Jon Blund

:*Denne artikkelen handler om  eventyrskikkelsen *'Jon Blund**/**Ole Lukkøye**. Se eventuelt [[Jon Blund (film)|dokkfilmen ''Jon Blund'']], [[Ole Lukkøye|sangen ''Ole Lukkøye'']] eller [[Ole Klemetsen|bokseren Ole «Lukkøye» Klemetsen]].''

**Jon Blund** eller **Ole Lukkøye*' er en [[eventyr]]skikkelse fra nordeuropesk og [[skandinavia|skandinavisk]] [[folkediktning]]. Han blir nevnt i godnatthistorier og små vers som skal hjelpe barn å [[søvn|sovne]] om kvelden. Jon Blund blir framstilt som en liten mann eller gutt, iblant utstyrt med vinger. Han kommer stillferdig, drysser sand i øynene som et magisk søvnpulver for å skape søvnighet, sprøyter søt melk eller kysser for å få folk til å roe seg og [[drøm]]me søtt. Sanden kan tolkes som en forklaring på [[skorp]] («søvn», «sov») i øynene, rester fra [[tåre]]filmen som samler seg i øyekroken i løpet av natta.

I *Der Sandmann*, en uhyggelig novelle skrevet i 1816 av [[E.T.A. Hoffmann]], skremmer barnepiken barnet Nathaniel med fantasifiguren «sandmannen» som stjeler øynene fra uskikkelige barn som ikke holder dem lukket når de skal sove. I [[H. C. Andersen]]s eventyr *Ole Lukøie* fra 1841 forteller derimot forfatteren om en rolig og vennlig figur med melk i trollsprøyten sin, to paraplyer, utallige eventyr og gode drømmer.

I Norge er skikkelsen tradisjonelt kjent under navnet Jon (eller John) Blund (Blunn) som i [[Sverige]], men også under det [[dansk]]e navnet *Ole Lukøje* slik H.C. Andersen beskriver ham. På engelsk kalles en tilsvarende figur *Sandman*, et lån fra tyske innvandrere til USA.

== Historikk ==

Navnet *Jon Blund* opptrer i et dikt av den svenske poeten [[Johan Runius]] allerede i 1710. På norsk finner vi Jon Blund nevnt blant annet i [[Asbjørnsen og Moe]]s folkeeventyr *En gammeldags juleaften*, der uttrykket «snart kommer Jon Blund» brukes synonymt med «snart skal de sove». Også [[August Strindberg]] nevner John Blund i et av sine kammerspill med referanse til gamle barnefortellinger. Formen *John Blund* er vanligst på svensk, men har også vært brukt på dansk, blant annet på 1700-tallet.

Den tyske romantiske forfatteren [[E.T.A. Hoffmann]] beskriver skikkelsen i sin eventyrnovelle *Der Sandmann* (18|6), og H.C. Andersen i sitt eventyr *Ole Lukøie* i 1841 og eventyrkomedien fra 1850. I Andersens eventyr kommer Ole til Hjalmar med to paraplyer, den ene har skjønne bilder på innsida som han slår opp over de snille for at de skal få vidunderlige drømme, den andre uten bilder for at de uskikkelige skal sove tungt og bli uthvilt til neste dag. I eventyret fortelles det også fortrøstningsfullt om en annen Ole Lukkøye som lukker øynene på folk, nemlig [[Døden]].

==I nyere populærkultur==

Eventyrfiguren er brukt i en rekke populære sammenhenger, blant annet i den danske sangen *Den lille Ole med paraplyen* fra 1873, sangduoen [[Gerd og Otto]]s vesle slager *Lille Jon Blund* fra like før krigen og i [[Ivo Caprino]]s animasjonsfilm *Musikk på loftet/En dukkedrøm* fra 1950.

På [[engelsk]] kalles Jon Blund oftest *Sandman* og opptrer i flere bøker og filmer. I moderne populærkultur danner han dessuten grunnlag for blant annet amerikanske [[Neil Gaiman]]s actiontegneserie [[Sandman]] som ble utgitt mellom 1988 og 1996.

*Sandmann* er også det vanligste navnet for Jon Blund i [[tysk|tysk tradisjon]]. I nyere tid er Jon Blund det norske navnet på *Sandmännchen'', «den Lille sandmannen» i en dukkefilmserie med godnatthistorier produsert av østtysk fjernsyn fra 1960.

## Se også
* TV-serien Sandmännchen
* Ole Lukkøye, populær slager innspilt i 1950
* Morfevs (Morfeus), gresk gud for søvn og drømmer
* Voggesang
* bokseren Ole Klemetsen fra Stavanger, med kallenavnet «Ole Lukkøye»

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* H. C. Andersens eventyr om Ole Lukøie fra 1842