open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Beijing nasjonale vannsportssenter

**Beijing nasjonale vannsportssenter** (北京国家游泳中心, *Beijing National Aquatics Centre*, også kjent som **Vannkuben** (水立方) eller forkortet **[H<sub>2</sub>O]<sup>3</sup>**) er et vannsportssenter i Beijing. Senteret ligger nært opptil Beijings nasjonalstadion i Olympiaparken i Beijing. Anlegget ligger litt nord for Fjerde ringveis nordlige strekning.

## Arkitektur
Vannkuben ble først designet av PTW Architects, CSCEC International Design og Arup med Engineers Arup. Strukturen, som består av et stålskjelett, ble bygget av CSCEC (China State Construction Engineering Corporation). Strukturen er den største ETFE-strukturen i verden med over 100&nbsp;000 m² ETFE-puter som bare er en tiendedels millimeter tykke, 

Ytterveggen er basert på Weaire-Phelan-struktur, en skumstruktur som er dannet av såpebobler. Mønsteret er dannet ved å ta et tverrsnitt gjennom skummet, og det ble valgt i stedet for Kelvin-skum fordi den mer komplekse Weaire-Phelan-strukturen resulterer i mer uregelmessig, organisk mønster enn tverrsnitt gjennom det regulære Kelvin.

Senteret hadde en kapasitet på 17&nbsp;000 under lekene, som ble redusert til 6&nbsp;000 etterpå. Det har total flate på 65&nbsp;000 kvadratmeter og dekker totalt 3,12 hektar.

## Øvelser under sommer-OL 2008 og vinter-OL 2022
Under sommer-OL 2008 ble det arrangert øvelser i svømming, stuping og synkronsvømming i senteret. Vannpolo var også opprinnelig planlagt her, men ble flyttet til Ying Tung Natatorium. Svømmeøvelsene under de paralympiske sommerleker 2008 ble også avholdt her.

Curlingøvelsene i vinter-OL 2022 ble arrangert i hallen.

Fil:Beijing National Aquatics Centre 1.jpg|Beijing nasjonale vannsportssenter med Beijings nasjonalstadion i bakgrunnen
Fil:Beijing National Aquatics Centre 2010.jpg|Beijing nasjonale vannsportssenter


## Referanser


## Eksterne lenker
*
Drust X av pikterne

**Drest X av pikterne** (skotsk-gælisk: *Drust*) var konge av pikterne fra før 845 og til 848, en rival av Kenneth MacAlpin (Cináed mac Ailpín) fra Dalriada. I henhold til *[[Den piktiske krønike]]* var han sønn av Uurad.

Myten om «MacAlpins forræderi», hvor det hevdes at Kenneth MacAlpin drepte ved forræderi den piktiske adelen og den piktiske kongen, er sistnevntes navn oppgitt som Drest, og det kan være at det var denne kongen som det var siktet til. Uansett myten, markerte Drests død slutten på det uavhengige Piktland og i maktvakuumet overtok Kenneth MacAlpin.

## Referanser


## Litteratur
* Anderson, Alan Orr ([1922] 1990): *Early Sources of Scottish History A.D 500–1286*, bind 1. Opptrykk med rettelser. Paul Watkins, Stamford, ISBN 1-871615-03-8
Anthony Mamo

**Anthony Joseph Mamo** (født 9. januar 1909 i Birkirkara, Malta, død 1. mai 2008 i Mosta) var en maltesisk politiker.

Mamo var utdannet jurist og fra 1943 til 1957 professor i strafferett ved University of Malta. I 1957 ble han nominert til posten som justitiarius ved Maltas Høyesterett. Mellom 1971 og 1974 var han den siste generalguvernøren på øygruppen og på den tiden den britiske dronningens representant. Da Malta ble parlamentarisk republikk i desember 1974, ble han landets første president. Han gikk av 27. desember 1976.

I 1955 ble Mamo utnevnt til offiser av Order of the British Empire, to år seinere ble han *Knight Commander*.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Mamos biografi på den maltesiske regjeringens offisielle hjemmeside
Mark Zuckerberg

**Mark Elliot Zuckerberg** (født 1984) er en amerikansk konsernsjef. Zuckerberg var initiativtaker og medgründer av Facebook, som gjorde ham til milliardær i ung alder. 

## Liv og virke
### Bakgrunn
Mark Zuckerberg kommer fra et foreldrehjem som praktiserer jødedom, men ser seg selv som ateist, skjønt med tiden med noen modifikasjoner. Hans mor var Karen (født Kempner), psykiater, og faren Edward Zuckerberg, tannlege. Hans forfedre kom fra Tyskland, Østerrike og Polen. Han vokste opp i småbyen Dobbs Ferry i delstaten New York. Zuckerberg kan både lese og skrive på fem språk: engelsk, fransk, latin, klassisk gresk og hebraisk. Han taler også litt kinesisk.

### Facebook
Zuckerberg startet Facebook sammen med klassekameratene Dustin Moskovitz, Eduardo Saverin og Chris Hughes mens han var student ved Harvard University. Innen dette hadde han noen mindre fremgangsrike prosjekter på Internet. I 2006 avsluttet han sine psykologistudier uten eksamen. 

Zuckerberg hadde i april 2010 en anslått formue på 6,9 milliarder dollar og i oktober 2009 var han den yngste dollar-milliardæren i verden.

I et intervju som Zuckerberg i 2010 gav til bloggen TechCrunch som fremst drives av Mike Arrington forklarte han at han betrakter det å ha en bare «privat sfære» som ikke i pakt med tiden. Videre sa han at den private sfære er et gammeldags konsept idet stadig fler internetbrukere åpner sin identitet på internet. Zuckerberg sa til forfatteren David Kirkpatrick (*The Facebook Effect*) at han betrakter personer som skaper seg flere identiteter i på nettet som et eksempel på sviktende integritet.

Filmen *[[The Social Network]]* (regi David Fincher, 2010) gir et portrett av Zuckerberg under arbeidet med utviklingen av Facebook. Selv ser han på fremstillingen i filmen som misvisende.

Den 19. mai 2012 giftet han seg med Priscilla Chan, amerikanskfødt med vietnameserkinesisk bakgrunn, som han ble kjent med i 2003. De bor i en villa i Palo Alto i California. Han kjøpte alle de fire tilgrensende eiendommer for å kunne være fri fra nysgjerrige naboers blikk.

## Referanser
Mellomirsk

**Mellomirsk** er det navnet som er gitt av historiske filologer til det goideliske språket som ble brukt fra 900-tallet og fram til 1100-tallet. Det er samtidig med sent angelsaksisk (gammelengelsk) og tidlig mellomengelsk. De moderne goideliske språkene irsk, skotsk-gælisk, og mansk er alle avløpere av mellomirsk.

På høyden av sin utbredelse ble mellomirsk talt og skrevet over hele Irland, Skottland og øya Man, fra Munster til Nordsjøen ved øya Inchcolm. Dets geografiske utstrekning gjorde det til det mest utbredte av alle språkene (om alle dens regionale versjoner telles som ett) på Storbritannia før slutten av 1100-tallet da etter hvert mellomengelsk begynte gjøre sin dominans gjeldende på østkysten av Irland og i mange keltiske regioner i nordlige og vestlige Storbritannia.

Få europeiske språk i løpet av middelalderen kan konkurrere med det volum av litteratur som er blitt bevart med mellomirsk. Grunnen til at så mye mellomirsk litteratur er blitt bevart skyldes iherdighet til noen få irske oldtidsforskere og samlere i tidlig moderne tid, men den store andel av fortellinger, årbøker, krøniker, helgenbiografier og annet som har blitt bevart viser hvor mye tillit medlemmer av irske klostre i middelalderen hadde i deres eget morsmål. Bortimot alt som er bevart er fra Irland, svært lite fra Skottland eller Man. 

*[[Lebor Bretnach]]*, «den irske Nennius», er kun bevart fra et manuskript på Irland, skjønt Thomas Owen Clancy har nylig argumentert at det ble skrevet i Skottland på klosteret i Abernethy.

## Referanser


## Litteratur
* Mac Eoin, Gearóid (1993): «Irish», i Martin J. Ball (red.): *The Celtic Languages*. London: Routledge. ISBN 0-415-01035-7.
* Breatnach, Liam (1994): «An Mheán-Ghaeilge», i K. McCone, D. McManus, C. Ó Háinle, N. Williams, & L. Breatnach (red.): *Stair na Gaeilge in ómós do Pádraig Ó Fiannachta* (på irsk). Maynooth: Department of Old Irish, St. Patrick's College. ISBN 0-901519-90-1.
* Clancy, Thomas Owen (2000): «Scotland, the ‘Nennian’ recension of the Historia Brittonum, and the Lebor Bretnach», i Simon Taylor (red.): *Kings, Clerics and Chronicles in Scotland, 500-1297*. Dublin & Portland: Four Courts Press. ISBN 1-85182-516-9.
Wladimir Köppen

**Wladimir Peter Köppen** (født  i St. Petersburg, Russland, død 22. juni 1940 i Graz, Østerrike) var en tysk-russisk meteorolog, klimatolog og botaniker som var mest kjent for å ha utviklet Köppensystemet.

## Liv og virke
### Bakgrunn
Köppen ble født i St. Petersburg 1846 av tyske foreldre i tsarens tjeneste. Han døde i 1940. Han studerte ved universitetene i Heidelberg og Leipzig der han ble uteksaminert i 1870. Hans avhandling handlet om temperaturens påvirkning på planters utvikling.

### Karriere
Mellom 1872 og 1873 arbeidet han som meteorolog i Russland, men vendte 1875 til Tyskland, der han fram til 1919 arbeidet ved det nyopprettede marinbiologiske byrået i Hamburg. Datteren hans giftet seg med den senere så kjente meteorologen Alfred Wegner. Köppen regnes som en av de betydeligste meteorologer gjennom tidene.

Fra 1879 var han leder av den meteorologiske avdeling ved Deutsche Seewarte i Hamburg. 1884 publiserats det første utkastet på hva som skulle bli Köppens klimaklassifikasjonssystem men den endelige versjonen ble ikke publisert før 1936.

### Vitenskapelige arbeider
Köppens revolusjonerende arbeider omhandler mange av meteorologiens områder. Han bygget blant annet drager som han sendte opp for å gjennomføre meteorologiske observasjoner i høye luftlag. Dette bidro til utviklingen av aerologien. Han laget også vindkart for alle verdenshavene. Vindkartene ble viktige for skipsfarten, og ga bedret forståelse for atmosfærens alminnelige sirkulasjon. Köppen var drivkraft i arbeidet for å opprette den meteorologiske sikringstjenesten for luftfarten over havområdene.

Mest kjent er imidlertid Köppen for sine arbeider med å beskrive klima. *[[Klassifikation der Klimate der Erde']]* utkom i 1923, *[[Die Klimate der geologischen Vorzeit]]* utkom i 1924), og med A. Wegener som medforfatter gav han ut *[[Grundriss der Klimakunde]]* i 1931. Han gav også ut *[[Handbuch der Klimatologie]]* i hele 5 bind i 1930, sammen med R. Geiger. Köppens klimainndeling er fortsatt i alminnelig bruk.

Köppen bidro sterkt for å utvikle et internasjonalt meteorologisk samarbeid.

## Se også
* Alfred Wegener
* Köppensystemet

## Referanser
Den piktiske krønike

**Den piktiske krønike** er det navn som er blitt gitt av historikerne til en liste med piktiske konger som begynte mange tusen år før historien ble nedtegnet i Pictavia og slutter med at Pictavia har blitt omfavnet eller oppslukt av Skottland. Det opprinnelige (nå tapte) manuskriptet synes å datere til de første årene av regimet til kong Kenneth II av Skottland, som styrte fra år 971 til 995, ettersom han er den siste kongen som blir nevnt, og ettersom skriveren ikke kjenner til lengden av hans regime. Alt, med unntak av kongelista, er blitt bevart kun fra en kilde, *[[Poppelton-manuskriptene]]* som dateres fra 1300-tallet.

Det er faktisk flere versjoner av *Den piktiske krønike*. Den såkalte «A»-listen er sannsynligvis den eldste, den fyldigste, og synes å ha færre feil enn andre versjoner. Den er i tre deler: 
# En opptegnelse av den mytisk opprinnelsen til pikterne, hovedsakelig fra Isidor av Sevillas fantasifulle *Etymologier*.
# En liste piktiske konger
# Stundom inkludert er også *[[Krønike om kongene av Alba]]*

Det er åpenbart at de siste to seksjonene ble opprinnelig skrevet på gælisk eller mellomirsk ettersom noen få gælisk ord ikke har blitt oversatt til latin.

## Se også
* *[[Ulster-annalene]]*
* *[[Annalene av de fire mesterne]]*
* *[[Inisfallen-annalene]]*

## Litteratur
* Anderson, Alan Orr (1922): ''Early sources of Scottish history, A.D. 500 to 1286'', bind I.
* Anderson, Marjorie Ogilvie (1973): *Kings & Kingship in Early Scotland*, ISBN 0-7011-1930-6
* Chadwick, Hector Munro ([1949] 2013): *The Picts, the Scots and the Welsh of Southern Scotland*, Cambridge University Press, ISBN 9781107693913
* Hudson, Benjamin T. (1994): *Kings of Celtic Scotland*, Praeger, ISBN 0-313-29087-3

## Eksterne lenker
* The Pictish Chronicle
ARA «Veinticinco de Mayo» (1968)

**ARA «Veinticinco de Mayo»** var et argentinsk hangarskip. Skipet ble opprinnelig bygget for den britiske marinen som HMS «Venerable» og deretter solgt til Nederland i 1948 hvor hun tjenestegjorde som Hr. Ms. «Karel Doorman» frem til hun ble solgt til Argentina i 1968.

## Beskrivelse

ARA «Veinticinco de Mayo» var som forgjengeren i den argentinske marinen ARA «Independencia» av den britiske «Colossus»-klassen, men hadde mens hun var i nederlandsk tjeneste gått i gjennom en omfattende modernisering hvor hun blant annet fikk et moderne vinklet flydekk.

Flygruppen til ARA «Veinticinco de Mayo» bestod til å begynne med av Sud T-28P Fennec angrepsfly, North American SNJ-5C Texan treningsfly/lette angrepsfly og Grumman S-2 Tracker anti-ubåtsfly.

SNJ-5C Texan-flyene var bare i bruk de første månedene, og i 1972 ble Fennec-flyene erstattet av Douglas A-4Q Skyhawk angrepsfly. I april 1983 hadde ARA «Veinticinco de Mayo» gått i gjennom de nødvendige modifikasjonene for å kunne ta i bruk Dassault Super Étendard jagerbombere som ble brukt ved siden av Skyhawk-flyene. I 1988 opphørte den argentinske marinens bruk av Skyhawk.

## Operativ historie

### Tjeneste i Royal Navy
**HMS «Venerable»** ble satt i tjeneste hos Royal Navy 17. januar 1945. I 1947 ble skipet tatt ut av tjeneste og solgt til Nederland 1. april 1948.

### Tjeneste i Den nederlandske marinen
Da skipet ble kjøpt av Nederland ble det døpt om til **Hr. Ms. «Karel Doorman»**. Hun ble satt i tjeneste 28. mai 1948 og ble brukt frem til 29. april 1968. 15. oktober 1968 ble skipet solgt til Argentina.

### Tjeneste i Den argentinske marinen

Etter at Den argentinske marinen overtok skipet ble hun døpt **ARA «Veinticinco de Mayo»** og satt i tjeneste 12. mars 1969.

Ved begynnelsen av Falklandskrigen var ARA «Veinticinco de Mayo» utstyrt med A-4Q Skyhawk angrepsfly, S-2 Tracker anti-ubåtsfly, SH-3 Sea King helikoptre for anti-ubåtkrigføring og transport og et Sud Alouette III helikopter for redning og forbindelse.

28. mars 1982 forlot hun Puerto Belgrano for å ta del i invasjonen av Falklandsøyene og flyene hennes dekket invasjonen den 2. april før hun vendte tilbake til havn. 28. april forlot hun igjen havnen for å møte den britiske flåtestyrken, og 1. mai fløy flygruppen de første toktene mot den britiske styrken. 2. mai fortsatte forsøkene på å møte den britiske styrken, men da den argentinske krysseren ARA «General Belgrano» ble senket av torpedoer fra den britiske undervannsbåten HMS «Conqueror» omking 16:00 lokal tid ble ARA «Veinticinco de Mayo» beordret tilbake til basen. Hun tilbrakte resten av krigen i havn, men flyene hennes ble brukt fra landbaser.

I 1988 ble hun lagt i opplag, og i 1997 ble hun tatt ut av tjeneste for godt. Solgt for opphugging i 1999.

## Kilder

* 

*
36. serierunde i Premier League 2007/08

**36. serierunde i Premier League 2007/08** var en serierunde i engelsk herrefotballs Premier League sesong 2007/2008. Serierunden begynte 26. april kl. 13.45 med Chelsea mot Manchester United. Videre ble det spilt seks kamper kl. 16.00 samme dag. Den 27. april ble det spilt to kamper, og runden ble avslutta den 28. april.

## Kampfakta

----

----

----

----

----

----

----

----

----

----

## Eksterne lenker
* Premier League 2007/08: Terminliste og resultater på altomfotball.no
Armavir (Russland)

**Armavir** (russisk: Армави́р) er en by i Krasnodar kraj i Russland. Den ligger ved elva Kuban, rundt 170&nbsp;km øst for Krasnodar. Innbyggertall: 193&nbsp;964 (folketelling 2002), 160&nbsp;983 (folketelling 1989).

Bosetningen ble grunnlagt i 1839 av tsjerkesogai-armenere under navnet *Armjanskij aul* (russisk: Армя́нский ау́л). Navnet ble endret til Armavir i 1848 etter Armenias gamle hovedstad, og den fikk bystatus i 1914. Under den russiske borgerkrigen i 1918&ndash;1920 fant det sted mange brutale kamper ved byen. Taman-armeens militære kampanje sluttet i Armavir i 1918. Sovjetisk autoritet ble etablert i Armavir i mars 1920. Under andre verdenskrig var byen okkupert av den tyske arme, og den ble frigjort i januar 1943.

Armavir er senter for et fruktbart jordbruksområde, og innen byens næringsliv er næringsmiddelindustrien fremtredende. Det finnes også virksomheter innen maskinbygging.

## Naturgitte forhold
### Klima



## Referanser


## Eksterne lenker
*
Fokklav

**Fokklav** eller vanlig fokklav (*Ophioparma ventosa*) er en lavart med skorpeformet thallus (skorpelav). Thallus er ganske tykt, som regel med ruglete og delvis oppsprukket overflate. Grågrønt eller litt gulaktig. Fruktlegemene er røde eller brunrøde med lys kant. Vokser gjerne på sure bergarter på vindblåste rabber i fjellet, men finnes også i lavlandet. Vanlig over hele landet.

## Litteratur
* Holien, Håkon/Tønsberg, Tor: "Norsk lavflora", Trondheim 2006, ISBN 82-519-1978-9 ISBN 978-82-519-1978-4
* Wirth, Volkmar: Die Flechten Baden-Württembergs, Stuttgart 1995, ISBN 3-8001-3325-3

## Eksterne lenker
* 
* http://www.stridvall.se/lichens/gallery/view_album.php?set_albumName=Ophioparma
* http://www.uni-graz.at/~oberma/tibet-lichens-images/ophioparma-ventosa-tibet.html
* http://zipcodezoo.com/Fungi/O/Ophioparma_ventosa.asp#Taxonomy

## Foto

Fil:Ophioparma ventosa.jpg|Ophioparma ventosa
Südweststadion

**Südweststadion** er et idrettsstadion i byen Ludwigshafen i Tyskland. Anlegget har fotballbane og løpebane for friidrett, men brukes i dag hovedsakelig til utendørskonserter. Blant store artister som har opptrådt på Südweststadion er Elton John, Michael Jackson, Peter Maffay, Metallica, Iron Maiden, Eros Ramazzotti, Bon Jovi, Herbert Grönemeyer og Bruce Springsteen. På idrettsarrangementer har anlegget i dag en publikumskapasitet på 41&nbsp;383.

Mellom 1950 og 1970 var Südweststadion arena for mange store fotballkamper og andre idrettsarrangementer. Blant annet ble det mellom 1950 og 1963 spilt 28 sluttspillkamper i den tyske serien på banen. Publikumsrekorden ble satt 31. mai 1956 da 83&nbsp;000 tilskuere så seriesluttspillkampen mellom Kaiserslautern og Karlsruhe (resultat 0-1).

Fotballklubben som først brukte Südweststadion som fast hjemmebane var Phönix Ludwigshafen. Denne klubben slo seg i 1964 sammen med TuRa Ludwigshafen. Den nye klubben tok navnet Südwest Ludwigshafen og brukte også Südweststadion som hjemmebane en periode, men bruker i dag hovedsakelig den mindre arenaen Südwestplatz, mens Südweststadion bare brukes av klubben til særlig store og viktige fotballkamper.

I begynnelsen av 1978/79-sesongen spilte Kaiserslautern to Bundesligakamper på Südweststadion mens deres eget stadion Betzenberg ble utbygd. I perioden 1983–1989 spilte Waldhof Mannheim til sammen 102 Bundesligakamper på banen. Deres egen bane Stadion am Alsenweg hadde for liten publikumskapasitet for Bundesligaspill. Klubben som i dag bruker Südweststadion som hjemmebane er FSV Oggersheim, som har spilt på Südweststadion siden de rykket opp i Oberliga (nivå 4) i 2005.

Byggingen av Südweststadion begynte i september 1937, og anlegget var delvis ferdig høsten 1940, med en tilskuerkapasitet på 14&nbsp;000. Under andre verdenskrig ble banen ødelagt, men anlegget ble begynt gjenoppbygd i 1946, og det ble offisielt (gjen)åpnet 11. november 1950.

I dag er Südweststadion i dårlig forfatning, siden det ikke brukes av noen som har økonomi til å vedlikeholde anlegget i særlig grad. På grunn av forfallet er ståtribunene i begge svingene stengt. Etter at FSV Oggersheim begynte å bruke anlegget i 2005, har Ludwigshafen by bevilget ca. 1,5 millioner euro til modernisering av stadionet, særlig for å tilfredsstille det tyske fotballforbundets sikkerhetskrav. Siden 12. juni 2007 har det vært intensivt bygningsarbeid på stadionet. Under ombygningen er publikumskapasiteten begrenset til 6100.

## Viktige fotballkamper
### Seriefinale
***1952**, 22. juni 1952: VfB Stuttgart – 1. FC Saarbrücken 3-2

### Cupfinaler
***1954**, 17. april 1954: VfB Stuttgart – 1. FC Köln 1-0 (etter ekstraomganger)
***1968**, 9. juni 1968: 1. FC Köln – VfL Bochum 4-1

### Landskamper
***1952**, 21. desember 1952: Tyskland – Jugoslavia 3-2
***1960**, 27. april 1960: Tyskland – Portugal 2-1
***1964**, 29. april 1964: Tyskland – Tsjekkoslovakia 3-4
***1966**, 1. juni 1966: Tyskland – Romania 1-0
(alle landskampene var vennskapskamper)

## Referanser
Novorossijsk

**Novorossijsk** (russisk: Новоросси́йск, tsjerkesisk: Цӏэмэз &ndash; *Ts'emez*) er en by i Krasnodar kraj i Russland. Den ligger ved Tsemesbukta på nordøstkysten av Svartehavet, rundt 100&nbsp;km sørvest for Krasnodar. Innbyggertall: 281&nbsp;400 (est. 2005), 232&nbsp;079 (folketelling 2002).

Novorossijsk er Russlands viktigste havneby ved Svartehavet.

Byen har gjennom de siste årene begynt å blitt veldig modernisert. Temperaturene kan være veldig kalde på vinterstiden, og resten av året er det behagelig temperatur. På sommeren er det stort sett mellom 30 – 40 grader.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Informasjonsportal for byen (russisk)
* Bilder fra Novorossijsk (russisk)
Malibu

**Malibu** er en kystby vest i Los Angeles fylke i den amerikanske delstaten California. Byen ligger 48&nbsp;km vest for Downtown Los Angeles. Malibu er kjent for sitt milde middelhavsklima, vakre strender, samt velstående- og kjente innbyggere. Byen utgjør en 34&nbsp;km lang stripe langs Stillehavet i Sør-California, og byen ble opprettet i 1991 under navnet City of Malibu. Området er kjent som hjem til en rekke Hollywood stjerner, samt andre velstående innbyggere. De fleste beboende bor få meter fra California State Route 1, også kjent som Pacific Coastal Highway (PCH). Noen bebyggelse er også i Malibu Canyons i Santa Monica-fjellene.  hadde  innbyggere per .

Byen er kjent som *21 miles of scenic beauty*, som refererer til at byen har en 21 miles (34&nbsp;km) kystlinje, og er også kjent som *the Bu* blant surfere og lokale beboere. Malibu grenser til Los Angeles nabolaget Pacific Palisades i øst, Santa Monica fjellene i nord, Stillehavet i sør, og Solromar i Ventura fylke i vest. Kjente strender inkluderer Surfrider Beach, Zuma Beach, Topanga Beach, Point Dume Beach, Dan Blocker Beach, og andre. Parker inkluderer Malibu Creek State Park, Leo Carrillo State Beach and Park, Point Mugu State Park, og Robert H. Meyer Memorial State Beach.

I januar 2025 ble deler av Malibu rammet av brann.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
ERCP

**ERCP** står for «Endoskopisk retrograd kolangiopankreatikografi». Det er en undersøkelse der en forsøker å synliggjøre galleveiene, galleblæren og bukspyttgangen. Målet er å oppdage om det kan være passasjehinder i galleveiene. For dette formålet bruker en et kontrastmiddel. 

Indikasjon på at denne undersøkelsen er nødvendig er hvis pasienten er ikterisk. Det trenger ikke å bety at det er passasjehinder i galleveiene, men det kan være et tegn på det. 

Passasjehinderet kan enten være en stein eller en svulst i gallegangen. 

Pasienten blir først lokalbedøvd i svelget før et fiberendoskop føres ned til duodenum. Der vil en  lokalisere galleveien og føre en sonde opp i denne. I galleveien blir kontrastmidlet injisert. 

Når det er gjort, kan legen se via røntgen om det er passasjehinder i gallegangen. Legen kan også fjerne gallesteiner via endoskopet og gjøre åpningen større (papillotomi) ev. legge inn en kunstig "tunnel" (stent) der gallen kan renne forbi det eventuelle passasjehinderet. 

Hele undersøkelsen tar ca. 30 minutter. Hvis det er nødvendig med inngrep som papillotomi, innsetting av stent eller fjerning av gallestein, kan det ta lengre tid.  

## Ting å huske på for pasienten
;Før:
*ERCP kan være en slitsom og ubehagelig undersøkelse. Spesielt hvis undersøkelsen varer lenge. 
*Kan ikke spise eller drikke noe fra midnatt før undersøkelsen. 
*Du får smertestillende og beroligende medikamenter i forkant. 

;Etter: 
*Være forberedt på at en blir litt kvalm og har litt smerter etter undersøkelsen.
*Hvis legen har utført papillotomi (utvida gallegangen), vil sykepleierne observere deg for eventuelle komplikasjoner i tilknytning til dette.

## Sykepleierens oppgaver
*Passe på at pasienten faster til rett tid. 
*Informere om at undersøkelsen kan være ubehagelig, men at en vil få beroligende og smertestillende medisiner i forkant. 
*Opptrer rolig slik at pasienten ikke blir mer oppjaget enn nødvendig.
Anglo-irsk

**Anglo-irsk** var en betegnelse på den sosialt privilegerte klassen i Irland, hvor medlemmene av denne klassen var etterkommere av de store landeierne og øvre lag av det protestantiske presteskapet og embetsstanden, særlig fra 1600-tallet, 1700-tallet og 1800-tallet. Disse hadde ofte familiebakgrunn fra den engelske overklassen og var medlemmer av den anglikanske kirke, eller i noe mindre grad til andre kirker med utspring i England, som metodister. 

Imidlertid ble ikke benevnelsen «anglo-irsk» benyttet om presbyterianere i Irland, da disse som oftest hadde skotsk bakgrunn. 

Benevnelsen «anglo-irsk» ble brukt helt fram til victoriatiden, som betegnelse på en klasse som både religiøst, sosialt og kulturelt lå tett innpå den engelske overklassen.

**Anglo-irsk** er også brukt som en benevnelse på de formelle kontaktene, forhandlingene og avtaleverket mellom Storbritannia og Irland. Blant disse er Den anglo-irske traktat fra 1921 og Den anglo-irske avtale fra 1985 og det anglo-irske toppmøtet som møtene mellom den britiske statsministeren og den irske statsministeren blir kalt.

## Referanser


## Se også
* Artikler om anglo-irer på Wikipedia på bokmål
Jernbanevogn

**Jernbanevogner** er kjøretøy som inngår i et skinnebasert transportsystem som kalles jernbane. Flere jernbanevogner koplet sammen betegnes gjerne som et jernbanetog eller bare et tog. Jernbanevogner og jernbanetog  trekkes tradisjonelt av et eller flere lokomotiv. De fleste jernbanevogner har bremser, buffere for myk kontakt med sammenkoplede vogner samt sammenkoplingsmekanisme. Alt rullende materiell til en jernbane må være utstyrt med hjul på akslinger av riktig bredde tilpasset banens sporvidde. En viktig egenskap ved en jernbanevogn er om den har boggier eller ikke. Boggivogner får en mykere bevegelse i skinnegangen, og boggier brukes både på passasjervogner og større godsvogner. 

Jernbanevogner kan også være utstyrt med motor, såkalte motorvogner. 
Jernbanevogner koples vanligvis sammen etter behov, men enkelte tog kan bestå av fast sammenkoplede vogner, et vognsett. Slike vognsett består gjerne av en motorvogn samt en eller flere passasjervogner, og et slikt sett kalles gjerne et motorvognsett. Vognsettene har vanligvis førerkabin i begge ender og er derfor ressursbesparende ved endestasjonene. Passasjertrafikk foregår mer og mer med motorvognsett der utvendig design på togene er en viktig markedsføringsfaktor. 

Jernbanevogner finnes til en rekke ulike transportformål, de fleste kan klassifiseres som passasjer- eller godsvogner. Det finnes også en rekke ulike typer vogner til vedlikeholdsformål på banen. 

## Passasjervogner
Passasjervogner har høye krav til komfort, vinduer og toalett, samt bagasjehyller etc. Passasjervogner kan inndeles i sittevogner elle sovevogner, og etter langtrafikk med dagtog eller nattog, mellomdistanser eller lokaltrafikk. For langtrafikk er kravene til komfort stor. Togene utstyres med spesialvogner for servering, eller med egne barnevogner, der en stor lekekupe for barna tar mye plass. For rullende materiell til lokaltrafikk prioriteres komforten lavere, mens fokus settes på kapasitet og hyppighet i avgangene. 

## Godsvogner
Kravene til slike vogner er helt avhengig av hva som skal fraktes. Kjemikalier må fraktes i utslippsikre og trykkbestandige tankvogner, mineralmalm kan fraktes i åpne stålcontainere, post må være innelåst i lukkede og tørre vogner, osv. Godsvogner for transport av levende dyr finnes også. 

## Se også
* Lokomotiv
* Dressin
Siem Reap (provins)

**Siem Reap** (khmer: **សៀមរាប**) er en provins nordvest i Kambodsja ved bredden til innsjøen Tonlé Sap. Provinshovedstaden heter også Siem Reap, et navn som betyr «seier over Siam», noe som refererer til Khmerrikets seier over thaiene. I dag er provinsen best kjent for Angkor, ruinbyen som vitner om Khmerrikets storhet. 

Provinsen er inndelt i 12 distrikter:

## Referanser
Bergensregionen

**Bergensregionen** (opprinnelig *Regionrådet Bergen og Omland*) var et interkommunalt regionråd etablert i 1989 som omfattet 11 av de 18 kommunene i storbyregionen Bergen og omland. Regionrådet var landets største i folketall med ca. 350 000 innbyggere.

Regionrådet ble nedlagt i mai 2010 og ble i april 2011 erstattet av Bergensalliansen, et nytt og større samarbeidsorgan for samtlige 18 kommuner i storbyregionen Bergen og omland. Disse står også bak etableringen av næringsutviklingsselskapet Business Region Bergen AS (BRB), i samarbeid med Hordaland fylkeskommune og Stord kommune i Sunnhordland.

## Byregion
I *storbymeldingen* til Stortinget (2002–2003) ble Norge delt inn i én storbyregion og 15 byregioner, åtte på Østlandet og åtte utenfor Østlandet. De åtte på Østlandet danner en geografisk sammenhengende helhet. De åtte byregionene utenfor Østlandet er alle geografisk frittstående.
Alle byregionene er definert ved en bykommune som senter og med et utvalg omlandskommuner rundt. Drammens- og Mosseregionen er en del av Oslo-regionen, mens de andre byregionene langs Oslofjorden pluss Mjøsbyene i utgangspunktet ikke har en slik relasjon.

## Se også
* Liste over norske storby- og byregioner
* Stor-Osloregionen
* Byregioner i Norge
* Region
* Byregion
* Næringsregion
* Liste over norske byer
* Liste over norske byer regnet etter grunnleggelse
* Liste over Norges største tettsteder

## Referanser


## Eksterne lenker
* Bergensregionen
* Business Region Bergen
University of New Orleans

**  University of New Orleans  ** (forkortet **UNO**) er et delstatseid universitet i med 6 campuser i storbyen New Orleans i delstaten Louisiana, USA. Det ble opprettet i 1958 som *Louisiana State University in New Orleans*, eller LSUNO, og inngår fortsatt som en semi-uavhengig del av **[[Louisiana State University System]]**.

Ved universitetet var det 11&nbsp;747 studenter og 654 vitenskapelig ansatte i 2006, og samme året var skolepengene US$ 3&nbsp;810 for studenter folkeregistrert i Louisiana. Studiene gis opp til doktorgradsnivå.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Eric Magnusson

**Eric Magnusson** (født 25. juli 1977) arbeider som manusforfatter og filmregissør. Han har skrevet, regissert og produsert flere kortfilmer. *Dager av kjærlighet* og *En perfekt dag for golf* har deltatt på en rekke internasjonale filmfestivaler. 

Skuespillene hans er blitt oppført på Black Box Teater i Oslo, Kasernescenen og Århus Teater.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Liste over norske X-Men-tegneserier

Dette er en liste over all litteratur om superheltgruppen ***X-Men*** (også kalt **X-Mennene** og **Prosjekt X**) utgitt på norsk. De originale tegneseriene er utgitt av det amerikanske firmaet Marvel Comics som gav ut det første nummeret i 1963. I Norge ble ikke X-Men utgitt før i 1981 i Atlantic Special serien. X-Men fikk sin første egne serie i 1984 under navnet *Prosjekt X*. Idag utgis serien av Schibsted under navnet *Marvel Spesial* som fokuserer på Wolverine (en av de mest populære i gruppen) og X-Men annen hver måned.

De originale amerikanske numrene som er samlet i de norske utgivelsene er gitt i *kursiv*.

## Atlantic Special (1981-1982)
De første historiene med X-Men på norsk var på trykk i Fantastiske Fire Superseriepocket nr. 1 (1979). Senere kom det historier med *X-mennene* på norsk i spesialnummer av *[[Atlantic Serien]]*.

## Prosjekt X (1984-1990)
Semic gav X-mennene en egen serie og det nye navnet Prosjekt X som varte fra 1984 til 1985. Deretter ble historier om Prosjekt X kun gitt ut i spesialnumre som *Marvel superheltene* og *Marvel spesial* før de igjen fikk en egen serie i 1990.

 Dette nummeret var egentlig Marveluniverset 153, men var feilnummerert til 150.

Marveluniverset 171 skulle vært *Prosjekt X 1990, nr. 8* men ble aldri utgitt.

## Wolverine (2001-2002)

## X-Men (2003-2006)

## Diverse annet fra 2000 til 2006

## Marvel Spesial: X-Men og Wolverine (2007-2008)
I 2007 overtok Schibsted Forlagene AS Marvel utgivelsene. Historier om X-Men og Wolverine ble nå gitt ut i den felles månedsserien *Marvel Spesial*. Noen nummere av Spider-Man er tatt med i listen siden de inneholder *Civil War* storylinen som også griper inn i de øvrige historiene.

## Diverse annet fra 2007

## 2009 til nå
Schibsted gir ikke ut noen fast serie, men kommer til tider ut med noen "Spesial-Album".
University of North Carolina

**  University of North Carolina ** (forkortet **UNC system**) er et delstatseid, forskningsbasert, og opprinnelig universitet i Nord-Carolina, USA. I alt omfatter universitetssystemet alle de 16 offentlige fire-årige universitetene i delstaten.

Det ble opprettet i Chapel Hill i 1789 som det første offentlige universitet til å tildele grader i USA, og bestod i 136 år med bare én campus. Med tiden opprettet delstaten et kvinnecollege (State Normal and Industrial School) i Greensboro i 1891, og fem svarte læresteder i tillegg.

## Læresteder og skoler
Universitetssystemet har følgende læresteder, med noen viktige skoler samt grunnleggingsår og studenttall i høstsemesteret 2006 angitt:

* Appalachian State University (1899) – 15 117 studenter
* East Carolina University (1907) – 24 351 studenter
* Elizabeth City State University (1891) – 2 681 studenter
* Fayetteville State University (1867) – 6 301 studenter
* North Carolina Agricultural and Technical State University (1891) – 11 098 studenter
* North Carolina Central University (1909) – 8 675 studenter
* North Carolina School of the Arts (1963) – 845 studenter
* North Carolina School of Science and Mathematics (1980) – 620 studenter
* North Carolina State University (1887) – 31 130 studenter
* University of North Carolina at Asheville (1927) – 3 639 studenter
* University of North Carolina at Chapel Hill (1789) – 27 717 studenter
* University of North Carolina at Charlotte (1946) – 21 519 studenter
* University of North Carolina at Greensboro (1891) – 16 872 studenter
* University of North Carolina at Pembroke (1887) – 5 827 studenter
* University of North Carolina at Wilmington (1947) – 12 098 studenter
* Western Carolina University (1889) – 8 861 studenter
* Winston-Salem State University (1892) – 5 650 studenter

## Studentforhold og biblioteker

Ved universitetet var det 87&nbsp;220 studenter og 5&nbsp;375 vitenskapelig ansatte i 2006, og samme året var skolepengene i snitt ca. US$ 4&nbsp;000 for studenter folkeregistrert i North Carolina og US$ 14&nbsp;000 for fremmedstudenter, avhengig av studiested. Studiene gis opp til doktorgradsnivå ved alle stedene unntatt Asheville og Pembroke.

Emmylou Harris studerte ved  University of North Carolina at Greensboro.

I alt har  University of North Carolina bibliotekene over 5,8 millioner boktitler.  University of North Carolina at Charlotte J. Murrey Atkins Library er blant de største med mer enn 1 million titler.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Appalachian State University
*  East Carolina University
*  Elizabeth City State University
*  Fayetteville State University
*  North Carolina Agricultural and Technical State University
*  North Carolina Central University
*  North Carolina School of the Arts
*  North Carolina State University
*  University of North Carolina at Asheville
*   University of North Carolina at Chapel Hill
*  University of North Carolina at Charlotte
*  University of North Carolina at Greensboro
*  University of North Carolina at Pembroke
*  University of North Carolina at Wilmington
*  Western Carolina University
*  Winston-Salem State University
Papillotomi

**Papillotomi** er å utvide papilla duodeni major. Dette gjøres med et fiberendoskop. 

Papillotomi gjøres når det er stenose i gallegangen mellom gallen og duodenum. Stenosen kan komme av kreft og gallestein.
Vesthordland

**Vesthordland** er en del av storbyregionen Bergen og omland i Vestland fylke som omfatter øykommunene vest for Bergen. Området har tradisjonelt har vært en del av Nordhordland og senere Midthordland, og den mer uoffisielle benevnelsen Strilelandet som omgir Bergen by.

Regionen omfatter de fire kommunene Askøy, Fjell, Sund og Øygarden, med til sammen 415,51&nbsp;km² og 63&nbsp;770 innbyggere pr 1. januar 2015. Det utgjør 2,7 % av arealet og 12,5 % av folkemengden i Hordaland fylke, og en befolkningstetthet på 153 innbyggere per kvadratkilometer.

## Administrative inndelinger
* Askøy inngår i næringsregion *Bergen og Askøy*, mens Fjell, Sund og Øygarden utgjør næringsregion *Øygarden og Sotra*.
* Kommunene er tilsluttet Regionrådet Vest og medeiere i næringsutviklingsselskapet Business Region Bergen AS (BRB).
* Regionen utgjør virkeområdet for Vesthordland prosti under Bjørgvin bispedømme i Den norske kirke.
* Regionen inngår i domsmyndighetsområdet til Nordhordland tingrett under Gulating lagdømme.
* Regionen var en del av det tidligere fogderiet Nordhordland fogderi.

## Se også
* Midthordland

## Referanser
Amstetten

**Amstetten** er distriktshovedstaden i Bezirk Amstetten i delstaten Niederösterreich i Østerrike, beliggende ved elva Ybbs i regionen Mostviertel.

Amstetten hadde pr. mai 2015 en befolkning på  innbyggere.

## Historie
Det finnes spor av menneskelig bosetning fra steinalderen og bronsealderen i området, og det første skriftlige belegget for en by i området gjelder Ulmerfeld i år 995. Stedet ligger ved det som fra romertiden har vært en viktig ferdselsåre, det vil si Limesstraße, senere kalt Reichsstraße og så Bundesstraße 1. Første gang Amstetten nevnes i kildene er i år 1111. 

I 1858 kom det jernbaneforbindelse. Amstetten fikk bystatus i 1897.

Byen ble i nyere tid kjent for den såkalte Fritzl-saken.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
US Foggia

**Unione Sportiva Foggia** er en italiensk fotballklubb fra Foggia, Puglia. Klubben ble grunnlagt i 1920. Foggia spilte sist i Serie A i 1995. Laget var veldig populært på 90-tallet på grunn av den offensive spillestilen til Zdenek Zeman.

## Kjente spillere
* Giuseppe Signori
* Dan Petrescu
* Luigi Del Neri
* Francesco Baiano
* Lorenzo Insigne
* Bryan Roy

## Kjente trenere
*  Pasquale Marino
* Zdenek Zeman

## Eksterne lenker
*
Ola Metliaas

**Ola H. Metliaas** (1943–2005) var en norsk lærer, politiker og leder i offentlig sektor.

Metliaas var formann i Unge Venstre fra 1966 til 1968. Han tok lærereksamen ved Sagene lærerskole i 1967. I 1972 var han daglig leder i Ja til EF. 

Han var direktør i Statens Attføringsinstitutt, direktør i Arbeidsdirektoratet, direktør ved Ullevål sykehus, direktør ved Oslo kretsfengsel og generalsekretær i Flyktningerådet, før han i 1999 fikk jobb som direktør på Sentralsjukehuset i Hedmark på Elverum.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
SS Cavese 1919

**Società Sportiva Cavese 1919 ** er en italiensk fotballklubb fra Cava de' Tirreni, Campania. Klubben ble grunnlagt i 1919, og spiller i Serie C1/A. Cavese's draktfarger er blå og hvit.

## Eksterne lenker
*
Terrorangrepet i Bagdad 1. mai 2008

**Terrorangrepet i Bagdad 1. mai 2008** skjedde en bilbombe ble detonert i Bagdad, hovedstaden i Irak, i forsøket på å ramme en amerikansk militærpatrulje.

## Bakgrunn
Fortsatte kamper i Sadr City de foregående dagene, mellom bl.a irakiske styrker og Mahdi-militsen hadde krevd mange menneskeliv. Ifølge meldinger i media hadde så mange som 996 sivile, 96 politimenn og 38 soldater mistet livet.

## Angrepet
En bilbombe gikk av i Karrada-området, da en amerikansk militærpatrulje passerte igjennom bydelen.

### Skader
9 ble meldt drepte og 23 sårede. Noen rapporter meldte at en amerikansk soldat var blant de drepte, men dette var ikke bekreftet. Et amerikansk pansret kjøretøy ble skadet av eksplosjonen.

### Gjerningsmenn
Irakisk politi skal ha arrestert en mann som angivelig skal ha fjernutløst bomben.

## Referanser
Vetus Latina

**Vetus Latina**, *gammel latin*, er en fellesbenevnelse for den store gruppen av latinske bibeloversettelser som hadde vært i bruk siden det 2. århundre fram til Hieronymus' standardiserte og autoriserte latinske oversettelse Vulgata kom i det 5. århundre.

Med kristendommens utbredelse i Romerriket var det blitt mer og mer vanlig med latinske oversettelser i stedet for de greske som hittil hadde blitt benyttet. I Nord-Afrika, Spania, England, Gallia og Germania fantes derfor et utall av latinske bibeloversettelser, ofte av sterkt varierende karakter og kvalitet – og ofte oversettelser som var foretatt av de lokale lærde.

Derfor var det også ofte uoverensstemmelser mellom de forskjellige oversettelsene.

De eldste av disse latinske oversettelsene finner man ikke i Rom, som man ellers kunne forvente, men i de romerske provinsene i det nordlige Afrika hvor spesielt Cyprianus, biskop i Karthago, var med til å spre det latinske språk. I Rom var språket blant de kristne gresk helt opp til det 3. århundre. Paulus skrev f.eks. sine brev på gresk, og flertallet av de romerske biskopene snakket gresk.

I Torino i Italia finnes i dag fragmenter av en kopi fra den bibelen Cyprianus benyttet. Den kalles Codex Bobbiensis, og inneholder bruddstykker av Markusevangeliet og Matteusevangeliet. I Paris finnes fragmenter av Johannes' åpenbaring og Apostlenes Gjerninger fra samme bibel. De kalles Codex Floriacensis. Endelig finnes det i Trento Codex Palatinus, et skrift fra det 5. århundre som også er av nordafrikansk opprinnelse.

Et annet interessant *vetus latina*-skrift er Codex Colbertinus, som også bærer preg av den nordafrikanske innflytelsen. Disse afrikanske biblene er spennende. Dels kan de fortelle oss om den tidlige kristendommens utbredelse i Nord-Afrika, og dels kan de gi viktige opplysninger om de greske skriftene de er oversatt etter.

De er, om enn indirekte, de tidligste *øyenvitner* til de originale greske skriftene, og dermed tettere på forfatterne enn de biblene som kom i kjølvannet av Vulgata. Ofte kan de tidsbestemmes meget nøyaktig, idet man har kjenskap til de biskoppene og kirkefedrene som benyttet dem.

Mange av de senere greske og latinske oversettelsene mangler geografiske referanser og tilknytning til enkeltpersoner.

I det 4. århundre og 5. århundre ser man de første europeiske latinske oversettelser, Codex Vercellensis og Codex Veronensis, fra henholdsvis Vercelli og Verona. Dette er to interessante bibler ut fra både historisk og religiøs betydning.

Med Vulgata fikk man så i det 5. århundre et felles skrift, som hurtig bredte seg i den kristne verden, og som med tiden ble benyttet til oversettelser til lokale språk.

## Eksterne lenker
* Benediktinerkloster Beuron – Veus Latina
* Bible Research – The old latin version
* Vetus Latina – Resources for the Old Latin Bible
Reindalen

:*For dalføret i [[Tafjordfjella]], se [[Reindalen (Tafjord)]]*

**Reindalen** er den største dalen på Svalbard, og ligger sør i Nordenskiöld Land på Spitsbergen. Dalen løper 40 km fra nordøst til sørvest, og dannes av Reindalselva som har sine utspring ved fjellene Glitrefjellet og Slottet, under isbreen Hellefonna. Dalen og elva munner ut på Stormyra i Kaldbukta, som er en bukt i Van Mijenfjorden. Det er sjeldne torvmoser nederst i Reindalen, som også lengre oppe er frodig, men har sur jord. 

Hele Reindalen med tilliggende fjellparti opp til vannskillene tilhører Van Mijenfjorden nasjonalpark, som ble opprettet i 2003/2021 med hjemmel i Svalbardmiljøloven. Opprettelsen skapte debatt, fordi parken båndlegger deler av ressursgrunnlaget til Store Norske Spitsbergen Kulkompani. 

Reisende mellom Longyearbyen og Sveagruva krysser Reindalen med snøskuter i vintersesongen.
Skuterløypene går via Slakbreen over Reindalen, deretter nordover gjennom Todalen til Longyearbyen via Adventdalen. Ved rasfare går en reserveløype til Adventdalen via Bolterdalen, som vanligvis er reservert for ikke-motorisert ferdsel.

## Historie
Det var russisk fangst nederst i Reindalen på 1800-tallet, med rester av en pomor-hytte sørøst i deltaet ved Kaldbukta nede i Van Mijenfjorden. Det var svalbardrein som var en viktig fangstart her.

Innerst i Kaldbukta (elvedeltaet) ble en norsk fangsthytte oppført på Vengsletta i juli 1898 av Johan Hagerup og fire mann for konsul Holmboe, like vest for Ingeborgfjellet. Denne ble brukt til fangst og de skjøt 50-60 reinsdyr første sesongen. Anlegget inngikk i det som utgjorde Fangstfelt 6 (Braganzafeltet) og 7 (Lågneset). 

I 1935 anla Store Norske Spitsbergen Kulkompani (SNSK) ei hytte 10 km oppe i Reindalen, kalt «Sørhytta». Denne ble oppført litt sørvest for utløpet av Gangdalen. Den ble brukt av selskapets ansatte som overnattingssted ved overfarten med hundespann mellom Longyearbyen og Sveagruva, og står fortsatt (2013). I 1948 anla SNSK også en annen hytte - «Pluto» - helt sør i dalen og midt i elvedeltaet ved de store vannene i Stormyra. Hytta ble brukt som jakt- og hvilestasjon for ansatte ved slede- eller scooterturer sørøstover til Van Mijenfjorden.

SNSK ble i 2008 ilagt en bot på 500 000 kroner av Sysselmannen på Svalbard for ulovlig bygging av to basestasjoner for mobiltelefoni i nasjonalparken. Selskapet ble også pålagt å fjerne basestasjonene. En ny basestasjon ble deretter oppført på en plassering som var mindre synlig fra nasjonalparken, og sikrer mobildekning på deler av strekningen mellom Sveagruva og Longyearbyen.

Navnet kommer av rein , som det er mye av i dalen.

## Referanser
ARA «Veinticinco de Mayo» (1929)

* *For hangarskipet med samme navn se *'ARA «Veinticinco de Mayo» (1968)**''

**ARA «Veinticinco de Mayo»''' var en argentinsk krysser. Navnet, «25. mai», fikk hun etter den argentinske nasjonaldagen, datoen argentinerne begynte opprøret mot den spanske kronen, og navnet er brukt på flere skip i den argentinske marinen gjennom årene.

## Beskrivelse

ARA «Veinticinco de Mayo» var av klassen med samme navn som ved siden av ARA «Veinticinco de Mayo» bestod av søsterskipet ARA «Almirante Brown». Begge skipene ble bygget i Italia, noe de bar preg av til tross for store forskjeller fra samtidige italienske kryssere.

Hovedbestykningen bestod av seks 7,5" kanoner plassert parvis i tre tårn, to foran og et på akterdekket. Disse kanonene hadde en rekkevidde på opptil 27&nbsp;300 m. Sekundærbestykningen var seks 2×4" kanoner som også kunne brukes for luftvern. I tillegg førte hun to triple torpedorør og tolv 21" torpedoer.

Hun hadde opprinnelig katapulten på fordekket og en hangar under dekk med plass for to fly. Hangaren ble ombygd til andre formål i 1937 og i 1939 fikk hun en ny katapult midtskips i stedet. Hun opererte to, disse var opprinnelig av typen Vought O2U Corsair, men ble senere erstattet i kronologisk rekkefølge av Grumman G-5, Supermarine Walrus og Grumman J2F Duck.

## Operativ historie

ARA «Veinticinco de Mayo» tilbrakte det meste av sin tjenestetid på øvelsestokt og flåtebesøk. Men under den spanske borgerkrigen ble hun sendt til Alicante, hvor hun lå fra 22. august 1936 til desember, for å ivareta sikkerheten og interessene til argentinske statsborgere.

I 1959 fikk hun status som reserve, og 24. mars 1960 ble hun tatt ut av tjeneste. Hun ble solgt til opphugging i 1962.
 
## Kilder

*
Fagerlund skole

**Fagerlund skole** kan vise til flere skoler i Norge:

* Fagerlund skole (Gran)
* Fagerlund skole (Ringsaker)
Trintom skole

**Trintom skole** er en barneskole beliggende sentralt i Gran, i Innlandet. Skolen hadde pr. 2020 203 elever.

Skolen ble nybygget i 2011. 

## Eksterne lenker
*
Bjoneroa skole

**Bjoneroa skole** er en barne- og ungdomsskole i Gran kommune, beliggende i Bjoneroa på vestsiden av Randsfjorden.

Den første skolebygningen ble reist i Bjoneroa i 1889–1890, som **Blidensol skole**. Den var i bruk i over 60 år, til den brant ned til grunnen i 1953. Ny skole sto ferdig i 1955, som Bjoneroa sentralskole. 

Bjoneroa var framhaldsskole fram til 1964, da ungdomsskole ble innført. Det innebar at elevene fra første til sjuende gikk på Bjoneroa, mens åttende- og niende skoleår var lagt til Brandbu ungdomsskole. De første årene innebar det at ungdomsskolelevene måtte bo på hybel, senere kom det skolebuss med ferje over Randsfjorden.

Fra 1975 ble det innført ungdomsskole på Bjoneroa, slik at det ble en 1–10-skole.
Nåværende rektor (2026) er Leif Thorbjørn Jensen. 

## Eksterne lenker
* 
*   Jubileumshefte for skolen  1955-2005
Bjørklund skole

**Bjørklund skole** var en barneskole i Gran kommune. 

Bjørklund skole ble nedlagt i 2016 da nye Brandbu barneskole ble tatt i bruk. 

Skoleåret 2016/2017 holdt niende trinn på Brandbu ungdomsskole til på Bjørklund mens ungdomsskolen ble pusset opp.

## Eksterne lenker
* Om skolen hos lokalavisen ''Hadeland''