open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Jan Martin Nordbotten

**Jan Martin Nordbotten** (født 1982) er en norsk professor i matematikk.

Nordbotten er professor ved Matematisk institutt, Universitetet i Bergen. Han har forsket ved Princeton University, og publisert over 100 fagfellevurderte artikler.

Han fikk Meltzerprisen i 2004 for bidrag til matematisk og numerisk analyse av utfordringene ved CO<sub>2</sub>-lagring under havbunnen. Han ble også den første prisvinner av *Society for Industrial and Applied Mathematics* utmerkelse for fremragende forskning utført av yngre forskere innen geovitenskap i 2009. I 2007 ble han av de 20 som fikk fireårsstipend som *[[Yngre fremragende forskere]]* av Norges forskningsråd. I 2012 ble han i Morgenbladets forskerkåring utpekt som en av de 11 mest fremtredende norske forskere under 40 år. I 2013 ble Nordbotten tildelt det VISTA-professoratet fra Statoil og Det Norske Videnskaps-Akademi. 

Norbotten var med i TV-serien *[[Norges smarteste]]* som kopilot til programleder Nadia Hasnaoui. Hans bidrag i programserien var korte videosnutter med forklaringer på vanlige kortslutninger i tankerekker og tips til deltakerne om hvordan de kunne løse oppgavene på best mulig måte.

## Referanser


## Eksterne lenker
My Love (Tony Hatchs sang)

**«My Love»** er en britisk sang med melodi og tekst av Tony Hatch. Versjonen med Petula Clark ble utgitt på singlene Pye 7N&nbsp;17038 (i Storbritannia), Warner Bros. 5654 (i USA) samt Vogue STV&nbsp;42239 (i Danmark). Tidlig i 1966 ble den en internasjonal hit og bådde førsteplassen på Billboard Hot 100-listen. «My Love» ble sertifisert til gullplate for salg i USA på mer enn én million enheter og i Storbritannia mottok den en sølvplate for salg av 200.000 enheter. 

## Bakgrunn
Clarks regulære låtskriver og plateprodusent Tony Hatch skrev «My Love» under en flytur fra London til Los Angeles, hvor han hadde en planlagt innspillingssession med Clark. Opprinnelig hadde Hatch vært opptatt under turen med å legge den ferdige touchen på en annen sang, «The Life and Soul of the Party», som skulle bli Clarks neste single. Under en tilfeldig samtale med en amerikaner, som satt ved siden av, ble Hatch tilrådet at denne sangens tittel ville være meningsløs for et amerikansk publikum. Hatch fortsatte med å skrive en sang, hvis tittel «My Love», ikke kunne tenkes å vekke forståelsesproblemer. Teksten ble ferdigskrevet på flyet og Hatch skrev melodien kort etter landingen.

«My Love» ble innspilt i Western Studios og inneholdt backing av the Wrecking Crew. 

Clark hadde mislikt sangen og måtte overtales til å spille den inn. Han fortsatte å være misfornøyd med det innspilte sporet og bønnfalte Warnter Brothers om ikke å utgi det på plate. Joe Smith, sjef i Warner Brothers, som først hadde brakt Clark til Warner Bros. Records-etiketten etter å ha hørt «Downtown» var bestemt på at «My Love» skulle bli hennes neste single.

## Coverversjoner
*Mrs. Miller gjorde en coverversjon av sangen i 1966 på sitt debutalbum for Capitol Records med tittelen *Mrs. Miller's Greatest Hits*. Den ble også utgitt på CD-samlingen av hennes arbeider, utgitt å Capitols Ultra Lounge-etikett: *Wild, Cool & Swingin. The Artist Collection Vol. 3:  Mrs. Miller* (1997) 
*Country and westernsangeren Sonny James gjorde en coverversjon i 1970. 
*Samme år spilte også country and westernsangeren Barbara Fairchild «My Love» inn. Den ble utgitt på debutalbumet *Something Special*.
*John Davidson gjorde en coverversjon i 1966 på sitt album *Time of My Life*.
*Sanger/skuespiller Florence Henderson fremførte sangen som serenade i den berømte delen av *Tonight Show* (1969), hvor Tiny Tim giftet seg med Miss Vicky.

## Norsk versjon
Arne Bendiksen har skrevet en norsk tekst. På norsk bærer den tittelen «Det er så lett å leve livet».

### Innspilling
*Vigdis Mostad. Utgitt på singlen Triola TN&nbsp;442.

## Listeplasseringer

## Referanser
Fallebø

**Fallebø** ligger i en åpen bukt av Sognesjøen omtrent to og en halv kilometer nordøst for Dingeneset i Gulen kommune i Vestland fylke.

## Navnet
Navnet blir uttalt fa'lebøn. Det ble skrevet Fallebøe i 1603, Fallsbøe i 1611, Fallebøe i 1667, 1703 og 1723. På gammelnorsk het det Fallabær, siste ledd -bær betyr at gården opprinnelig var en del av en større gård. -bær betyr bø. Fallebå er antakelig ikke brukt som gårdsnavn andre steder.

## Historie
Rett vest for Fallebø ligger en holme, **Systeinen**. Her har det blitt slått opptil 12 bører høy. Etter sagnet skal Systeinen ha blitt brukt til rettersted.

Adkomsten til Fallebø var lenge vanskelig over bratt fjell og ulendt terreng. Mye av trafikken gikk derfor via bukten, og den var åpen så i dårlig vær var det vanskelig å komme på land der.  Folk på Fallebø søkte derfor om å få en molo i 1908. I 1917 søkte de om å få en vei til Lyngnes der skolehuset for kretsen var blitt reist. I 1935 var det en debatt i Gulen kommunestyre om hva som var mest nødvendig molo eller vei, men saken ble utsatt. Etter den andre verdenskrigen ble det bygget vei til Rise og til Riseneset og de verste stedene på veien ble rettet ut slik at det ikke var så farlig å gå der. Fallebø fikk vei i 1974. Denne er senere bygget videre til Dingja.

## Gårder
Matrikkelen fra 1667 viser at det var to brukere på Fallebø, Jørgen og Ivar, men matrikkelen fra 1723 nevner bare en bruker Johannes og ingen husmenn.

### Bruk en
På bruk en var Torstein antakelig bruker i 1603 og han drev gården til omkring 1630.
Det ble lagt inn vann på gården i 1958, og den fikk elektrisk strøm i 1957.

### Bruk to
Fallebø ble delt i to like bruk mellom 1648 og 1657 og en husmann, Jørgen var på det ene bruket. I 1664 blir han kalt bonde. 
Det ble bygget et nytt bolighus i 1912. Bruket fikk elektrisk kraft i 1957.

### Husmenn
I 1820 ble det opprettet en husmannsplass, Flotevik. I 1841 var det bosetning på plassen Storevik eller Flåtevikneset. Etter 1880 lå plassen øde og ble brukt til plantefelt. I de senere år er det bygget en rekke hytter her i et hyttefelt. I Storeviken er det bygget en båthavn med molo og naust.

I 1942 tok tyskerne husene og jordeiendommene fra de som bodde på bruk fire, fem og seks på Rise for å bygge Risenes fort. De fikk bo på Fallebø inntil freden kom.

## Referanser


## Litteratur
* Kleiva, Ivar; *Gulen i Gammal og ny tid*, Gulen Kommune 1996

## Eksterne lenker
Nrks Fylkesleksikon
Hurra for deg som fyller ditt år!

**«Hurra for deg som fyller ditt år!»,** eller **«Fødselsdagen»**, som er den opprinnelige tittelen, er en norsk fødselsdagsang og -sanglek med tekst av Margrethe Munthe. Melodien er en norsk folketone. Sangen sto første gang på trykk i boken *Saa leker vi litt* i 1911 og brukes fortsatt (pr. 2025) ofte i fødselsdager.

I *Saa leker vi litt* har Munthe beskrevet hvordan leken kan foregå, med gjestene i en ring rundt fødselsdagsbarnet. Gjestene bukker, nikker, neier og marsjerer i henhold til sangteksten, og til slutt velger jubilanten én av dem –&nbsp;og blir med på dansen.

Det er med årene blitt vanlig å tilføye linjen «Gratulere!» til slutt i første strofe og «Til å feste!» i slutten av andre. Disse står ikke i Munthes originaltekst.
## Tekst
Teksten er gjengitt nedenfor med Rettskrivningen av 2005, ikke Rettskrivningen av 1907 som gjaldt da Munthe skrev sangen.

\relative c' { \set Staff.midiInstrument = #"clarinet" \key f \major \time 3/4 \set Score.tempoHideNote = ##t \tempo 4 = 100 f4 a8. c16 a8. f16 | e4 g8. e16 c8. c16 | f4 a8. c16 a8. f16 | e4 f2 | f4 a8. c16 a8. f16 | e4 g8. e16 c8. c16 | f4 a8. c16 a8. f16 | e4 f2 | bes8. bes16 bes8. bes16 bes8. bes16 | a4 a8. a16 a4 | g4 g8. g16 g8. g16 | f8. g16 a8. bes16 c4 | bes8. d16 d8. d16 d8. bes16 | a8. c16 c8. c16 c8. a16 | g8. g16 g8. a16 bes8. e,16 | g4 \tempo 4 = 60 f4\fermata \tempo 4 = 95 a8. e16 | g4 f2 \bar "|." } \addlyrics { Hur -- ra for deg som fyl -- ler ditt år! Ja, deg vil vi gra -- tu -- le -- re. Al -- le i ring om -- kring deg vi står, og se, nå vil vi mar -- sje -- re. Buk -- ke, nik -- ke, nei -- e, snu oss om -- kring, dan -- se for deg med hopp og sprett og spring. Øn -- ske deg av hjer -- tet al -- le go -- de ting Og si meg så, hva vil du me -- re? Gra -- tu -- le -- re! }

1. vers:

*Hurra for deg som fyller ditt år!<br />*
*Ja, deg vil vi gratulere!<br />*
*Alle i ring omkring deg vi står,<br />*
*og se, nå vil vi marsjere.<br />*
*Bukke, nikke, neie, snu oss omkring, (original: Bukke dypt og neie, snu oss omkring)<br />*
*danse for deg med hopp og sprett og spring. (original: danse for deg med hopp og med spring)<br />*
*Ønske deg av hjertet alle gode ting!<br />*
*Si meg så, hva vil du mere?*

*Gratulere!*

2. vers:

*Høyt våre flagg vi svinger. Hurra!<br />*
*Ja, nå vil vi riktig feste!<br />*
*Dagen er din, og dagen er bra,<br />*
*men du er den aller beste!<br />*
*Se deg om i ringen, hvem du vil ta!<br />*
*Dans en liten dans med den du helst vil ha! (original: Dans så en dans med den du helst vil ha)<br />*
*Vi vil alle sammen svinge oss så glad:<br />*
*En av oss skal bli den neste!*

*Til å feste!*

## Se også
* Happy Birthday To You

## Noter



## Referanser
Communication

***Communication*** er det andre albumet til det norske progressive rockebandet Junipher Greene. Det ble utgitt i 1973 på ON Records. Dette er bandets første album på selskapet. 

Albumet er produsert av Nils Bjarne Kvam

## Sporliste
Alle låter er skrevet av Bent Åserud og Bugs Bunny, unntatt hvor annet står.
#«Communication» – 12:02
#«Standby» – 1:48
#«Biscuit» – 4:11
#«Sunlight» (Åserud/Geir Bøhren/Øyvind Vilbo) – 2:14
#«Talk is a Bird» – 4:10
#«If You Can Hear the Blackbird Sing» – 3:08
#«Reflections» (Åserud/Bøhren/Vilbo) – 4:01
#«Play On Stranger» – 3:21
#«1, After Midnight» – 5:48

## Personell
### Junipher Greene
*Bent Åserud – Gitar, fløyte, synthesizer, piano, fiolin, steelgitar, vokal
*Øyvind Vilbo – Bassgitar, perkusjon, vokal
*Geir Bøhren – Trommer, timpani, gong, vibrafon, sopransaksofon, perkusjon, vokal
### Produksjon
*Nils Bjarne Kvam – Produsent, lydingeniør
*Finn Rolsdorph - Fotograf
*Paal Melberg - Design

## Referanser


## Eksterne lenker
*Albumet på Rockipedia.no 
*Albumet på Discogs.com
Militærvesen avbildet i kunst

**Militærvesen avbildet i kunst**, er en kunstform som på engelsk kalles «**military art**», og den eksemplifiseres blant annet av
Bayeux-teppets avbilding av  slaget ved Hastings i 1066.

At denne kunstformen i Storbritannia ikke hadde  kommet så langt som på andre steder i Europa, ble hevdet at W.M.Rossetti («*British painters have never fully grappled with military art* ...»).

Blant kjente *prints* finnes blant annet *[[Los Desastres de la Guerra]]* (Serien er fra 1810-1820, av F. Goya).

## Se også
*Stefano della Bella
Flatbergium sericeum

***Flatbergium sericeum*** er en art av bladmoser.
Arten, som tidligere ble regnet til slekten *[[Sphagnum]]*, viste seg ved undersøkelser i 2010 å være så genetisk forskjellig fra de andre artene i slekten, at forskerne A. Jonathan Shaw m.fl. opprettet en egen slekt (***Flatbergium***) og familie (**Flatbergiaceae**) til arten. Disse vitenskapelige navnene hedrer den norske forskeren Kjell Ivar Flatberg som blant annet har beskrevet trøndertorvmose (*Sphagnum troendelagicum*).

## Referanser




## Eksterne lenker
* 
*  ''Sphagnum sericeum'' C. Müller, 1847 - eol.org
*  Species: Sphagnum sericeum C. Müller, 1847 - gbif.org
Palm, Inc.

**Palm, Inc.** er en smarttelefon-produsent (tidligere kun konvensjonelle PDAer) med hovedkontor i Sunnyvale, California. De har gitt ut produkter som Pre og Pixi, samt Treo og Centro smarttelefoner. Tidligere produktserier inkluderer Palm Pilot, Palm III, Palm V, Palm VII, Zire og Tungsten. Mens deres eldre enheter brukte operativsystemet Palm OS Garnet, bruker fire versjoner av Treo Windows Mobile. Tidlig i 2009 kunngjorde Palm at de utviklet et nytt operativsystem, webOS, som erstatter det originale Palm OS Garnet på deres nyeste enheter.

28. april 2010 kunngjorde Hewlett-Packard at de hadde inngått en avtale om å kjøpe opp Palm for 1,2 milliarder dollar. Avtalen ble fullbyrdet 1. juli 2010.

Palm vil dermed være en globale forretningsenhet ansvarlig for softwareutviklingen til webOS og hardware-produkter basert på webOS: Alt fra robuste smarttelefoner til fremtidige nettbrett og nettPCer.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Ygre stasjon

**Ygre stasjon** er en stasjon på Bergensbanen i Voss. Stasjonen ble åpnet i 1908, ett år før Bergensbanen ble fullført.

Stasjonsbygningen er av Statsbanenes klasse IV. Den sto opprinnelig på Nesttun, men ble etterhvert for liten. Bygningen ble flyttet til Ygre ca 1908. Den er lite ombygget sammenlignet med de øvrige klasse IV-bygningene. Bygningen er fredet.

Stasjonen blir betjent av lokaltog på strekningen Bergen – Voss – Mjølfjell – Myrdal. Stasjonen har venterom, leskur og parkeringsplass for 3 biler. Plattformen er lav og med grusdekke.

## Galleri


File:Ygre stasjon, 2024.jpg|Stasjonsbygningen på Ygre, oktober 2024
File:Lykt på Ygre stasjon.jpg|Lykt på godshuset på Ygre stasjon


## Referanser


## Litteratur
* 
* 
* 

## Eksterne lenker

*
Asias olympiske råd

**Asias olympiske råd** ble etablert i 1982 og administrerer asiatisk sport. Organisasjonen har 45 nasjonale olympiske komiteer som medlemmer. Hovedkontoret ligger i Kuwait by. 

Asian Beach Games arrangeres annethvert år av Asias olympiske råd.

## Eksterne lenker
*
Klemet O. Hætta

**Klemet Olavsen Hætta** (1937–2015), kalt **Stuora-Lemet** eller **Stor-Klemet**, var en norsk-samisk politiker og bedriftsleder fra Kautokeino.

Han var medlem av Kautokeino kommunestyre fra 1968 til 1995, varaordfører fra 1974 til 1977 og ordfører fra 1978 til 1979 og fra 1982 til 1983. Hætta var også medlem av Finnmark fylkesting i et par perioder.

Hætta var vararepresentant til Stortinget fra Finnmark fra 1973 til 1985, og i 1975 ble han den første samen på Stortingets talerstol. I kommunestyret måtte Hætta snakke norsk, idet man ikke hadde noen tolketjeneste, mens han snakket samisk på Stortinget.

Hætta arbeidet som regnskapsfører og som disponent ved reinslakteri i Kautokeino.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Liste over ordførere i Kautokeino

**Liste over ordførere i Kautokeino** er en oversikt over ordførere i Kautokeino kommune i Finnmark.

## Referanser
SUS under Sommer-OL 1992

475 sportsutøvere, 310 menn og 165 kvinner, fra Samveldet av uavhengige stater deltok i 27 sporter under Sommer-OL 1992 i Barcelona. Deltakerne fra SUS, som konkurrerte under OL-flagget, var fra tolv av de tidligere 15 Sovjetunionens republikker. Det var utøvere fra Armenia, Aserbajdsjan, Georgia, Belarus, Kasakhstan, Kirgisistan, Moldavia, Russland, Tadsjikistan, Turkmenistan, Ukraina og Usbekistan. Utøvere fra Estland, Latvia og Litauen konkurrerte som representanter for sine egne nasjoner. SUS ble mestvinnende «nasjon» på den uoffisielle medaljestatistikken med 45 gull-, 38 sølv- og 29 bronsemedaljer. Bryteren Aleksandr Karelin var flaggbærer på åpningsseremoneien.  

## Medaljer

## Medaljevinnerne

## Se også
* Samveldet av uavhengige staters herrelandslag i fotball - SUS' «landslag» i fotball, konstruert på samme måte som OL-troppen kun for å delta i EM i fotball 1992.
Nils R. Dale

**Nils R. Dale** (født 12. januar 1899 i Fjell, død 30. juli 1988 i Vågå) var lærer og lokalpolitiker for  Arbeiderpartiet i gamle Brekke kommune.
Nils Dale var lærer i Takle skolekrets fra 1923 til 1945. Han var ordfører i Brekke kommune fra 1938 til 1943. Han ble da arrestert av okkupasjons-myndighetene den 13. juli og satt i fangenskap, først på Ulven leir og senere i Bergen. Den 13. juli 1944 ble han løslatt. Etter krigen var over tok han på nytt over som ordfører for en kort periode, men flyttet fra kommunen straks etter. Da han døde var han bosatt i Vågå.

## Kilder
* Brekke sogelag :Brekke sogn – Tun og ætt s. 498
* NRK Sogn og Fjordane fylkesleksikon: Folk frå Gulen i tysk fangenskap
Ivar Kvåle

**Ivar Rognald Kvåle** (født 8. april 1947, død 23. oktober 2011) var en norsk avistegner, bokillustratør, musiker og tegneserietegner. 

Fra 1977 skrev og tegnet Kvåle i avisa *[[Hordaland]]*. Han leverte, under signaturen **Knipo**, i 34 år vitsetegninger med krasse og muntre kommentarer til avisa. I den faste spalten «Dagens Dumt» karikert han naive turister, innfule bergensere, lokalpolitikere, utflytta Vossakjendiser og frustrerte innflyttere.

På slutten av 60-tallet begynte Kvåle å tegne stripetegneserien *[[Pegasus (tegneserie)|Pegasus]]*. Denne serien ble utgitt i avisa *[[Nationen]]* fra 20. november 1968 til 13. september 1969. Kvåle bidro også med illustrasjoner til denne avisa i samme periode. Han la vekk stripeserien da han høsten 1969 gikk inn i garden.

I *[[Arbeidermagasinet]]s* julenummer i 1968 (nr.52) fikk Kvåle på trykk en tre ruters tegneseriestripe kalt «Julebord-drama i 3 akter».

Kvåle illustrert nærmere 40 bøker (både egne og andres). De fleste av bøkene bler utgitt på forlaget Samlaget.

## Referanser
Bill Withers

**Bill Withers** (født 4. juli 1938 i Slab Fork i Vest-Virginia i USA, død 30. mars 2020) var en amerikansk sanger og komponist innen genrene soul og R&B. Han var aktiv fra tidlig i 1960-årene og frem til midten av 1980-årene.

Withers slo gjennom med  sin debutsingel utgitt på Sussex Records i 1971 med «Ain't No Sunshine» fra albumet *Just As I Am*. Andre kjente sanger fra Withers er «Lovely Day», «Just the Two of Us» og «Lean On Me». Sistnevnte er tatt med i *[[Norsk salmebok 2013]]*.

## Diskografi i utvalg
* 1971 *Just as I Am*
* 1971 *Man and Boy*
* 1972 *Still Bill*
* 1973 *Live at Carnegie Hall*
* 1974 **Justments''
* 1975 ''Making Music''
* 1976 ''Naked & Warm''
* 1977 ''Menagerie''
* 1979 **Bout Love*
* 1985 *Watching You Watching Me''

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
* 
* Profil på All Music
Joel-Peter Witkin

**Joel-Peter Witkin** (født 13. september 1939 i Brooklyn i New York) er en amerikansk fotograf bosatt i Albuquerque, New Mexico.

Witkin arbeidet fra 1961 til 1964 som krigsfotograf i Vietnam. I 1967 bestemte han seg for å jobbe som freelance-fotograf og ble City Walls Inc.s  offisielle fotograf. Senere studerte han skulptur ved *The Cooper Union for the Advancement of Science and Art* hvor han fikk sin Bachelor of Arts i 1974. Etter dette fikk han et stipend ved *Columbia University*, og avsluttet sine studier med å studere foto ved University of New Mexico i Albuquerque som førte fram til universitetets fremste kunstgrad, Master of Fine Arts. Det var her han utviklet sin unike stil, som førte frem til hans gjennombrudd på 80-tallet.

Som kunstner er Witkin tiltrukket av det absurde i likhet med andre fotografer som Lee Krims og  Diane Arbus, og han blir regnet som en av fotografikunstens mest kontroversielle aktører, med sine bilder av lik, kvinnelig kentaur, nakne dverger og mennesker med amputerte lemmer. Witkin finner sine fotoobjekter og samarbeidspartnere ved medisinske fakulteter, likhus og psykiatriske institusjoner verden over. Han refererer stadig i sine bilder til verker av kjente kunstnere som Picasso, Balthus, Goya, Velásquez og Miro.
Witkin starter sine ideer med å skissere på papir og perfeksjonerer hver eneste detalj før han går i studio. Etter fotograferingen bruker han forskjellige teknikker for å oppnå sin unike stil, slik som rissing og skraping i negativet og dagevis i mørkerom med forskjellige kjemikalier.

I 2009 besøkte han Norge som gjest under den internasjonale fotofestivalen *Nordic Light.*

## Utstillinger
**Seperatutstillinger**
* 2002 The Mystery of Presence, Ricco/Maresca Gallery, New York, USA
* 2002 The Mystery of Presence, Baudoin Lebon, Paris, Frankrike
* 2003 Joel Peter Witkin, Galeria Juana de Aizpuru, Madrid, Spania
* 2003 Joel Peter Witkin, Círculo de Bellas Artes, Madrid, Spania
* 2004 Heiliger Sebastian. A Splendid Readiness for Death, Kunsthalle, Wien, Østerrike
* 2004 Retrospectiva 1976 – 2003, Galería Clave, Murcia, Spania
* 2004 Photographie – Oeuvres récentes, Baudoin Lebon, Paris, Frankrike
* 2004 Heart Beats Dust, Ricco/Maresca Gallery, New York, USA
* 2005 Joel Peter Witkin, Moscow House of Photography, Moskva, Russland
* 2005 Hearts beats dust, Fahey/Klein Gallery, Los Angeles, USA
* 2005 Compassionate Beauty, Catherine Edelman Gallery, Chigaco, USA
* 2006 Joel Peter Witkin, Gary Tatintsian Gallery, Moskva, Russland
* 2006 Vintage, Hasted Hunt, New York, USA
* 2006 Joel Peter Witkin, Keith de Lellis Gallery, New York, USA
* 2006 carte blanche, Cité internationale des Arts, Paris, Frankrike
* 2007 Retrospettiva, Palazzo Mediceo di Seravezza, Seravezza, Italia
* 2007 Joel Peter Witkin, Galleria Ca' di Fra', milano, Italia
* 2007 Antoine Wiertz, Maison de la Culture de la Province de Namur, Namur, Belgia
* 2007 Human Kind, Baudoin Lebon, Paris, Frankrike

## Referanser


## Eksterne lenker
* Biografi på Jewish Virtual Library
* edelmangallery.com
* Nordic Light om Witkin
Tore Hoel

**Tore Eilif Hoel** (født 30. september 1956 i Øksnes kommune, død  24. juli 2009) var en norsk forfatter, litteraturkritiker, forlegger og lektor. 
Han vokste opp på gården Skauvoll på Senja i Troms. Han var cand. philol. fra Universitetet i Tromsø, lektor i den videregående skolen i flere år, siden litteraturkritiker og mottok i 1988 Nordland fylkes forfatterstipend. Han grunnla Nordnorsk forlag og har skrevet flere skjønnlitterære og faglitterære verk, i tillegg til å ha skrevet avhandlinger og bøker om forfatteren Trygve Gulbranssen. Hoel var også medlem av Norsk litteraturkritikerlag, Norsk Faglitterær Forfatterforening og Nordnorsk Forfatterlag.

## Bibliografi
### Diktsamlinger
* *Licentia poetica*, Skalden Forlag, 1981
* *Realitetenes mørke enkelhet – en skygge av Guds tvil?*, Nordnorsk Forlag, 2000
### Folkeminnesamling
* *Havmannen*, J. Andersens trykkeri, 1983
### Noveller
* *Jul i Nord – Julebok for Nord-Norge*, Nordnorsk Forlag, 2007 (Redaktør)
### Faglitteratur
* *Trygve Gulbranssen og kritikken*, Aschehoug, 1994
* *Manns plikt. En biografisk dokumentar om Trygve Gulbranssen*, Aschehoug, 1997 (Del av boken *Manns plikt/Veslas egen beretning* som ble skrevet med Ragna Gulbranssen)
* *Fra Harold Bloom til tusenårsriket – artikler om litteratur*, Nordnorsk Forlag, 2000

## Referanser


## Kilder
* Nordnorsk forlag om Tore Hoel
* Nordnorsk forlag om Tore Hoel ved en av hans utgivelser

* 

## Eksterne lenker
* Nordnorsk Forlag
* Trygve Gulbranssens offisielle hjemmeside
Smedstusvingen (Oslo)

**Smedstusvingen** (1-9, 2A-2F) er en vei på Holtet i bydel Nordstrand i Oslo. Den går fra Erlandstuveien til Høgdefaret.

Veien grenser direkte mot Ekebergparken, Ballsletta og Ekebergskogen, og utgjør den nordlige grensen for boligstrøket Holtet hageby. Den er oppkalt etter plassen Smedstua.

## Litteratur
* 

## Eksterne lenker
*
Valentina Vezzali

**Maria Valentina Vezzali** (født 14. februar 1974 i Jesi) er en italiensk fekter som har vunnet fem OL-gull i florett. 
Hun er den første fekteren i OL-historien som har vunnet individuelt gull i florett i tre OL på rad  – Sydney 2000, Athens 2004 og Beijing 2008. Hun har i tillegg vunnet elleve VM-gull, fem i individuelle konkurranser (1999, 2001, 2003, 2005, 2007) og ytterligere seks i lagkonkurranser (1995, 1997, 1998, 2001, 2004, 2009) samt fire sølvmedaljer (to individuelle, 1994 og 2006, og to med det italienske laget, i de samme årene) og to bronsemedaljer (individuelle, 1995 og 1998).
 
I EM-sammenheng har hun vunnet åtte gullmedaljer, tre sølvmedaljer og to bronsemedaljer.

Vezzali var flaggbærer under åpningen av Sommer-OL i London i 2012.

## Se også
* Oversikt over olympiske gullvinnere

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*
Årungselva

**Årungselva** renner fra innsjøen Årungen i Akershus nordover til utløp i sjøen ved Nesset i Bunnefjorden.

Som de fleste andre elver har også Årungselva i tidligere tider vært utnyttet til næringsformål. Fra tidlig på 1800-tallet lå det tre møller langs elva: Øvre Mølle, Mellommølla og Nymølla. 

Det finnes rester av en akvedukt, solid dimensjonert og delvis utsprengt i fjellsiden. Denne ledet vann til et høvleri som ble bygget i ca.1890 ved Fossen. Og det hadde vært sagbruk der lenge før den tid. 

Froen gård demmet opp elva for å skaffe nok vann til turbinen ved Fossen. Akvedukten ledet vannet ned til turbinen. Demningen brøt sammen under flommen i 1947. 
Det lå et teglverk her som har levert teglstein til bl.a. Slottet i Oslo. Det brant ned i 1937.

Vannkvaliteten i Årungen er dårlig, så også i Årungselva. Likevel er det hele 13 fiskeslag her. Abbor, gjedde og mort er de vanligste. Men elva er også en viktig gyteelv for sjøørret i Oslofjorden. Bestanden er betegnet som «redusert».

## Se også
* Liste over elver i Akershus

## Referanser
Klemens kirke

**Klemens kirke**, eller **Sankt Clemens Kirke**, er en kirke i Klemensker på Bornholm oppført i kløvet granitt. Den ble bygget i tidsrommet 7. juni 1881 til 2. desember 1882 og arkitekt var Ludvig Knudsen. Kirken avløste middelalderkirken Sct. Clemens kirke som ble revet i forbindelse med byggingen av den nye kirken. 

Kirken ble restaurert i 1960.

## Eksterne lenker
* Kirkens historie hos ClemensKirke.dk 
* Ludvig Knudsen hos Weilbachs kunstnerleksikon


Fil:Klemens Kirke bøgehæk.jpg|Kirken sett fra kirkegården
Fil:Klemens Kirke orglet.jpg|Kirkens orgel
Fil:Klemens Kirke Bornholm Denmark interior.jpg|Midtskipet
Fil:Klemens Kirke tårnet.jpg|Klemens Kirke tårnet
Ingeborg Marianne Svabø

**Ingeborg Marianne Svabø** (født 1797, død 1861) var ei gjestgiverkone og jordmor fra Sygnefest i Gulen.

Faren hennes, Johannes Gloppe, flyttet til Gulen fra Solund for å ta over gjestgiverstedet på Sygnefest. Her vokste Ingeborg Marianne opp. Hun giftet seg med Peder Davidson Svabø, som hadde flyttet til Sygnefest fra Indre Kroken i Luster. På hjemstedet hadde han drevet landhandel. Johannes Gloppe ble drept i 1822, og Svabø tok over gjestgiverstedet etter dette.

## Jordmor

Sognepresten i Eivindvik var på denne tiden prost Niels Griis Alstrup Dahl. I 1825 søkte han Nordre Bergenhuus Amt om at Ingeborg måtte få tilskudd til å ta jordmorutdannelse i Oslo for senere å jobbe som jordmor i Eivindvik prestegjeld. På den tiden omfattet det den nåværende Gulen kommune, og store deler av Solund og Hyllestad på nordsida av Sognefjorden. På tross av motstand fra amtmannen, fikk Ingeborg opplæring og ble ansatt som jordmor i 1828. Med det ble hun den første jordmora i ytre Sogn. På den tiden var jordmortjenesten nymotens i Norge, og ble ofte møtt med skepsis fordi det brøt med de gamle fødselsskikkene.

Peder Svabø skal ha vært brutal og drikkfeldig, og i 1834 måtte han selge gjestgiverstedet Sygnefest til bergenseren Lars Antoniussen. I 1839 ble Svabø dømt til tukthus i 10 år for å ha mishandlet kona. Ingeborg gjorde tjeneste videre som jordmor frem til 1844.

Etter at straffa til Peder Svabø var sonet, ble de boende i et lite hus på Sygnefest av penger fra fattigstyret.

Ingeborg Svabø døde i Gulen i 1861.

## Eksterne lenker
* Sogn og Fjordane fylkesleksikon om Handels- og gjestgiverstedet Sygnefest.
* Sogn og Fjordane fylkesleksikon om Ingeborg Marianne Svabø.
Bastiat-prisen

**Bastiat-prisen** (engelsk: ) er en journalistikk-pris som utgis årlig av International Policy Network. Bastiat-prisen anerkjenner journalister som publiserer arbeid som «forklarer, fremmer og forsvarer prinsippene til et fritt samfunn». Utmerkelsen kommer med en utbetaling på USD 15&nbsp;000. 

Prisen ble grunnlagt i 2002, og er oppkalt efter filosofen og økonomen Frédéric Bastiat fra det 19. århundret. Bastiats briljante bruk av satire og allegorier gjorde at han kunne relatere komplekse økonomiske emner til et generelt publikum. For å leve opp til hans arv, dømmes bidrag i forhold til intellektuelt innhold, hvor overbevisende språket er og i hvilke typer publikasjoner de opptrer.

Dommere har blant annet vært Margaret Thatcher, James Buchanan og Milton Friedman.

## Prisvinnere
*2014: Robert Graboyes
*2013: Lane Filler og Ross Clark
*2012: Anne Jolis
*: Tom Easton og Virginia Postrel
*: James Delingpole og Bret Stephens
*2009: John Hasnas, Shikha Dalmia og Daniel Hannan 
*2008: Barton Hinkle.
*2007: Amit Varma.
*2006: Tim Harford og Jamie Whyte.
*2005: Mary Anastasia O'Grady.
*2004: Robert Guest.
*2003: Brian Carney.
*2002: Sauvik Chakraverti og Amity Shlaes.

## Referanser




## Eksterne lenker
* Bastiat Prize
Asialekene 2006

**Asialekene 2006** ble avholdt i Doha i Qatar 1.–15. desember 2006.

Dette var de 16. lekene, eller *XV Asiade*. Hovedarena var Khalifa internasjonale stadion. Vel 13&nbsp;000 deltakere fra de 45 medlemmene i Asias olympiske råd var påmeldt til lekene.

## Medaljer

## Program





## Eksterne lenker
* Asialekene 2006
Uruguay under Sommer-OL 2000

**Uruguay under Sommer-OL 2000**. Femten sportsutøvere, tolv menn og tre kvinner fra Uruguay deltok i sju sporter, friidrett, judo, sykling, seiling, svømming, hestesport og skyting under Sommer-OL 2000 i Sydney. De kom på en delt 64.-plass med en sølvmedalje. Mónica Falcioni var landets flaggbærer under åpningsseremonien. 

## Medaljer

## Medaljevinnerne
Robert Mapplethorpe

**Robert Mapplethorpe** (1946–1989) var en amerikansk fotograf.

## Biografi
Mapplethorpe studerte til en Master in Fine Arts ved *Pratt Institute* i Brooklyn, men avsluttet studiene sine i 1969 uten å fullføre mastergraden.

Hans første bilder tok han med et Polaroidkamera. På midten av 70-tallet kjøpte han seg et Hasselblad mellomformatkamera og begynte å ta bilder av venner og bekjente. Hans omgangskrets besto av kunstnere, musikere og komponister som Andy Warhol, Peter Gabriel og Patti Smith. 

Mapplethorpes første studio lå i 24 Bond Street på Manhattan. Dette stedet beholdt han som sitt mørkerom etter at han fikk  dollar fra kunstkurator Sam Wagstaff, som Mapplethorpe brukte til å kjøpe seg en toppleilighet som fungerte både som bolig og studio.

Mapplethorpe døde 42 år gammel av komplikasjoner fra aids.

Et år før sin død stiftet han *Robert Mapplethorpe Foundation, Inc.* 

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*
Levva livet – 25-års jubileum

***Levva livet – 25-års jubileum*** er et musikkalbum med Åge Aleksandersen og Sambandet, utgitt i 2009.

## Sporliste
# «Sangen om første gangen» (ny versjon)
# «Gi mæ en sommer» (ny versjon)
# «Lys og varme»
# «Dains me dæ»
# «Rio de janeiro»
# «Min dag» (straumlaus)
# «Rosalita»
# «Danserinnen»
# «Levva livet»
# «To skritt frem» (demo)
# «Arild» (akustisk live i studio)
# Medley: «Norge mitt Norge» (live)
## «Solregn»
## «Norge mitt Norge»
## «Stanga hauet i veggen»
## «Kom bli med mæ no i natt»

## Eksterne lenker
*
Rømua

**Rømua** er en elv på Romerike i Akershus, mellom Glomma- og Leiravassdragene. Elva har utspring i småbekker øst for Dal ved grensen mellom Eidsvoll, Nes og Ullensaker kommuner. Den danner et stykke grense mellom Nes og Ullensaker, og renner videre gjennom Ullensaker og Lillestrøm kommuner. Elva munner ut i Glomma like nedenfor Bingsfoss. Nedbørsfeltet er på 211&nbsp;km², og nesten halvparten av dette er jordbruksareal. Det er ingen innsjøer av betydning langs elva, og den blir derfor følsom for flom ved mye nedbør.

Det har på det meste vært minst 14 kornmøller i Ullensaker, flere av disse langs Rømua. Mølla ved Holt brant ned i 1889, og i 1920 var det bare fire møller igjen, to av disse ved Rømua: Kauserud og Ingier. Maling av korn opphørte her omkring 1970.

Elva er betydelig forurenset fra jordbruket, og vannkvaliteten er dårlig. Det er således moderat med fisk i elva, og krepsen har dødd ut. Men nedre del av elva er likevel viktig som gyteområde for gjørs fra Øyeren. Denne arten var oppført som sterkt truet på Norsk rødliste for arter i 2006 på grunn av svært begrenset utbredelse, men er fra 2010 klassifisert som «livskraftig» (LC).

## Se også
* Liste over elver i Akershus

## Referanser




## Kilder
* Fylkesmannen i Oslo og Akershus, Miljøstatus Rømua
Gnathostomulider

* Bursovaginoidea
* Filospermoidea

**Gnathostomulider** er en gruppe av virvelløse, marklignende dyr som lever i vann. Omkring åtti arter er kjent.

Disse organismene har en langstrakt ormeaktig kropp. De har flimmerhår som kan slå både bakover og forover. Tarmen ender blindt. De er hermafroditter.

De ble oppdaga og beskrevet i 1956.

## Eksterne lenker
*
Krassere

* Archiacanthocephala
* Eoacanthocephala
* Palaeacanthocephala

**Krassere** (Acanthocephala) er en underrekke av hjuldyr, en gruppe virvelløse, marklignende dyr som er parasitter. Man kjenner til omkring 1100 arter av krassere. De er vanligst i tropene.

De har en langstrakt og tykk kropp. De mangler tarmkanal og tar opp næring på hele kroppens overflate. Foran har de en sugesnabel.

Krassere parasitterer ofte tarmkanalen hos fugler og fisker. Eggene komer ut med vertens ekskrementer og må bli spist av en mellomvert for å komme videre. Mellomverter er for eksempel krepsdyr og insekter.

Nyere genetiske analyser har vist at de stammer fra, og bør regnes som, sterkt modifiserte hjuldyr.

## Eksterne lenker
*
Bribris ortografi

**[[Bribri (språk)|Bribris]] ortografi** ble utvikla ved Universidad de Costa Rica på slutten av 1900-tallet. Ettersom nesten alle bribrier også snakker spansk, er alfabetet for bribri i stor grad basert på det spanske alfabetet.

Lydene er i denne artikkelen representert med symboler fra det internasjonale fonetiske alfabetet.

## Fonemer i bribri
Bribri har følgende vokalfonemer:

Konsonantfoneme er de følgende:

I tillegg har språket følgende allofoner som også representeres med egne bokstaver: [m], [n], ,  og [r].

## Alfabet
### Vokaler
#### Orale vokaler

#### Nasale vokaler
Representasjonen av de nasale vokalene er det ennå ikke enighet om. Tidligere ble nasaliteten markert med understrek eller med kvist, og i det siste har man også begynt å bruke tilde.

### Konsonanter

### Toner
Tonene markeres med diakritiske tegn over vokalene. Systemet er motsatt av det som brukes i det internasjonale fonetiske alfabetet og i mange andre språk.
Priapulider

* Priapulimorpha
* Halicryptomorpha
* Seticoronaria

**Priapulider** er en liten rekke av sjølevende, marker. Navnet kommer fra gresk πριάπος, *priāpos* + den latinske diminutiven *-ul-*, og de kalles av og til **penisormer** og noen ganger **pølseormer** (skjønt det siste navnet har vært brukt på flere ubeslektede grupper. Det vitenskapelige navnet henviser til gruppens utkrengbare snabler, som av utseende ikke er ulike en penis).

## Bygning og levevis
Størrelsen varierer mellom 5 mm til 20 cm lange. De er særkjønnede. Forplantningen er lite kjent. Larvene gjennomgår flere utviklingsstadier. De voksne dyrene lever på gjørmebunn på forholdsvis grunt vann ned til 90 meters dyp. De minste artene lever av å grave seg gjennom gjørma og spise gjørme og fordøye spiselige partikler, mens de større artene er rovdyr som fanger mark og andre dyr. En del av artene har en svært høy toleranse for anoksiske miljøer og høy konsentrasjon av hydrogensulfid.

## Slektskap
Priapulider, sammen med echiurer og sipunkulider ble tidliger egruppert sammen i gruppen Gephyrea, og alle tre gruppene kalles av og til pølseormer. Både morfologiske og genetiske undersøkelser viser at priapulidene hører til Ecdysozoa, en gruppe som omfatter dyr om skifter ham, slik som leddyr og rundormer. Blant ecdysozoene er deres nærmeste slektninger kinorhyncher og Loricifera. Tilsammen blir de tre rekkene noen ganger gruppert som Scalidophora, en gruppe som alle har utkrengbare snabler dekket med små, skarpe pigger. De lever av langsome invertebrater, slik som flerbørstemarker.

## Fossile og nålevende arter
Fossiler av priapulider er kjent tilbake til kambrium. De var trolig viktige rovdyr i den kambriske perioden. Priapulider som med sikkerhet hører til krongruppen er først kjent fra karbon. Omntrent 20 arter av priapulider er kjent i dag. Tre arter fins langs norskekysten.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Synnlikletten

**Synnlikletten** er et fjell i Gulen kommune i Sogn og Fjordane. Det ligger øst for Risnefjorden, to kilometer sørøst for Asseim og tre kilometer nordøst for Instefjord. Største høyde er 683 meter over havet. Det er bratte fjellsider mot Risnefjorden i vest og Asseimdalen i nord, mens det i sør og øst er slakere hellinger. Øst for fjellet ligger Skiddalsvatnet, som er utspring for Oppedalselva.

## Referanser
Grønlifjellet

**Grønlifjellet** er et fjell i Gulen kommune i Sogn og Fjordane. Det ligger rundt 3 kilometer øst for Risnefjorden og 2 kilometer øst for Synnlikletten. Største høyde er 695 meter over havet. Det er bratte fjellsider mot Fossedalen i øst og mot Grønlivatnet i nord, mens det i sør og vest er slakere hellinger. I nordøst ligger fjellet Setane, som er adskilt fra Grønlifjellet med et kort skar. Mellom Grønlifjellet og Synnlikletten ligger Skiddalsvatnet, som er utspring for Oppedalselva.

## Referanser
Prins Gustaf

**Frans Gustaf Oscar** (født 18. juni 1827 på Haga slott i Sverige, død 24. september 1852 i Christiania) var prins av Norge og Sverige og hertug av Uppland. Han var den andre sønnen til kong Oscar I og dronning Josefine.

Gustaf hadde stor musikalsk begavelse og var en særlig fremragende komponist, i særdeleshet på kvartettsangens område. Han satte melodi til flere av de mest kjente svenske studentersangene, som for eksempel *[[Sjung om studentens lyckliga dag]]*.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Prins Gustaf fikk, som sine brødre, en vel tilrettelagt oppdragelse på Stockholms slott, ledet av forskjellige informatorer, utsett av deres mor kronprinsesse Josefina. Han ble som sine søsken, oppfostret under overoppsyn av Christina Ulrika Taube.

Deretter studerte prinsen sammen med sine brødre Carl og Oscar ved Uppsala universitet, og han bodde da i det såkalte Prinshuset. Omkring 1850 ble prins Gustaf tildelt Stjernsunds slott utenfor Askersund som sommerresidens, men rakk knapt å innrede det ferdig før sin tidlige død.

Gustaf var en i alle henseender rikt utstyrt personlighet. Med stor begavelse forente han en sjelden renhet i karakteren. Hans popularitet var også meget stor.

### Musikkbegavelse
Han ble kalt «Sangerprinsen», og er den hittil største musikkbegavelsen innen huset Bernadotte. Han studerte musikk hos komponisten Adolf Fredrik Lindblad og ble en utmerket pianist og sanger. Han gjorde seg også kjent som komponist (under pseudonymet «G*****»), og mer enn 50 av hans komposisjoner er bevart, deriblant marsjer, romanser og viser. Blant hans kjente melodier er Studentsången; *Sjung om studentens lyckliga dag* fra 1851 med tekst av Herman Sätherberg.

### Tidlig død
På grunn av Oscar Is dårlige helse i 1852 anbefalte legene kongen en helsekur i Bad Kissingen i Tyskland. I juli samme år reiste kongeparet fra Stockholm sammen med prinsesse Eugénie og prins Gustaf. Kongen var snart restituert, og i begynnelsen av september reiste familien hjem igjen. Fra Lübeck reiste de med dampkorvetten *Thor* mot Norge, men på grunn av høy sjø måtte skipet kaste anker utenfor Fredrikshavn på den danske østkysten. Ettersom familien var ventet i Kristiania, besluttet kongen å trosse stormen på Kattegat og fortsette reisen. Fartøyets rulling gjorde at prins Gustaf, som led av sjøsyke, holdt seg ute på dekk hele natten. Da fartøyet kom frem til Kristiania den 16. september, hadde prinsen høy feber. Snart forstod man at han led av tyfoidfeber og han ble stadig svakere. Den 24. september døde han. Også flere andre i kongefamilien ble rammet av tyfoidfeber, men bare prins Gustaf døde av sykdommen.

Gustavs gate i Oslo er oppkalt etter prins Gustaf.

## Stamtavle

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Alessandria della Rocca

**Alessandria della Rocca** (siciliansk: ***Lisciànnira di la Rocca***) er en *[[Kommuner i Italia|comune]]* og en liten jordbruksby som befinner seg vest i det sentrale Sicilia i den nordlige delen av provinsen Agrigento, i Italia. Mange av byens innbyggere emigrerte til USA, spesielt til Tampa, Florida, på slutten av 1800-tallet og begynnelsen av 1900-tallet.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Rotua (Nannestad)

**Rotua** er en mindre sideelv til Leira i Nannestad kommune, Akershus. Den springer ut fra Råsjøen 436 moh, og renner østover gjennom Bjertnessjøen og munner ut i Leira litt nord for Homledalen, ca 136 moh. Det samlede fallet er altså 300 meter, og nedbørsfeltet er på 67 km². Da Bjertnessjøen er drikkevannskilde for Ullensaker og Nannestad, blir vannføringen i Rotua til tider ganske liten.

## Se også
* Liste over elver i Akershus

## Kilder
* NVE dokument 16 2005 Flomberegning for Leira, side 7
Kamrotter

* *Ctenomys*

**Kamrotter** er en familie av gnagere som hører hjemme i Sør-Amerika. De kalles også *tuco-tucoer*.

De har små øyne og ører, og korte, muskuløse ben med kraftige klør.

Kamrottene holder til i ganger under jorden og lever av plantedeler. Noen arter lever alene, mens andre lever i flokk.

Familien deles inn i opptil 60 arter. Man treffer på dem så langt syd som Tierra del Fuego.

## Eksterne lenker
*
Kamfingerrotter

* *Ctenodactylus*
* *Felovia*
* *Massoutiera*
* *Pectinator*

**Kamfingerrotter** er en familie av gnagere som hører hjemme i det nordlige Afrika. 

Disse dyrene har korte ben og en ganske stor kropp. De holder sammen i flokk og lager forskjellige plystrende lyder for å kommunisere med hverandre. Ungene fødes med pels.

Kamfingerrottene holder til i hulrom, gjerne i steinrøyser. De kan også bruke gamle hi fra andre dyr, men graver ikke ganger selv. Noen individer står vakt og gir signaler når det er fare på ferde.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Filtvet fyr

**Filtvet fyr** ligger på Filtvet i Hurum i Asker kommune, på vestsida av Oslofjorden.

Den første fyrlykta på Filtvet ble tent 1. september 1840 i gavlen på gjestgiver og garver Jens Heklebergs garveri på Filtvet-tangen (på gården Ekern østre).

I 1874 kjøpte Christiania Havnevesen en del av Nils Toresens eiendom på Tangodden i den hensikt å erstatte den første fyrlykta med en permanent fyrbygning. Denne sto ferdig i 1877, og Fyrdirektoratet overtok driftsansvaret i 1879. Fyret fikk også installert ei tåkeklokke.

Fyrvoktere:

* Jens Gulliksen Hekleberg (1840–1878)
* Kristoffer Andreassen (1878–1895)
* Thomas Neumann (1895–1916)
* Aksel Mathiesen (1916–1933)
* Cæsar Arnold Olsen (1933–1954)
* Carl Andreas Jensen (1954–1957)
* Theodor August Gundersen (1957–1963)
* Ole Arnt Arntsen (1963–1977)
* Hans Torp (1977–1985)

I 1985 ble fyret automatisert, og ei ny fyrlykt ble plassert på en betongsøyle foran den gamle fyrbygningen. I 1997 ville Kystdirektoratet selge fyret på det åpne markedet. Dette førte til opprettelsen av foreninga «Filtvet fyrs venner». I 1999 fikk Hurum kommune kjøpe fyret til 10 % av takstverdien. Filtvet fyrs venner har siden drevet museums- og utstillingsvirksomhet i fyrbygningen.

Filtvet fyr er freda etter lov om kulturminner. Det har bevart mye av det opprinnelige utstyret, blant annet det originale linse- og klippapparatet.

## Se også
* Norske fyr

## Referanser


## Litteratur
* Per Roger Lauritzen og André Schou: *Fyrene i Oslofjorden. Levende kulturminner*. Oslo, Gyldendal, 2010, side 159-169. ISBN 978-82-05-40043-6

## Eksterne lenker
* 
* 
* 
* 
* Filtvet fyrs venner
* Hurum historielags nettside om Filtvet fyr
Xitle

**Xitle** er en vulkan i utkanten av Ajusco i nærheten av Mexico by. Det har en høyde på ca 300 m, og en skråning mellom 30° og 40°.

Dens seneste utbrudd antas å ha funnet sted ca. 400 e.Kr. De historiske stedene Cuicuilco og Copilco ble rammet av utbrudd fra vulkanen.
Prins August

**Oscar Nicolaus August** (1831–1873) var prins av Norge og Sverige og hertug av Dalarna. Han var det yngste barnet til Oscar I og Josefine av Leuchtenberg.

Han tok utdannelse i Uppsala. Senere var han aktiv i det militære og ble generalløytnant.

Han ble 16. april 1864 gift med Teresia av Sachsen-Altenburg (1836–1914). De hadde ingen barn.

## Referanser
Entoprocter

**Entoprokter** eller **kamptozoer** er en gruppe av virvelløse, sjølevende filterspisere. De lever fastsittende på sjøbunnen.

Entoprokter mangler helt en sekundær kroppshule og er små dyr, fra 0,1 til 7 millimeter. Voksne individer har fasong som et vinglass med lang stamme. De skaper en vannstrøm ved hjelp av en krans med tentakler som sitter langs «kanten». Både munn og anus sitter inne i tentakkelkransen, hvilket er opphav til navnet til gruppen.

De ble før regnet som slektninger av mosdyr, som også er filterspisere med en krans av tentakler, men med anus utenfor kransen. Mosdyr har imidlertid en ekte sekundær kroppshule og hule tentakler, i motsetning til entoproctenes massive. Små filterspisere som entoprocter og mosdyr er dårlig kjente og blir ofte utelatt i fylogenetiske analyser, og nøyaktig hvem entoproktene er beslektet med er usikkert.

Omrkring 20 arter fins i norske farvann.

## Referanser

## Eksterne lenker
*
Vakttårnets undervisningssenter

**Vakttårnets undervisningssenter** i Patterson, New York er en utvidet del av hovedkvarteret til Jehovas vitner i Warwick. Fasilitetene i Wallkill hører også med under dette. 

Vakttårnets undervisningssenter består av et kompleks av 28 bygninger, deriblant undervisningsanlegget, tjenesteavdelingen, juridisk avdeling, korrespondanseavdelingen og oversettelsesavdelingen. I tillegg kommer blant annet boligbygninger for 1200 beboere.

* Informasjon om kontorer og omvisninger
Arkitekturåret 1162

**Arkitekturåret 1162** er en oversikt over blant annet fullførte bygninger av arkitektonisk betydning, priser, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkitektur i 1162.

## Hendelser

## Bygninger
* 1162 &ndash; Coimbra katedralen påbegynnes.
*1162-1199 &ndash; Hedalen stavkirke bygges en gang i denne perioden.

## Fødsler

## Dødsfall
Vakttårnets Bibelskole Gilead

**Vakttårnets Bibelskole Gilead**, som ofte bare kalles **Gileadskolen** eller **Gilead**, er det offisielle navnet på en skole som drives av Jehovas vitner og som er den fremste skolen på Vakttårnets undervisningssenter. Skolen er først og fremst kjent for opplæring av misjonærer. I dag sorterer imidlertid også andre former for undervisning under Vakttårnets Bibelskole Gilead.

## Bakgrunn
I 1942, mens krigen var på sitt høyeste, foreslo selskapet Vakttårnets president, Nathan Homer Knorr, at skolen skulle opprettes med tanke på å effektivisere evangeliseringsarbeidet over hele verden. Den første klassen begynte 1. februar 1943, og fem måneder senere begynte de som hadde gjennomgått opplæringen å forkynne i fremmede land, deriblant Cuba. I 1956 utførte personer som hadde gått på skolen sitt arbeid i omkring hundre forskjellige land. Over 120 klasser har gått igjennom skolen siden 1943. 

## Undervisning
To klasser uteksamineres hvert år. I dag er det hovedsakelig ektepar som gjennomgår skolen og som har vært med i heltidsforkynnelsen i flere år. De blir sendt til forskjellige deler av verden.

Bibelen utgjør hoveddelen av undervisningen. De vil også få opplæring i å møte de utfordringene det fører med seg å forkynne utenlands og for fremmede kulturer. 

*Tjenesteopplæringsskolen* er en skole som ble opprettet i 1987. Den holdes for ugifte eldste og menighetstjenere. De kan bli sendt til steder med spesielle behov etter å ha gjennomgått denne opplæringen. For eksempel kan det være snakk om små menigheter eller menigheter med få eldste eller menighetstjenere, eller menigheter med store distrikter hvor forkynnelsesarbeidet foregår bare i begrenset utstrekning. Noen av dem kan også begynne å tjene i den menigheten de kommer fra. De gjennomgår en opplæring hvor mange lærespørsmål blir tatt opp, ikke minst hvordan problemer i menighetene skal behandles, og andre administrative og organisasjonsmessige spørsmål.

Opplæring for reisende tilsynsmenn og personer som tilhører avdelingskontorene finner også sted ved skolen. Reisende tilsynsmenn får på disse kursene opplæring i alle deler av sin tjeneste. Det gjelder blant annet deres oppgaver med å holde taler på møter og stevner, og hvordan de kan samarbeide effektivt med avdelingskontorene. Også deres koner gjennomgår noe av programmet sammen med sine ektemenn.

Den 8. mars 2014 var omkring 11 548 samlet til avslutningshøytideligheten for den 136. klassen ved Vakttårnets bibelskole Gilead på Jehovas vitners undervisningssenter i Patterson i staten New York, og de andre fikk med seg programmet via videooverføring på forskjellige steder i Canada og USA og på Jamaica og Puerto Rico.

## Referanser
Arkitekturåret 1160

**Arkitekturåret 1160** er en oversikt over blant annet fullførte bygninger av arkitektonisk betydning, priser, fødte og avdøde personer med tilknytning til arkitektur i 1160.

## Hendelser

## Bygninger
* Gjenoppbygging  av Caen katedralen påbegynnes.
* Al-Salih Tala'i moskeen fullføres i Kairo under Fatimid-kalifatet.
* Näs slott bygges på sørspissen av Visingsö.
* Viby kloster grunnlegges i Uppland.
* Ca. 1160 &ndash; Gjenoppbygging  av Notre-Dame i Laon påbegynnes.

## Fødsler

## Dødsfall