open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Vicente Rojo Lluch

**Vicente Rojo Lluch** (født 8. oktober 1894 i La Font de la Figuera, Valencia, død  15. juni 1966 i Madrid) var en spansk offiser som tjente som sjef for generalstaben for den andre spanske republikken under den spanske borgerkrigen. 

Vicente Rojo var sønn av en spansk soldat som kjempet mot karlistene og mot USA på Cuba under den spansk-amerikanske krig. I 1911 begynte Rojo på infanteriakademiet i Toledo, og begynte tjenesten sin i 1914 med rang som fenrik, og han tjente så i Barcelona og i Ceuta. 

I 1922 hadde han blitt forfremmet til kaptein og vendte tilbake til infanteriakademiet, hvor han hadde diverse stillinger, og senere forlot han akademiet for å gå på den øverste krigsskolen med det mål å bli med i generalstaben. 

25. februar1936 ble han forfremmet til major, og da borgerkrigen brøt ut i juli samme år, forble Rojo lojal mot den republikanske regjeringa, og deltok i omorganiseringa av de republikanske styrkene. I oktober ble han utnevnt til oberstløytnant og ble gjort til sjef for forsvarets generalstab under forsvarssjef José Miaja. Under beleiringen av Madrid lagde han en forsvarsplan som forhindret at nasjonalistene kunne innta byen, og han planla også den republikanske hærens senere hovedoperasjoner. 

I mars 1937 ble han forfremmet til oberst, og etter dannelsen av Negrín-regjeringa i mai ble han gjort til sjef for både de væpnede styrkenes generalstab og grunnstyrkenes generalstab. Oktober det året ble han gjort til general, og planla flere store offensiver, inkludert slaget ved Ebro. 

Etter Catalonias fall i februar 1939, flyktet han med regjeringa til Frankrike, hvor han ble utnevnt til den republikanske hærens andre generalløytnant. 

Rojo bodde senere i Argentina og Bolivia, hvor han var professor på en militærskole, før han i 1957 vendte tilbake til Spania, hvor de fleste av slektningene hans bodde. Dette var muliggjort gjennom en rekke forhandlinger, blant annet med nasjonalistoffiserer. Senere det året ble han likevel tiltalt for militært opprør og dømt til tredve års fengsel, hvorav han ikke satt inne én eneste dag, og han ble snart benådet. 

Vicente Rojo døde i 1966 i Madrid. Han ble regnet for en av republikanernes, og også hele borgerkrigens, mest prestisjefylte offiserer, og til og med Franco og hans nasjonalistfiender anerkjente ham. 

## Referanser
Vattenfall Cyclassics 2009

**Vattenfall Cyclassics 2009** var den 14. utgaven av rittet og ble syklet 16. august 2009 i og området rundt Hamburg. Tyler Farrar vant rittet etter en massespurt, og tok dermed sin første store proffseier.

## Resultat

### Hamburg, 225 km
16-08-2009
Bishop’s Stortford

**Bishop's Stortford** er en historisk markedsby, verdslig sogn og administrasjonssenter i distriktet East Hertfordshire i England. Den ligger rett vest for motorveien M11 ved grensen til grevskapet Essex, og er den byen som ligger nærmest London Stansted lufthavn. Den er også del av pendlerområdet rundt London. Bishop's Stortford er 43&nbsp;km nordøst for Charing Cross i sentrale London og 56&nbsp;km fra Liverpool Street stasjon i London. Bishop's Stortford hadde i 1991 en befolkning på 28 403 innbyggere, i 2001 var det 35 325 innbyggere, noe som hadde øket ytterligere til 37 834 innbyggere i 2011.

Cecil Rhodes ble født i Bishop's Stortford, kjent som britisk imperialist og grunnlegger av kolonien Rhodesia (siden 1980 kjent som Zimbabwe).

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Bishop's Stortford Town Council 
* Bishop's Stortford Civic Federation, representerer alle beboernes foreninger i Bishop's Stortford
* Bishop's Stortford and Thorley: A History and Guide – omfattende nettsted for lokalhistorie
* Bishop's Stortford, ''A Guide to Old Hertfordshire''
Mohammed ben Mizzian

**Mohammed ben Mizzian** (født 1. februar 1897 i Beni Ansar, død 1. mai 1975 i Madrid) var en francoistgeneral fra Spansk Marokko som tjente for nasjonalistene under den spanske borgerkrigen.

Mizzians marokkanske soldater blir i Spania særlig husket for deres voldelige oppførsel mot sivile og republikanske soldater. I 1970 ble han utnevnt til feltmarskalk (*mushir*), mens det i 2006 ble åpnet et museum tilegnet Mohammed ibn Mizzian.

## Referanser
John Leonard Swigert

**John Leonard «Jack» Swigert jr.** (født 30. august 1931 i Denver, Colorado, død 27. desember 1982 i Washington, DC) var en amerikansk astronaut.

Swigert var testpilot for North American Aviation før han kom til NASA. Fra 1957 til 1964 var han også testpilot for Pratt & Whitney. Han var i luftforsvaret fra 1953 til 1956 og tjenestegjorde i Japan og Korea.

Swigert ble i april 1966 tatt ut som en av 19 nye astronauter. Han var medlem av reservemannskapet for Apollo 7-, Apollo 11- og Apollo 13-ferdene. 72 timer før starten av Apollo 13-ferden erstattet han Thomas Mattingly som pilot for kommandomodulen, etter at Mattingly hadde fått røde hunder.

Swigert fikk i april 1973 permisjon fra NASA for å være direktør for representanthusets Committee on Science and Technology. Han forlot både NASA og komiteen i august 1977 for å engasjere seg politisk. Han døde av kreft 27. desember 1982.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*  NASA-biografi
Klemetsrud energigjenvinningsanlegg

Energigjenvinningsanlegg på Klemetsrud er et kraftvarmeverk og forbrenningsanlegg for avfall i Oslo, satt i drift i 1985 (oppgradert med ny ovnslinje satt i drift 2011). 

Anlegget eies og drives av selskapet Hafslund Celsio. Avfallet som behandles på anlegget er restavfall fra Oslo og nabokommuner, næringsavfall fra private aktører, internasjonalt sortert husholdsningsavfall og spesialavfall til direkteforbrenning. 

Varmen som oppstår under forbrenningen brukes til å produsere fjernvarme og strøm. Det produseres også fjernvarme fra deponigass som føres i rør fra nærliggende Grønmo deponi.

I 2023 ble det sluttbehandlet cirka 330 000 tonn rest- og næringsavfall ved anlegget.

Tilknyttet energigjenvinningsanlegget er Oslo kommunes Renovasjons- og gjenvinningsetatens utsorteringsanlegg. Anlegget sorterer maskinelt ut matavfall og plastemballasje fra restavfallet. Matavfallet sendes til biogass- og biogjødselproduksjon, plasten sendes til materialgjenvinning, mens restavfallet behandles ved energigjenvinningsanlegget.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Energigjenvinningsetaten på Oslo kommunes nettsted 
* Energigjenvinningsetaten om Klemetsrud energigjenvinningsanlegg
AKA Arena

**AKA Arena** er hjemmebanen til Hønefoss Ballklubb. Banen er lokalisert i Hønefoss idrettspark, som ligger på Schjong. Den ble bygget i 2009 og hadde da en kapasitet på ca. 3500 plasser.
Før debuten i Tippeligaen 2010 fikk de satt opp en ekstra tribune som økte kapasiteten til ca. 4500 plasser.
Hovedbanen er kunstgressbelagt med undervarme og er anlagt for helårsfotball. Den har flombelysning og tilfredsstiller samtlige av FIFAs krav til internasjonale kamper med TV-overføring.

Tribuneanlegget blir eid av Hønefoss Stadion AS, hvor Hønefoss Ballklubb eier ni prosent. Det blir i sin helhet leid av Hønefoss Ballklubb.

AKA Arena har navnet sitt etter selskapet som finansierte utbyggingen, eiendoms- og investorselskapet AKA AS. Hensikten deres var opprinnelig å selge navnet til en sponsor.

Den 25. mai 2010 ble det satt ny publikumsrekord med 4256 tilskuere, i kampen mot Brann. Kampen endte 2-0 til Hønefoss. 

## Se også
* Hønefoss idrettspark

## Referanser

## Eksterne lenker
* 
* AKA Arena - Nordic Stadiums
Skibbuvollen

**Skibbuvollen** er en plass som ligger på Østre Vallesverd i Lillesand kommune i Aust-Agder. Plassen ligger 8 kilomenter vest fra Lillesand.


Image:Skibbuvollen.jpg|Skibbuvollen 1905
Image:Skibbuvollen2.jpg|Skibbuvollen 2005
Parksville

Det er flere steder som heter **Parksville**:
* Parksville (British Columbia), i Canada
* Parksville (Kentucky), i USA
* Parksville (South Carolina), i USA
* Parksville (New York), i USA
Våre falne

***Våre falne 1939–45*** er et firebinds bokverk som ble utgitt av Den norske stat i perioden 1949–1951. I tillegg til korte biografier med bilder over de ca.  nordmenn som falt for Norge under andre verdenskrig, inneholder verket artikler om den norske krigsinnsatsen.

## Bakgrunn
Verket ble gitt i gave til den nærmeste etterlatte etter hver av de falne, på vilkår at de hadde «vist en god nasjonal holdning» under krigen. Dette ble stort sett finansiert ved at deres hjemkommuner gav et bidrag på 50 kroner per gave.

Som falne er definert «alle som døde under krigen […] for så vidt som krigshandlinger var årsaken eller en medvirkende årsak til deres død» (fra verkets innledning). Nordmenn som falt i tysk tjeneste er ikke inkludert i verket. Opplysningene er samla inn først ved henvendelser til alle landets kommuner, deretter ved spørreskjema til de pårørende. Informasjon er også henta inn fra blant annet forsvaret, offentlige registre, Norges Røde Kors, lokale myndigheter, Nortraship, rederiene og Nasjonalhjelpen. Det mosaiske trossamfunn gav det vesentlige av opplysninger om deporterte og omkomne jøder.

Bokverket har blitt digitalisert og oppdatert av Nasjonalbiblioteket og slektforskningsorganisasjonen DIS-Norge. Persondataene ble brukt i en datajournalistikksak på VG-nett publisert 9. april 2015.

## Redaksjonskomiteen
* Statsråd Aaslaug Aasland, Sosialdepartementet
* Stortingspresident Natvig Pedersen
* Rektor Otto Lous Mohr, Universitetet i Oslo
* Major Einar Diesen, Forsvarsdepartementet
* Skipsfartsdirektør Erling Bryn
* Byråsjef Markus Endresen, Industri-, håndverks- og skipsfartsdepartementet

## Forfattere
Professor Arne Ording var verkets hovedredaktør. Slektshistorikerne Gudrun Johnson (Høiby) og Johan Garder fikk oppdraget med å redigere biografiene. Hvert bind inneholder en artikkel om den norske krigsinnsatsen:
* Bind 1: «Sjøfolkenes innsats», av skipsfartsdirektør Øivind Lorentzen
* Bind 2: «De væpnede styrker», av major Einar Diesen
* Bind 3: «Hjemmefronten», av redaktør Christian A. R. Christensen
* Bind 4: «Heimestyrkane», av statssekretær Helge Sivertsen

Thorbjørn Egner hadde ansvar for typografi og trykking, mens Gunnar Dørum var redaksjonssekretær. Maleren Alf Rolfsen lagde fire akvareller til illustrasjon.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Bind 1 (A–G) Nasjonalbiblioteket
* Bind 2 (H–K) Nasjonalbiblioteket
* Bind 3 (L–R) Nasjonalbiblioteket
* Bind 4 (S–Å) Nasjonalbiblioteket
Catherine Carr

**Catherine Carr** (født 27. mai 1954 i Albuquerque, New Mexico) er en amerikansk tidligere svømmer. Hun deltok under sommer-OL i 1972 i München, hvor hun tok gull på 100&nbsp;m brystsvømming og 4x100&nbsp;m medley stafett. Hun tok også gull på 200&nbsp;m brystsvømming under sommer-universiaden i Moskva i 1973.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Chemainus

**Chemainus** er en by på østkysten av øyen Vancouver Island i Britisk Columbia, Canada. Byen har omtrent 5&nbsp;000 innbyggere. Chemainus ble grunnlag i 1858 som en base for tømmerhogst, og i 1888 ble Southern Railway of Vancouver Island bygd. Etter industrinedleggelser, ble 39 veggmalerier lagt på vegger i byen, og siden har en omfattende turistindustri vokst opp. BC Ferries har en ferge fra Chemainus til øyene Thetis og Penelakut. I 2007 ble en Boeing 737 senket i sjøen utenfor byen for å lage et kunstig rev.

## Eksterne lenker
* 
* Chemainus & District Chamber of Commerce - Chemainus: More than just Murals  Besøkt 18. oktober 2013
Therese Marie Myrtveit Hussein

**Therese Marie Myrtveit Hussein** (født 1973) er en norsk kvinne, bosatt i Loddefjord i Bergen. Hun vant andre sesong av *[[Jakten på den 6. sans]]* på TVNorge våren 2009. I programmene hevdet hun å kunne avsløre tidligere mord samt hendelser. Hun påstår å være et medium.

## Barndommen
Hussein ble for første gang kjent i 1991 gjennom sin sak mot Fjell kommune etter å ha blitt mobbet gjennom barndommen. Hun fikk  kr i erstatning for tap av skolegang som følger av saken.

Hun var på *[[Brennpunkt (NRK)|Brennpunkt]]* i 1998 og debatterte om mobbing, det var etter at Kjell Magne Bondevik startet en kampanje mot mobbing at hun ble invitert til NRK.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Therese Marie Myrtveit Husseins nettsider
Megan Jendrick

**Megan Jendrick** (født **Megan Quann** 1984) er en amerikansk svømmer, som under sommer-OL i 2000 i Sydney, vant to gullmedaljer på 100&nbsp;m brystsvømming og 4x100&nbsp;m medley stafett. Jendrick har i tillegg et OL-sølv fra Beijing og to VM-sølv fra Melbourne og Fukoka. Hun vant også tre gullmedaljer under sommer-universiaden i Izmir i 2005.

## Eksterne lenker
*
100 Photographs that Changed the World

***LIFE: 100 Photographs That Changed The World*** er en bildebok fra 2003 satt sammen av redaktørene i *[[Life (magasin)|Life]]*.

## Bakgrunn
Prosjektet begynte med et spørsmål som ble publisert på hjemmesiden til *[[Life (magasin)|Life]]* i 2003 og The Digital Journalist: Kan bilder skape den samme historiske effekten som litteratur? Basert på responsen fra leserne, plukket redaktørene ut 100 fotografier som de følte portretterte teknologiskfotografiske dåder, dokumenterte historiske hendelser og prestasjoner eller har oppnådd ikonstatus, både kulturelt og symbolsk. Boken ble redigert av Robert Sullivan og utgitt av Time Inc. Home Entertainment.

## Avsnitt
Boken er delt inn i fire store kapitler og tre underseksjoner. De fire kapitlene er:
*Kunstart (fokuserer på fotografiets evolusjon gjennom 1900-tallet og dets senere bruk i kulturell utnyttelse);
*Samfunn (dokumenterer bilder som endret folks oppfatning av politiske, sosiale, kulturelle og miljømessige tema);
*Krig (avgjørende øyeblikk innen konflikt og tilhørende vold);
*Vitenskap og natur (viser teknologiske triumfer, nederlag og skrekkhistorier).

De tre underseksjonene er:
*Fotografisk kunst (tidlige bilder fra kunstnere som primært benyttet seg av fotografi), 
*Triksfotografi (beryktede svindler hvor fotografier ble brukt);
*Stilbilder (fotografier som er stilbilder tatt fra film).  

## Eksterne lenker
The Digital Journalist presenterer et utdrag fra ''100 Photographs That Changed The World''
Johan Grundt Tanum

**Johan Grundt Tanum** (født 1891, død 1978) var en norsk forlegger og bokhandel, som eide Tanum bokhandel og Johan Grundt Tanums forlag, som han senere omdannet til Tanum-Norli, etter oppkjøpet av Olaf Norlis forlag i 1959.

Tanum var ansatt i Aschehoug forlag fra 1923 og overtok i 1928 forlagets bokhandel som han gav sitt eget navn. Han kjøpte i 1931 *Marius Lund forlag* og drev det fra 1933 under eget navn.

I 1942 hjalp han Max Tau over grensen til Sverige. Tanum eide et hus i Rømskog nær grensen og der hadde allerede mange flyktninger overnattet på veien over. På veien fra Oslo måtte de krysse Glomma ved Fetsund noe som var risikabelt fordi broen som regel var bevoktet av tyske styrker. Akkurat den dagen var broen ikke bevoktet. 

## Referanser


## Kilder
* «Johan Grundt Tanum» i Norsk biografisk leksikon
Johan Grundt Tanum forlag

**Johan Grundt Tanums forlag** var et norsk forlag etablert i 1933 av Johan Grundt Tanum. Forlaget fusjonerte i løpet av perioden 1959 til 1976 med Olaf Norlis forlag, som var stiftet i 1890 av Olaf Norli.

I denne perioden var navnet på firmaet «De samarbeidende forlag Johan Grundt Tanum Forlag og Olaf Norlis Forlag». Senere, etter at sammenslutningen var et faktum, var Tanum-Norli i første omgang et naturlig navn. Det nye forlaget Tanum-Norli ble overtatt av Aschehoug i 1982; Aschehoug ga forlaget navnet *Tano Aschehoug* inntil det i 2000 ble fusjonert med den rest av Universitetsforlaget som Aschehoug hadde overtatt. 

## Referanser

----
* Tano Aschehoug, Store norske leksikon
* snl.no/.nbl_biografi/Johan_Grundt_Tanum
WestJet

**WestJet Airlines Ltd** (TSX:WJA) er et Canadisk flyselskap basert i Calgary som flyr innenriks i Canada og til USA, Mexico og Karibien. Selskapet er landets nest største flyselskap etter Air Canada. WestJet har 81 fly, pluss ytterligere 40 i bestilling; alle disse er Boeing 737 Next Generation, hvor 13 er av 600-serien med 119 seter, 58 er av 700-serien med 136 seter og 10 er av 800-serien med 166 seter.

Selskapet ble etablert i 1996 og planla opprinnelig å basere seg kun i Vest-Canada. Det ble landets nest største i 2001 etter at Air Canada kjøpte Calgary-baserte Canadian Airlines. Frem til 2006 bruke flyselskapet også Boeing 737-200-fly. WestJet har fem hubber: Calgary internasjonale lufthavn, Edmonton internasjonale lufthavn, Toronto Pearson internasjonale lufthavn, Vancouver internasjonale lufthavn og Winnipeg James Armstrong Richardson internasjonale lufthavn.

## Flåte
WestJet Airlines flåte i april 2016:

## Eksterne lenker
*
Gulli skole

**Gulli skole** er en gammel skolebygning i Andebu i Sandefjord kommune, Vestfold. Skolen ble bygd i 1892 og fungerte som skole fram til 1958, da den nye sentralskolen ved herredshuset i Andebu sentrum, den nyoppførte Andebu skole, ble tatt i bruk. Gulli skole er nå skolemuseum.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Gulli skolemuseum - Andebu kommune
Rybinskdemningen

** Rybinsk-demningen ** (russisk: Ры́бинская ГЭС, eller *Rybínskaja GES*) er en demning med vannkraftverk 300 km nord for Moskva i øvre deler av elva Volga, der elvene Sjeksna og Mologa renner ut ved byen Rybinsk. Vannkraftverket ble ferdigstilt 1948–1950 og reservoaret strekker seg gjennom Jaroslavl oblast, Tver oblast og Vologda oblast. 

Demningen på Volga er 524 m lang og 27 m høy, med en sluse for skip. Demningen på Sjeksna-elva er 470 m lang og 35 m høy, mens oppbyggingene langs elvebreddene av Sjeksna er hele 6&nbsp;035 meter lange. Kraftverket har installert effekt på 356,4 MW fordelt på 6 generatorer, og produksjonen er på 0,93 TWh årlig i gjennomsnitt. 

Anleggets reservoar er den 143 km lange, 5 km brede og 4&nbsp;580 km² store Rybinsksjøen. Vannmengde er anslagsvis 25,4 km³, vannet er maksimalt 28 meter dypt. 150&nbsp;000 mennesker ble flyttet ved fyllingen av reservoaret, og mange hundre landsbyer ble oversvømt. Ved bygging var det verdens største kunstige innsjø.

## Eksterne lenker
* Rushydro – operatørselskapets websider.
Mascot

**Mascot AS og Mascot Electronics AS** er selskaper i Mascot gruppen med hovedkontor i Fredrikstad, som produserer strømforsyninger og batteriladere. Mascot het tidligere Østfold Radio A/S, og ble grunnlagt i 1938 av Kolbjørn Kristiansen og Helge Halvorsen. Kristiansen var telegrafist, med praksis fra reparasjoner fra et firma i Fredrikstad, og hadde konstruert et krystallapparat allerede i 1925. Halvorsen var britisk utdannet innen svakstrøm.  I 1939 kom fabrikkens første radiomottager, som fikk betegnelsen ”Trollsuper Type 139”.

Østfold Radio produserte etter krigen en rekke populære radioapparater, inkludert en modell, SR523, konstruert for de norske hemmelige tjenester. I 1953 lanserte bedriften den første norske bilradioen. Sist på 1960-tallet kom Østfold Radios siste apparat på markedet. Det var en reiseradio, ”Type 671”, som ble produsert i Tyrkia.

I 1972 ble bedriften reorganisert, og fikk navnet Mascot. Etter hvert sluttet man med egen radioproduksjon, men markedsførte asiatiskproduserte apparater under merkenavnene Mascot og Silver. På 1960-tallet hadde bedriften også begynte å produsere telefonsvareren "Ekkofon", et produkt som i ulike varianter var på markedet i over 35 år.

Produksjonen av strømforsyninger startet opp i 1964, opprinnelig til bruk for egne radioapparater. I dag foregår Mascots produksjon både i selskapets lokaler i Fredrikstad, og i Tallinn (Estland) og Ningbo (Kina).

Mascots administrerende direktør er Grete Kristiansen.
Nizjnij Novgorod vannkraftverk

**Nizjnij Novgorod vannkraftverk ** (russisk: Нижегоро́дская ГЭС, eller *Nizjegorodskaja GES*) er en demning med vannkraftverk lokalisert til Zavolzje ikke langt ovenfor (nordvest for) storbyen Nizjnij Novgorod (det tidligere Gorkij) i midtre deler av elva Volga. Vannkraftverket ble ferdigstilt 1948–1959 og reservoaret strekker seg gjennom Nizjnij Novgorod oblast.

Demningen på Volga er 18,6 km lang og 40 m høy, med en sluse for skip. Dette var den lengste demningen i Sovjetunionen. Kraftverket har installert effekt på 530,5 MW fordelt på 8 generatorer, og produksjonen er på 1,51 TWh årlig i gjennomsnitt.

Anleggets reservoar er det 460 km lange, 16 km brede og 1&nbsp;591 km² store ***Gorkijreservoaret***. Vannmengde er anslagsvis 12,9 km³, vannet er maksimalt 22 meter dypt. 150&nbsp;000 mennesker ble flyttet ved fyllingen av reservoaret, og mange hundre landsbyer ble oversvømt. Ved sjøen ligger byene Jaroslavl og Kostroma.

## Eksterne lenker
* Rushydro – operatørselskapets websider.
Zanamivir

**Zanamivir** (INN) er et legemiddel til behandling av og forebyggende mot Influensavirus A samt Influensavirus B. Zanamivir var det første kommersielt utviklede middelet med neuraminidase inhibitor. Det blir produsert av firmaet GlaxoSmithKline og solgt under navnet **Relenza**.

## Indikasjoner
Behandling av infeksjoner forårsaket av influensavirus A og influensavirus B.

## Se også
* Oseltamivir

## Eksterne lenker
* 
* Relenza i Felleskatalogen
Gystadmarka skole

**Gystadmarka skole** er en barneskole på Jessheim i Ullensaker kommune i Akershus. Skolen sto ferdig høsten 2008 og har per skoleåret 2019/2020 ca 430 elever og 46 ansatte.

Skolen ble utvidet med en ekstra fløy til høsten 2014, for å takle en stadig økning i elevantall. Videre er skolen per august 2019 delt mellom Gystadmarka skole og Pedagogisk senter.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Uglitsjdemningen

** Uglitsj-demningen ** (russisk: У́гличская ГЭС, eller *Uglitsjskaja GES*) er en demning med vannkraftverk 150 km nord for Moskva i øvre deler av elva Volga, øst for Tver. Vannkraftverket ble ferdigstilt 1939 ved byen Uglitsj, og reservoaret strekker seg gjennom Tver oblast og Jaroslavl oblast. 

Demningen er 314 m lang og 27 m høy, med en sluse for skip som er 30 m bred og 5,5 m dyp. Kraftverket gir blant annet kraft til industrien rundt Moskva. Kraftverket har installert effekt på 454 MW, og produksjonen er på 1,0 TWh årlig i gjennomsnitt. 

Anleggets reservoar er den 143 km lange, 5 km brede og 249 km² store ***Uglitsj-sjøen***. Vannmengde er anslagsvis 1,2 km³, det er relativt lite fordi vannet er svært grunt, normalt 5 meter og maksimalt bare 27 meter. Langs sjøen ligger byene Uglitsj, Kaljazin og Kimry.

## Eksterne lenker
* Rushydro - operatørselskapets websider.
Hovin skole (Ullensaker)

**Hovin skole** er en barneskole i Jessheim i Ullensaker kommune i Akershus. Skolen ble åpnet i 1932, og har blitt utbedret flere ganger siden. Høsten 2009 gikk startskuddet for nok en utbygging og oppussing av skolen. Denne skolen er også med i en kampanje mot mobbing og vant førsteplass- samt på grunn av TL, (trivselsledere), som går rundt i friminuttene og passer på at alle har det bra. En smal detalj er også "Vennebenken", der hvor noen sitter hver gang de har blitt såret, eller har ingen å leke med. Hovin skole er en såkalt "PALS"-skole, hvilket innebærer at lærere og elever forholder seg til et klart definert sett av regler og rutiner for å forebygge problematisk adferd.

## Eksterne lenker
*
Jessheim skole og ressurssenter

**Jessheim skole og ressurssenter** er en barneskole på Jessheim i Ullensaker kommune i Akershus. Skolen ble bygget i 1963, og et påbygg sto klart i 1998.

## Ressurssenteret
Jessheim skoles ressurssenter ble opprettet for å samle kommunens ressurser for spesialundervisning. I tillegg til tilrettelagt undervisning, har senteret to sanserom og vibroseng for terapi med sansestimulering og vibroakustikk.


Jessheim skole 3.jpg|Oversiktsskilt ved inngangen til skolen
Jessheim skole 2.jpg|Jessheim skole og aktivitetssenter
Jessheim skole.jpg|Indre skolegården


## Eksterne lenker
*
Mogreina skole

**Mogreina skole** er en barneskole i bygda Mogreina i Ullensaker kommune i Akershus.

Mogreina skole var opprinnelig et lite hus ved Elstad gård. Senere ble skolen flyttet ned til Risebru. I 1956 ble Sessvollmoen leir opparbeidet for å huse Infanteriets øvingsavdeling nr 1. Dette nødvendiggjorde bygging av Østli boligfelt. Her ble gjennomsnittsalderen lav og behovet for barneskole åpenbar. I kampen om å få denne etableringen i Ullensaker kommune, måtte kommunen sørge for at det ble bygget en ny barneskole. Det var prosjektert en ny barneskole på Gardermoen. Dette prosjektet ble delt i to, med en halvdel på Gardermoen og i Mogreina. Senere er det blitt påbygget en ny fløy på denne skolen samt en treningshall og skolekretsen har pr. 2011 en skole som dekker de fleste behov. Men det mangler fortsatt en svømmehall for å komme på nivå med de øvrige barneskolene i Ullensaker kommune.

## Eksterne lenker
*
Nordkisa skole

**Nordkisa skole** er en barneskole i tettstedet Nordkisa i Ullensaker kommune i Akershus. Skolen besto av tre bygninger, hvorav det eldste ble bygget i 1906 (hvitskolen). I 1958 kom bygning nummer to (gulskolen), og det tredje bygget sto klart i 1974 (blåskolen). I 2008 ble det tilføyd moduler. Ny skole ble bygget og sto ferdig i desember 2013, skolen flyttet da fra Jarenvegen 1 til Anna Willersruds veg 12 .

Nordkisa barnehage ble bygget i 1999 og hadde base på skolens område i Jarenvegen. Barnehagen ble lagt ned sommeren 2011, og byggene ble overtatt av skolen og brukt til skolefritidsordning før skolen flyttet i 2013. Nordkisa skole er en PALS skole.

Skolen har ca. 150 elever og 25 ansatte. Rektor ved skolen er Linda Sundseth.


Fil:Nordkisa skole.jpg
Fil:Nordkisa skole (6).JPG
Fil:Nordkisa skole – Lekestativer(1).JPG


## Eksterne lenker
*
Skogmo skole

**Skogmo skole og senter for to-språklig opplæring** er en barneskole på Jessheim i Ullensaker kommune i Akershus. Skolen ble grunnlagt i 2001. Som senter for to-språklig opplæring, har skolen en rekke ansatte lærere som til daglig jobber med to-språklige elever ute på de forskjellige skolene i kommunen.

## Eksterne lenker
*
Allergot ungdomsskole

**Allergot ungdomsskole** er en ungdomsskole i Jessheim i Ullensaker kommune i Akershus.

## Eksterne lenker
*
Nordby ungdomsskole

**Nordby ungdomsskole** er en ungdomsskole på Jessheim i Ullensaker kommune i Akershus. Skolen ble bygget i 1962, og gjennomgikk i 2006 en omfattende oppussing.

## Eksterne lenker
*
Vesong ungdomsskole

**Vesong ungdomsskole** er en ungdomsskole på Kløfta i Ullensaker kommune i Akershus. Skolen ble bygget i 1970, og ble totalrenovert og nyåpnet i 2007. Navnet «Vesong» er en lokaluttale-variant av «vest i sognet». I renoveringsperioden ble all elevaktivitet flyttet til brakker ved Åreppen skole.

## Eksterne lenker
*
Gengidae

* *[[Acrometopum]]*
* *[[Microeurybrachys]]*
 

**Gengidae** er en familie av sikader, og en del av gruppen Fulgoromorpha. I denne familien er det bare kjent seks arter fordelt på to slekter fra Afrika.

## Utseende

## Levevis

## Utbredelse

## Systematisk inndeling

* Nebbmunner (Hemiptera)
** underorden **[[Plantesugere]]** (Homoptera) (parafyletisk)
*** gruppe **Sikader** (Auchenorrhyncha)
**** delgruppe Fulgoromorpha 
***** familien Gengidae Fennah, 1949
****** slekten *[[Acrometopum]]* Stål, 1853
******* *[[Acrometopum constatipenne]]* Stål, 1853
******* *[[Acrometopum fornax]]* (Fennah, 1957)
******* *[[Acrometopum panoblites]]* (Fennahg, 1949)
******* *[[Acrometopum theroni]]* Emeljanov, 2007
****** slekten *[[Microeurybrachys]]* Muir, 1931
******* *[[Microeurybrachys vitriformis]]* Muir, 1931
******* *[[Microeurybrachys vitrifrons]]* Muir, 1931

## Eksterne lenker
* 
* FLOW – ''Fulgoromorpha Lists On the Web''
* Fauna europaea, utbredelsesdatabase for europeiske dyr 
* Norsk Entomologisk forening – for deg som vil lære mer om insekter.
Waldemar Johnsen

**Waldemar Johnsen**
(født 25. november 1911, død 5. januar 1969) var en prisbelønt norsk operasanger (baryton) fra Salhus.

Han var offiser i forsvaret og figurerte en tid i London, hvorefter han
i hjemlandet ble kjent som Greven  i Figaros Bryllup ved Nationaltheatret (1937).
Under den andre verdenskrig, etter å ha flyktet i båt til Shetland i november 1941,
var han stasjonert ved informasjonskontoret i London og ga i samarbeid
med Soffi Schønning 652 konserter med norsk musikk.  Deler av tiden
var ved det engelske Entertainments National Service Association (ENSA).
I tiden etter fortsatte han med turnering.  Johnsen
var blant solistene ved Götterdämmerung-innspillingen i 1956 hvor Kirsten Flagstad toppet solistlaget. Han fikk fast ansettelse som operasolist da 
Den Norske Opera ble etablert i 1958 med Flagstad som den første operasjefen .  I perioden 1957-58 var han formann i 
Norsk Operasangerforbund.
Sine studier gjorde han i Bergen, Oslo, London, Salzburg, Roma, Milano (1950) og New York.

## Premier
* St. Olavs Orden, ridder 1945 for arbeidet med å formidle norsk kunst i utlandet
* Oslo bys kulturstipend 1957 på kroner 6 000
* Musikkritikerprisen 1954/55

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Åreppen skole

**Åreppen skole** er en barneskole i Kløfta i Ullensaker kommune i Akershus. Skolen består av fem skolebygninger, og har en festsal som brukes til felles samlinger og avslutninger.

## Eksterne lenker
*
Hypochthonellidae

* *[[Hypochthonella caeca]]*
 

**Hypochthonellidae** er en familie av sikader, og en del av gruppen Fulgoromorpha. Familien omfatter bare én kjent art, *[[Hypochthonella caeca]]* fra Afrika. Denne er trolig mest i slekt med familien Flatidae og noen mener den bør regnes til denne familien. Den er trolig også i slekt med Gengidae.

## Utseende
*[[Hypochthonella caeca]]* er hvit på farge og har reduserte vinger og øyne.

## Levevis
*[[Hypochthonella caeca]]* lever underjordisk, i det minste på nymfestadiet. Ellers synes lite å være kjent om biologien.

## Utbredelse

## Systematisk inndeling

* Nebbmunner (Hemiptera)
** underorden **[[Plantesugere]]** (Homoptera) (parafyletisk)
*** gruppe **Sikader** (Auchenorrhyncha)
**** delgruppe Fulgoromorpha 
***** familien Hypochthonellidae – bare én kjent art
****** *[[Hypochthonella caeca]]* China & Fennah, 1952

## Eksterne lenker
* 
* FLOW – ''Fulgoromorpha Lists On the Web''
* Fauna europaea, utbredelsesdatabase for europeiske dyr 
* Norsk Entomologisk forening – for deg som vil lære mer om insekter.
Marianne Westby

**Marianne Westby** (født 29. juli 1974) er en norsk skuespiller. Hun er best kjent for sin rolle som «Cathrine Hove» i TV 2s såpeopera *[[Hotel Cæsar]]* i perioden 2008–2012. I 2012 var Westby også programleder i *Livsstilsguiden*, som laget 40 programmer for norske Canal9. Hun var tilbake som «Cathrine Hove Rosenkrantz» i *Hotel Cæsar* i desember 2016. men gikk tidligere over til å arbeide som helsesykepleier

I tillegg til diverse oppdrag innen TV-reklamer, har hun også hatt stemmeroller i forbindelse med dubbing av tegnefilmer. Hun har også lagt på fortellerstemme i flere TV-programmer, blant annet *[[Trinny & Susannah]]* for TV Norge, og vært deltaker i realityprogrammer som *[[Fangene på fortet]]*, *[[4-stjerners middag]]*, *[[De ukjente (TV-program)|De ukjente]]*, ''Happy Day'' og *[[Skjulte skatter (TV-program)|Skjulte skatter]]*. Westby hadde rollen som «Anette» i NRK-serien *[[Borgen skole (TV-serie)|Borgen skole]]*. Hun har også spilt i musikaler på Chat Noir og Chateau Neuf, blant annet i *[[A Chorus Line]]* (Val) og *[[Grease (musikal)|Grease]]* (Cha Cha).

I 2016 medvirket hun i TV-serien *[[Meglerne|Meglerne 2]]*, og ga stemme til skurken Bellwether i Disneys animasjonsserie *[[Zootropolis – Dyreriket|Zootropolis]]*.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Hotel Cæsar wiki om Westby
C-Train

**C-Train** er bybanen i Calgary i Canada. Systemet åpnet i 1981 og drives av Calgary Transit. Den har to linjer som er 48.8 kilometer lang; disse forgrener seg til tre linjer til de sørlige, nordvestlige og nordøstlige delene av byen. Det er planer om å bygge ytterligere linjer til vest, nord og sørøst. Mesteparten av linjene er på bakkeplan i egen trasé. I sentrum følger begge linjene en felles seksjon langs 7th Avenue; denne seksjonene er gratis og fungerer dermed også som en menneskeflytter. Åtte prosent av systemer er i tunnel, mens fem prosent er elevert. På hverdager har systemet gjennomsnittlig 297.500 brukere (fjerde kvartal 2008), og er det nest mest bruke bybanesystemet i Nord-Amerika, etter bybanen i Monterrey i Mexico.
## Eksterne lenker
*
Soffi Schønning

**Soffi Schønning**
(født 2. oktober 1895 i Kabelvåg,
død 9. september 1994 i Sandnes)
var en norsk operasanger (koloratursopran).

Hun studerte under Borghild Langaard i Christiania, samt
under Mme. Louisa Cappiani i London.
Hun debuterte 1924 og 
var ved Stockholmsoperaen 1928, gjestest
Covent Garden i 1930, var ellers ved
London 1932-33 og
Glyndebourne 1935.
Ved Nationaltheatret 1938 og
Centralteatret.

Under den andre verdenskrig virket hun i London, i et omfattende 
konsertprogram med Waldemar Johnsen og et hundretall oppsetninger
med norsk musikk.  I denne tiden giftet hun seg med redaktøren 
Jonas Schanche Jonasen, de var senere bosatt i Sandnes og hun
var sangpedagog i Stavanger frem til fylte 80 år.

## Utmerkelser
* St. Olavs Orden, ridder i første klasse for sin formidling av norsk kunst til utlandet

## Referanser
Jean Dupuis

**Jean Dupuis** (1875–1952) er grunnleggeren av trykkeriet Dupuis, som han grunnla i 1898, og forlaget Dupuis, som han grunnla på begynnelsen av 1930-tallet. I 1938 starta Dupuis opp bladet *[[Le Journal de Spirou]]*, et blad som blant annet skulle introdusere tegneserier som Sprint og Viggo. 

## Referanser
Bomi (Nyingchi)

**Bomi** (kinesisk: 波密县 ; pinyin: *Bōmì Xiàn*) eller *Bomê * (སྤོ་མེས་རྫོང་) er et fylke i Den autonome region Tibet i Folkerepublikken Kina. Det ligger til prefekturet Nyingchi.

Fylket hadde i 1999 et folketall på  innbyggere.

Administrasjonssete er i storkommunen Zhamu.

Bomi ligger i den tradisjonelle tibetanske region Kham. Området var i praksis selvstyrt, uavhengig til inn på 1900-tallet. Dette gamle sentrum for tibetansk kultur var også kjent under navnene **Poyül** og **Powo**.

## Administrative enheter
Fylket består av tre storkommuner og syv kommuner. De er – på kinesisk:

*Storkommunen Zhamu 扎木镇 
*Storkommunen Qingduo 倾多镇
*Storkommunen Songzong 松宗镇

*Kommunen Gu 古乡
*Kommunen Bagai 八盖乡
*Kommunen Yuxu 玉许乡
*Kommunen Duoji 多吉乡
*Kommunen Kangyu 康玉乡
*Kommunen Yupu 玉普乡
*Kommunen Yigong 易贡乡

## Samferdsel
Kinas riksvei 318, en av Folkerepublikken Kinas lengste hovedveier, løper gjennom området. Den begynner i Shanghai og fører blant annet innom Wuhan og Chengdu på sin vei inn i Tibet og Lhasa og helt frem til en kinesisk grenseovergang mot Nepal i Zhangmu.

## Referanser


## Litteratur
* Andreas Gruschke: *The Cultural Monuments of Tibet’s Outer Provinces: Kham – Volume 1. The Xizang Part of Kham (TAR)*, White Lotus Press, Bangkok 2004. ISBN 974-480-049-6
* Tsering Shakya: *The Dragon in the Land of Snows. A History of Modern Tibet Since 1947*, London 1999, ISBN 0-14-019615-3

## Eksterne lenker
* Hjemmeside
* Bomi xian
* Bomi 
* History of Bomi 
* Bome County 
* The Gangxiang Village Nature Reserve in Bome County
Gina Oselio

**Gina Oselio** (født **Ingeborg Aas**, 1858–1937) var en norsk operasanger (mezzosopran). I sin tid var hun landets ypperste mezzosopran og blant Europas ledende.

## Liv og virke
### Familieforhold
Hun var datter av salmaker Even Pedersen Aas (1819–1897) og Nicoline Engelstad. Familien bodde i Kirkegata 7 i Christiania, der faren hadde sitt salmakeri.  

Fra 1893 til 1909 var hun gift med teatersjef Bjørn Bjørnson (1856–1942), som var sønn av forfatteren Bjørnstjerne Bjørnson.

### Sangkarrieren
Ingeborg Aas ble oppdaget av Johanne Juell (1847–1882), og gikk i lære hos den svenske Fritz Arlberg (1830–1896), som var gjestende operasanger i Kristiania, i perioden 1874–1877. Fra 1877 til 1879 var hun elev hos Fredrika Stenhammar (1836–1880) i Stockholm. 

Hun debuterte ved Kungliga Teatern i Stockholm i 1879. Kong Oscar II (1829–1907) utnevnte henne til norsk *kongelig hofsangerinde* og finansierte videre studier fra 1882 hos den tyske mezzosopranen Mathilde Marchesi (1821–1913), som i 1881 hadde åpnet skole på adressen Rue Jouffroy i Paris. Den norske sangerinnen ble svært kjent i Europa, og det var omkring 1882 at hun under Italiaturnéene antok artistnavnet Gina Oselio.

I Norge ble hun på 1890-tallet kjent som den første Carmen, selv om det var som Marguerite i Faust hun på Christiania Theater ved Bankplassen (Oslo) hadde sin norske debut i 1891. Der møtte hun Bjørn Bjørnson, som var teatrets instruktør fra 1885 til 1893. De giftet seg i 1893, men ekteskapet ble oppløst i 1909.

Carmen fortsatte hun med fra 1899 ved det nyåpnede Nationaltheatret, der ektemannen Bjørn Bjørnson var blitt teatersjef. Senere ble hun det første æresmedlem i Norsk Operasangerforbund.  

Gina ble syk, men maktet likevel en 40-årsturné i 1917 med den unge Sverre Jordan (1889–1972) bak pianoet.

## Hedersbevisninger
* Kong Oscar IIs belønningsmedalje 1902
* Den svenske medaljen Pro Litteris et Artibus med briljanter 
* Den franske Officier de l'Instruction Publique 
* Statens kunstnerlønn fra 1929
* Nordmanns-Forbundets damekor ble kalt «Oseliokoret» som hedersbevisning til Gina Oselio

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Tibetansk pinyin

**Tibetansk pinyin** er det offisielle system for romanisering av det tibetanske språk i Folkerepublikken Kina. Det legger til grunn dialekten talt i Tibets hovedstad Lhasa, og reflekterer uttalen svært nøyaktig, dog uten å gjengi toner. 

## Se også
*Wylietranslitterasjon
*Tibetansk skrift
Norsk Operasangerforbund

**Norsk Operasangerforbund** ble etablert den 20. januar 1926 i Kristiania etter initiativ fra Karl Johansen, Emil Nielsen, Thorleif Sohlberg og Albert Westwang. Forbundet arrangerte flere oppsetninger på Nationaltheatret inntil Den Norske Opera ble etablert i 1958. Senere ble Norsk Operasangerforbund hovedsakelig opptatt av utøvernes rettigheter og ble innmeldt i Norsk Musikerforbund 1962. Til 50-årsjubileet kom Kong Olav V og så Mozarts opera *[[Figaros Bryllup]].*

## Ledere
* Thorleif Solberg (1926)
* Karl Johansen (1928)
* Mathieu Berckenhoff (1929 og 1948)
* Halfdan Rode (1931)
* Henry Alf (1933 og 1939)
* Karl Aagaard Østvig (1936)
* Eyvind Vedéne (1945)
* Bjarne Buntz (1951)
* Waldemar Johnsen (1957)
* Randi Heide Steen (1958)
* Jonas Brunvoll (1963)
* Thorbjørn Lindhjem (1972 og 1986)
* Jostein Eriksen (1974)
* Knut Skram (1979)
* Oddbjørn Tennfjord (1983)
* Marit Osnes Aambø (1987)
* Kristin Theisen (1994)
* Pål Rullestad (2005)
* Espen Langvik (2013)
* Ketil Hugaas (2015)
* Mette Bjærang Pedersen (2016)

## Æresmedlemmer
* Gina Oselio
* Kaja Norena
* Kirsten Flagstad
* Randi Heide Steen
* Bjarne Buntz
* Ruth Linge
* Ragnar Ulfung
* Arild Eriksen
* Jostein Eriksen
* Knut Skram
* Ingrid Bjoner
* Aase Nordmo Løvberg

## Referanser


## Eksterne lenker
* Norsk Operasangerforbunds hjemmeside
Høle & Forsand Dampskibsselskab

**Høle & Forsand Dampskibsselskab** var et ruteselskap på Vestlandet i perioden 1922–1937. Selskapet ble etablert på Høle i Ryfylke og trafikkerte fra juli 1922 strekningen Hølefjorden (Bergvik-Forsand-Høle-Ims-Bersagel)-Stavanger og retur om ettermiddagen med lokalrutebåten DS «Hølefjord». Det viktigste grunnlaget for ruten var melketransport til meieri i Stavanger. Ruten gikk godt og i 1930 ble den større og nyere DS «Hølefjord I» satt inn, mens gamle «Hølefjord» ble reserve.

I 1932 dannet rederiet datterselskapet Høle & Forsand Billag som drev bussrute Høle-Sandnes-Stavanger.

I Fossan lengre inne i Høgsfjorden drev AS Høgsfjord Ruteselskap en nokså identisk virksomhet med ruteforbindelse til Stavanger med lokalrutebåtene DS «Høgsfjord I» og DS «Lysefjord I». Det ble derfor tidlig klart for begge selskap at det var lite hensiktsmessig med to selskap innenfor samme nærområde. Selskapene tok derfor kontakt med fylkesmannen i Rogaland for at han skulle megle frem en enighet om fusjon. Dette resulterte i at de to selskapene ble enige om å fusjonere 27. mai 1937. Det nye navnet ble AS Høgsfjord Rutelag, mens bussrutene ble drevet videre under sitt gamle navn.

## Flåteliste

## Kilder
Artikkel om AS Høgsfjord Rutelag av Arne Ingar Tandberg og Per Alsaker i «Skipet» 2.1991.
Borghild Langaard

**Borghild Bryhn Langaard** (født 23. juli 1883 på Kongsvinger, død 20. november 1939 i Oslo) var en norsk operasangerinne.

Hun var datter av Anders Pettersen Bryhn (1842–1922) og Gunhild Marie Bredstu (1844–). Faren solgte brennevin på Kongsvinger, men flyttet til Kristiania i 1886, der hun gikk i lære hos Gina Oselio og Nina Grieg. Borghild debuterte i Hals' pianofabrikk 1906 med Edvard Grieg på pianokrakken, samt ved Nationaltheatret og Covent Garden i London i 1907. 

Hun giftet seg i 1909 med rittmester Mads Conrad Langaard (1881–1950), sønn av ølbrygger Christian Langaard. Hun opptrådte stort sett ved Nationaltheatret, med minst fem forestillinger fra 1909 til 1915, og ga ut flere grammofonplater frem til 1916, da hun tok en pause fra scenen. 

Hun giftet seg på ny i 1918 med skipsredersønnen Bjarne Lindvig (1891–1936) i USA, hvor karrieren tok seg opp. Etter 1920 var det slutt igjen og hun holdt seg til å gi sangtimer. Til sist giftet hun seg i Roma i 1930 med Ermanno Gennaro Beniamino Walther Brunelli (f. 1884).


## Referanser
Befalsskolen for Sjøforsvaret

**Befalsskolen for Sjøforsvaret** (forkortet **BSS**) var en befalsskole for Sjøforsvaret, lokalisert til Haakonsvern orlogsstasjon ved Bergen. Skolen lå inntil 2009 ved Karljohansvern i Horten. Skolen flytta til KNM Harald Haarfagre i Stavanger sommeren 2015.

Befalsskolen for Sjøforsvaret ble nedlagt da Forsvarets befalsskole i 2019 erstattet de tidligere befalskolene tilknyttet de enkelte våpengrenene innen Forsvaret, da disse var tilpasset den tidligere ordningen med enhetsbefal.

## Sjømilitære korps

Sjømilitære korps (forkortet **SMK**) ble opprettet i Fredriksvern i 1817, og skulle utdanne underoffiserer og menige for Marinen. SMK var i sin tur en sammenslutning av et *Kanon Compagnie* og et *Baatsmans Compagnie* som hadde blitt opprettet i Fredriksvern i 1750.

Korpset ble overflyttet til Karljohansvern Horten i 1851, og utviklet seg til å bli en teknisk skole som utdannet underoffiserer. Elever ved SMK hadde grad av konstabel.I 1933 ble Håndverkerkorpset ved Karljohansvern slått sammen med det Sjømilitære korps.

Under andre verdenskrig ble det bygd opp et nytt korps med kommandørkaptein N. Bruun som sjef.

SMK ble nedlagt 1. januar 1985, og reorganisert som Befalsskolen for Marinen. Denne ble 28. juni 2002 slått sammen med Befalsskolen for Kystartilleriet til Befalsskolen for Sjøforsvaret.

## Undervisning
Befalsskolen befant seg i samme bygget som Sjøkrigsskolen ved Laksevåg i Bergen.

Befalsskolen var delt opp i to moduler:

Modul I som er obligatorisk og felles for de som mangler befalsskole for å fortsette på avdeling, eller for de som tar linje-utdanning. Utdanningen ble gjennomført vekselvis på KNM Harald Haarfagre og Sjøkrigsskolen, med et påfølgende seilingstokt med Statsraad Lehmkuhl.

Modul II var for de som tok linje-utdanning gjennom befalsskolen.

## Referanser



 


## Eksterne lenker
* http://forsvaretsmuseer.no/Marinemuseet/Sjoeforsvaret-organisasjon-og-drift/Skole-og-opptrening/Sjoemilitaere-korps-SMK
* http://www.sjømilitære-korps.no
Tanum bokhandel

**Tanum** var en norsk bokhandel, etterhvert en bokhandelkjede i Oslo og omegn. Kjeden ble nedlagt i 2020, da butikkene ble solgt til Ark og Norli-kjedene.  Etter nedleggelsen av butikkene ble navnet bevart i nettbokhandelen tanum.no. Nettbokhandelen tanum.no ble lagt ned i 2021.

## Historie
Tanum Bokhandel ble etablert av Johan Grundt Tanum i 1928, da han overtok Aschehougs bokhandel i Karl Johans gate 43. Aschehougs bokhandel var opprettet i 1832 av Johan F. Dahl, overtatt av Aschehoug i 1872 og flyttet til Karl Johans gate i 1880. Tanum etablerte i 1933 også Johan Grundt Tanum forlag. Forlaget fusjonerte til Tanum-Norli i 1976, og ble overtatt av Aschehoug i 1982. 

I 1964 ble Cammermeyers boghandel, der Johan Grundt Tanums far Sigurd Pedersen hadde vært medeier, fusjonert inn i Tanum bokhandel. Ingar Tanum gikk inn i firmaet i 1956. Han tok initiativ til etableringen av Sentral Bokhandel A/S, senere omdøpt til Libris, og til bokbransjestudiet i Bø. Anne Carine Tanum tok over som 4. generasjon bokhandler i 1991. I 1994 gikk Tanum ut av Libris-kjeden. Anne Carine Tanum var en av initiativtakerne til bokhandlerkjeden Nexus Bokforum AS, en sammenslutning Tanum var tilsluttet frem til 1999. Anne Carine Tanum var formann i Den norske Bokhandlerforening fra våren 1994 til våren 1996.

I 2006 ble Tanum solgt til forlaget Damm – et selskap i den danske mediastiftelsen Egmont. I 2007 fusjonerte Damm og det Bonnier-eide Cappelen. Tanum ble da 100% eid av Cappelen Damm Holding AS. Holdingselskapet eies 50/50 av Bonnier og Egmont. I 2021 overtok Egmont 100% av eierandelen.

Varemerket Tanum eies av forlagskonsernet Cappelen Damm.

## Referanser


## Eksterne lenker
* tanum.no
Zhacai

**Zhacai** (kinesisk: 榨菜, hanyu pinyin: *Zhà cài*, «presset grønnsak» – *Brassica juncea Coss. var. tsatsai Mao*) er en brun sennep som er typisk for det kinesiske kjøkken i Sichuan. Den er en variant av sareptasennep. Den mest kjente versjonen kommer fra Fuling i Chongqing.

Zhacai produseres også annetsteds i Kina, for eksempel i Ningbo i Zhejiang, men også i Taiwan og Japan. 

Produksjonen ligner den for koreanske syltede grønnsaker, kimchi. Den knølformede stammen presses, prepareres med salt, chilipepper og andre krydder og ligger deretter i et leirkar en tid. Det ferdige produktet strimles før servering og benyttes både i matretter (som i pekingsuppe) og som tilbehør til ris eller risvelling (*zhou*). Smak og konsistens kan nærmest sammenlignes med sylteagurk, uten sødme, men i stedet med styrke av chilipepper.

## Referanser
Issidae

* Issinae 

**Issidae** er en familie av sikader, og en del av gruppen Fulgoromorpha.

## Utseende

Middelsstore (gjerne 5 – 7&nbsp;mm), karakteristisk formede sikader. Kroppen er kort og bred, bredest på midten med en tydelig knekk slik at kroppsomrisset blir rombeformet til kvadratisk. Fasettøynene er store, runde og utstående, punktøyne mangler. Pannen og ansiktet har opphøyde lengdelister. Hos en del arter er pannen spisst framskytende mellom fasettøynene. Antennene er lengre enn hodet. Forvingene er vanligvis velutviklede og hornaktige, ugjennomsiktige, ensartede over hele overflaten med markert årenett. Beina er temmelig korte og kraftige, føttene har tre ledd. Nymfene kan kjennes på at de har et knippe av fine vokstråder som går ut fra bakkroppsspissen.

## Levevis
Issidae suger gjerne sevje fra busker og trær. Som mange andre sikader er de utsatt for angrep fra snylteveps-familien Dryinidae. På angrepne sikader kan man se dryinide-larven eller -puppen som en mørk, sekklignende utposning, gjerne rett bak vingene.
Mange av artene flyr godt, andre har reduserte flygevinger.

## Utbredelse
Den eneste arten som forekommer i Norge, er *[[Issus muscaeformis]]*. Den er utbredt i Sør-Norge, men ikke spesielt vanlig, og går på eik. Issidae viser eksempler på radiasjoner på enkelte isolerte øyer, der én enkelt innvandrende stamart har gitt opphav til en rekke nye arter, for eksempel i slekten ''Issus'' på Kanariøyene og slekten *[[Philatis]]* på Galápagos-øyene.

## Systematisk inndeling
Familiene Caliscelidae, Nogodinidae og Tropiduchidae er i de senere årene skilt ut fra Issidae.

* Nebbmunner (Hemiptera)
** underorden **[[Plantesugere]]** (Homoptera) (parafyletisk)
*** gruppe **Sikader** (Auchenorrhyncha)
**** delgruppe Fulgoromorpha 
***** familien **Issidae**
****** underfamilien skjoldsikader Issinae
******* gruppen Colpopterini
******* gruppen Hemisphaeriini
******* gruppen Issini – eneste undergruppe som finnes i Europa
******** gruppen Agalmatiina – i Sør- og Mellom-Europa:
********* slekten *[[Agalmatium]]* Emeljanov, 1971 – sju arter i Europa
********* slekten *[[Clybeccus]]* Gnezdilov, 2003 – én art i Europa
********* slekten *[[Iberanum]]* Gnezdilov, 2003 – én art i Europa
********* slekten *[[Tingissus]]* Gnezdilov, 2003 – én art i Europa
******** gruppen Hysteropterina – 24 slekter og 110 arter i det sørlige Europa
******** gruppen Issina – i Europa: 
********* slekten *[[Issus (insekter)|Issus]]* Fabricius, 1803 – 29 arter i Europa. I Norden:
********** *[[Issus coleoptratus]]* (Fabricius, 1781) – finnes i Sverige, ikke i Norge
********** *[[Issus muscaeformis]]* (Schrank, 1781) – eneste art i Norge
********* slekten *[[Latissus]]* Dlabola, 1974 – én art i Sørvest-Europa
******* gruppen Parahiraciini
******* gruppen Thioniini

## Eksterne lenker
* 
* FLOW – ''Fulgoromorpha Lists On the Web''
* Fauna europaea, utbredelsesdatabase for europeiske dyr 
* Norsk Entomologisk forening – for deg som vil lære mer om insekter.
* Billedgalleri over nordamerikanske arter