open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Bror With

**Bror With** (født 19. juni 1900, død 9. desember 1985) var en norsk oppfinner og ingeniør.

## Oppvekst og familie
With var født og oppvokst i Vestre Aker, Oslo. 

Bror With var far til kunstneren Line With.

## Utdannelse
Han fullførte grunnskolen på Frogner skole i 1920. Han studerte senere til ingeniør ved NTH, med avgangseksamen derfra i 1925.

## 2. verdenskrig
Under felttoget i Norge i 1940 deltok With i kampene i Nordmarka. With var løytnant i Vestoppland infanteriregiment nr. 6 og troppsjef for 2. tropp i 13. kompani, «Sørkedalen kompani» (Kp. 13/IR 6). Hans militære bakgrunn var som befal i Hærens  våpentekniske korps (HVK).

Fra høsten 1942 var With våpenansvarlig i Milorg under dekknavnet *Granat-Larsen*. Han stod blant annet for produksjon av 800 stykker Stenguns, og klarte med stor oppfinnsomhet å kamuflere denne produksjonen for okkupasjonsmakten. Han måtte flykte til Sverige mot slutten av 1944.

## Oppfinnelser og forretninger
Hans kanskje best kjente oppfinnelse er  *[[Rottefella]]*-skibindingen, som han utviklet i 1927, og som etter seire i olympiaden i St. Moritz i 1928 raskt ble en standard for langrenn som skulle vare i minst 50 år.

Hans siste større oppfinnelse var *[[Dromedille]]n*, som er en jolle som kombinerer fordelene med et planende skrog og et fortrengerskrog. Navnet kom fra at konseptet var like vanskelig som å krysse en dromedar med en krokodille.

Han var også medeier i importselskapet With & Wessel, som importerte motoriserte kjøretøyer.

## Referanser




## Eksterne lenker
* Rottefella
* Biografi
Wollert Konows regjering

**Wollert Konows regjering** ble utnevnt 2. februar&nbsp;1910 som en samarbeidsregjering mellom Frisinnede Venstre og Høyre. 

Som følge av at Gunnar Knudsens regjering ikke hadde fått tilstrekkelig støtte i Stortinget etter stortingsvalget i 1909, valgte regjeringen å søke avskjed. Valget hadde blitt vunnet av en koalisjon mellom Høyre og Frisinnede Venstre, og ble utnevnt Konow ble statsminister. Valget av Konow var mye på grunn av anbefalingene fra hans nære venn, Christian Michelsen. Konow overtok dermed roret for en koalisjon som hadde et knapt flertall i Stortinget, og som led av indre konflikter. 

Å holde koalisjonen sammen viste seg å være en særdeles vanskelig oppgave. Dette førte til at det bygget seg opp misnøye med Konow hos Høyre, noe som resulterte i en regjeringskrise i februar 1912. Utløseren for denne krisen var en tale som Konow holdt i Bondeungdomlaget i Kristiania. I denne talen snakket Konow varmt om sin ungdoms kjærlighet for målsaken, og dette ble tolket som en støtteerklæring til landsmålet.

Høyre oppfattet talen som en provokasjon, og dermed mistet Konow deres tillit. På grunn av den stadig voksende misnøyen med Konow, var dette akkurat det Høyre trengte for å felle han. Høyre trakk seg dermed ut av regjeringen og, etter et mislykket forsøk på å redde regjeringen, ga Konow opp. Konow og resten av regjeringen søkte avskjed 16. februar 1912, og avskjeden ble innvilget av kongen i statsråd 19. februar. Avskjeden tredde i kraft fra dagen etter, og regjeringen ble etterfulgt av Jens Bratlies regjering. Også den nye regjeringen var en samarbeidsregjering mellom Frisinnede Venstre og Høyre. Utenriksminister Johannes Irgens og handelsminister Bernhard Brænne valgte å trekke sine søknader, og ble dermed med i den nye regjeringen.

## Regjeringsmedlemmer

## Referanser
Nordnorsk Musikkonservatorium

**Nordnorsk Musikkonservatorium** (etablert som **Tromsø Musikkonservatorium** i 1971) var opprinnelig tilknyttet Tromsø Musikkskole (1970), men ble utskilt som egen organisasjon året etter.  I 1975 fikk de navnet Nordnorsk Musikkonservatorium, og i 1980 ble skolen det første statlig drevne musikkonservatorium.

Etter høgskolereformen ble de i 1994 en del av Høgskolen i Tromsø, og fra 1. januar 2009 er den en del av Universitetet i Tromsø, nå under navnet Musikkonservatoriet i Tromsø.
## Historie

På slutten av 1960-tallet begynte daværende musikkinspektør Sigvart Steen ved Tromsø Musikkskole, Kirsten Sand og Victor Rostin Svendsen å arbeide med tanken om et musikkonservatorium i Tromsø, og i 1970 ble konservatorielinjen ved Tromsø Musikkskole opprettet. Privatskoleloven, som ble vedtatt samme år, gjorde det mulig å skille ut konservatorielinjen og videreføre den i egen institusjon, Tromsø Musikkonservatorium AS. 4. oktober 1971 ble det holdt konstituerende generalforsamling i Tromsø Musikkonservatorium AS, og 6. desember 1971 godkjente Kirke- og undervisningsdepartementet konservatoriet som tilskuddsberettiget etter privatskoleloven. 

Høsten 1971 hadde konservatoriet 2 linjer, 3-årig fagskolelærerutdanning i musikk og 4-årig musikkpedagogisk utdanning og totalt 20 studenter. Undervisningen ble drevet etter fagplaner fra Oslo Musikkonservatorium, som var for-løperen for Norges musikkhøgskole. Administrasjonen besto av rektor i halv stilling, inspektør i hel stilling og sekretær. Høsten 1975 var antall studenter steget til 50, og 20 år senere, høsten 1994, var antallet studenter 110. 

I 1975 skiftet skolen navn til Nordnorsk Musikkonservatorium og i 1980 ble skolen overtatt av staten og fikk da status som høgskole og aksjeselskapet ble oppløst. 1. august 1994 gikk konservatoriet sammen med de andre høgskolene i Tromsø inn i en felles organisasjon, og het deretter Høgskolen i Tromsø, avdeling for kunstfag. Høgskolen i Tromsø fusjonert med Universitetet i Tromsø 1. januar 2009 og konservatoriet ble da et institutt ved Det kunstfaglige fakultet.

Av årsberetningen framgår det at det i 1972 ble vurdert å opprette kirkemusikkutdanning og i 1977 ble det det igangsatt en 1-årig kirkemusikkutdanning. Etter to år i Tromsø ble denne utdanningen flyttet til Bodø, men fortsatt som en del av Nordnorsk Musikkonservatoriums virksomhet. Utdanningen ble lagt ned etter et par år. Eilert Hægeland var sentral i denne delen av virksomheten.

I 1994 startet skolen satsing på internasjonal virksomhet og fem studenter fra Russland og en student fra Kina ble pionerene i en nyopprettet ordning for kvotestudenter.

## Rektorer
*Viktor Rostin Svendsen (1971–1976)
*Bernt Johan Ottem (1976–1985)
*Poul Henrik Hansen (fungerende rektor 15. september 1980 til 15. oktober 1981 og 1. august 1982 til 31. juli 1984) 
*Ketil Vea (1985–1989)
*Kjetil Solvik (1989–1994)

## Referanser
Per A. Utsi

**Per Alfred Utsi** (1939–2024) var en norsk politiker (Ap), journalist og fagforeningsleder fra Sør-Varanger. Han ble innvalgt på Stortinget fra Finnmark i 1977 og satt på Tinget i to perioder. Han var også fast møtende vararepresentant i perioden 1973-77, mens Annemarie Lorentzen var statsråd. Han var nestleder i Stortingets forsvarskomité 1973-81.

I det sivile liv arbeidet han på kommunale kontorer 1957-62, som lokalredaktør i avisen *[[Finnmarken (avis)|Finnmarken]]* 1963-66 og som distriktssekretær for LO i Kirkenes 1967-1973.

Utsi var utnevnt til Stortingets ombudsmann for Forsvaret 1985–2001.

* 1981–1985 President i Odelstinget

* 1981–1985 medlem i Energi- og industrikomitéen
* 1981–1985 varamedlem i Den utvidede utenriks- og konstitusjonskomitéen
* 1977–1981 nestformann i Forsvarskomitéen
* 1977–1981 medlem i Den utvidede utenriks- og konstitusjonskomitéen
* 1977–1981 varamedlem i Valgkomitéen
* 1973–1977 varamedlem i Den utvidede utenriks- og konstitusjonskomitéen
* 1973–1977 nestformann i Forsvarskomitéen
* 1973–1977 medlem i Forsvarskomitéen

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Paul Haggis

**Paul Haggis** (født 1953) er en kanadisk filmregissør, manusforfatter og produsent. Han står bak Oscarvinnende filmer som *[[Crash (2004)|Crash]]* og *[[Million Dollar Baby]]*.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Christian Erlandsen

:*For direktøren i Norsk arbeidsgiverforening, se [[Christian Wilhelm Erlandsen (1891–1982)]].*

**Christian Erlandsen** (født 2. mars 1926 i Aker, død 10. oktober 2016) var en norsk psykiater og politiker (H). Han var stortingsrepresentant for Hedmark 1977–1985.

Han tok medisinsk embedseksamen ved Københavns Universitet i 1952 og ble spesialist i psykiatri i 1963. Han hadde mesteparten av sitt virke som overlege og sjeflege ved Sanderud sykehus i Stange, men hadde permisjon for å være avdelingsdirektør i Helsedirektoratet 1985–1987 og fylkespsykiater i Hedmark og Oppland 1989–1991.

Erlandsen var medlem av Stange kommunestyre 1964–1977 og 1988–1995, varamedlem av Hedmark fylkesting og medlem av en rekke offentlige utvalg, så som formann i fylkets sykehusnemnd. Han var stortingsrepresentant for Hedmark 1977–1985 og 1. vararepresentant 1989–1993. Han satt i Stortingets sosialkomité, fra 1981 som komiteens nestformann. Han bidrog til å skape flertall i Stortinget for Willoch-regjeringens forslag om reform av primærhelsetjenesten.

Han ble tildelt Kongens fortjenstmedalje i sølv i 1996.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Arne Nilsen

**Arne Ragnar Nilsen** (1924–2020)  var en norsk statsråd og stortingsrepresentant som representerte Arbeiderpartiet. Han var ordfører i Voss fra 1960 til 1963, og stortingsrepresentant fra Hordaland i fem perioder 1965–1985.

Han var vararepresentant til Stortinget 1958–1961 og 1961–1965, og var medlem av kommunestyret på Voss fra 1952 til 1968. Han var formann i Hordaland arbeiderparti 1966–1973 og medlem av Arbeiderpartiets landsstyre 1969–1975. 

Nilsen hadde sin yrkesmessige bakgrunn fra NSB. 
 

* 11. januar&nbsp;1978&ndash;8. oktober&nbsp;1979: statsråd i Kommunal- og arbeidsdepartementet, i Odvar Nordlis regjering
* 8. oktober&nbsp;1979&ndash;4. februar&nbsp;1981: statsråd i Sosialdepartementet, i Odvar Nordlis regjering
* 4. februar&nbsp;1981&ndash;14. oktober&nbsp;1981: statsråd i Sosialdepartementet, i Gro Harlem Brundtlands første regjering

* 1981–1985: president i Odelstinget
* 1981&ndash;1985: medlem i Forbruker- og administrasjonskomitéen
* 1981&ndash;1985: medlem i Valgkomitéen
* 1977&ndash;1981: formann i Finanskomitéen
* 1977&ndash;1981: medlem i Den utvidede utenriks- og konstitusjonskomitéen
* 1977&ndash;1981: medlem i Valgkomitéen
* 1973&ndash;1977: medlem i Den utvidede utenriks- og konstitusjonskomitéen
* 1973&ndash;1977: formann i Finanskomitéen
* 1973&ndash;1977: formann i Kommunal- og miljøvernkomitéen
* 1973&ndash;1977: varamedlem i Den utvidede utenriks- og konstitusjonskomitéen
* 1969&ndash;1973: nestformann i Kommunal- og miljøvernkomitéen
* 1969&ndash;1973: nestformann i Kommunalkomitéen
* 1969&ndash;1973: varamedlem i Den utvidede utenriks- og konstitusjonskomitéen
* 1969&ndash;1973: medlem i Stortingets valgkomité
* 1965&ndash;1969: medlem i Kommunalkomitéen

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Håkon Randal

**Håkon Olav Randal** (1930–2012) var en norsk lærer, rektor og politiker (H) fra Bømlo. Han ble innvalgt på Stortinget fra Hordaland i 1973, og satt på Tinget i tre perioder, fram til 1985.

Han var utdannet lærer fra Hamar lærerskole 1953, og arbeidet som undervisningsleder i Sjøforsvaret 1955-1962, lærer og rådgiver ved Manger ungdomsskule 1962-1965 og rektor ved Bremnes ungdomsskule 1965-1973.

Randal var første viseformann i Høyre fra 1980 til 1984.Etter stortingsperioden var han fylkesmann i Hordaland og president i Norges Forsvarsforening. Randal var frimurer.

Randal var styreformann for Nordens hus i Reykjavik 1988-1991, og ble i 1997 utnevnt til storridder med stjerne av Den islandske falkeorden. Han mottok Norges Forsvarsforenings hederstegn i 2005.

* 8. oktober&nbsp;1981 &ndash; 30. september&nbsp;1985  Første varapresident i Stortinget
* 2. februar&nbsp;1983 &ndash; 13. juni&nbsp;1983  Midlertidig visepresident i Stortinget 

* 1981 &ndash; 1985 leder i Den forberedende fullmaktskomitéen
* 1981 &ndash; 1985 medlem i Den utvidede utenriks- og konstitusjonskomitéen
* 1981 &ndash; 1985 formann i Kommunal- og miljøvernkomitéen
* 1981 &ndash; 1985 varamedlem i Den utvidede utenriks- og konstitusjonskomitéen
* 1981 &ndash; 1985 formann i Fullmaktskomitéen
* 1977 &ndash; 1981 nestformann i Den forberedende fullmaktskomitéen
* 1977 &ndash; 1981 medlem i Kirke- og undervisningskomitéen
* 1977 &ndash; 1981 nestformann i Fullmaktskomitéen
* 1973 &ndash; 1977 varamedlem i Den forberedende fullmaktskomitéen
* 1973 &ndash; 1977 medlem i Kirke- og undervisningskomitéen

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Lindemanprisen

**Lindemanprisen** er en årlig utmerkelse, administrert av Lindemans legat ved Norges musikkhøgskole som i sin tid ble startet av Ludvig Mathias Lindeman. I perioden 1978–1993 var prisen delt mellom komponist, utøver og pedagog. Prisen er i 2005 på  norske kroner, og vinneren har siden 2001 den ekstra rolle, å selv velge ut mottaker av den årlige **De unges Lindemanpris** på  kroner. Prisvinneren her må være under 35 år. Utdelingen skjer i slutten av oktober, Lindemansalen på Norges musikkhøgskole i Oslo

## Vinnere av Lindemanprisen
*1978: Nicolai Dirdal, Klaus Egge, Arild Sandvold
*1979: Ludvig Nielsen, Eline Nygaard, Robert Riefling
*1980: Eva Knardahl, Reimar Riefling, Geirr Tveitt
*1981: Rolf Karlsen, Arne Nordheim, Kåre Opdal
*1982: Rolf Bækkelund, Finn Mortensen, Arve Tellefsen
*1983: Egil Hovland, Robert Levin, Ketil Vea
*1984: Ivar Benum, Johan Kvandal, Einar Steen-Nøkleberg
*1985: Ørnulf Gulbransen, Mariss Jansons, Gunnar Sønstevold
*1986: Leif Jørgensen, Knut Skram, Harald Sæverud
*1987: Ingrid Bjoner, Lasse Thoresen, Frøydis Ree Wekre
*1988: Harry William Kvebæk, Alfred Janson, Karsten Andersen
*1989: Olav Anton Thommessen, Agnes Buen Garnås, Babben Lavik
*1990: Aase Nordmo Løvberg, Ketil Hvoslef, Joar Rørmark
*1991: Jan Garbarek, Richard Kjelstrup, Øistein Sommerfeldt
*1992: Knut Buen, Antonio Bibalo, Jiri Hlinka
*1993: Anne Gjevang, Marit Isene, Knut Nystedt
*1994: Ole Kristian Ruud
*1995: Bjarne Fiskum
*1996: Ragnar Søderlind
*1997: Kjell Bækkelund, Leif Ove Andsnes
*1998: Erik Niord Larsen
*1999: John Persen
*2000: Truls Mørk
*2001: Harald Herresthal
*2002: Magne Hegdal
* 2003: Christian Eggen
*2004: Liv Glaser
*2005: Rolf Wallin
*2006: Kåre Nordstoga
*2007: Stephan Barratt-Due og Soon-Mi Chung
*2008: Asbjørn Schaathun
*2009: Solveig Kringlebotn
*2010: John Pål Inderberg
*2011: Nils Henrik Asheim
*2012: Sven Nyhus og Terje Kvam
*2013: Terje Tønnesen og Det norske kammerorkester
*2014: Harald Jørgensen
*2015: Cecilie Ore
*2016: Sidsel Endresen
*2017: Alf Richard Kraggerud
*2018: Bjørn Kruse
*2019: Grete Pedersen
*2020: Per Gisle Haagenrud
*2021: Maja Ratkje
*2022: Håvard Gimse
* 2023: Runar Tafjord
* 2024: Knut Vaage
* 2025: Ole Edvard Antonsen

## Vinnere av De unges Lindemanpris
*2001: Rolf Gupta
*2002: Lene Grenager
*2003: Erlend Skomsvoll
*2004: Tor Espen Aspaas
*2005: Rolf-Erik Nystrøm
*2006: Arve Moen Bergset
*2007: Christian Ihle Hadland
*2008: Rolf Borch
*2009: Mari Eriksmoen
*2010: Espen Reinertsen og Eivind Nordset Lønning
*2011: Ørjan Matre
*2012: Prisen blei ikke delt ut dette året.
*2013: Audun André Sandvik
*2014: Ingrid Røynesdal
*2015: Therese Birkelund Ulvo
*2016: Vilde&Inga
*2017: Sandra Lied Haga
*2018: Øyvind Mæland
*2019: Maria Angelika Carlsen
*2020: Frida Fredrikke Waaler Wærvågen
*2021: Signe Emmeluth
*2022: 
*2023: 
*2024: 
*2025: August Schieldrop

## Referanser


## Eksterne lenker
* Lindemans legat
* Oversikt over vinnere av Lindemanprisen
* Oversikt over vinnere av De unges Lindemanpris
Asbjørn Haugstvedt

**Asbjørn Haugstvedt** (født 20. november 1926 i Bergen, død 26. juni 2008) var en norsk politiker (KrF).

Han var innvalgt på Stortinget fra Bergen 1969–1973, deretter fra Hordaland 1973–1985. Haugstvedt var parlamentarisk leder 1972–1973 og odelstingspresident 1977–1981 før han var handels- og skipsfartsminister i Kåre Willochs regjering 1983–1986. I Kristelig Folkeparti var Haugstvedt dessuten 2. viseformann 1971–1975 og 1. viseformann 1977–1983.

Han ble født i Bergen som sønn av lagersjef Ingvald Haugstvedt (1897–1978) og husmor Hilma Ovidia Michelsen (1902–1959). Han var kontorassistent, senere bokholder og nestleder, ved hullkortavdelingen ved Bergen Lysverker 1944–1959. Videre var han sosialinspektør ved Bergen sosialkontor 1961–1969 og sosialsjef i Bergen kommune fra 1970.

Lokalt var han medlem av Bergen bystyre 1960–1971 og 1992–1995, medlem av formannskapet 1964–1969 samt partiets gruppeformann 1964–1969. Haugstvedt var også medlem av Hordaland fylkesting 1995–1999.

Han sovnet inn ved Domkirkehjemmet i Bergen, 81 år gammel.

* 1973–1977 visepresident i Odelstinget
* 1977–1981 president i Odelstinget

* 1981–1983 medlem i Energi- og industrikomiteen
* 1981–1983 varamedlem i Den utvidede utenriks- og konstitusjonskomiteen
* 1981–1983 sekretær i Valgkomiteen
* 1979–1981 medlem i Industrikomiteen
* 1977–1979 medlem i Forsvarskomiteen
* 1977–1981 medlem i Den utvidede utenriks- og konstitusjonskomiteen
* 1977–1981 medlem i Valgkomiteen
* 1973–1977 medlem i Utenriks- og konstitusjonskomiteen
* 1973–1977 medlem i Den utvidede utenriks- og konstitusjonskomiteen
* 1972–1973 medlem i Utenriks- og konstitusjonskomiteen
* 1972–1973 medlem i Den utvidede utenriks- og konstitusjonskomiteen
* 1969–1972 medlem i Justiskomiteen
* 1969–1973 medlem i Valgkomiteen

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Den koptiske katolske kirke

**Den koptiske katolske kirke** er en av de orientalske katolske kirker, i kommunion med Den hellige stol. Den har sitt tyngdepunkt blant kopterne i Egypt og følger den alexandrinske ritus. Det tradisjonelle liturgiske språk er koptisk, men man bruker også arabisk. Kirken hadde i 2008 et medlemstall på omkring 160&nbsp;000, ca. 0,2&nbsp;% prosent av den egyptiske befolkningen. Kirken er dermed betydelig mindre enn den koptisk-ortodokse kirke (8&nbsp;%), men større enn den romersk-katolske (0,04&nbsp;%).

Særkirkens overhode er den koptisk-katolske patriark av Alexandria, som har sitt sete i Kairo. Nåværende patriark er Antonios Naguib (siden 2006).

## Historie
4. februar 1442 ble det inngått en formell union mellom flere koptiske kirker gjennom dokumentet *Cantate Domino* som ble signert under konsilet i Firenze. Den koptiske delegasjonen hadde dog ikke støtte i befolkningen, og det kom dermed ingen konkrete resultater ut av det. 150 år senere forsøkte man igjen, med unionsavtaler som ble signert 15. januar 1595 og 28. juni 1597. Begge forsøk strandet offisielt 7. oktober 1602, først og fremst på grunn av problemer omkring spørsmålet om autonomi og lydighet mot paven. 

I det 17. århundre fant det sted en del katolsk misjonsarbeid blant kopterne. Fransiskanerordenen begynte dette arbeidet, og i 1630 kom en kapusinermisjon i Kairo. I 1675 begynte også jesuittene med misjon i Egypt. Det ble også ført teologiske læresamtaler mellom Roma og den koptiske kirken, uten at dette bar frukt. 

I 1741 gikk den koptiske ortodokse biskopen av  Jerusalem, Amba Athanasius, over til den katolske kirke. Pave Benedikt XIV utnevnte ham til apostolisk vikar for de koptiske katolikkene, som det fantes knapt 2000 av på det tidspunktet. Athanasius gikk senere tilbake til den ortodokse kirken, men Roma utnevnte en etterfølger, og kirken ble dermed bevart. 

I 1824 ble et patriarkat for de koptiske katolikkene opprettet. Bakgrunnen var en misforståelse, da Den hellige stol trodde at den osmanske visekongen i Egypt ønsket det. Patriarkatet eksisterte i første omgang bare på papiret. Osmanene tillot fra 1829 at katolikkene bygde egne kirker. 

I 1895 ble patriarkatet gjenopprettet av pave Leo XIII, som i 1899 utnevnte Kyrillos Makarios til patriark. Det oppsto raskt problemer, spesielt økonomisk. Patriarkatet var helt avhengig av hjelp fra Roma, og patriarken ble etter mye problemer suspendert i 1908. Deretter fulgte en sedisvakans frem til den 30. desember 1927, da Markos Khuzam ble utnevnt til administrator. Etter en prøvetid på tjue år ble han den 9. august 1947 endelig utnevnt til patriark Markos II Khouzam. Den femte koptisk-katolske patriarken av Alexandria ble Antonios Naguib.

## Jurisdiksjoner
Den koptiske katolske kirken utgjør en egen kirkeprovins, som består av ett patriarkat og seks eparkier (tilsvarer bispedømmer i Vestkirken). 

## Se også
* Den katolske kirke i Egypt

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Tetra (fisk)

**Tetra** er en fellesbetegnelse for flere fiskearter som tilhører karpelaksfiskene og deres tidligere underfamilie afrikanske tetraer (Alestiidae).
Det er ingen naturlig gruppe.

Neontetraen er en av mange arter som er svært populære i akvaristikken på grunn av sine klare farger og fordi de er enkle å holde i fangenskap.

De fleste tetraer er stimfisk, men det er også noen revirhevdende arter, som f.eks. kerritetra og Weitzmans rovtetra.

De fleste tetraer blir bare 2-5 cm lange. Noen av unntakene er skivetetra (15 cm), kongotetra (10 cm), norsk flaggtetra (7 cm), colombiatetra (6,5 cm), rødøyetetra og svart tetra (6 cm).

## Arter (utvalg)
### Afrikanske tetraer

* Korallrød smykketetra, *Nannostomus mortenthaleri*
* Kongotetra, *Phenacogrammus interruptus*
* Smykketetra, *Nannostomus marginatus*

### Karpelakser

* Blind hulefisk, *Astyanax jordani*
* Colombiatetra, *Hyphessobrycon columbianus*
* Dolkestikktetra, *Hyphessobrycon erythrostigma*
* Falsk neontetra, *Paracheirodon simulans*
* Glødebåndstetra, *Hemigrammus erythrozonus*
* Gul fantomtetra, *Hyphessobrycon roseus*
* Ildtetra, *Hyphessobrycon amandae*
* Kardinaltetra, *Paracheirodon axelrodi*
* Keisertetra, *Nematobrycon palmeri*
* Kerritetra, *Inpaichthys kerri*
* Kobbertetra, *Hasemania nana*
* Moskitotetra/blå Peru-tetra, *Boehlkea fredcochui*
* Neontetra, *Paracheirodon innesi*
* Norsk flaggtetra, *Hyphessobrycon anisitsi*
* Peru-tetra, *Hyphessobrycon peruvianus*
* Pristellatetra, *Pristella maxillaris*
* Rosentetra, *Hyphessobrycon rosaceus*
* Rubintetra, *Axelrodia riesei*
* Rødmunntetra, *Hemigrammus bleheri*
* Rødnesetetra, *Hemigrammus rhodostomus*
* Rødøyetetra, *Moenkhausia sanctaefilomenae*
* Serpatetra/rød serpa/blodtetra, *Hyphessobrycon eques*
* Sitrontetra, *Hyphessobrycon pulchripinnis*
* Skivetetra, *Metynnis argenteus*
* Svart neontetra, *Hyphessobrycon herbertaxelrodi*
* Svart tetra, *Gymnocorymbus ternetzi*
* Vinkeltetra, *Thayeria boehlkei*
* Weitzmans rovtetra, *Poecilocharax weitzmani*
Kubb

**Kubb**, også kalt **kilkasting**, er et utendørs spill for to til tolv deltakere. 

Et vanlig oppsett består av én konge, ti eller tolv kubber, seks kastepinner og fire hjørnepinner. Hjørnepinnene markerer banen, og to lag står på hver sin side. Fem eller seks kubber plasseres på hver kortside, mens kongen står i midten. Spillet går ut på å felle motstanderens kubber ved å kaste pinner mot dem. Spillet er et *utvekslingsspill* på samme måte som othello, hvor man vinner over til sin side de kubbene som er kastet ned. Motstanderen må deretter kaste ned flere kubber for å få overtaket i spillet. Når alle kubber på motstanderens side er felt, kan laget forsøke å velte kongen. Det laget som først velter alle kubber og deretter kongen, vinner.

## Historie

Spillet har vært spilt på mange ulike måter gjennom tidene, og ligner på fritidsaktiviteter og kastekonkurranser som kasting på blink, stikka, bowling og petanque. Det har trolig lange tradisjoner i ulike varianter og spesialiseringer. Kubb skiller seg fra bowling og bocce/boccia ved at lagene står på hver sin side av banen mens de kaster.

I Norge er kilkasting kjent fra flere steder i landet, og beskrives som regel som en gammel og tradisjonsrik aktivitet.

## Organisering

I 1990-årene ble de første kubb-spillene produsert for salg. Verdensmesterskapet i kubb har blitt arrangert på Gotland i Sverige av Rone GoIK (*Rone gymnastik och idrottsklubb*) siden 1995. I 2004 deltok over  utøvere fra elleve nasjoner. 

Det har også blitt arrangert nasjonale mesterskap i Storbritannia og USA. Norgesmesterskapet i kubb arrangeres årlig under Larkolluka i Moss kommune.

## Se også
* Skotthyll
* Hesteskokasting
* Krokket

## Referanser


## Eksterne lenker
* Svensk Kubb-side
* Kubb EM i Berlin
* The British Kubb Players Association – BKPA
* U.S. National Kubb Championship 
* kubbwikki.de – portal til kubb i Europa
Aksel Fossen

**Aksel Fossen** (1919–2009)  var en norsk industriarbeider og politiker (Ap) fra Odda. Han ble innvalgt på Stortinget fra Hordaland i 1969 og satt på Tinget i fire perioder fram til 1985.

Fossen var platearbeider ved Norzink i Odda 1947–1969. Han satt i kommunestyret i Odda fra 1959 til 1971, og var varaordfører 1962–69.  På Stortinget hadde han rykte for å være en ivrig kraftutbygger.

* 1981 &ndash; 1985 medlem i Energi- og industrikomiteen
* 1977 &ndash; 1981 medlem i Den forberedende fullmaktskomitéen
* 1977 &ndash; 1981 medlem i Industrikomiteen
* 1973 &ndash; 1977 medlem i Industrikomiteen
* 1969 &ndash; 1973 medlem i Administrasjonskomiteen

## Utmerkelser
Fossen var under andre verdenskrig matros og skytter i handelsflåten og ble tildelt en rekke utmerkelser for sin innsats. Han ble æresmedlem i Arbeiderpartiet i 1996.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Saqqara

**Saqqara** eller **Sakkara** (arabisk: **سقارة**) er et gravsted i Egypt. Her er mange fremtredende personer i oldtidens Egypt begravet. Stedet er mest kjent for trappepyramiden Djoserpyramiden, den første av de egyptiske pyramidene, og omfatter også flere andre viktige graver. Stedet ligger ca. 30 km sør for dagens Kairo, og dekker et område på omtrent 7 km ganger 1,5 km. På stedet finnes også Imhotep-museet, som åpnet i 2006. 

## Historie
Selv om de tidligste gravene kan spores tilbake til det 1. egyptiske dynasti, var det først under det 2. egyptiske dynasti at kongelige ble gravlagt her.

### Stedets status og betydning i oldtiden
Saqqara fungerte som nekropolis for hovedstaden i oldtidens Egypt, Memfis. Selv om stedet ble overgått av pyramidekomplekset ved Giza og senere Kongenes dal som gravsted for kongelige, forble det et viktig kompleks for mindre gravleggelser og seremonier i over 3000 år, godt inn det etterfulgende ptolemeerdynastiet og romertiden. Djoserpyramiden i Saqqara ble designet som en trapp til himmelen. Den er tegnet av Imhotep under det 3. egyptiske dynasti for kong Djoser (ca. 2667-2648 f.Kr.) Det er det eldste komplette byggekomplekset i hugget stein i historien.

### Sedfestivalen
For hver trettiende feiring av Sed-festivalen, måtte Faraoen løpe over en kort bane ved Saqqara for dermed få tilbake ungdomskraften, slik at han kunne herske i nye 30 år.

## Verdensarven
Pyramidefeltene i tilknytning til oldtidsbyen Memfis, blant dem Saqqara, ble i 1979 oppført på UNESCOs verdensarvliste. Andre felt i området som også hører til denne oppføringen er pyramidekomplekset ved Giza, Dahshur, Abu Rawash og Abusir.

## Referanser
Larsgården

**Larsgården**, bydel i Ålesund med rundt 4000 beboere, beliggende øst på Nørvøy. Larsgården domineres av boligbebyggelse og inkluderer blant annet boligområdene Torvteigen, Ørnetua, Fredsberg, og Store-Nørve. I motsetning til resten av øya var Larsgården en del av tidligere Borgund kommune inntil sammenslåingen med Ålesund i 1968. Området er på omlag 0,9 km2 eller 900 dekar.  

I Larsgården ligger Ålesunds første katolske kirke i moderne tid, Vår Frue kirke (innviet 1960) på grunn av bydelens relativt store andel katolikker. Larsgården har Ålesunds eldste fotballklubb Rollon, som spiller sine hjemmekamper på Rollon Park like ved Larsgården barneskole. 

Larsgården eller Larsgarden har trolig navn etter Lars Pedersen eller Bonde-Lars som virket der på 1640-tallet. Navnet Larsgarden er brukt i kildene første gang i 1666. Larsgården eksisterte som ett bruk til 1819 de ble delt i flere gårder. 

## Referanser
Union Rock

**Union Rock** er en organisasjon som har som formål å arrangere konserter på Union Scene i Drammen. Organisasjonen har eksistert siden 1996 og har også vært arrangør av festivalen Working Class Hero.

## Om Union Rock
Union Rock er en frivillig organisasjon med rundt 60 medlemmer som ledes av et valgt styre. Totalt legges det ned rundt 8&nbsp;000 dugnadstimer hvert år. Hvert år arrangerer Union Rock flere konserter.
Union Rock har som mål å bringe flere ukjente artister frem i dagens lys og trekke frem lokale artister, men også arrangere konserter med nasjonale og internasjonale artister.

Union Rock er medlem av Norsk Rockforbund.

## Eksterne lenker
* Union Rock
Smerling

**Smerling** (*Barbatula barbatula*) er en ferskvannsfisk.

## Utseende og levevis
Kroppen er langstrakt og har et rundt tverrsnitt. Vanlig lengde er 8–12&nbsp;cm, og maksimal lengde er 16&nbsp;cm. Munnen er liten og sitter på undersiden av hodet. Den har to par skjeggtråder på snuten og ett lengre par i munnviken. Det er ingen bevegelig pigg under øyet. Ryggen og sidene er gråbrune med uregelmessige svarte flekker. Buken er hvitaktig.

Smerlingen er nattaktiv og gjemmer seg under steiner om dagen. Den ernærer seg av bunnlevende smådyr og fiskerogn. Den lever helst i bekker og små elver med rask strøm, men kan også påtreffes i innsjøer med klart vann og stein- eller grusbunn. Rundt Østersjøen finnes den også i svakt brakkvann. Den er temmelig varmekrevende, og vanntemperaturen må komme opp i minst 19&nbsp;°C om sommeren. Gytetiden er i mars–mai. Hannen vokter eggene til de klekkes.

## Utbredelse
Smerling er utbredt i Europa fra Storbritannia og Loire og Rhône i Frankrike i vest og videre østover nord for Alpene, De dinariske alper og Kaukasus. Den er innført til Irland. Smerlingene i området rundt Pyreneene og ved Shkodërsjøen og Ohridsjøen er nå skilt ut som egne arter. Bestanden i Vardar blir av og til skilt ut som en egen art, *Barbatula vardarensis*, men Kottelat (2012) mener at den tilhører *B. barbatula*. Fra Uralfjellene og videre østover til Amur, Sakhalin og Japan finnes det smerlinger som tidligere ble regnet som underarten *B. b. toni*, men som egentlig er flere selvstendige arter. 

I Danmark finnes smerling på Fyn og i Jylland, mens den i Sverige er utbredt i de sørlige og østlige delene nordover til Stockholmstraktene. I Finland forkommer den i de sørlige og sentrale delene nordover til Uleåborg. Smerling finnes ikke i Norge, men Artsdatabanken regner den som en dørstokkart. Det vil si at det er en viss mulighet for at arten kan spre seg til Norge.

## Systematikk
Fram til 1980-tallet ble denne fisken kalt *Noemacheilus barbatulus* og regnet til sandsmettene (familien Cobitidae). Den er nå plassert i slekten *[[Barbatula]]* i familien Nemacheilidae. Noen systematikere mener at *Barbatula* ikke er et gyldig navn og at smerlingen derfor skal hete *Orthrias barbatulus*.

## Referanser




## Litteratur
* 
* 
* 

## Eksterne lenker
* 

*
Georges Braque

**Georges Braque** (1882–1963) var en fransk maler og skulptør. Sammen med Pablo Picasso og Juan Gris var han en av grunnleggerne av kubismen. 

## Liv og virke
### Bakgrunn
Han vokste opp i Le Havre i en familie der generasjonene før ham var husmalere. Opplæringen hans ble derfor en blanding av tradisjonen og at han hadde kveldstimer på den lokale kunstskolen fra ca. 1897 til 1899. Han fikk svennebrev som dekorasjonsmaler i Paris i 1901. Året etter gikk han ved Académie Humbert, og malte der til 1904.

### Fauvismen og Braque
Braques tidlige arbeider var impresjonistiske, men snart begynte han å male i stilen til  fauvistene. I 1907 stilte han ut verk i denne stilen i Salon des indépendants. Henri Matisse, Raoul Dufy, Othon Friesz og Andre Derain var blant dem han da malte sammen med. Fauvistene var opprinnelig svært fargesterke, og Braque stemte etter hvert ned sin palett i likhet med Dufy. Også Paul Cézannes bilder synes å ha betydd en del, selv om Cézanne døde i 1906.

### Kubismen
Fra 1908 viser bildene hans en dreining mot geometri og simultanperspektiv. Han undersøkte nøye lysets betydning for perspektivet og hvilke maleriske hjelpemidler kunstneren hadde til rådighet for å formidle dette. Det synes som han etter hvert satte spørsmålstegn ved de fleste tidligere «sannheter». For eksempel kunne han fremstille en arkitektonisk struktur som en kubus som ble skyggelagt slik at den virket flat og tredimensjonal samtidig. Dermed fikk han fram at malerkunst var å fremstille optiske illusjoner på en ny måte.

Samarbeidet med Pablo Picasso begynte i 1909. Picasso hadde utviklet lignende svar på de samme problemene og de kalte sin stil for *analytisk kubisme*. Den var preget av nøytrale farger og komplekse former. I 1912 begynte de med collage og papier collé. Samarbeidet varte til Braque lot seg innrullere i den franske hæren for å gå i den første verdenskrigen i 1914.

### Senere arbeider
Han ble hardt såret og ble dimittert i 1917. Han malte etter hvert mere alene og flyttet tilbake til Normandie. Stilen hans ble etter hvert mere fargerik og med mere overflateteksturer. I Normandie begynte han å sette inn menneskefigurer i landskapene, samtidig som han malte mange stilleben- bilder.

Han fortsatte å male livet ut og etterlot seg en rekke malerier, grafiske arbeider og skulpturer.

Han døde i Paris den 31. august 1963.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* Artcyclopedia – Links to Braque's works and information
* Georges Braque works at insecula.com 
* Peintures de Georges Braque (French)
Nordland fylkes kulturpris

**Nordland fylkes kulturpris** er en årlig utmerkelse som deles ut av Nordland fylkeskommune i Bodø.

Per 2021 bestod prisen av et originaltrykk av kunstneren Are Andreassen, produsert spesielt for anledningen, samt en pengegave på 50 000 kroner.

## Prismottakere

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Smerlinger

* algeetere (Gyrinocheilidae)
* Botiidae
* Vaillantellidae
* sandsmetter (Cobitidae)
* Ellopostomatidae
* Barbuccidae
* Balitoridae
* Gastromyzontidae
* Serpenticobitidae
* Nemacheilidae

**Smerlinger** er en overfamilie av små, bunnlevende fisker som lever i ferskvann. Mange arter er populære akvariefisker.

De er utbredt nesten alle steder der det finnes vann i Eurasia fra De britiske øyer og Portugal i vest til Japan i øst og Java i sør. De mangler i Norge, men i Sverige og Finland er det to arter og i Danmark tre, dynnsmerling, sandsmett og smerling. Det er også tre afrikanske arter fra Marokko og Etiopia.

De fleste lever i elver og bekker i fjell og åslandskap, men noen finnes i bekker i regnskoger, i tanninholdige dammer i torvmoseskog, eller i oaser. Gruppen har mange arter som lever i grotter, mens andre er spesialisert til å leve i fosser og stryk. De finnes opptil 5200&nbsp;moh i Tibet og ned til 50&nbsp;muh i Turfandepresjonen.

## Systematikk
Fram til 1980-tallet ble de fleste smerlinger regnet til familien Cobitidae. Algeeterne utgjorde en egen familie, og det fantes en familie Homalopteridae, som delvis tilsvarer dagens Balitoridae. Oppsplitting i flere familier er gjort på forskjellige måter hos ulike forskere. På norsk wikipedia brukes systematikken til Kottelat (2012) med ti familier av smerlinger.

Den systematiske posisjonen til sugekarpene er omstridt. Dersom sugekarpene er søstergruppen til smerlingene, bør smerlingene regnes som overfamilien Cobitoidea og gruppen sugekarper og smerlinger som underordenen Cobitoidei. Hvis sugekarpene derimot er søstergruppen til alle andre karpefisker, kan en gjøre som Kottelat og kalle smerlingene Cobitoidei.

Kladogrammet nedenfor viser slektskapet mellom de ulike gruppene av karpefisker og bygger på molekylærgenetiske undersøkelser. Noen av familiene hos Kottelat er ikke tatt med, og sugekarpene er vist i to ulike posisjoner.

## Populære arter i akvarium
* bengalbotia
* blågrønn botia
* *[[Botia histrionica]]*
* *[[Botia kubotai]]*
* dvergbotia
* kinesisk værål
* kuhliål
* pakistanbotia
* praktbotia

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Susanne Lundeng

**Susanne Merethe Lundeng** (født 18. august 1969 i Bodø) er en norsk folkemusiker med fele som hovedinstrument.

Lundeng har hatt Arvid Engegård som fiolinlærer og er en fremtredende utøver av nordnorsk folkemusikk. Hun har samarbeidet med blant andre Halvdan Sivertsen og senest Sinikka Langeland (2005). I Midnight Sun Trio spiller hun med Knut Erik Sundquist (bass) og Arvid Engegård (fiolin). I S.L. Band har hun spilt med Bjørn Andor Drage (piano), Håvar Bendiksen (gitar og trekkspill), Trond-Viggo Solås (bass) og Arnfinn Bergrabb (perkusjon).

## Utgivelser
**Det va nære på*, egne komposisjoner og tekster, Havella (2018)
* *111 Nordlandsslåtter – Hilsen Susanne Lundeng*, Havella (2015)
* *Mot*, egne komposisjoner, samt samtidsverket Imella av Rolf Wallin  Kirkelig Kulturverksted (2011)
* *Nattevåk*, egne komposisjoner, Kirkelig Kulturverksted (2006)
* *Forunderlig Ferd*, egne verk og noe tradisjonelt, Kirkelig Kulturverksted (2004)
* *Vals til den røde fela*, egne komposisjoner, Kirkelig Kulturverksted (2000)
* *Ættesyn*, noen egne komposisjoner, samt folkemusikk fra Nordland, Kirkelig Kulturverksted (1997)
* med Ånon Egeland, *Norske Turdansar II, frå Agder og Nord-Norge*, Heilo, 1996.
* *Drag*, Kirkelig Kulturverksted, 1994
* *Havella*, slåtter fra Nordland, solo, Heilo, 1991

## Utmerkelser
* 1985: Bodø kommunes kulturstipend
* 1988: Vant klasse B på Landskappleiken i Bø i Telemark
* 1990: Nordlandspostens Kulturstipend
* 1992: Hilmar Alexandersens Musikkpris
* 1992: Nordland fylkes kulturpris
* 1992-94: Stipendiat ved Ole Bull Akademiet på Voss
* 1994-96: Statens arbeidsstipend
* 1996: Ole Vig-prisen
* 1996: Mackølets Venners Kulturpris
* 1997: Norsk Folkemusikkfonds Folkemusikkpris for 1996
* 2000: Draugen-prisen
* 2000: Gammleng-prisen i åpen klasse
* 2004: Den europeiske folkekunstprisen, ved Alfred Töpfer Stiftung
* 2005: Nordlysprisen
* 2012: Nominert til Spellemannprisen 2011 i åpen klasse for *Mot*
* 2014: Rff-prisen
* 2014: Folkelarmprisen i åpen klasse for *Et steg ut*
* 2015: Folkelarmprisen i klassen dokumentasjon for *111 Nordlandsslåtter – Hilsen Susanne Lundeng*
* 2016: Spellemannprisen 2015 i klassen folkemusikk/tradisjonsmusikk for *111 Nordlandsslåtter – Hilsen Susanne Lundeng*
* 2018: NOPAs tekstpris for teksten til «Det va nære på»

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Columbia University

**Columbia University** (opprinnelig *King's College*) er et privat (stiftelse), amerikansk universitet. Det er en av USAs eldste institusjoner for høyere utdanning, grunnlagt i New York i 1754. Universitetet rangeres som blant de beste i verden og hadde rundt  studenter høsten 2016. Columbia er medlem av Ivy League, en eksklusiv idrettsliga mellom åtte prestisjefylte amerikanske privatskoler i nordøstre USA.

Skolen hadde rundt  akademisk ansatte i 2017. Fagkretsen inkluderer samfunnsvitenskapelige og humanistiske fag, naturvitenskapelige fag, ingeniørfag, medisin og jus, fordelt på seksten egne og fire tilknyttede skoler. Skolen tildeler grader opp til bachelor, men den underliggende Fu Foundation School of Engineering & Applied Sciences tildeler teknisk-naturvitenskapelige eksamener opp til doktorgrad (Ph.D).

I 2016 utgjorde skolepengene  dollar ved School of General Studies.

Dwight D. Eisenhower var rektor ved Columbia fra 1948 til 1953, da han ble valgt til USAs president.

## Tilknyttede skoler
* Columbia Business School
* Barnard School, Liberal Arts, for kvinner
* Jewish Theological Seminary, Jødisk teologisk seminar
* Columbia Teachers College, Lærerseminar
* Union Theological Seminary, Presteseminar

Bibliotekene ved Columbia University har til sammen 13 millioner titler, noe som gjør det til USAs åttende største bibliotek. Det er også blant de fem største akademiske bibliotekene i USA.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Columbia Law School
* Columbia School of International and Public Affairs (SIPA)
Cindy Sherman

**Cindy Sherman** (født 19. januar 1954 i Glen Ridge i New Jersey) er en amerikansk kunstner. 

Sherman har spilt en nøkkelrolle i pop- og konseptkunstens problematisering og redefinering av det konvensjonelle fotografiets oppbygging. Hun arbeider gjerne i serier, og i mange av sine fotografier bruker hun seg selv som modell. En av hennes best kjente serier er *Untitled Film Stills* (1977–1980), hvor hun fremstiller seg selv i roller som heltinner fra blant annet B-filmer og europeiske kunstfilmer. Mange av hennes arbeider fokuserer på hvordan kvinner i film, blader og TV blir fremstilt i stereotyper.

Som et svar på kutt i kunstnerstipender i USA, og myndighetenes forsøk på sensur av kunstfotografene Robert Mapplethorpe og Andres Serrano, lagde Sherman i 1989 en serie kalt *Sex*. 

Sherman har også laget filmer. Hennes første film var Office Killer fra 1997.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*  Museum of Modern Art, New York
Con Brio

**Con Brio** er et norsk blandet kor etablert i Mo i Rana den 9. september 1964, siden 1968 basert i Bodø.  

Navnet kommer av latinsk, «med glød».  Koret ble i en årrekke dirigert av initiativtakeren Finn Normann Løvdahl, og har i de senere år vært ledet av Ann Kristin Winstad (2002-05) og Pål-Are Bakksjø (2005-2008).  

Koret var mottaker av Nordland fylkes kulturpris i 1989 og har utgitt to plater, *Engelsk og norsk kirkemusikk*, med verk av bl.a. Bjørn Andor Drage (Euridice 1999) og *Glød, julesang fra fjern og nær* i opptak fra Bodø domkirke og  Rønvik kirke (2002).  Det har også samarbeidet med jazztrompeter Tore Johansen.

## Eksterne lenker
* conbrio.no
Paterson

**Paterson** er en by i New Jersey, USA. I 2010 hadde byen totalt 146&nbsp;199 innbyggere; og var New Jerseys tredje største by. Paterson er fylkessenter for Passaic County. Paterson er kjent som «silkebyen» på grunn av sin dominerende rolle i silkeproduksjon i det 19. århundre.

## Kjente personer fra Paterson
* Adeva, House-/R&B-vokalist
* Lawrence Barrett, skuespiller, en av USAs ledende skuespillere i det 19. århundre.
* Just Blaze, hiphop-musikkprodusent
* Gaetano Bresci, vever og anarkist, myrdet den italienske kongen Umberto I
* Rubin «Hurricane» Carter, bokser, portrettert i Bob Dylans sang Hurricane og filmen The Hurricane
* Federico Castelluccio, italienskfødt skuespiller, mest kjent for å ha portrettert Furio Giunta i serien The Sopranos
* Lou Costello, fra duoen Abbott og Costello
* Allen Ginsberg, forfatter og poet
* Bette Midler, Oscar-nominert skuespiller og sanger
* Frederick Reines, fikk i 1995 Nobelprisen i fysikk for oppdagelsen av neutrino
* Kenneth Z. Altshuler, amerikansk psykiater og psykoanalytiker

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Belmopan

**Belmopan** er hovedstaden i den mellomamerikanske staten Belize. Den har rundt 20&nbsp;000 innbyggere.

Belmopan ligger øst for Belizeelva, ca. 80 km lenger inn i landet enn den tidligere hovedstaden Belize City, som ble ødelagt av en orkan 31. oktober 1961. Belmopan tilhører distriktet Cayo.

Belmopan ble regjeringssete i 1970, da den nye regjeringsbygningen i klassisk maya-arkitektur var ferdigstilt. Byen ble den gang planlagt for 40&nbsp;000 innbyggere, men har hittil ikke fått mer enn ca. 13&nbsp;000, blant annet på grunn av det varme og fuktige klimaet.

## Bilder

Aerials Belize WHwy 02.jpg|Flyfoto av Belmopan
Belmopan - Independence Plaza.jpg|Independence Plaza
Belmopan Civic Center.jpg|Belmopan Civic Center
Belmopan market.jpg|Markedet i Belmopan


## Referanser


## Eksterne lenker
* Nettportal til Belmopan
The The

**The The** er en britisk rockegruppe, ledet av Matt Johnson.

## Medlemmer
* Matt Johnson – vokal og bass
* Eric Schermerhorn – gitar
* Earl Harvin – trommer

### Tidligere medlemmer
* Johnny Marr – gitar (1988–1994) (se også The Smiths)
* J. G. Thirlwell – tape, sampling, slagverk (1979–2006) (se også Foetus)
* Jools Holland – piano (1982)
* Thomas Leer – keyboard (1979–1983)
* Sinéad O'Connor – vokal (1988–1989)
* Neneh Cherry – vokal (1985–1986)
* Anna Domino – vokal (1985–1986)
* James Eller – bass (1988–1994)
* Gail Ann Dorsey – bass (1994–1996)
* Dave Palmer – trommer (1988–1994) (se også ABC)
* Keith Laws – keyboard
* D.C. Collard – keyboard (1991–1997)

## Diskografi
* *[[Burning Blue Soul]]* (1981)
* *[[Soul Mining]]* (1983)
* *[[Infected (album)|Infected]]* (1986)
* *[[Mind Bomb]]* (1989)
* *[[Dusk (The The album)|Dusk]]* (1992)
* *[[Solitude (album)|Solitude]]* (1993)
* *[[Hanky Panky (The The album)|Hanky Panky]]* (1995)
* *[[NakedSelf]]* (2000)
* *[[45 RPM]]* (2002)
* *[[London Town Box Set]]* (2002)
* *[[Ensoulment]]* (2024)

Alle utgivelser før *NakedSelf* var med Sony, deretter Interscope.

## Eksterne lenker
* 
* 
* 
* The Official Website
* True Happiness This Way Lies 
* The Ultimate The The Discography
* TheThe Bootleg Discussion Forum
* The The Lyrics
Pedro Pires

**Pedro Verona Rodrigues Pires** (født 1934) er en kappverdisk sosialistisk politiker. Han var president i Kapp Verde fra mars 2001 til september 2011. Han etterfulgte António Mascarenhas Monteiro.

Før han ble president, var han statsminister fra Kapp Verdes selvstendighet i 1975 til 1991, da han ble slått i landets første flerpartivalg.

Pires stilte til valg for en andre periode i presidentvalget som ble avholdt 12. februar 2006. I dette valget slo han tidligere statsminister Carlos Veiga og oppnådde 50,98% av stemmene.

Pires mottok i 2011 Mo Ibrahim-prisen.

## Se også
* Liste over Kapp Verdes presidenter
* Liste over Kapp Verdes statsministre

## Referanser
Kraftimpuls

**Impuls** er et begrep i  klassisk mekanikk som kan ha to meninger. Formelt er det  integralet over tiden *t*  av kraften **F**(t) som virker på en gjenstand, 
:\mathbf{I} = \int \! dt \, \mathbf{F}(t) 

Hvis kraften er konstant, er derfor impulsen gitt ved produktet **I** = **F***t* hvor *t* er tiden kraften virker. Den har i dette tilfellet samme retning som kraften. Enheten for impuls er newtonsekund, Ns.

Men impuls blir også ofte benyttet som et alternativt navn for bevegelsesmengde. For en partikkel med masse *m* og hastighet **v** kan derfor 

:  \mathbf{p} = m\mathbf{v} 

kalles partikkelens **impuls**.

## Impulsloven
En gjenstand med masse *m* blir påvirket av en konstant kraft **F** i tiden *t*. Startfarten er **v**0 og sluttfarten er  **v** slik at akselerasjonen blir

: \mathbf{a} =\frac{\mathbf{v}- \mathbf{v}_0}{t} 

Newtons andre lov relaterer denne akselerasjonen til kraften som virker på den slik at

: \mathbf{F} = m\mathbf{a} = \frac{m\mathbf{v} - m\mathbf{v}_0}{t} 

Impulsen som dermed er tilført partikkelen, blir da

:  \mathbf{I} = \mathbf{F} t = \Delta\mathbf{p} 

hvor

:  \Delta\mathbf{p} = m\mathbf{v} - m\mathbf{v}_0 

er forandringen i bevegelsesmengden til gjenstanden. Dette resultatet er viktigste grunn for at begrepene impuls og bevegelsesmengde blir brukt om hverandre.
St James Park (andre betydninger)

**St James Park** kan referere til:

* St. James’s Park, en park i London
* St James’ Park, Newcastle United FCs hjemmebane
* St James Park (Exeter), fotballklubben Exeter City FCs hjemmebane
Christian Paus

**Christian Paus**, undertiden også skrevet **Kristian Paus**, (født 15. februar 1785 i Skien, død 6. november 1869 på Gjerpen) var proprietær og stortingsrepresentant fra 1830 til 1832. Han var i sin tid en av Skiensområdets mest fremtredende borgere.

## Familie

### Foreldre, søstre og svogere
Han var sønn av skipsfører og proprietær Søren Paus (1745–1797) og Kristine Bøyeson (1758–1828), datter av Realf Bøyesen og Mette Grubbe. Faren døde på sjøen i 1797, da han var 13 år gammel. 

Hans søstre ble tatt opp i huset på Borgestad gård hos deres onkel og tante, grosserer Jacob Aall (onkel av eidsvollsmannen Jacob Aall) og Christiane Elisabeth Aall, født Bøyesen. Hans søstre var Maren Fransisca, gift med Frederik Michael Frantz Wilhelm Løvenskiold, kalt «Fritz» (1790–1869), og Anne Zacharine, gift med Niels Aall Løvenskiold (1789–1883); de to søstrene var altså gift med to brødre.

### Ekteskap og barn
Han var gift med Elene Marie Bjerck. De hadde barna Severin Johan Jacob Paus (1824–1898) som var lege og skipsreder og som overtok gården Kjølnæs etter sin far (men ikke bodde der), Anne Cathrine Paus (1827–1884) som ble gift med kaptein Jørgen Smith, Hanna (egentlig Johanne) Paus (1832–1884) og Christine Christiane Paus (f. 1836), som ble gift med skipsreder Hans Olaus Høegh.

## Eiendommer og øvrig virke (utvalg)
Han var eier av Kjølnæs gård, som han kjøpte av sine svogere Niels og Fritz Løvenskiold i 1816 for 20&nbsp;000 spd. Gården hadde blitt kjøpt av kammerherre Severin Løvenskiold en gang etter 1787, men Løvenskioldfamilien bodde der bare om sommeren. Paus-søsknene hadde flere ganger besøkt gården sammen med Løvenskioldbarna da de var unge. Søsteren Maren Fransisca skrev i sin dagbok om hvordan de var «paa deet deilige Kjølnæs hvor de drak te, roede og passiarede».

Christian Paus utvidet både gården og jordeiendommen betydelig. Han var blant stifterne av Selskabet for Gjerpen Sogns Vel i 1831.

## Stortinget
Christian Paus representerte Bratsberg amt på Stortinget i perioden 1830–1832.

## Referanser


## Litteratur
* Harald Bache Bystrøm: Gatelangs i Porsgrunn, Porsgrunn 1993, side 98-103

## Eksterne lenker
*