open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Rosenthal

**Rosenthal** er en ortsteil i Berlins bydel Pankow. 
## Historie
Landsbyen Rosenthal nevnes første gang i skriftlige kilder fra 1356. Rosenthal var navnet på et selvstendig gutsbezirk og landkommune inntil etableringen av Stor-Berlin i 1920. Det tidligere gutsbezirk Rosenthal da ble delt mellom Reinickendorf og Pankow.

Landsbyen ble anlagt som en angerdorf, det vil si med en allmenning (anger) som sentrum. Angeren i Rosenthal har vernestatus og til denne hører bl.a. landsbykirken fra 1230, menighetshuset fra 1898, herskapshuset (Gutshaus) fra 1820 med stall og landarbeiderkaserne fra 1840/1850. 

Stallen brukes idag av kunsthåndverkere. Den kommunale bygningen oppført i av murermester Schreiber i perioden 1901-1903, ble opprinnelig brukt som skole og fra 1990 som barne- og ungdomshuset *Landhaus Berlin-Rosenthal*.

## Bildegalleri

Fil:Berlin Rosenthal Dorfkirche 006.JPG|Dinse-Orgel i landsbykirken
Fil:Berlin Rosenthal Gutshaus.JPG|Herskapshuset Rosenthal
Fil:Berlin Rosenthal Evangelische Kirche Nordend 001.JPG|Nordend evangeliske kirke
Fil:Berlin Rosenthal Landhaus 002.JPG|Barne- og ungdomshuset *Landhaus Berlin-Rosenthal*


## Næringsliv
Mellom 1906 og 1932 fantes det i området fabrikker for turbiner, turbogeneratorer, elektriske biler og lokomotiver bygget av Bergmann Electricitäts Werke Aktien Gesellschaft. Mellom Rosenthal og Blankenfelde fantes helt fra gründertiden til 1985 spredningsområder for Berlins avløpsvann. Disse områdene er senere ført tilbake til sin naturlige tilstand og det er opprettet tureier og naturvernområder.

## Samferdsel
Stasjonen Rosenthal på Heidekrautbahn befant seg etter oppføringen av Berlinmuren i grenseområdet nord for Quickborner Straße og ble revet. Museumsbanen på denne del av Heidekrautbahn stanser ved en provisorisk stasjon ved Wilhelmsruher Damm.

Rosenthal er idag trafikkert med linje M1 tilhørende MetroTram med endestasjon på Kupfergraben ved Museumsinsel. Metrobuslinjen M21 forbinder Rosenthal med innkjøpssenteret Märkisches Zentrum og U-Bahn-linjene U6, U7 und U8 og S-Bahnlinjene S1, S25, S41/42 (Berliner Ringbahn) og S85. Berlin busslinje 124 forbindder også Rosenthal med Märkisches Zentrum, med S+U-stasjonen Wittenau og går videre til Tegel. Busslinje 122 som også løper gjennom Rosenthal forbinder S-Bahnhof Wilhelmsruh med U-Bahnhof Residenzstraße.

## Referanser
Verrastranda

**Verrastranda** er en liten bygd med i Beitstadfjorden i Verran i Steinkjer kommune i Trøndelag. Den har om lag 150 innbyggere, i tillegg til over 50 hytter som blir bebodd hver sommer.
Queenscliff (Victoria)

**Queenscliff** er en by i delstaten Victoria i Australia. Den ligger 104 kilometer sør for delstatshovedstaden Melbourne og hører til lokalstyret Borough of Queenscliffe. Byen ligger på Bellarine-halvøya ved inngangen til Port Phillip-bukta.

Queenscliff var badeby på slutten av 1880-årene og har flere viktorianske bygninger fra denne perioden. Fra Queenscliff går det ferge til Sorrento på Mornington-halvøya.

Fort Queenscliff ble bygget mellom 1879 og 1889. Sammen med Fort Nepean på andre siden av sundet (The Rip) skulle den beskytte innseilingen til Melbourne.

## Referanser
Cresco

**Cresco** var et heleid merkenavn av DNB Bank, som tilbød kredittkort og forbrukslån.

Selskapets produkter ble solgt gjennom samarbeidspartnere og direkte ut i markedet. Samarbeidspartnere inkluderte blant annet Elkjøp og Soundgarden. I tillegg skjedde salg gjennom organisasjoner som blant annet NITO og YS.

Juridisk var merkenavnet delt opp i selskapene *Cresco Kredittkort AS* og *Cresco Kjøpekort AS*.

Merkenavnet Cresco ble avsluttet i 2020.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Chen Wei

**Chen Wei** (kinesisk: 陈卫, født 1969) er en kinesisk forfatter, regimekritiker og menneskerettighetsaktivist. Den 23. desember 2011 ble han dømt til ni års fengsel.

I 1989 var Chen, da student ved Beijings teknologiske institutt, med i studentbevegelsen som kulminerte i protestene på Den himmelske freds plass. Han ble satt i Qinchengfengselet og løslatt i januar 1991. I mai 1992 ble han arrestert på nytt, nå for å minne studentprotestene i 1989 og for å organisere et politisk parti, og dømt til fem års fengsel.

Senere har han fremstått som ledende i å organisere menneskerettsaksjoner i Sichuan. Den 29. februar 2011 ble han invitert til å drikke te på politikammeret i Suining, og tatt i arrest. Han ble anklaget for å oppildne til undergrave av statsmakten. Den 23. desember samme år ble han dømt til ni års fengsel, og som underlag for anklagen ble anført fire essays han hadde skrevet og offentliggjort på internett.

## Referanser
Beechworth

**Beechworth** er en by i delstaten Victoria i Australia. Den ligger 284 kilometer nordøst for delstatshovedstaden Melbourne og hører til lokalstyret Shire of Indigo. Beechworth hadde .

Beechworth opplevde en massiv vekst under gullrushet i 1850-årene og har flere bygninger fra perioden. 

Hovednæringsveiene er turisme (spesielt knyttet til byens gullgraverhistorie) og vinproduksjon.

La Trobe University har en campus i Beechworth.

## Referanser
Zhu Fatai

**Zhu Fatai** (kinesisk: 竺法汰, pinyin: *Zhú Fǎtài*; Yale: *Chu1 Faat3 Taai3*; født 320 i Dongguan i Guangdong i Kina, død 387) var en kinesisk buddhistisk høylærd som underviste i Jiankang. Han hadde studert under Tao-an.
Warburton (Victoria)

**Warburton** er en by i delstaten Victoria i Australia. Den ligger 72 kilometer øst for delstatshovedstaden Melbourne og hører til lokalstyret Shire of Yarra Ranges som også er del av storbyområdet rundt Melbourne.

Warburton ligger i Yarra Valley-området langs elva Yarra og området er del av regnfallsområdet for Ypper Yarra Dam som er en av reservoarene som forsyner Melbourne med drikkevann.

Mellom 1901 og 1965 hadde Warburton en jernbanelinje (Warburton-linjen) som knyttet byen til Melbourne sentrum via Lilydale. Jernbanetraseen er i dag gjort om til gangsti.
Giovanni Filippo Ingrassia

**Giovanni Filippo Ingrassia** (født 1510 i Regalbuto på Sicilia, død 6. november 1580 i Palermo) var en siciliansk lege og ledende forsker innen den menneskelige anatomi. 

Ingrassia skrev en innsiktsfull kommentar til grekeren Galens osteologi fra antikkens tid, og beriktiget en rekke av feilene hos Galen. Han var professor ved Universitetet i Napoli.

Han antas å ha vært først ute med en faglig beskrivelse av sykdommen *varicella simplex* (vannkopper). Han anses også som oppdageren av en liten knokkel i det menneskelige øre, stigbøylen (*columella auris*). En rekke andre ben i kroppen var han også med på å studere og beskrive. 

## Verker
* *Iatropologia*, Napoli, 1547. 
* *Scholia*, Napoli, Giovanni Paolo Suganappo, 1549
* *De Tumoribus praeter naturam*, Napoli, Matteo Cancro, 1553
* *De Ossibus o Commentaria (in Galeni librum de ossibus doctissima, et expertissima commentaria)*, Palermo, Giovan Battista Moringo, 1603 la ed., Venezia, 1604, 2ª ed.)
* *Trattato assai bello, ed utile di due Mostri nati ira Palermo in diversi tempi, ove per due lettere l'una volgare, e l'altra latina si determinano molte necessarie questioni appartenenti ad essi mostri..*, Palermo, Giovanni Antonio Maida, 1560
* *Ragionamento fatto in presenza del Magistrato sopra le infermità epidemiali e popolari successe nell'anno 1558*, Palermo, Antonio Maiora, 1560
* *De veneno post tempus permeante* (sl.., marzo 1561)
* *Constitutiones et capitula, nec non jurisdictiones Regii Protomedicatus officii cum pandectis eiusdem*. .., s.l. 1563
* *Quaestio «utrum victis a principio ad status usque procedere debet sub tiliando, An (ut multi perpetuo observant) potius ingrossando*, Venezia, Angelo Patessio, 1568
* *Quod Veterinaria Medicina formaliter una, eademque cum nobiliore homine medicina sit, materiae duntaxat dignitate, seu nobilitate differens: ex quo Veterinarij quoque Medici, non minus, quam Nobiles illi Hominum Medici, ad Regiam Protomedicatus officij iurisdictionem pertineant*, Venezia, Angelo Patessio, 1568.

## Referanser
Yarra Valley

**Yarra Valley** er området rundt elva Yarra i Victoria i Australia. Elva renner fra kilden som ligger rundt 90 kilometer øst for Melbourne sentrum gjennom størstedelen av Melbourne før den munner ut i Port Phillip-bukta ved Port Melbourne og Williamstown. Navnet Yarra Valley blir oftest brukt om de øvre delene av elva og ikke om den delen av elva som renner igjennom byen.

Yarra Valley er også et vindistrikt som produserer chardonnay, pinot noir og musserende vin.

Større tettsteder i området er Yarra Glen, Healesville og Warburton.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Horsens Fjord

**Horsens Fjord** er ca. 18 km lang, og strekker seg fra Horsens havn til Kalsenakke (Kolsnakke) på Gylling Næs på den nordlige siden og Hundshage, sydøst for Snaptun, på den sydlige siden. I fjorden ligger øyene Alrø, Hjarnø og Vorsø som hovedsakelig er flate med strandområder og laguner langs kystene. Saltinnholdet i Horsens Fjord er cirka 2%.
__NOTOC__
Alrø og Hjarnø er delvis oppdyrket. Vorsø har tidligere hatt landbruk og øyen ligger i dag hen som urskog og den har en stor skarv og en stor hegrekoloni. Skarverne, som søker føde adskillige kilometer fra yngleplassen, kan observeres i hele Horsens Fjord.

Fjorden hører i dag til Region Midtjylland. Tidligere dannet den grensen mellom de nå nedlagte Århus Amt og Vejle Amt.

## Verneområder
Vorsø er sammen med ett i alt 2.000 hektar stort område på nordsiden av fjorden, fredet. Det dreier seg om områder omkring Søvind, Sondrup og Åkær. Det fredede området er både geologisk, historisk og kulturmiljømessig interessant, og har store landskapelige verdier.

Horsens Fjord danner et Ramsar-område på 427,37 km² sammen med øyen Endelave og omkringliggende sjø. Verneområdet ble opprettet 2. september 1977 og har nummer 152.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Kupfergraben

**Kupfergraben** (kobbergrøften) er navnet på den vestlige armen av Spree i Berlin, på vestsiden av Museumsinsel, fra Eiserne Brücke. Navnet antas å komme av et kobberverk som lå her fra 1500-tallet. Kobberverket ble nedlagt i 1885 da kanalen ble utvidet som følge av Spree-reguleringen.

Bodemuseet og Pergamonmuseet har innganger til Kupfergraben. 

## Referanser
Als Fjord

**Als Fjord** er et farvann mellom Als fra Jylland, som i nord møter Lillebælt og innseilignen til Aabenraa Fjord ved Varnæs Hoved, derfra og fra den nordvestlige delen av Als, går fjorden cirka 10 kilometer mod sydøst, hvor den ved *Snogbæk Hug* (Jylland), *Arnkilsøre* og *Stolbro Næs* (alle Als), deler seg i Augustenborg Fjord, og Als Sund. Farvannet er 2-3 km bredt, og opp til 27 m dypt.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Ararat (Victoria)

**Ararat** er en by i det sørvestlige delstaten Victoria i Australia. Den ligger 205 kilometer vest for delstatshovedstaden Melbourne og er administrasjonsenter for lokalstyret Rural City of Ararat. Området Ararat ligger i er kjent som Wimmera (etter elva med samme navn). Byen fikk navnet sitt i 1841 og er oppkalt etter Mount Ararat som ligger 10 kilometer sørvest for byen, fjellet er igjen oppkalt etter det bibelske fjellet Ararat.

Under gullrushet i 1857 ble det funnet gull i området og byen vokste frem til starten på 1900-tallet da befolkningsnedgangen begynte.

University of Ballarat har en campus i Ararat.

V/Line har avganger fra Ararat jernbanestasjon til Ballarat og Melbourne. Dessuten stopper The Overland i Ararat mellom Adelaide og Melbourne. Ararat lufthavn ligger fem kilometer sør for byen.

## Referanser
Øystein Rykkja

**Øystein Rykkja** (født 13. juni 1910 i Sandøy, død 12. desember 1995 i Elverum) var en norsk skolemann.

Han hadde examen artium fra 1929, lærerkurs fra Askov højskole i Danmark fra 1935 og studier i musikkpedagogikk fra Danmark og USA. Han hadde grad av mag.art. fra Universitetet i Oslo fra 1937, og var lærer ved Skogn Folkehøgskole 1934–1935, lærer ved folkehøyskoler i Buskerud 1936–1939 og i Østfold 1939–1940, bestyrer ved Toneheim Folkehøgskole 1946–1947, lektor ved Levanger offentlige lærerskole 1937–1958, rektor ved Elverum lærerskole 1958–1975.

Blant hans verv kan nevnes formann i Studentmållaget i Oslo i 1933, formann i Levanger og Skogn Mållag 1954–1956, medlem av Elverum skolestyre 1960–1964, medlem av Norsk språknemnd og styreformann ved Hedmark fylkes sykepleierskole.

Han var sønn av folkehøyskolebestyrer Olav Røkke og nevø av skolemennene Johan Peter Røkke og Jens Røkke. Etternavnet Rykkja er en alternativ og fornorsket skrivemåte for stedsnavnet Røkke på Skatval, hvor slekten stammer fra.

## Referanser
Broken River (Victoria)

**Broken River** er en mindre elv i Victoria i Australia. Den er del av Murray-Darlingbekkenet og renner ut i Goulburn ved Shepparton. Navnet på elva kommer mest sannsynlig fra at elva tørker ut i tørkeperioder og blir gjort om til en serie innsjøer. 

Elva renner blant annet igjennom byen Benalla som før 1850-årene var kjent som Broken River.

## Eksterne lenker
*
Broken River

**Broken River** kan vise til:

*Broken River (Victoria), elv i Victoria i Australia.
*Broken River (New Zealand), elv på New Zealand.
Flytedokk

En **flytedokk**, eller **våtdokk**, er en dokk laget som en flytende plattform for å heve skip opp av sjøen når det skal gjøres vedlikehold og reparasjoner på de delene av skipet som ellers er under vann. Flytedokk er én av to vanlige typer dokk, der den andre er tørrdokk.

Vanntanker i flytedokken fylles med vann for at dokken skal synke langt nok ned i sjøen til at skipet kan seile inn på plattformen. Deretter heves plattformen ved at tankene tømmes for vann, slik at heile skipet står høyere enn vannflaten utenfor. Først slik at skipet hviler på kjølblokker anbrakt i bunnen på samme måte som i tørrdokk, og så slik at selve skipet hever seg og blir stående tørt i dokken. Når vedlikeholdsarbeidet er gjort, senkes dokken til skipet flyter og kan seile ut igjen.

## Bilder

Fil:Cityvarvet september 2010.jpg|Flytedokker i Göteborg
Fil:Dique flotante Valparaíso III, en la bahía de Valparaíso (Chile), desde el cerro Alegre.jpg|Flytedokken «Valparaíso III»
Fil:USMC Assault Amphibious Vehicle entering the well deck of HMAS Adelaide during RIMPAC 2018.jpg|Våtdokk i amfibiekrigsskipet HMAS «Adelaide» (L01)
Fil:USS Comstock (LSD 45) 141207-M-RR352-129 (15981643555).jpg|Et landgangsfartøy i våtdokk i amfibiekrigsskipet USS «Comstock» (LSD 45)
Fil:US Navy 020905-N-8590G-007 Landing Craft Utility (LCU) 1631 crewmembers prepare to receive steadying lines from Sailors aboard USS Essex.jpg|Et landgangsfartøy i våtdokk i amfibiekrigsskipet USS «Essex» (LHD 2)
Fil:US Navy 040426-N-3970R-075 An Amphibious Assault Vehicle maneuvers inside the well deck aboard the Wasp class amphibious assault ship USS Bonhomme Richard (LHD 6).jpg|Amfibiske stormpanservogner i våtdokk i amfibiekrigsskipet USS «Bonhomme Richard» (LHD 6)
Fil:US Navy 060815-N-3557N-049 A Landing Craft Utility (LCU) makes its way into the well deck aboard the amphibious assault ship USS Kearsarge (LHD 3) to offload equipment and supplies.jpg|Landgangsfartøy nærmer seg våtdokken i amfibiekrigsskipet USS «Kearsarge» (LHD 3)


## Referanser


## Kilder
*
Fredrik Önnevall

**Fredrik Önnevall**, kinesisk navn 欧丰瑞 *Ou Fēngruì*, (født 1. november 1973 i Dalby i Skåne) er en svensk journalist og TV-programleder. I 2005 ble han SVTs første korrespondent i Beijing.

Önnevall tok journalistutdanning ved Södra Vätterbygdens folkhögskola og kinesisk på bla Lunds universitet. Han har tidligere vært programleder for reiseprogrammet *Packat & Klart* og i 1990-årene reporter og redaktør for *Sydnytt*.

Siden han snakker flytende kinesisk, laget han TV-serien *Kinas mat* som i åtte episoder som var en blanding av reise- og kulturprogram og fjernsynskjøkken. 

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  SVT: Korrespondenterna – SVT i Kina (video 3:30 min)
Gandhis fredspris

**Gandhis fredspris** eller **International Gandhi Peace Prize** er en pris som utdeles av Indias regjering for ikke-voldelig innsats for å sosial, økonomisk eller politisk endring. Prisen ble etablert i 1995 i anledning 125-årsjubileet for Mahatma Gandhis fødsel og er oppkalt etter ham. Den kan tildeles personer, så vel som institusjoner. Mottagerne får en statuett, samt prispenger på én crore indiske rupi, eller 10 millioner rupi. Prisvinnerne utpekes av en jury bestående av Indias statsminister, landets opposisjonsleder, høyesterettsjustitiarius og to andre medlemmer.

## Mottagere
Disse har mottatt prisen:
*2014: Indian Space Research Organisation
*2013: Chandi Prasad Bhatt, India
*2005: Desmond Tutu, Sør-Afrika
*2004: Coretta Scott King, USA
*2003: Václav Havel, Tsjekkia
*2002: Bharatiya Vidya Bhavan, India
*2001: John Hume, Storbritannia og Nord-Irland
*2000: Nelson Mandela, Sør-Afrika, og Grameen Bank, Bangladesh
*1999: Baba Amte, India
*1998: Ramakrishna-Mission, India
*1997: Gerhard Fischer, Tyskland
*1996: A. T. Ariyaratne, Sri Lanka
*1995: Julius Nyerere, Tanzania

## Referanser
Neustrelitz

**Neustrelitz** er en by i delstaten Mecklenburg-Vorpommern i Tyskland, og administrativt senter i distriktet Mecklenburg-Strelitz. Byen har rundt  innbyggere (2010).

## Historie
Bosetningen Strelitz er først nevnt i 1278, og fikk byrettigheter i 1349. På 1600-tallet var Strelitz en del av hertugdømmet  Mecklenburg-Güstrow, til den siste hertugen døde i 1695. Den ble i 1701 en del av det nye hertugdømmet Mecklenburg-Strelitz.

I 1712 ble Strelitz slott og deler av byen rundt ødelagt i en brann, og hertugen og hans familie bodde deretter på et jaktslott ved Zierker See nordvest for Strelitz. Rundt slottet vokste etterhvert fram den nye byen Neustrelitz, som ble offisiell hovedstad i Mecklenburg-Strelitz i 1736. Neustrelitz beholdt hertugsetet fram til 1918 og var hovedstad i Freistaat Mecklenburg-Strelitz under Weimarrepublikken fra 1918 til 1933.

Den gamle byen Strelitz fortsatte å eksistere også etter brannen i 1712. Det var en liten landsby og ble i 1931 innlemmet som en bydel i Neustrelitz.

## Bilder

Fil:Schlosskirche (Neustrelitz) Front.jpg|Slottskirken
Fil:Neustrelitz Orangerie.jpg|Neustrelitz Orangeri
Fil:Landestheater Neustrelitz.JPG|Landsteateret
Fil:Gymnasium Carolinum.jpg|Gymnasium Carolinum
Fil:Zierke Kirche.jpg|Zierke kirke
Fil:Neustrelitz (Stadtkirche) seitlich.jpg|Bykirken
Fil:Neustrelitzer Rathaus.jpg|Rådhuset


## Referanser


## Eksterne lenker
*
Ypthimina

**Ypthimina** er en gruppe av sommerfugler som hører til underfamilien ringvinger (Satyrinae) i den store familien flikvinger (Nymphalidae). Denne nokså artsrike gruppen er utbredt i Afrika og Asia.

## Utseende

Middelsstore, brune sommerfugler, vingene har som oftest øyeflekker. Undersiden er gjerne fint vatret.

## Levevis
Artene lever på gressmark, gjerne forholdsvis høytliggende, og larvene utvikler seg på gress.
## Utbredelse
Mange av artene lever i Afrika, men gruppen er også godt representert i Asia øst til Ny-Guinea og nord til det sørlige Sibir.

## Systematisk inndeling

* Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
** Gruppen Glossata
*** Gruppen Coelolepida
**** Gruppen Myoglossata
***** Gruppen Neolepidoptera
****** Gruppen Heteroneura
******* Gruppen Eulepidoptera
******** Gruppen Ditrysia
********* Gruppen Apoditrysia
********** Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
*********** Gruppen dagsommerfugler, Rhopalocera
************ Overfamilien egentlige dagsommerfugler, Papilionoidea
************* Familien flikvinger, Nymphalidae
************** Underfamilien ringvinger, Satyrinae Boisduval, 1833
*************** Stammen Satyrini Boisduval, 1833
**************** Gruppen Ypthimina Reuter, 1896
***************** Slekten *[[Argestina]]* Riley, 1923 – 7 arter, Kina og Tibet
***************** *[[Austroypthima petersi]]* Holloway, 1974 – Ny-Caledonia
***************** *[[Boeberia parmenio]]* (Böber, 1809) – Sibir og det nordlige Kina
***************** Slekten *[[Callerebia]]* Butler, 1867 – 14 arter, Himalaya
***************** Slekten *[[Cassionympha]]* van Son, 1955 – 3 arter, Sør-Afrika
***************** Slekten *[[Coenyra]]* Hewitson, 1865 – 3 arter, sørlige Afrika
***************** Slekten *[[Coenyropsis]]* van Son, 1958 – 3 arter, Afrika
***************** Slekten *[[Loxerebia]]* Watkins, 1925 – 18 arter, Kina
***************** Slekten *[[Mashuna]]* van Son, 1955 – 2 arter, Afrika
***************** *[[Melampias huebneri]]* van Son, 1955 – Sør-Afrika
***************** Slekten *[[Neita]]* van Son, 1955 – 6 arter, Afrika
***************** Slekten *[[Neocoenyra]]* Butler, 1886 – 15 arter, Afrika 
***************** Slekten *[[Paralasa]]* Moore, 1893 – 26 arter, Sentral-Asia
***************** Slekten *[[Physcaeneura]]* Wallengren, 1857 – 5 arter, Afrika
***************** Slekten *[[Pseudonympha]]* Wallengren, 1857 – 18 arter, Afrika
***************** Slekten *[[Strabena]]* Mabille, 1877 – 38 arter, Madagaskar
***************** Slekten *[[Stygionympha]]* van Son, 1955 – 9 arter, Sør-Afrika
***************** Slekten *[[Ypthima]]* Hübner, 1818 – ca. 110 arter, Afrika og Asia
***************** *[[Ypthimomorpha itonia]]* (Hewitson, 1865) – Afrika

## Kilder
* Carter, D. (1994) Sommerfugler fra hele verden. Teknologisk Forlag. ISBN 82-512-0438-0
* Lewis, H.L. (1974) Fjärilar från hela världen. Forum, Stockholm. ISBN 91-37-10100-5

## Eksterne lenker
* 
* Ypthimina på ''Tree of life''
Den internasjonale Simón Bolívar-prisen

**Den internasjonale Simón Bolívar-prisen** er en pris som tildeles av UNESCO for å belønne innsats for frihet, uavhengighet og verdighet og for å styrke en ny internasjonal, økonomisk, sosial og kulturell orden. Den ble etablert i 1983. Prisen er oppkalt etter den søramerikanske uavhengighetsforkjemperen Simón Bolívar. Med prisen følger det et pengebeløp. Prisvinnerne velges av en jury på sju medlemmer, der fem medlemmer representerer forskjellige verdensdeler, ett medlem utpekes av Venezuelas regjering og ett av UNESCOs generalsekretær.

## Mottagere
Disse har mottatt Den internasjonale Simón Bolívar-prisen:
*2004 Nadia Al-Jurdi Nouaihed, Libanon, og Casa de las Américas, Cuba
*2000 Samuel Ruiz García, Mexico, og Julio Sanguinetti, Uruguay 
*1998 Mário Soares, Portugal, og Milad Hanna, Egypt 
*1996 Muhammad Yunus, Bangladesh
*1992 Aung San Suu Kyi, Burma, og Julius Nyerere, Tanzania
*1990 Václav Havel, Tsjekkia
*1988 Vicaría de Solidaridad, Chile
*1985 Contadora-gruppen  og Bernardo Sepúlveda Amor
*1983 Juan Carlos I av Spania og Nelson Mandela, Sør-Afrika

## Referanser
Waren (Müritz)

**Waren (Müritz)** er en by i delstaten Mecklenburg-Vorpommern i Tyskland. Den ligger i nordenden av innsjøen Müritz, rundt 40&nbsp;km vest for Neubrandenburg.

Stedet blir første gang nevnt, som Virunum, av den greske geografen Klaudios Ptolemaios i 150 e.Kr. Den er dermed en av de første dokumenterte bosetningene i dagens Mecklenburg-Vorpommern. Navnet kommer trolig fra et slavisk ord for «sted med kråker eller ravner», men en annen mulighet er at det henviser til den germanske stammen varinere, som på den tiden var bosatt i området.

Middelalderbyen ble grunnlagt i 1260 av nybyggere fra Westfalen, ved siden av en borg og en slavisk landsby langs handelsruten fra Wismar til Burg Stargard.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Liste over fylkesordførere i Akershus

**Liste over fylkesordførere i Akershus** fra fylkeskommuneloven trådte i kraft den 1. januar 1964.

## Referanser
Grønholt flyplass

**Grønholt flyplass** er en mindre flyplass i Nordsjælland, nær Hillerød.

Den har PPR, det vil si et begrenset antall starter og landinger om året. Landingsbanen ligger 11-29 og er om lag 1 km lang. Det er også taksebane, men disse er ute av bruk for tiden grunnet dårlig vedlikehold. Hvis man letter fra bane 11, vil man etter starten få en imponerende utsikt over Esrum Sø med omgivelser.

## Eksterne lenker
* Om Grønholt Flyveplads  (dansk)
Morten Stordal

**Morten Stordal** (født 11. desember 1980) er en norsk tidligere skøyteløper som deltok i nasjonale og internasjonale konkurranser i hurtigløp på skøyter og representerte Norge og Geithus Idrettslag.

Han er en yngre bror til Rune Stordal.

## Personlige rekorder

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*  Profil på Jakub Majerski's Speedskating database (Adelskalender distanser og sammenlagt)
*  Profil på SpeedskatingResults.com (personlige rekorder og resultater) (ps feil fødselsdato → brukt Rune Stordal sin)
*  Profil på Effesport.nl (noen resultater)
;Bilder
*  Bilder på SpeedSkatingPhotos.info/DesgPhoto.com
Erebiina

**Erebiina** er en gruppe av sommerfugler som hører til underfamilien ringvinger (Satyrinae) i den store familien flikvinger (Nymphalidae). 
## Utseende
Middelsstore, gjerne nokså mørkt brune sommerfugler, vingene ofte med en fløyelsaktig glans. Oversiden av vingene har gjerne en bred, gul eller oransje stripe i den ytre delen der det sitter noen små øyeflekker.

## Utbredelse
Erebiina er utbredt i Holarktis. De fleste artene lever i høytliggende områder og har ofte meget begrensede utbredelser, gjerne bare ett fjellområde eller ett enkelt fjell.

## Systematisk inndeling

* Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
** Gruppen Glossata
*** Gruppen Coelolepida
**** Gruppen Myoglossata
***** Gruppen Neolepidoptera
****** Gruppen Heteroneura
******* Gruppen Eulepidoptera
******** Gruppen Ditrysia
********* Gruppen Apoditrysia
********** Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
*********** Gruppen dagsommerfugler, Rhopalocera
************ Overfamilien egentlige dagsommerfugler, Papilionoidea
************* Familien flikvinger, Nymphalidae
************** Underfamilien ringvinger, Satyrinae Boisduval, 1833
*************** Stammen Satyrini Boisduval, 1833
**************** Gruppen Erebiina Tutt, 1896
***************** Slekten *[[Erebia]]* Dalman, 1816 – 100 arter, Holarktisk, i Norge:
****************** Fløyelsringvinge (skogdjevel),*[[Erebia ligea]]* (Linnaeus, 1758) – i skog over hele landet
****************** Emblaringvinge, *Erebia embla* (Thunberg, 1791)
****************** Disas ringvinge, *[[Erebia disa]]* (Thunberg, 1791) – fra Nord-Trøndelag og nordover
****************** Polarringvinge, *[[Erebia polaris]]* Staudinger, 1871 – bare i Finnmark i Norge
****************** Fjellringvinge, *[[Erebia pandrose]]* (Borkhausen, 1788) – i høyfjellet over hele Norge. Den dagsommerfuglen som går høyest opp.
***************** *[[Proterebia afra]]* (Borkhausen, 1788) – Russland

## Kilder
* Carter, D. (1994) Sommerfugler fra hele verden. Teknologisk Forlag. ISBN 82-512-0438-0
* Lewis, H.L. (1974) Fjärilar från hela världen. Forum, Stockholm. ISBN 91-37-10100-5

## Eksterne lenker
* 
* Erebiina på ''Tree of life''
Torstein Slungård

**Torstein Slungård** (1931–2009) var en norsk politiker for Venstre og offentlig tjenestemann.

## Bakgrunn og tidlig karriere
Han vokste opp i Meråker, der familien forpaktet gården Søndre (Søgard) Nustad for Meraker Brug. Foreldrene, Kirsten, født Ydstines, og Jon Slungård, kom fra Stjørdal. Faren satt 16 år i Meråker kommunestyre.

Han tok artium ved Gudbrandsdal landsgymnas i 1953 og juridisk embedseksamen ved Universitetet i Oslo i 1961. I løpet av studietiden var han formann i Studentvenstrelaget og landssekretær i Unge Venstre.

Etter studiene ble Slungård rådmannssekretær i Lillestrøm kommune, sekretær i Arbeidsdirektoratet og rådmannssekretær for sosial-, skole- og boligrådmannen i Bærum kommune.

## Venstre-politiker
I 1964 ble Slungård ansatt som sekretær for Venstres stortingsgruppe. Da Borten-regjeringen tiltrådte i 1965, ble Slungård statssekretær for kommunalminister Helge Seip. Han fikk avskjed i august 1969 for å være valgbar til Stortinget, men ble gjenutnevnt etter valget. Han var Venstres 1. vara fra Akershus 1965–1973.

Seip ønsket å løse etterkrigstidens boligmangel, så de la «vekt på å aktivisere kommunene gjennom utarbeiding av rullerende boligbyggingsprogrammer og en aktiv kommunal tomtepolitikk». Olav Garvik har beskrevet Slungård som «en bulldozer av en statssekretær».

Da Helge Seip valgte å fratre som statsråd på grunn av motsetningene i Borten-regjeringen om EEC/EF, var Slungård på tale som hans etterfølger, men møtte motstand fra blant andre Gunnar Garbo og Halfdan Hegtun og fortsatte som statssekretær under kommunalminister Helge Rognlien frem til 1971. Slungård fulgte partiets flertall under Venstres landsmøte i 1972, da partiet sprakk i EF-saken. Slungård var Venstres nestformann for organisasjonssaker fra 1972 til 1982.

Slungård var fylkesvaraordfører i Akershus fra 1972 til 1975 og mangeårig gruppeleder i fylkestinget og medlem av kommunestyre og formannskap i Nittedal. Etter kommunevalgene i 1975 ble han, med støtte fra alle de borgerlige partiene, valgt til ordfører i Nittedal for perioden 1976–1977.

Han var styreformann i Akershus Energiverk fra 1976 til 1995.

## Næringsutvikling i distriktene
I 1972 ble Slungård sekretariatsleder for Lokaliseringsutvalget, som var et kontaktorgan mellom industri og myndigheter for lokalisering av industrivirksomhet. I 1977 ble sekretariatet overført til Distriktenes utbyggingsfond. I 1980 ble Slungård leder for lokaliseringsavdelingen i Distriktenes utbyggingsfond, som i 1993 ble til Statens nærings- og distriktsutviklingsfond.

I 1994 ble han regionsjef for næringsutvikling i seks kommuner i Nord-Østerdalen med kontorsted på Otta. Han gikk av med pensjon ved fylte 70 år i 2001.

Han var gift med Ingrun Slungård (1933–2021), født Guddal. De tok over hennes barndomshjem på Skeivollen på Dovre, i tillegg til hjemmet i Nittedal, og bodde fast på Dovre mot slutten av livet.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Deutscher Nationalpreis

**Deutscher Nationalpreis** er en tysk pris som tildeles av Deutsche Nationalstiftung for innsats for Tysklands gjenforening, fremme av solidaritet mellom Tyskland og Europa og for Europas sak i allmennhet. Den ble etablert i 1997. Prisen kan tildeles personer så vel som institusjoner og organisasjoner. Med prisen følger prispenger på  euro.

## Mottagere
Disse har mottatt prisen:
*2023: Anselm Kiefer
*2022: Werner Schulz
*2021: Alena Buyx
*2020: Torsten Pötzsch
*2019: Anita Lasker-Wallfisch
*2018: Rüdiger Safranski
*2017: Rafał Dutkiewicz
*2016: Volksbund Deutsche Kriegsgräberfürsorge
*2015: Neil MacGregor
*2014: Christian Führer, Christoph Wonneberger, Uwe Schwabe og Archiv Bürgerbewegung Leipzig
*2013 Jugendfeuerwehr
*2012 Canto Elementar
*2011 Gottfried Kiesow
*2010 Karl Dedecius og Alfons Nossol 
*2009 Erich Loest, Monika Maron og Uwe Tellkamp
*2008 Florian Mausbach, Günter Nooke, Jürgen Engert, Lothar de Maizière og Deutsche Gesellschaft 
*2007 EUSTORY 
*2006 Herbert-Hoover-Schule 
*2005 Fritz Stern 
*2003 Václav Havel
*2002 Günter de Bruyn og Wolf Jobst Siedler 
*2001 Tadeusz Mazowiecki og Joseph Rovan 
*2000 De første undertegnerne av Aufbruch 89–Neues Forum
*1999 Heinz Berggruen og Heinz Bethge
*1998 Wolf Biermann, samt stipend til  Ekkehard Maaß og Jürgen Fuchs 
*1997 Gesellschaft zur Förderung des Wiederaufbaus der Frauenkirche Dresden

## Referanser


## Eksterne lenker
* Der Deutsche Nationalpreis , Die Deutsche Nationalstiftung
Cercyonis

***Cercyonis*** er en slekt av sommerfugler som hører til underfamilien ringvinger (Satyrinae) i den store familien flikvinger (Nymphalidae). 
## Utseende

Middelsstore, brune sommerfugler. Vingenes overside er brun med små øyeflekker. Undersiden har tallrike mørke tverrstreker, med nokså stor øyeflekker langs ytterkanten, på undersiden av forvingen med et stort, lyst felt i den ytre delen.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Nord-Amerika.

## Systematisk inndeling
Slekten er vanskelig å plassere inn i noen av undergruppene av Satyrini.

* Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
** Gruppen Glossata
*** Gruppen Coelolepida
**** Gruppen Myoglossata
***** Gruppen Neolepidoptera
****** Gruppen Heteroneura
******* Gruppen Eulepidoptera
******** Gruppen Ditrysia
********* Gruppen Apoditrysia
********** Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
*********** Gruppen dagsommerfugler, Rhopalocera
************ Overfamilien egentlige dagsommerfugler, Papilionoidea
************* Familien flikvinger, Nymphalidae
************** Underfamilien ringvinger, Satyrinae Boisduval, 1833
*************** Stammen Satyrini Boisduval, 1833
**************** Slekten *Cercyonis* Scudder, 1875
***************** *[[Cercyonis meadii]]*
***************** *[[Cercyonis oetus]]*
***************** *[[Cercyonis pegala]]*
***************** *[[Cercyonis sthenelle]]*

## Kilder
* Carter, D. (1994) Sommerfugler fra hele verden. Teknologisk Forlag. ISBN 82-512-0438-0
* Lewis, H.L. (1974) Fjärilar från hela världen. Forum, Stockholm. ISBN 91-37-10100-5

## Eksterne lenker
* 
* ''Cercyonis'' på ''Tree of life''
Hovedstadens Lokalbaner

**Hovedstadens Lokalbaner A/S** (HL) er en fusjon av fem nordsjællandske privatbaner og Lille Nord. 

Selskapet ble stiftet 1. juli 2001 med trafikkselskapet Movia som hovedaksjonær. Denne stiftet samtidig selskapet Lokalbanen A/S til å forestå drift og vedlikehold mens HL fungerte som eier av strekninger og tog. 1. januar 2009 ble det foretatt en omorganisering hvor HL ble datterselskap av Lokalbanen. Samtidig ble Østbanen overdratt til det da opprettede selskapet Regionstog A/S.

## Strekninger
*Hillerød stasjon – Frederiksværk – Hundested (HFHJ) (Frederiksværkbanen)
*Hillerød stasjon – Kagerup – Gilleleje /- Tisvildeleje (GDS) (Gribskovbanen)
*Hillerød stasjon – Snekkersten – (Helsingør) (Lille Nord)(tidligere DSB og Banedanmark)
*Helsingør stasjon – Hornbæk – Gilleleje (HHGB) (Hornbækbanen)
*Jægersborg – Nærum (LNJ) (Nærumbanen)

Sistnevnte bane trafikkeres med Regiosprinter, de øvrige med Lint 41.

Inntil 1. januar 2009 inngikk også den da til det Regionstog A/S overgåede
*Køge – Hårlev – Rødvig /- Faxe Ladeplads (ØSJS) (Østbanen)

## Referanser
Øyvind Ruud

**Øyvind Ruud** (født 30. desember 1944, død 20. februar 2015) var en norsk tjenestemann og politiker (KrF).

Han var utdannet sosionom fra Norges kommunal- og sosialhøgskole fra 1970, og hadde 1-årig program i administrasjon og effektivisering fra 1974 og diverse kurs, blant andre lederutviklingsprogrammet i Akershus fylkeskommune. Han jobbet i Kriminalomsorgen 1970–1979 og som avdelingssjef, personalsjef og assisterende barnevernssjef i Oslo kommune 1979–1987. Fra 1993 var han ansatt ved Akershus universitetssykehus, hvor han hadde vært personal- og organisasjonssjef, plan- og organisasjonssjef og prosjektdirektør. Ruud har også vært formann i Akershus KrF, redaktør i *Tidsskrift for kriminalomsorg*, styreleder i Stor-Oslo Lokaltrafikk AS og styremedlem i KLP Forsikring AS og Rikshospitalet HF.

Ruud har vært medlem av Skedsmo kommunestyre og Akershus fylkesting, og var fylkesordfører i Akershus 1988–1991.

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Erites

***Erites*** er en slekt av sommerfugler som hører til underfamilien ringvinger (Satyrinae) i den store familien flikvinger (Nymphalidae).

## Utseende
Små til middelsstore, vanligvis brune eller brungule sommerfugler.
 
*Erites-*artene er litt smalvingede, lysbrune sommerfugler med takkete ytterside på bakvingene. Oversiden er brun med små øyeflekker langs forvingenes ytterkant og større flekker på bakvingene. Undersiden er gråaktig med to oransje siksak-tverrbånd som går over begge vingepar. Også på undersiden er det øyeflekker langs vingenes ytterkant, den bakerste flekken på forvingen er større enn de andre.

## Levevis
Larvene lever for det meste på gress. Satyrini er ikke spesielt raske eller utholdende flygere, og det fleste artene er temmelig stedbundne. De fleste besøker sjelden blomster, og mange holder seg helst på litt skyggefulle steder.

## Systematisk inndeling / norske arter

* Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
** Gruppen Glossata
*** Gruppen Coelolepida
**** Gruppen Myoglossata
***** Gruppen Neolepidoptera
****** Gruppen Heteroneura
******* Gruppen Eulepidoptera
******** Gruppen Ditrysia
********* Gruppen Apoditrysia
********** Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
*********** Gruppen dagsommerfugler, Rhopalocera
************ Overfamilien egentlige dagsommerfugler, Papilionoidea
************* Familien flikvinger, Nymphalidae
************** Underfamilien ringvinger, Satyrinae
*************** Stammen Satyrini 
**************** Gruppen Eritina L.D. Miller, 1968
***************** Slekten ***Erites*** Westwood, 1850 – 5 arter, fra Burma til Java

## Kilder
* Carter, D. (1994) Sommerfugler fra hele verden. Teknologisk Forlag. ISBN 82-512-0438-0

## Eksterne lenker
* 
* ''Erites'' på ''Tree of life''
Palla

***Palla*** er en slekt av sommerfugler som tilhører gruppen Charaxinae i den store familien flikvinger (Nymphalidae). De er store, kraftige og fargerike sommerfugler med rask flukt som ofte holder seg oppe i trekronene. 
## Utseende
Store sommerfugler med påfallende kraftig kropp. Hos denne slekten er det markert forskjell i utseende mellom kjønnene. **Vingene** er brunsvarte på oversiden, med et bredt, hvitt bånd som går over begge vingepar. Undersiden er grå eller brun, mørkere ved roten, med et smalt, hvitt bånd i midten. Forvingene er trekantede med noe innbuktet ytterkant slik at de blir litt sigdformet. Bakvingen har ofte ett langt, spisst utskudd fra bakhjørnet.

## Levevis
Charaxinae er raske flygere, ofte ganske sky og vanskelige å fange eller studere på nært hold. Disse sommerfuglene besøker sjelden blomster og holder seg mest mellom trekronene, men de kan komme ned til bakken for å drikke fra råtnende frukt, møkk, åtsler eller lignende. Særlig hannene er territorielle og aggressive, og bruker vingenes takkede kanter som våpen når de kjemper i luften. De slåss også om gode matkilder, for eksempel trær der sevje flyter ut. De slående fargene synes bare når sommerfuglene flyr, når de lukker vingene er de som oftest kamuflasjefarget. Larvene lever på forskjellige busker og trær.

## Systematisk inndeling

* Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
** Gruppen Glossata
*** Gruppen Coelolepida
**** Gruppen Myoglossata
***** Gruppen Neolepidoptera
****** Gruppen Heteroneura
******* Gruppen Eulepidoptera
******** Gruppen Ditrysia
********* Gruppen Apoditrysia
********** Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
*********** Gruppen dagsommerfugler, Rhopalocera
************ Overfamilien egentlige dagsommerfugler, Papilionoidea
************* Familien flikvinger, Nymphalidae Rafinesque, 1815
************** Underfamilien **Charaxinae** Doherty, 1886
*************** Pallini Rydon, 1971 – bare én slekt
**************** Slekten *Palla* Hübner, 1819 – fire arter, tropisk Afrika. Stor forskjell mellom kjønnene.
***************** *[[Palla decius]]*
***************** *[[Palla publius]]*
***************** *[[Palla violinitens]]*
***************** *[[Palla ussheri]]*

## Kilder
* *Palla* på *Tree of life* http://tolweb.org/Palla
* d'Abrera, B. (1984) Butterflies of South America. Hill House. ISBN 0-9593639-2-0
* Williams, M. (1994) Butterflies of Southern Africa. A Field Guide. Southern Book Publishers. ISBN 1-86812-516-5

## Eksterne lenker
*
Anaeini

**Anaeini** er en gruppe av sommerfugler som tilhører den store familien flikvinger (Nymphalidae). De er store, kraftige og fargerike sommerfugler med rask flukt som ofte holder seg oppe i trekronene.

## Utseende

Store sommerfugler med påfallende kraftig kropp. På farge er de gjerne gulbrune, forvingene er mer eller mindre sigdformede.

## Systematisk inndeling

* Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
** Gruppen Glossata
*** Gruppen Coelolepida
**** Gruppen Myoglossata
***** Gruppen Neolepidoptera
****** Gruppen Heteroneura
******* Gruppen Eulepidoptera
******** Gruppen Ditrysia
********* Gruppen Apoditrysia
********** Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
*********** Gruppen dagsommerfugler, Rhopalocera
************ Overfamilien egentlige dagsommerfugler, Papilionoidea
************* Familien flikvinger, Nymphalidae Rafinesque, 1815
************** Underfamilien **Charaxinae** Doherty, 1886
*************** Anaeini Reuter, 1896 – oftest med sigdformede forvinger, Neotropiske region
**************** *[[Anaea troglodyta]]* (Fabricius, 1775)
**************** *[[Anaea (Coenophlebia) archidona]]* (Hewitson, 1860)
**************** Slekten *[[Zaretis]]* Hubner, 1819 – seks arter
**************** Slekten *[[Siderone]]* Hübner, 1823 – to arter
**************** *[[Hypna clytemnestra]]* (Cramer, 1777)
**************** Slekten *[[Polygrapha]]* Staudinger, 1887 – fire arter
**************** Slekten *[[Consul (sommerfugl)|Consul]]* Hübner, 1807 – fire arter
**************** Slekten *[[Memphis (sommerfugl)|Memphis]]* Hübner, 1819 – 60 arter

## Kilder
* Anaeini på *Tree of life* http://tolweb.org/Anaeini
* d'Abrera, B. (1984) Butterflies of South America. Hill House. ISBN 0-9593639-2-0
* Williams, M. (1994) Butterflies of Southern Africa. A Field Guide. Southern Book Publishers. ISBN 1-86812-516-5

## Eksterne lenker
*
Four Freedoms Award

**Four Freedoms Award** er en menneskerettighetspris som tildeles for innsats for å fremme de fire friheter USAs president Franklin D. Roosevelt  løftet fram i sin State of the Union-tale til Kongressen 6. januar 1941: ytringsfrihet, trosfrihet, frihet fra nød og frihet fra frykt. Det tildeles pris i fire kategorier, én for hver av de fire frihetene, samt en særlig frihetspris. 

Prisen ble første gang utdelt i 1982 i anledning hundreåret for Roosevelts fødsel og tohundreåret for diplomatiske forbindelser mellom USA og Nederland. Den utdeles annenhvert år i New York av Franklin and Eleanor Roosevelt Institute til amerikanske borgere, og annenhvert år til andre lands borgere i Middelburg i Nederland av Roosevelt Institute for American Studies i Nederland. 

Mottagerne av prisen får medaljer med  Roosevelts portrett omgitt av omskriften «Franklin D. Roosevelt Freedom Medal» på advers og et motiv med en manns- og kvinneskikkelse omgitt av omskriften «Speech, Worship, Want and Fear» på revers.

## Mottagere
Siden 1982 har de forskjellige kategorier av Four Freedoms Award blitt tildelt:

### Frihetsprisen

### Prisen for ytringsfrihet

### Trosfrihetsprisen

### Prisen for frihet fra nød

### Prisen for frihet fra frykt

### Spesialprisen

* 1984 Simone Veil (*centenial award*)
* 1990 Mikhail Gorbatsjov
* 2002 William vanden Heuvel
* 2005 BBC World Service
* 1995 Jonas Salk
* 2003 Arthur M. Schlesinger
* 2005 Mary Soames
* 2004 Anton Rupert
* 2006 Mike Wallace
* 1995 Ruud Lubbers
* 2004 Bob Dole
* 2008 Forrest Church
* 2015 Joe Biden

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* The Franklin D. Roosevelt Four Freedoms Awards, Roosevelt Stichting 
* Four Freedoms Medals, Roosevelt Institute
Fredrik Kiær

**Georg Fredrik Kiær** (født 11. mars 1923 i Kristiania, død 10. februar 2013) var en norsk industrileder.

Han var sønn av industrileder Thorry Kiær og sønnesønn av høyesterettsadvokat Frits Kiær, og vokste opp på Ranheim og Løkken Verk. Han tok examen artium i 1940, sivilingeniøreksamen fra kjemilinjen ved NTH i 1949 og Master of Science ved Princeton University i 1951. Kiær var sivilingeniør i Tennessee Copper Co. 1950–1952 og i Orkla Metall A/S 1952–1956, før han i 1956 ble ansatt i A/S Ranheim Papirfabrikk, hvor han var overingeniør 1963–1966, assisterende direktør 1966–1971 og administrerende direktør fra 1971. Han var også disponent i A/S Hommelvik Bruk 1960–1964.

Kiær var styreformann i A/S Hommelvik Bruk fra 1962 og Norsk Treteknisk Institutt 1964–1967, styremedlem i Trøndelag Industriforening 1959–1963, Trelastbrukenes Forening Nordenfjells fra 1961, A/S Meraker Brug fra 1964 og A/S Ranheim Papirfabrik fra 1966 samt medlem av representantskapene i A/S Den Nordenfjeldske Kreditbank fra 1956, Inntrøndelag Tømmermåling fra 1961 og A/S Forsikringsselskapet Viking fra 1962.

Kiær var i sine yngre dager aktiv orienteringsløper, og oppnådde gode resultater både i studentmesterskap og nasjonalt på 1940-tallet.

## Referanser
Christian Braad Thomsen

**Christian Braad Thomsen** (1940–2025) var en dansk filmregissør (instruktør), forfatter og filmfestivaldirektør.

Han regisserte og skrev en rekke spille- og dokumentarfilmer. Videre skrev han bøker om filmregissørene Rainer Werner Fassbinder og Alfred Hitchcock. I år 2000 utga han boken *Drømmefilm*, hvor han beskrev 100 av sine yndlingsfilmer. 

Fra 1997 til 2005 var han leder av Odense Filmefestival.

Braad Thomsen var mottager av Statens Kunstfonds hædersydelse.

## Filmografi – både med regi og manuskript
* *[[Kære Irene]]* (1971)
* *[[Herfra min verden går]]* (1976)
* *[[Smertens børn]]* (1977)
* *[[Drømme støjer ikke når de dør]]* (1979)
* *[[Kniven i hjertet]]* (1981)
* *[[Koks i kulissen]]* (1983)
* *[[Hvor mindets blomster gror]]* (1991)
* *[[Karen Blixen - Storyteller]]* (1995)
* *[[Den blå munk]]* (1998)
* *[[Fassbinder - at elske uden at kræve]]* (2015)

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Meissner vedder

**Meissner vedder** er en kaninrase som minner mye om fransk vedder, bare at den er tynnere.

## Historie
Tyskeren *Leo Reck* fra Meissen i Sachsen ville avle frem en sølvfarget vedder. Resultatet ble at han sent på 1920-tallet fikk en rase godkjent i den tyske standarden med navnet Meissner vedder.

## Rasebeskrivelse
Dekkfargen består av grunnfargen iblandet hår med hvite hårspisser – det er det som gir dyret sølvskjæret. Lys variant har ca. 20 hår med hvite spisser for hvert hår av grunnfarge. Mellomvarianten har like menge hår med hvite spisser som hår av grunnfargen. Mørk variant har et hår med hvit spiss for hvert tjuende hår av grunnfargen.

Godkjente grunnfarger er svart, blå, brun, viltgul og viltgrå.

## Referanser
Liste over øyer i Antarktis

**Liste over øyer i Antarktis** omfatter de største øyene i Antarktis, definert som området sør for 60° sørlig bredde. Lista begrenser seg til øyer med areal over 100&nbsp;km². Opplysninger om areal er svært begrenset, og ofte forbundet med stor unøyaktighet. Lista kan derfor verken regnes som helt korrekt eller komplett.

## Liste over de største øyene i Antarktis

## Se også
*Liste over subantarktiske øyer

## Referanser


## Eksterne lenker
* U.S. Geological Survey, Atlas of Antarctic Research
Nitiphoom Naowarat

**Nitiphoom Naowarat** (født 5. juni 1960) er en anerkjent thailandsk politiker og spaltist i flere aviser og magasiner. Naowarat mottok en bachelorgrad fra fakultet for statsvitenskap ved Ramkhamhaeng University, og en mastergrad fra Thammasat University, samt en doktorgrad i historie fra statsuniversitetet i Moskva. I 2006 ble Naowarat medlem av den nasjonale lovgivende forsamlingen (NLA) i Thailand.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Personal website (Thai)
* St. Arnaud Secondary College
Liste over fjell i Antarktis etter primærfaktor

Dette er en **liste over fjell i Antarktis**, definert som sør for 60° sørlig bredde. Lista begrenser seg til fjell med primærfaktor større enn 1500 meter. Opplysninger om høyder og primærfaktorer er svært begrenset, og ofte forbundet med stor unøyaktighet. Lista kan derfor verken regnes som helt korrekt eller komplett.

## Se også
*Liste over fjell i Dronning Maud Land

## Kilder
*peaklist.org
Sega 32X

**Sega 32X** var en utvidelse til Sega Mega Drive (Sega Genesis). Sega 32X reklamerte med at den var bedre en alt annet fordi den var 32 bit. Den hadde sitt eget spillbibliotek, i tillegg til å være kompitabel med Mega Drive-spillene. Det var også noen 32X-CD-spill, for de som hadde både 32X og Sega CD. Systemet gikk på sin egen strøm, og hadde en ledning som du måtte plugge inn i Mega Driven, i tillegg til at den sto i spillporten. 32X slo ikke ann, muligens fordi Sega Saturn, Nintendo 64 og PlayStation skulle snart komme ut.
Holbækmotorvejen

**Holbækmotorvejen** (M11) er en motorvei som går mellom Vigerslev – Holbæk, den er 62 kilometer lang og ble bygget i årene 1968-1976. Motorveien er en del av primærrute 21 på Sjælland som går fra Vigerslevvej i Valby ved København, videre syd om Holbæk og opp til Sjællands Odde.

Fra Tuse Nord er der motortrafikkvei til Vig, hvor den kobles sammen med resten av motortrafikkvei nord for Vig. Denne strekningen var ferdigbygget i 2013.

Motorveien er på strekningen fra Vigerslevvej – Fløng med seks filer, mens strekningen mellom Fløng – Tuse Nord er med fire filer. Overgangen mellom de to partiene av motorveien, samt innflettinger fra hovedveier – blant annet Rute 14, Ringstedvej – skaper hver morgen og ettermiddag i myldretiden lange køer på mellom 5 og 10 kilometer.

*
* Brøndby    til København, Helsingør, Rødby, Gedser 
*
*
* Vallensbæk   til Ishøj,
*
*
* Taastrup   til Ballerup,
* 
*
*
*
*
*
*
*
*	
*		
*	
*		
* Holbæk   til Kalundborg,	
*
* 		
*
* fortsetter mot  Sj. Odde		

## Eksterne lenker

* Vejdirektoratet om Holbækmotorvejen (dansk)