Keltisk knute

**Keltisk knute** (irsk: *snaidhm Cheilteach*; walisisk: *cwlwm Celtaidd*; kornisk: *kolm Keltek*; skotsk-gælisk: *snaidhm Ceilteach* ) er en rekke knuter og stiliserte grafiske representasjoner av knuter (ofte «endeløse knuter») som brukes til dekorasjon, brukt mye i den keltisk stilen til insulær kunst. Disse knutene er mest kjent for sin tilpasning for bruk i ornamentering av kristne monumenter, som keltiske kors, og manuskripter, som Lichfieldevangeliene, Kellsboken og Lindisfarne-evangeliene. De fleste er endeløse eller evige knuter, og mange er varianter av kurvvevknuter.

## Historie

Bruken av sammenflettete mønstre hadde sin opprinnelse i det sene Romerriket. Knutemønstre dukket først opp i det tredje og fjerde århundre e.Kr. og kan sees i romerske gulvmosaikker fra den tiden. Interessante utviklinger i den kunstneriske bruken av sammenflettede knutemønstre finnes i bysantinsk arkitektur, tekstiler og illuminerte manuskripter, koptisk kunst, keltisk kunst, islamsk kunst, og europeisk arkitektur og illuminerte manuskripter.

Spiraler, trinnmønstre og nøkkelmønstre er dominerende motiver i keltisk kunst før den kristne innflytelsen, som i Irland begynte i tiden rundt 450. Disse utformingene fant veien inn i tidlige kristne manuskripter og kunstverk med tillegg av skildringer fra livet, som dyr, planter og til og med mennesker. I begynnelsen var mønstrene intrikate sammenvevde snorer eller fletter, som også finnes i andre områder av Europa, som Italia, på 600-tallet. Et fragment av en evangeliebok (*[[Durham Cathedral Library, A. II. 10.]]*), nå i biblioteket til Durhamkatedralen og som ble opprettet i nordlige England på 700-tallet, inneholder et av eldste eksempler på ekte knuteutforming på keltisk vis.

Den stilen som er oftest assosiert med de keltiske landene, men den ble også praktisert mye i England og ble siden eksportert til det europeiske fastlandet av munker og misjonærer fra irske og northumbriske klostre. Den britiske arkeologen og kunsthistorikeren John Romilly Allen (1847–1907) har identifisert «åtte elementære knuter som danner grunnlaget for nesten alle sammenflettede mønstre i keltisk dekorativ kunst».

Keltiske knuter som enkel utforming av tatovering ble populær i USA særlig på 1970- og 1980-tallet.

## Bilder

Mosaic.woodchester.arp.750pix.jpg|En liten del av romersk flisegulv og mosaikk, 325 e.Kr. Woodchester, Gloucestershire, England
Fil:Cruz de Santa Susana.JPG|Romansk kors på toppen av St. Susannas kirke, Santiago de Compostela
Fil:Lindisfarne StJohn Knot2 3.svg|Design inspirert av illustrasjonen i Lindisfarne-evangeliene
Knotwork-cross-multicolored.svg|En grunnleggende form for et keltisk knutekors
Ccross.svg| Ornamental versjon av keltisk kors med dekorativt knute- og flettverk
Celtic-knot-cross.svg|Kvasi-keltisk kors formet av en stor symmetrisk knute med en sirkel flettet gjennom midten


## Referanser


## Se også
* Salomons knute
* Den gordiske knute
* Valknute
* Norrøn kunst, særlig Osebergstil

## Eksterne lenker
* 
*Draw Your Own Celtic Knotwork, omfattende liste over lenker til både opplæringer i knuteverk og bibliografi
* Celtic Interlace - An Overview  av Stephen Walker, gjengitt med tillatelse fra *Dalriada Magazine*, 2000