstadium.

Klassisk og nyere retorikk har klassifisert og navngitt en mengde troper. De vanligste er:
*besjeling
*evfemisme
*heiti
*hyperbol
*katakrese
*kenning
*litotes
*meiosis
*metafor
*metalepse
*metonymi
*perifrase
*personifikasjon
*prosopopeia
*simile
*synekdoke

## Eksterne lenker
* Trope; fra Bibliotekarstudentens nettleksikon om litteratur og medier (pdf-fil)

## Se også
*Ordspill
Rolf Terje Klungland

**Rolf Terje Klungland** (født 6. juli 1963 i Flekkefjord) er en norsk politiker (Ap). 

Han ble innvalgt på Stortinget fra Vest-Agder i 1993. Han tapte plassen i 1997 og var vararepresentant til han igjen fikk fast plass ved stortingsvalgene i 2001 og 2005. Han stilte ikke til gjenvalgt ved stortingsvalget 2009. 

Han var medlem Vest-Agder fylkesting 1991-1995. I 1996 var han delegat til FNs generalforsamling. Fra 1997 var han leder for Kvinesdal Arbeiderparti og medlem av fylkesstyret i Europabevegelsen i Vest-Agder. 

Klungland har arbeidet som platearbeider og prosessoperatør fra 1980 til 1998, det meste av tiden ved Øye smelteverk. Han ble personalkonsulent i Sirdal kommune i 1999. 

## Stortingskomiteer
* 2005–2009 medlem i Finanskomiteen, varamedlem i Valgkomiteen
* 2001–2005 medlem i Energi- og miljøkomiteen
* 1993–1997 medlem i Kommunalkomiteen

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Myrkskog

**Myrkskog** er navnet på en skog i J.R.R. Tolkiens Midgard. Den ligger på den østre bredden av elven Anduin. Før het den *Grønnskogen*, men på slutten av den første ringkrigen, da Sauron mistet den ene ringen, og han trakk seg tilbake i den søndre delen av skogen, og med han kom mørket. Derfor fikk skogen nå navnet *Myrkskog* (*Mørkskog*). I den nordlige delen lever blant annet Skogalvene, som også Legolas tilhører. Thranduil, Legolas' far, er konge der. Myrkskog er også hjemmet til *[[Radagast den brune]]*. Skogen er også full av forheksede tjern, kjempeedderkopper, og man vet aldri hva som ligger på lur imellom trærene.
Dagrun Eriksen

**Dagrun Eriksen** (født 28. juni 1971 i Kristiansand) er en norsk politiker. Hun var innvalgt stortingsrepresentant for Kristelig Folkeparti fra Vest-Agder i 2001–2005 og fra 21. august 2006 da hun rykket opp fra varaplassen på grunn av Jon Lilletuns bortgang. Hun ble innvalgt på nytt for perioden 2009–2013. Hun meldte overgang til Partiet Sentrum i 2020.

## Stortinget
Eriksen var vararepresentant fra 1997 til 2001 (og møtte fast for Jon Lilletun mens han var i regjering). Etter en periode som fast representant var hun igjen vararepresentant fra 2005. Ved Lilletuns død i 2006 ble hun igjen fast møtende representant og ble valgt inn som fast stortingsrepresentant ved stortingsvalget 2009.

Hun var første nestleder i KrF fra 2004 til 2017 og var medlem Kristiansand bystyre 1995-1997 og 2000-2001. Hun var også medlem i den norske delegasjonen til NATO-parlamentarikerforsamlingen 1997-2000.

Ved nominasjonen til stortingsvalget i 2013 ble hun vraket til fordel for Hans Fredrik Grøvan. Ved stortingsvalget i 2017 var hun nominert på førsteplass for Nordland KrF, men nådde ikke opp. 

Ved siden av sine politiske verv har hun vært styremedlem i organisasjonen Menneskeverd, vært nestleder og medlem av landsstyret til Blå Kors og har vært rådsmedlem i Strømmestiftelsen. 

## Annet
Eriksen har et års høyere utdanning og har arbeidet som barnehageassistent, lærervikar og skoleassistent før hun ble heltidspolitiker.

Våren 2016 fungerte Eriksen som partileder fra påske og til sommeren samme år mens Knut Arild Hareide var i pappapermisjon. Det samme skjedde i 2013, da Eriksen fungerte som partileder i KrF i to uker, også da fordi Knut Arild Hareide hadde pappapermisjon. 

Hun meldte overgang til Partiet Sentrum i 2020.

## Stortingets presidentskap

* 2001–2005: visesekretær i Lagtinget

## Stortingskomiteer

* 2009–2013: første nestleder i kirke-, utdannings- og forskningskomiteen 
* 2005–2009: andre nestleder i kirke-, utdannings- og forskningskomiteen fra 2. oktober 2006
* 2001–2005: medlem av familie-, kultur- og administrasjonskomiteen
* 1997–2001: medlem av forsvarskomiteen til 17. mars 2000

## Referanser




## Eksterne lenker
* 
* 
* 
* krf.no: ''Hjemmeside''
Peter Skovholt Gitmark

**Peter Skovholt Gitmark** (født 15. april 1977 i Kristiansand) er en norsk kommunikasjonsrådgiver og tidligere politiker for Høyre. Han var stortingsrepresentant for Vest-Agder fra 2001 til 2013.

## Liv og virke
Peter Skovholt Gitmark gikk allmennlinjen ved Kristiansand katedralskole og er utdannet siviløkonom fra NHH fra 2003.

### Politisk arbeid
Gitmark var formann i Kristiansand Unge Høyre, formann i Vest-Agder Unge Høyre 1996–1998, medlem av Unge Høyres sentralstyre 1998–2000 og medlem av Vest-Agder fylkesting 1999–2001. Han hadde også verv i Norges Gymnasiastsamband i Vest-Agder mens han gikk Kristiansand katedralskole.

I 2001 ble han 1. vararepresentant til Stortinget, og møtte fast for statsråd Ansgar Gabrielsen til 2005, da Gitmark, som yngste representant, ble innvalgt på eget mandat. Gitmark ble gjenvalgt for perioden 2009–2013. I 2012 varslet han at han ikke ville søke renominasjon til Stortinget foran valget i 2013. Han var leder i Vest-Agder Høyre 2004–2008.

Gitmark var medlem av Stortingets kommunalkomité 2001–2005, Stortingets finanskomité 2005–2008, Stortingets energi- og miljøkomité 2008–2009 og Stortingets utenriks- og forsvarskomité 2009–2013, i sistnevnte som Høyres bistandspolitiske talsmann.

Han var leder i International Young Democrat Union (IYDU) 2006–2009 og visepresident i Atlantic Association of Young Political Leaders (AAYPL) 2008–2009.

### Etter Stortinget
Mellom 2013 og 2014 var han assosiert partner i Amrop, som driver bedriftsrådgivning og lederrekruttering. I 2014 ble han seniorrådgiver i avdelingen for samfunns- og myndighetskontakt i Burson-Marsteller/Burson Cohn & Wolfe, og i 2019 ble han leder i avdelingen for samfunns- og myndighetskontakt i Gambit Hill+Knowlton.

I 2013 ble Gitmark styreleder i dypvannsteknologibedriften Seabed Separation AS i Trondheim, og i 2018 styreleder i CARE Norge.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Torbjørn Andersen

**Torbjørn Andersen** (født 1957) er en norsk politiker (FrP). Han ble innvalgt på Stortinget fra Aust-Agder i 1997 og satt i tre perioder.

Andersen er utdannet tømrer. Han var medlem av Froland kommunestyre 1991–1999.

## Stortingskomitéer
* 2007–2011 Medlem av Froland kommunestyre.
* 2005–2009 medlem av Energi- og miljøkomitéen.
* 2005–2009 varamedlem av Valgkomitéen.
* 2001–2005 medlem av Kommunalkomitéen.
* 1997–2001 medlem av Kommunalkomitéen.
* 1997–2001 varamedlem av Valgkomitéen.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Fremskrittspartiet - Biografi
2040-årene

**2040-årene** er et tiår som begynner 1. januar 2040 og som kommer til å vare til 31. desember 2049.

## Eksterne lenker
*
Ulf Erik Knudsen

**Ulf Erik Knudsen** (født 20. desember 1964 i Drammen) er en norsk offentlig tjenestemann og politiker for FrP. Han var innvalgt som stortingsrepresentant for Buskerud 1997–2013. Fra 2023 er han varaordfører i Drammen. 

Han er sønn av bankmann Arild Knudsen og økonomisjef Ranveig Mette Knudsen (født Andersen). Moren ledet FrPs fylkestingsgruppe i Buskerud 1994–1999. Etter handelsgymnas og handelsskole i Drammen arbeidet han i et reklamebyrå og utdannet seg til diplomøkonom ved BI. Han ledet også FpU i Drammen 1985–1989. Knudsen ble i 1989 journalist i *[[Morgenbladet]]*, hvor Hroar Hansen, som også var varaordfører i Drammen for FrP, var eier og redaktør. Knudsen sluttet da Hansen solgte avisen i 1993. I 1994 ble Knudsen ansatt som konsulent i Aetat.

Knudsen var medlem av Drammen bystyre 1988–1999 og 2003–2011, herav medlem av formannskapet 1995–1999. Han ledet Buskerud FrP 1995–1998 og 2007–2009. I 1997 ble han innvalgt på Stortinget, hvor han i de påfølgende periodene satt i kirke-, utdannings- og forskningskomitéen, familie-, kultur- og administrasjonskomitéen, familie- og kulturkomitéen og kontroll- og konstitusjonskomitéen. Han søkte ikke gjenvalg til Stortinget i 2013.

Etter Stortinget tok han videreutdanning i ledelse. I 2014 ble Knudsen ansatt som kommunalsjef for teknisk og utvikling i den felles administrasjonen for Røyken og Hurum kommuner.

Etter kommunevalget i 2023 ble Ulf Erik Knudsen valgt som varaordfører for Drammen kommune.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Etoumbi

**Etoumbi** er en landsby i den brazzavillekongolesiske provinsen Cuvette-Ouest i nordvestlige Kongo. Hovednæringsveien er jakt. Etoumbi har vært åsted for fire nylige utbrudd av Ebolaviruset, normalt kommer disse virusutbruddene etter at bybeboere har spist bedervet kjøtt. I 2003 døde 120 mennesker i et utbrudd. Et nytt utbrudd i mai 2003 gjorde det nødvendig å sette hele landsbyen i karantene. 

## Eksterne lenker
*  Congo's Ebola town is sealed off, BBC, 20. mai 2005
* Multimap: kart over Etoumbi
Sigrun Eng

**Sigrun Eng** (født 1951) er en norsk politiker (Ap). Hun satt på Stortinget fra Buskerud fra 1993 til 2009, da hun ikke tok gjenvalg. Hun var vararepresentant i perioden 1989–1993.

Eng er utdannet gartner og blomsterdekoratør, og arbeidet som selvstendig næringsdrivende 1978–1996.

Hun var medlem av Gol kommunestyre 1983–1991, de fire siste årene også i formannskapet.

## Stortingskomitéer
* 2005–2009 medlem av Næringskomitéen.
* 2001–2005 mvaramedlem av Valgkomitéen.
* 2001–2005 medlem av Samferdselskomitéen.
* 2001–2005 varamedlem av Valgkomitéen.
* 1997–2001 medlem av Samferdselskomitéen.
* 1997–2001 varamedlem av Valgkomitéen.
* 1993–1997 medlem av Næringskomitéen.
* 1993–1997 varamedlem av Valgkomitéen.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Magnar Lund Bergo

**Magnar Lund Bergo** (født 27. februar 1949 i Oslo)
er en norsk politiker (SV).
Han ble innvalgt på Stortinget fra Buskerud i 2001 og satt til 2009.

Bergo har studert ved Distriktshøyskolen i Volda og Distriktshøyskolen i Lillehammer. Han har arbeidet i avisen Ny Tid, og som daglig leder i firmaet *Drammen Lyd* 1981-2001. 

Han var leder og organisasjonssekretær i SU 1976-1977; og leder i Buskerud SV og medlem av SVs landsstyre 1998-2001.

Fra 2010 er Bergo daglig leder i Norsk musikkråd.

## Stortingskomitéer
* 2005&ndash;2009 medlem i Finanskomitéen.
* 2001&ndash;2005 medlem i Familie-, kultur- og administrasjonskomitéen.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Gunnar Halvorsen

**Gunnar Halvorsen** (født 24. juli 1945 i Arendal, død 6. mars 2006)
var en norsk politiker (Ap).
Han ble innvalgt på Stortinget fra Aust-Agder i 1993.
Han var vararepresentant i periodene 1985&ndash;1993.
Halvorsen var ordfører i Åmli i perioden 1979&ndash;1983.

## Stortingskomitéer
* 2001 &ndash; 2005 medlem av Forsvarskomitéen.
* 1997 &ndash; 2001 medlem av Forsvarskomitéen.
* 1997 &ndash; 2001 varamedlem av Den utvidede utenrikskomitéen.
* 1997 &ndash; 2001 medlem av Valgkomitéen.
* 1993 &ndash; 1997 medlem av Næringskomitéen.

## Eksterne lenker
*
Beate Heieren Hundhammer

**Beate Heieren Hundhammer** (født 24. september 1968 i Oslo) er en norsk politiker (H), organisasjonsleder og gårdbruker på Ringerike.

Hun var formann i Ringerike og Buskerud Unge Høyre, deretter medlem av Unge Høyres sentralstyre fra 1988 til 1990. Hundhammer var medlem av Buskerud fylkesting og fylkesutvalg fra 1995 til 2003, fra 1999 som leder for Høyres fylkestingsgruppe. Hun var stortingsrepresentant for Buskerud fra 2001 til 2005 og vararepresentant i tre perioder. Hun satt i Stortingets sosialkomité. I 2019 ble hun valgt inn i Ringerike kommunestyre.

Etter tiden på Stortinget ledet hun det politiske sekretariatet i Kreftforeningen. I 2019 ble Hundhammer ansatt som generalsekretær i Norges Rytterforbund. Hun har tidligere vært styreleder i Hønefoss og Ringerike rideklubb.

Hun var oppnevnt av Stortinget som medlem av riksrevisorkollegiet for perioden 2014–2018.

Hun er utdannet cand.mag. med mellomfag i statsvitenskap og grunnfag i sosiologi og sosialøkonomi fra Universitetet i Oslo. Hun overtok familiegården Nordre Lerberg ved Ask på Ringerike i 1995.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Finn Kristian Marthinsen

**Finn Kristian Marthinsen** (født 17. januar 1946 i Brunlanes) er en norsk prest og politiker (KrF). Han var stortingsrepresentant for Buskerud fra 1997 til 2005 og satt i Stortingets justiskomité.

Marthinsen er utdannet cand.theol. fra Menighetsfakultetet og har arbeidet som sjømannsprest, menighetsprest og som generalsekretær i Blå Kors. Etter at han sluttet på Stortinget, ble han sokneprest på Konnerud i Drammen. Som pensjonist har han også hatt vikariater ved sjømannskirkene i Pattaya og Miami.

Han er også autorisert fotballdommer i Oslo fotballkrets. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*