Grefsheim

**Grefsheim** er en storgård (tidligere krongods og adelig setegård) på halvøya Nes, som ligger i Mjøsa, i Ringsaker kommune. Den er på over fire tusen dekar og dagens hovedbygning ble bygget opp rundt 1830 efter en brann. Det er mulig at navnet kommer av det norrøne grefsi (grev, hakke).

## Gamle dager
Grefsheim hadde i middelalderen og tidlig nytid mange framtredende adelige eiere, som Magnhild Oddsdatter, Knut Alvsson, Gørvel Fadersdatter (Sparre) og Hannibal Sehested.     

Grefsheim Gård ble første gang nevnt i skrifter i 1313. I 1450 var gården eid av Sigurd Skaktavl. Samme året gifta han seg med Magnhild Oddsdatter Finnen. Etter Sigurds død i 1457 blir Magnhild gift med riksråd Alv Knutsson (1420–1496 ) av adelsslekten Tre Rosor. Gården ble dermed en setegård for norsk høyadel. Sønnen, Knut Alvsson (1455–1502) overtar, men blir drept på Akershus av Henrik Krummedike.  

Ved hans død overtar Knuts søster, Jomfru Karine (Alvsdatter),  Grefsheim og sammen med det mer enn hundre andre gårder på Østlandet. Hun bor på Grefsheim og styrer godskomplekset derfra. Jomfru Karine sies å ha hatt en nær relasjon til Biskop Mogens på Hamar. Historien sier at klokkene på Hamar Domkirke ikke startet å slå før Biskop Mogens kunne se Jomfru Karines båt (med fjorten rorere) legge ut fra brygga på Grefsheim. Ved sin død testamenterte hun Grefsheim og hele Grefsheim-godset til Hamar bispedømme - som var katolsk den gangen. Dette er trolig er den største private gave til den norske kirke noensinne. 

Men slekten, ved Gørvel Fadersdatter (Sparre) (1517–1605 - barnebarn av Knut Alvsson), får Grefsheim tilbake efter reformasjonen, hun overdrar Grefsheim til kongen. Dermed blir Grefsheim også et krongods. 

På denne måte ble Grefsheim en del av storgodset ved Hamar, i 1640-årene eid av Hannibal Sehested (1609–66) som falt i unåde i 1651. Etter en tid i kongens eie gikk Grefsheim i 1675 til noen private, senere slekten Grønbech og fra 1777 slekten Robarth. 

I 1834 overtok løytnant Nordgren Grefsheim, han sto for gjenreisningen av hovedbygningen på gården, og gikk av flere årsaker konkurs i 1865.

## Egebergene og Mellbyene
I 1867 er det Egebergene som tar over, ved sorenskriver i Asker, Johan Egeberg (1804–94), og i 1883 gir han det i konfirmasjonsgave til sin gudsønn, den senere landbruksminister Johan Egeberg Mellbye (1866–1954) som ikke egentlig var i slekt med gudfaren. Men, han var agronom og med på å starte Norges Bondelag i 1896, som han ledet i to perioder, 1901–1905 og 1909–1941. 

Den neste som drev Grefsheim var sønnen Jan Egeberg Mellbye (1913–2009), som også var leder for Norges Bondelag 1969–1974. 

Tredje generasjon driver var sønnen, han Johan Edvard Mellbye (født 1943), hvis kone Anne Lise Mellbye (født 1943) var leder av Norges Bondekvinnelag 1988–1992. Hun var også i Kåre Willoch sin forsvarskommisjon og stod bak da PLO og Israel møttes til drøftinger her og signerte «Grefsheim DoP», et utkast på vei mot det som til slutt ble Osloavtalen av 1993. Senere har hun vært president i *Norske akevitters venner* (æresmedlem 2010) og skrevet akevittbok. I august 2011 ga Johan Edvard seg med melkeproduksjon. 

Fjerde generasjons drivere er Anette Mellbye og hennes mann, Dagfinn Møller.

## Referanser


## Eksterne lenker
*