open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Vannpolo under de Panamerikanske leker

**Vannpolo under de Panamerikanske leker**. Vannpolo for menn har vært med i alle Panamerikanske leker siden de første lekene ble arrangert i Buenos Aires i 1951. Vannpolo for kvinner var med første gangen 1999 i Winnipeg i Canada.

## Medaljer

## Vannpolo Panamerikanske leker - menn

## Vannpolo Panamerikanske leker - damer
Francesco Barsanti

**Francesco Barsanti** (1690–1770) var en italiensk komponist, oboist og fløytist.

## Liv
Meningen var at Barsanti skulle begynne på et vitenskapelig studium i Padova, men han besluttet seg for å satse alt på musikk. I 1714 reiste han med Francesco Geminiani til London, der Barsanti spilte obo og fløyte ved byens italienske opera.

Barsanti  giftet seg med en kvinne fra det skotske aristokratiet og bodde fra 1735 i Skottland. Barsantis beste komposisjoner stammer fra denne tiden: concerti grossi op.&nbsp;3 og overtyrer op.&nbsp;4. Han reiste tilbake til London etter 1743, men mistet sine tidligere poster og ble stadig mer forarmet og tjente til livsopphold som bratsjist ved et teater i London.

## Verk
*op. 1 fløytesonater
*op. 2 sonater for fløyte eller obo
*op. 3 10 concerti grossi
*op. 4 9 overtyrer
*op. 5 6 antifoner
*En samling gamle skotske melodier

## Referanser


## Litteratur
*Richard Griscom & David Lasocki (2003) *Routledge Music Bibliographies: The Recorder: A Research and Information Guide, 2nd ed.* New York: Routledge ISBN 0-4159-3744-2

## Eksterne lenker
*
Vannpolo under Panamerikanske leker 1967

**Vannpolo under Panamerikanske leker 1967**. Vannpolo var med som en av flere sporter i de femte Panamerikanske leker som ble arrangert i Winnipeg i Canada fra 23. juli til 6. august 1967. Vannpoloturnering ble vunnet av Brasil.  

## Medaljer

## Eksterne lenker
*  Panamerikanske leker 1963
Michael Sevald Aamodt

**Michael Sevald Præstrup Aamodt** (født 1784, død 1859) var en norsk politiker og stortingsrepresentant som representerte Lister og Mandals Amt (dagens Vest-Agder i Liste over perioden 1824-1826. Utenom perioden på Stortinget arbeidet Aamodt som gårdbruker, veiinspektør, gullsmed og vaksinatør. Han bodde i Øye i Kvinesdal og døde i 1859. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Robert Ballard (komponist)

**Robert Ballard** (1575 – etter 1650) var en fransk luttenist  og komponist.

Ballard var sønn av musikkforleggeren Robert Ballard. Broren var *imprimeur de musique du roi* ved det franske hoffet. Ballards luttlærer var farens fetter og forretningspartner, forleggeren og luttenisten Adrian Le Roy.

Etter 1610 var Robert Ballard en kjent solist og lærer. Til hans elever hørte den unge kong Ludvig XIII. Han var ved hoffet inn i 1640-årene, til tider med tittelen *musicien ordinaire du roi*  eller *musicien du roi*.

Ballard ble i sin tid regnet som en av de ledende luttenistene i Frankrike, hans stilling ved hoffet underbygger dette. Komposisjonene hans &nbsp;– alle for lutt solo&nbsp;– finnes i to bøker fra 1611 og 1614, i tillegg ble enkelte verk publisert i ulike samlebind.

## Referanser


## Litteratur
* Alfred Baumgartner: *Alte Musik: Von den Anfängen abendländischer Musik bis zur Vollendung der Renaissance*. Salzburg 1981, s. 80, ISBN 3-7023-4002-5
* MGG, 1. opplag., bind. 1, s. 1142ff, bind. 15, s. 438f

## Eksterne lenker
* Musikk i lutt-tabulatur, Wayne Cripps arkiv
Trygve Owren

**Trygve Owren** (1912–1987) var en norsk politiker (H).

Owren ble valgt inn på Stortinget for Oppland i 1965, men ble ikke gjenvalgt i 1969. Han hadde tidligere tjenestegjort som vararepresentant i periodene 1958&ndash;1961 og 1961&ndash;1965. I hans andre periode som vararepresentant, i september 1963, erstattet han den avdøde Guttorm Granum.

Owren ble født i Fåberg og var involvert i lokalpolitikk i Fåberg og siden i Lillehammer kommune mellom 1954 og 1967.

## Eksterne lenker
*
Guido Landert

**Guido Landert** (født 3. november 1985 i Wattwil) er en sveitsisk tidligere skihopper og kombinertløper som representerte SC Speer Ebnat-Kappel.

Han begynte som kombinertløper, og debuterte internasjonalt i sesongen 2002/03. I B-verdenscupen (nå kontinentalcupen) ble han nummer 58 sammenlagt i 2004/05. Han deltok i junior-VM i 2003, 2004 og 2005, med 19.-plass som beste individuelle plassering, i sprint HS100 / 5 kilometer i Rovaniemi i 2005. Han var på det sveitsiske laget som ble nummer 4 i lagkonkurransen i Sollefteå i 2003.

Landert prøvde seg første gang som spesialhopper i kontinentalcupen i Engelberg 27. desember 2004, og i januar 2005 ble han tatt ut til verdenscuprennene i skiflyging i Bad Mitterndorf (Kulm) og storbakken i Zakopane, der han dog ikke greide å kvalifisere seg til selve rennene. Han fullførte sesongen i kombinert, men skiftet så til spesielt hopp sommeren 2005.

I verdenscupen i hopp var 42.-plass i 2007/08 hans beste sammenlagtplassering. Samme sesong ble han nummer 50 sammenlagt i den tysk-østerrikske hoppuka. Hans beste individuelle plassering i enkeltrenn i verdenscupen var 6.-plass i Kuusamo 24. november 2006.

I OL i Torino (Pragelato) i 2006 ble han nummer 37 i storbakken, 48 i normalbakken, og var på det sveitsiske laget som ble nummer 7 i lagkonkurransen. I VM i Sapporo i 2007 ble han nummer 40 i storbakken, 49 i normalbakken, og var på det sveitsiske laget som ble nummer 7 i lagkonkurransen. Han deltok i VM i skiflyging i 2006 og 2008. I Kulm i 2006 var han på det sveitsiske laget som ble nummer 6 av 9 lag i lagkonkurransen. I Oberstdorf i 2008 ble han nummer 23 i den individuelle konkurransen og var på det sveitsiske laget som ble nummer 9 av 13 lag i lagkonkurransen.

Guido Landert la opp som skihopper i 2008, bare 22 år gammel, på grunn av motivasjonsproblemer.

## Referanser


## Kilder
*  Guido Landert – Profil og resultatoversikt hos FIS (kombinert, ikke fullstendig, besøkt 10. oktober 2011)
*  Guido Landert – Profil og resultatoversikt hos FIS (spesielt hopp, besøkt 10. oktober 2011)
* Sports Reference: Guido Landert  (besøkt 10. oktober 2011)
* Skispringer-Magazin.de: Guido Landert – Ein Totti für die Schweiz (besøkt 10. oktober 2011)
* Neue Zürcher Zeitung: Guido Landert tritt überraschend zurück (11. mars 2008, besøkt 10. oktober 2011)

## Eksterne lenker
*
L.A. Reid

**Antonio «L.A.» Reid** (født 7. juni 1956) er en tre ganger Grammy-vinnende plateprodusent og låtskriver fra USA.

Han var med å startet LaFace Records, og ansvarlig for å ha signert og hjulpet Mariah Carey, Pink, Justin Bieber, Rihanna, Kanye West, Avril Lavigne, Toni Braxton, TLC, Usher, Ciara, OutKast, og Dido med å selge multi-platinaplater. 

Han sitter som styremedlem og direktør hos Epic Records. 

I 2011 og 2012 var han dommer i den amerikanske versjonen av X Factor.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*
Parque Tezozómoc

**Parque Tezozómoc** er en park i El Rosario i Azcapotzalco nord i Mexico by. Den blei åpna i 1982, og er utforma av arkitekten Mario Schjetnan. Den dekker et område på 28 hektar, og har blant annet en kunstig innsjø med ei lita øy.

Parken er oppkalt etter Tezozómoc, som var tlatoani av Azcapotzalco fra 1342 til 1426.
Bosque de San Juan de Aragón

**Bosque de San Juan de Aragón** er et stort grøntområde i Gustavo A. Madero nord i Mexico by. Det har blant annet en innsjø, et akvarium, en skøytebane, et svømmebasseng og et utendørsteater. Dyrehagen Zoológico de San Juan de Aragón ligger like vest for området, og i sør befinner idrettsanlegget Deportivo Oceanía seg. Bosque de San Juan de Aragón ble oppretta i 1964 og dekker et areal på 162 hektar, hvorav 114 hektar er grøntarealer.

## Eksterne lenker
* Bosque de San Juan de Aragóns historie på Det føderale distriktets miljødepartements hjemmesider
Zoológico de San Juan de Aragón

**Zoológico de San Juan de Aragón** er en dyrehage i Mexico by. Den befinner seg i Gustavo A. Madero nord i byen, ved den vestlige enden av Bosque de San Juan de Aragón. Den ble åpna 20. november 1964. Den dekker et areal på 36,5 hektar, og er med det den største av de tre dyrehagene i Mexico by.

## Eksterne lenker
*
Zoológico de Chapultepec

**Zoológico de Chapultepec** er en dyrehage i Chapultepec i Mexico by. Den er Mexicos mest besøkte dyrehage, med om lag 5,5 millioner besøkende årlig. Den dekker et areal på 17 hektar. Den ble åpna 6. juli 1923 med 243 dyr. Den har i dag rundt 1930 dyr fordelt på 250 arter.

## Eksterne lenker
*
Zoológico Los Coyotes

**Zoológico Los Coyotes** er en dyrehage i Coyoacán sør i Mexico by. Den ble åpna 2. februar 1999, som et supplement til byens to andre dyrehager. Den har hovedsakelig en regional fauna, med arter som hører hjemme i Mexicodalen, deriblant to coyoter. Dyrehagens navn spiller på at den ligger i Coyoacán, som betyr «Coyotestedet» på nahuatl.

## Eksterne lenker
*
Adrian Le Roy

**Adrian Le Roy** (ca 1520–1598) var en fransk luttspiller, musikkforlegger og komponist.

Le Roy var født inn i en velstående kjøpmannsfamilie. Sammen med fetteren Robert Ballard grunnla han i Paris 1551 musikkforlaget *Le Roy & Ballard*. I august samme år gav Henrik II dem kongelig privilegium til å trykke musikk og etter kort tid var Le Roy en av toppene i den parisiske sosieteten og ble kjent med mange av byens kunstnere. I februar 1553 fikk forlaget tittelen *imprimeur du Roi en musique* som Pierre Attaingnant hadde hatt tidligere. Privilegiet sikret Le Roy & Ballard beskyttelse mot konkurrenter og gav verdifull kommersiell prestisje. Kongelig beskyttelse var viktig for forlagets suksess, siden de var sikret god tilgang på hoffmusikernes nyskrevne musikk og et marked for publikasjonene. De neste to tiårene trakk rivaliserende forlag seg ut av markedet og fra 1570 hadde Le Roy & Ballard nærmest monopol på utgivelse av musikk. Forlaget holdt det gående til 1800-tallet.

Robert Ballard var forlagets forretningsmann, mens Le Roy var musikalsk leder. Han vant et ry som komponist og arrangør av sanger og instrumentalmusikk. Av sine egne verker publiserte han minst seks bøker med luttmusikk og fem bind med gitar- og cisterarrangementer. Han hjalp sin venn  Orlando di Lasso, introduserte ham for hoffet og publiserte musikken hans. Le Roy ferdes også i kong Karl IXs hoff og ble en innflytelsesrik musikkrådgiver som i høy grad påvirket musikksmaken i Frankrike.

## Referanser og fotnoter


## Litteratur
*Alfred Baumgartner: *Alte Musik: Von den Anfängen abendländischer Musik bis zur Vollendung der Renaissance*. Salzburg 1981, s. 418f, ISBN 3-7023-0120-8
*MGG, 1. opplag., bind. 8, s. 660ff
*Calmes, Keith. *Guitar Music of the 16th Century* (Mel Bay, 2008), s. 46 ff.
*Harr, James. *[http://books.google.co.uk/books?id=L9N6Rkkt3C0C&printsec=frontcover&source=gbs_v2_summary_r&cad=0#v=onepage&q=&f=false European music, 1520–1640]* (Boydell Press, 2006), s. 172 ff.
*Lesure, Francois & Thibault, Geneviève. *Bibliographie des éditions musicales d'Adrian Le Roy et Robert Ballard, 1551–1598* (Paris, 1955).
*Tyler, James & Sparks, Paul. *[http://books.google.co.uk/books?id=XQgVGIGnBrUC&printsec=frontcover&source=gbs_v2_summary_r&cad=0#v=onepage&q=&f=false The guitar and its music: From the Renaissance to the Classical era]* (OUP Oxford, 2007), s. 17 ff.
Bosque de Tlalpan

**Bosque de Tlalpan** er en skog i Tlalpan sør i Mexico by. Den har en utstrekning på 253 hektar, og er habitat for en rekke dyre- og plantearter. I 1970 ble skogen åpna som et rekreasjonsområde.

## Eksterne lenker
* Bosque de Tlalpan hos Det føderale distriktets miljøverndepartement
* Offisielt bevaringsprogram for Bosque de Tlalpan 
* ProBosque de Tlalpan – støtteforening for Bosque de Tlalpan
* Corredores del Bosque de Tlalpan AC – friidrettsklubb fra Bosque de Tlalpan
Robert Ballard (musikkforlegger)

**Robert Ballard** (ca 1525/30–1588) var en fransk musikkforlegger.

Sammen med fetteren fetteren Adrian Le Roy grunnla Ballard musikkforlaget *Le Roy & Ballard* i Paris 1551. Le Roy var musikalsk leder og Ballard forretningsmannen.

Forlaget fikk i 1552 kongelig privilegium i å publisere musikk, og bare i andre halvdel av 1500-tallet gav *Le Roy & Ballard* ut rundt 3&nbsp;000 verk over 350 utgivelser.

Etter Le Roys død gikk monopolet over på familien Ballard alene og de klarte å forsvare det helt til 1790. Ballards sønner var også i musikkbransjen: Pierre overtok forlaget mens Robert (II) ble en kjent luttspiller, komponist av luttmusikk og luttlærer.

## Referanser


## Litteratur
* François Lesure & Geneviève Thibault: *Bibliographie des éditions d'Adrian Le Roy et Robert Ballard (1551–1598).* Bilag til *Revue de musicologie.* 40, 1957, s. 166–172.
* D. Heartz: *Parisian music publishing under Henry II.* I: *Musical Quarterly.* 46, 1960, s. 448–467.
* R. Castelain: *Histoire de l'édition musicale, ou du droit d'éditeur au droit d'auteur: 1501–1793*. Paris 1957.
* Laurent Guillo: *Pierre I Ballard et Robert III Ballard: Imprimeurs du roy pour la musique (1599–1673)*. 2 bind, (Centre de Musique Baroque de Versailles), Mardaga 2003, ISBN 2-87009-810-3.

## Eksterne lenker
* M. Thomson & John Wagstaff: ''Le Roy & Ballard''
* Faksimile og tekstversjon av det kongelige privilegium av 1552 på copyrighthistory.org
Tepeyac

**Tepeyac** er en ås i Gustavo A. Madero nord i Mexico by. Den er en del av Sierra de Guadalupe. På denne åsen sies det at Juan Diego Cuauhtlatoatzin møtte Jomfruen av Guadalupe i desember 1531 og mottok ikonet av henne. Like sør for Tepeyac er Guadalupebasilikaen, hvor ikonet stilles ut, oppført.

El Tepeyac nasjonalpark dekker deler av Tepeyac.
Cerro de la Estrella nasjonalpark

**Cerro de la Estrella nasjonalpark** er en liten nasjonalpark i Iztapalapa øst i Mexico by. Den omfatter høyden Cerro de la Estrella og skogene rundt, som er bevokst hovedakelig av sedertrær og eukalyptus, og har et areal på 1100 hektar. Nasjonalparken ble oppretta 24. august 1938. Cerro de la Estrella er av viktig religiøs og arkeologisk betydning, og skogene rundt er en viktig grønn lunge i den østlige delen av byen, som ellers er tett befolka.

## Eksterne lenker
* Nasjonalparker i Mexico
Estadio Luis de la Fuente

**Estadio Luis «Pirata» de la Fuente** er et stadion i den meksikanske byen Veracruz. Det har en kapasitet på 30&nbsp;000 tilskuere, og er hjemmebanen til fotballaget Tiburones Rojos de Veracruz. Det brukes også til konserter.

Stadionet ble åpna 17. mars 1967. Det er oppkalt etter den kjente fotballspilleren Luis de la Fuente, som ble født i Veracruz.

## Referanser
El Tepeyac nasjonalpark

**El Tepeyac nasjonalpark** (spansk: *Parque Nacional El Tepeyac*) er en liten nasjonalpark nord i Mexico by. Den dekker deler av åsen Tepeyac. Størsteparten av nasjonalparken befinner seg i Gustavo A. Madero i Det føderale distriktet, og en liten del i Tlalnepantla de Baz kommune i delstaten México.

Nasjonalparken ble oppretta 18. februar 1937 og dekker et areal på 1&nbsp;500 hektar. Den har blant annet et stort område med eukalyptusskog, som ble planta ut på begynnelsen av 1900-tallet.

## Eksterne lenker
* Nasjonalparker i Mexico
* Informasjon om nasjonalparkene i Det føderale distriktet
Søren Jørgensen Aandahl

**Søren Jørgensen Aandahl** (født 1802, død 1886) var en Haugiansk norsk politiker, stortingsrepresentant og gårdbruker. Han representerte Romsdals Amt (Møre og Romsdal) i fire stortingsperioder. Han ble først valgt til Stortinget i 1842-1844. Aandahl var da utenfor Stortinget i tre perioder før han ble valgt inn igjen i 1851. Han satt da i tre perioder frem til 1858. 

## Stortingsperioder
* 1842-1844
* 1851-1853
* 1854-1856
* 1857-1858

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Olav Dag Viken

**Olav Dag Viken** (født 8. august 1905 i Jølster, død 9. august 1980) var en norsk tannlege, politiker og bildekunstner. 

Viken tok tannlegeeksamen i Oslo 1930, og flyttet til Ski samme år. Han etablerte sin hovedpraksis i Rutheimgården i Ski sentrum, men flyttet til Løkkegården i 1962. Han var aktiv kommunepolitiker for Venstre.  

Viken stiftet Ski kunstforening i 1968, og sto selv bak en rekke kunstverk. Han lagde en byste av spillemannen og komponisten Anders Viken. Bysten står ved Skei Hotel i Jølster. Kommunevåpenet til tidligere Ski kommune, med tre hestehoder i en ring, er tegnet og konstruert av Olav Dag Viken.

## Referanser
Simon Vukčević

**Simon Vukčević** (født 29. januar 1986 i Titograd, i tidligere Jugoslavia) er en montenegrinsk fotballspiller som for tiden er klubbløs.

## Spillerkarriere
Vukčević begynte karrieren i FK Partizan. Der spilte han lenge med drakt nummer 1, grunnet sin popularitet.

I 2006 meldte han en overraskende overgang til FK Saturn Moskva Oblast i Russland. Grunnet dårlig holdning til trening ble han forvist til reservelaget. Han spilte seg etterhvert til en førstelagsplass igjen, men mistet plassen nok en gang. Og trenerbytte gjorde sitt til at han forsvant til Sporting Lisboa i Portugal.

Han scoret i sin første kamp i Sporting-drakten, og i ligapremieren ble han kåret til banens beste. På banen viste han blendende spill og scoret også viktige mål, men hans prestasjoner utenfor banen gjorde ham ikke til en favoritt hos treneren.

### Blackburn Rovers
Allerede i 2008 meldte Blackburn Rovers og Bolton Wanderers sin interesse for serberen. Det ble ikke noen overgang den gangen, men den 26. august 2011 sikret Steve Kean hans underskrift og han ble Blackburn Rovers spiller.

Han scoret i sin debut fra start i rovers-drakten, i 3-2 seieren mot Leyton Orient i liga-cupen den 20. september 2011. 3 dager tidligere ligadeburte han som innbytter i 4-3 seieren over Arsenal FC hjemme på Ewood Park.

## Eksterne lenker
*
Det westfaliske lavlandet

**Det westfaliske lavlandet**, også kalt **det westfaliske basseng**, er et flatt landskap som hovedsakelig befinner seg i den tyske regionen Westfalen, med noen små områder innenfor Nordhein i sørvest og Niedersachsen i nord. Sammen med det nederrhinske lavland i vest, representerer det den nest sørligste regionen i det nordtyske lavlandet, etter Kölnlavlandet. På tysk er det westfaliske lavlandet kjent som *Westfälische Bucht*, *Münsterländer Tieflands* og *Westfälische Tieflands-* eller *Flachlandsbucht*.

Det westfaliske lavlandet består av regionene Münsterland, Emscherland i sørvest, og flere regioner i sør som grenser til Sauerland omkring Hellweg.

Det westfaliske lavlandet er klassifisert som en stor enhet innenfor Tysklands naturregioner og er nummer 54 i *håndbok om inndelingen av de naturlige regioner i Tyskland* (*Handbuch der naturräumlichen Gliederung Deutschlands*). Det er også representert som region D34 i Bundesamt für Naturschutz.
Agostino Agazzari

**Agostino Agazzari** (1578–1640) var en italiensk komponist og musikkteoretiker fra  barokken.

## Liv
Agazzari kom fra en gammel adelsfamilie i Siena. Etter sin første kunstnerutdannelse, reiste han i 1601 til Roma der han arbeidet som dosent ved Collegium Romanum i årene 1602 til 1607. På denne tiden ble han  kjent med musikeren Lodovico Grossi da Viadana.

I 1607 vendte Agazzari tilbake til Siena og ble samme år utnevnt til førsteorganist ved byens katedral. I 1630 avanserte han til kapellmester.

Agazzari komponerte ved siden av kirkemusikk og madrigaler også dramaet *Eumelio*. Som musikkteoretiker er han den dag i dag kjent for verket *Del Sonare sopra 'l basso*, et av de tidligste og viktigste avhandling om generalbass. Michael Praetorius' *[[Syntagma musicum]]* er influert av dette verket.

## Verk
* *Cento concerti ecclesiastici* (1602)
* *Eumelio* (1606)
* *Del sonare sopra il basso* : con tutti istromenti e dell'uso loro nel conserto. – New York : Norton, 1950 (reproduksjon av Roma 1607)

## Kilder
* 

## Referanser


## Litteratur
* Reardon, Collee, A.: *Agostino Agazzari and music at Siena cathedral 1597–1641*. – Oxford : Univ. Pr., 1993. – ISBN 0-198-16272-3

## Eksterne lenker
* 
*
Karl Johan Aarønes

**Karl Johan Aarønes** (født 8. mai 1900 på Bolsøy, død 12. august 1969) var en norsk politiker (Ap).

Aarønes gikk på Møre folkehøyskole 1917–1918, og tok en kort teknisk utdannelse i Kristiania 1921–1922. Han arbeidet det meste av sin yrkeskarriere utenom politikken i Veikontoret i Møre og Romsdal. Aarønes arbeidet som arbeidsdirektør i Møre og Romsdal da han pensjonerte seg i 1967.

Han var medlem av Molde bystyre 1945–1955 og 1960–1963, herunder varaordfører 1952–1955 og 1960–1963. I stortingsvalget 1949 ble han valg til første vararepresentant for kjøpstedene i Møre og Romsdal fylke (Kristiansund, Molde, Ålesund) for stortingsperioden 1950-1953. Han møtte som fast representant i Stortinget i hele perioden for Ulrik Olsen, som var kommunalminister i Einar Gerhardsens andre regjering og i Oscar Torps regjering. Aarønes var medlem av Stortingets kommunalkomité.

## Eksterne lenker
*
Asprilio Pacelli

**Asprilio Pacelli** (ca 1570–1623) var en italiensk kapellmester og komponist.

Pacelli fikk sannsynligvis sin musikalske utdannelse i Roma. Fra 1594 var han kapellmester ved ulike romerske kirker. Etter kort tid ved Peterskirken, inviterte Sigismund III ham til å overta ledelsen av den polske kongens hoffkapell. Pacelli aksepterte og tilbrakte de siste tjue årene av sin levetid i Kraków og Warszawa. Forgjengeren, Luca Marenzio, hadde hevet hoffkapellets nivå, og Pacelli fortsatte å holde den høye musikalske standarden.

De fleste av Pacellis mange verk er tapt, men det som er bevart er av stor musikalsk og håndverkmessig kvalitet. Det dreier seg om noen madrigaler, motetter, salmer og litt annet. Stilistisk sto Pacelli i den romerske tradisjonen. Han øvet stor innflytelse på utviklingen av musikken i Polen.

## Referanser


## Litteratur
* Mirosław Perz, «Asprilio Pacelli». I *New Grove Dictionary*
* Alberto Cametti, *Giovanni Pierluigi da Palestrina*, Ed. Ricordi, 1894.
Lodovico Grossi da Viadana

**Lodovico Grossi da Viadana** (ca 1560–1627) var en  italiensk komponist fra overgangstiden mellom renessanse- og barokkmusikk. 

## Liv
Viadana kan ha vært elev av Costanzo Porta. 

I 1594 fikk Viadana posten som korleder ved katedralen i Mantova. I 1597 reiste han til Roma, og tilbake i Mantova ble han i 1602 korleder ved San Lucca. Deretter hadde Viadana samme post i ulike norditalienske byer, som Concordia ved Venezia og i Fano. 

Viadana var medlem av fransiskanerordenen og fra 1614 til 1617 virket han for sin orden i provinsen Bologna; ved siden av Mantova også i Ferrara og Piacenza. Rundt 1623 trakk han seg tilbake til klosteret Santa Andrea i Busseto.

## Verk
Viadanas var en svært produktiv komponist, og verkene hans er bevart i større grad enn vanlig for komponister fra hans tid. Han skrev for det meste kirkemusikk: messer, litanier, klagesanger og salmer. Unntakene er to bøker med tre og firstemmige canzonetter fra 1590 og 1594, og et enkelt trykk med instrumentalmusikk, *Sinfonie musicali* (1610). 

Til Viadanas beste stykker hører *Salmi a 4 cori op. 27*. Verket er komponert i en konsertant stil som kontrasterer fem solostemmer, et trestemmig kor og ulike instrumenter (3 orgler, chitarrone, strykere, fagotter og trompeter. 
I verket *Cento concerti con il basso continuo – Concerti a una voce con l'organo*, op. 12, ble Viadana den første betydelige komponist som tok i bruk den nyutviklede generalbassbesifringen.

## Referanser


## Kilder
* ''Abendmusiken in der Predigerkirche: '''Lodovico Viadana''''' Programhefte til en konsert i Basel 8. januar 2017. (pdf-fil)
* 

## Eksterne lenker
* 
*
Hellige Sergei og Herman av Valamo

**Hellige Sergei og Herman av Valamo** var to munker som virket som misjonærer i Karelen mest sannsynlig på 900- eller 1000-tallet, og regnes som grunnleggere av Valamo kloster på Valamoøyene i Ladogasjøen i Russland. De er kanoniserte som helgener av Den russisk-ortodokse kirke og deres festsdag er 28. juni.

## Litteratur
* Heikki Kirkinen: ''Sergei and Herman of Valaam (1100—1199)''
Kinyarwanda (film)

***Kinyarwanda*** er en amerikansk-rwandesisk film fra 2011 som handler om folkemordet i Rwanda. Den er regissert av Alrick Brown, og hadde premiere under Sundance filmfestival hvor den vant prisen «World Cinema Dramatic Audience Award». Filmen ble spilt inn i løpet av 16 dager i Kigali, og består av en rekke mindre historier som flettes inn i hverandre.

## Medvirkende
* Zaninka Hadidja i rollen som Jeanne
* Mazimpaka Kennedy i rollen som pastor Pierre
* Cassandra Freeman som Rose Kabuye
* Edouard Bamporiki i rollen som Emmanuel
* Cleophas Kabasiita som Francine

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Nader og Simin – et brudd

***Nader og Simin – et brudd*** (persisk: جدایی نادر از سیمین, translitterasjon: *Jodái-e Náder az Simin*) er en iransk dramafilm fra 2011 regissert og skrevet av Asghar Farhadi. Filmen handler om ekteparet Nader (spilt av Peyman Moadi) og Simin (Leila Hatami) som separeres, og intrigene som følger etter at mannen leier en dame til å stelle sin gamle, Alzheimer-rammede far.

Filmen ble tildelt flere priser, deriblant Oscar for beste fremmedspråklige film og Gullbjørnen.

## Handling
Simin ønsker desperat å forlate Iran sammen med Nader, hennes ektemann gjennom 14 år, og datteren deres, Termeh. Nader er imidlertid bekymret for sin eldre far, som lider av Alzheimers sykdom. Simin ønsker å søke om skilsmisse. Men en domstol bestemmer at parets problemer ikke er tilstrekkelige til å innvilge skilsmisse, og de avviser søknaden. Simin flytter tilbake til foreldrene sine, men Termeh bestemmer seg for å bli hos faren.

Nader ansetter Razieh, en dypt religiøs kvinne fra en fattig forstad, for å ta seg av faren samtidig som Nader er på jobb. Familien hennes er økonomisk avhengig av jobben, og hun tar med seg den lille datteren hennes, Somayeh, på jobb. Men Razieh blir raskt overveldet av å ta seg av Naders far, som er fysisk og følelsesmessig krevende - spesielt ettersom hun allerede er fire måneder gravid. En dag opplever Razieh at faren til Nader har forsvunnet.

Dagen etter kommer Nader og Termeh tilbake, men oppdager bestefaren som ligger bevisstløs på gulvet - bundet til en seng. Razieh og Somayeh er ikke der. Når de kommer tilbake, mener Nader at Razieh har forsømt jobben sin, og stjålet penger. Razieh faller deretter ned en trapp, og havner på sykehus. Nader og Simin møter ektemannen hennes, Hodjat, og får vite at Razieh har gjennomgått en spontanabort. Hvis det kan bevises at Nader visste om Raziehs graviditet, og forårsaket hennes spontanabort, kunne Nader bli dømt for mord.

## Skuespillere
* Leila Hatami som Simin, en lærer og mor fra Tehran
* Peyman Moaadi som Nader, Simin's ektemann. De har vært gift i 14 år.
* Sarina Farhadi som Termeh, tenåringsdatteren til Simin og Nader.
* Sareh Bayat som Razieh, som tar vare på Nader's far.
* Shahab Hosseini som Hodjat, Razieh's plagede og arbeidsløse ektemann
* Kimia Hosseini som Somayeh, Razieh og Hodjat's unge datter.
* Merila Zarei som Mrs. Ghahraei, Termeh's lærer
* Babak Karimi som en dommer.
* Shirin Yazdanbakhsh som Simin's mor og Nader's svigermor.
*  som Nader's gamle far, som sliter med Alzheimer's

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Hjemmeside
Nadya Khamitskaya Andersen

**Nadya Khamitskaya Andersen** (født 1982) er en belarusisk sportsdanser og designer, mest kjent for sin deltakelse som proffdanser i TV 2s underholdningsprogram *[[Skal vi danse (TV-program)|Skal vi danse]]* gjennom 10 år. Khamitskaya har vunnet norgesmesterskapet i dans fire ganger.

## Privatliv
I 1999 kom Khamitskaya til Norge fra Belarus som 17-åring for å gjøre en karriere som danser.

Hun er gift med VG-journalisten Mads A. Andersen. De har to barn sammen.

## Skal vi danse
Khamitskaya ble først kjent som en av de profesjonelle danserne gjennom flere sesonger av Skal vi danse.

* Høsten 2008 danset Khamitskaya seg til en 2.-plass sammen med Tore André Flo.
* Høsten 2009 danset Khamitskaya med Svein Østvik fra TV 3s program Charterfeber.
* Høsten 2010 skulle Khamitskaya egentlig danset med Tom Nordlie, men han trakk seg tre uker før sending. Ny dansepartner ble Åsleik Engmark, og paret ble kjent for sine humørfylte danser. Paret vant finalen i 2010.
* Høsten 2011 danset Khamitskaya med NRK-profilen Noman Mubashir.
* Høsten 2012 danset Khamitskaya med kunstmaleren Vebjørn Sand. 
* Høsten 2013 danset Khamitskaya med Idol-finalisten Eirik Søfteland. Paret vant finalen dette året. 
* Høsten 2014 danset Khamitskaya med tidligere fotballspiller Roar Strand og kom på andreplass.
*Høsten 2016 danset Khamitskaya med farmen vinner Eilev Bjerkerud. Paret vant finalen.
*Høsten 2019 danset Khamitskaya seg til førsteplass med verdensmester i svømming Aleksander Hetland.
*Høsten 2022 gjorde Khamitskaya comeback i Skal vi danse: All Stars sammen med radiovert og realitydeltager Nathan «Nate» Kahungu. Khamitskaya Andersen ble skadet før kvartfinalen, så tidligere proffdanser i Skal vi danse Mai Mentzoni steppet inn. Paret kom på fjerdeplass.

## Design
Khamitskayas design kalles «Venti Uno», som er italiensk og betyr «21». Kjoledesignet ble første gang vist under Oslo Fashion Week i 2008. 

Designkarrieren tok av da det kom frem at Khamitskaya hadde designet gullkjolen til Therese Johaug under Ski-VM 2011 i Oslo, og da hun designet Dorthe Skappels kjoler til Gullruten 2011.

## Meritter
Nadya Khamitskaya har vært i norgeseliten i dans. 
* 2007: Norgesmester i 10-dans sammen med Tom-Erik Nilsen
* 2007: Norgesmester i standard-dans sammen med Tom-Erik Nilsen
* 2003: Norgesmester i standard-dans sammen med Thomas Kagnes
* 2002: Norgesmester i standard-dans sammen med Thomas Kagnes

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Tre hundre Tang-dikt

***De tre hundre Tang-dikt*** (kinesisk: 唐詩三百首, pinyin: *Tángshī sānbái shǒu*) er et standardutvalg av dikt fra Tangdynastiets tid, som ble kompilert i 1763/64 av Sun Zhu (1711–1778). Helt nøyaktig dreier det seg om 310 dikt.

## Historie
Samlingen *Samtlige Tangdikt* (*[[Quan Tangshi]]*), som ble sammenstilt i 1705-1707 etter forordning fra Kangxi-keiseren, omfattet knapt 49.000 dikt, og denne samlingen ble upraktisk å forholde seg til.

Å begrense seg til 300 dikt ble besluttet på forbilde av den gammelkinesiske klassikeren Shijing, som omfattet 305 oder.

## Innhold
Samlingen omfatter dikt fra 74 diktere. De hyppigst representerte er Du Fu, Li Bai og Wang Wei. Utvalgskriteriene har vært omstridte; for eksempel er det ikke medtatt et eneste dikt av Li He. Men uansett har antologien hatt en meget stor innflytelse på hvilke diktere fra Tang-tiden som er blitt fremtredende i senere tiders litterære hukommelse.

## Organisering
Den opprinnelige kompilasjonen fra Qingdynastiet var klassisk organisert etter diktenes formelle type, som det var syv av:

*Folkesangstil (yuefu)

Gammel stil (gushi):
*Femtegns gammel stil
*Syvtegns gammel stil

Moderne stil (jintishi):

Åttelinjers regelbundet stil (lüshi):
*Femtegns regulær stil
*Syvtegns regulær stil

Quatrain (jueju):
*Femtegns quatrain
*Syvtegns quatrain

## Liste over diktere
Verk av de følgende diktere er representert. I parentes antall dikt (foreløpig ufullstendig utfylt):

* Bai Juyi (med 6 dikt)
* Cen Can/Cen Shen (7)
* Chang Jian (2)
* Chen Tao (1)
* Chen Zi'ang (1)
* Cui Hao (4)
* Cui Shu 
* Cui Tu (2)
* Dai Shulun
* Du Fu
* Du Mu (10)
* Du Qiuniang
* Du Shenyan (1)
* Du Xunhe (1)
* Gao Shi (1)
* Gu Kuang
* Han Hong
* Han Wu
* Han Yu
* He Zhizhang
* Huangfu Ran
* Jia Dao
* Jin Changzu
* Li Bai/Li Po (34)
* Li Duan 
* Li Pin
* Li Qi
* Li Shangyin
* Li Yi
* Liu Changqing (11)
* Liu Fangping
* Liu Jixu
* Liu Yuxi
* Liu Zhongyong
* Liu Zongyuan (5)
* Lu Lun (6)
* Luo Binwang
* Ma Dai
* Meng Haoran (15)
* Meng Jiao
* Pei Di
* Qian Qi (3)
* Qin Taoyu
* Qiu Wei
* Qiwu Qian
* Quan Deyu
* Seng Jaoran
* Shen Quanqi
* Sikong Shu
* Song Zhiwen
* Tang Xunzong
* Wang Bo
* Wang Changling
* Wang Han  (1) 
* Wang Jian  (1)
* Wang Wan
* Wang Wei (29)
* Wang Zhihuan (2)
* Wei Yingwu
* Wei Zhuang
* Wen Tingyun
* Wumingshi
* Xibiren
* Xu Hun
* Xue Feng
* Yuan Jie
* Yuan Zhen  (4)
* Zhang Bi
* Zhang Hu
* Zhang Ji 张继 *Zhāng Jì*  (1)
* Zhang Ji 张籍 *Zhāng Jí* (1)
* Zhang Jiuling
* Zhang Qiao
* Zhang Xu  (1)
* Zheng Tian
* Zhu Qingyu
* Zu Yong

## Litteratur
*Volker Klöpsch: *Der seidene Faden. Gedichte der Tang*. Frankfurt: Insel Verlag, 1991. ISBN 3-458-16187-2
*Innes Herdan: *300 T'ang Poems*. Taipei: Far East Book, 1973.
*Yan Zhao, Dieter Ziethen: *Leise hör' ich Blüten fallen – Gedichte aus der chinesischen Klassik*. Gröbenzell: Hefei Huang Verlag, 2009. ISBN 978-3-940497-24-6

## Eksterne lenker
*  300 Tang Poems Online
* cnd.org
*  Chines. Text 唐诗三百首
Seventh

__NOTOC__

**Seventh** er et thrash metal-band fra Arendal etablert i 2007.

Bandet har spilt som oppvarming for blant andre Satyricon, Stonegard og Bulk. Seventh var ett av de to første utenlandske bandene som fikk spille på *JuRoTo Open Air*-festivalen i Tyskland. De spilte også på Hovefestivalen i 2010 og 2011, sist år på Amfiscenen.

Bandet spilte inn EP-en *Equlibrium* med Bård Torstensen som produsent, og han sto også bak innspillingen av debutalbumet *Tzolk'in*.

## Diskografi
*2008: *Equlibrium* (EP)
*2012: *Tzolk'in*
*2013: *Ressurection* (EP)

 

## Medlemmer
*Dag Haugland – vokal
*Steffen Pedersen – gitar
*Magnus Duedahl Pedersen – gitar
*Andreas Stensland  – bass
*Joachim Walle Michalsen – trommer

## Tidligere medlemmer
*Andreas Valenzuela – gitar (2007–2012)
*Thomas Sivertsen - bass (2007 - 2013)

 
## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Seventh hos NRK Urørt
*
Gjelbreen

**Gjelbreen** er en isbre som ligger sentralt i Sør-Rondane i Dronning Maud Land. Den er om lag 40 kilometer lang og strømmer nordover mellom Brattnipene og Mefjell.

Breen ble fotografert fra fly under Operasjon Highjump i 1946–47. Kart over området, basert på de amerikanske flyfotografiene, ble framstilt av norske kartografer i 1957.

## Kilder
*
Rune Ulvestad

**Rune Ivar Ulvestad** (født 28. mars 1957) er en norsk fotballtrener og tidligere spiller for Molde og Aalesund. 

Han har vært trener for Herd og fra 2017 Brattvåg Idrettslag. Han var tapende cupfinalist for Molde mot Brann i 1982 og scoret i finalen. Han var Moldes toppscorer i 1981 og 1985.

Han er far til Aalesund-spilleren Fredrik Ulvestad, Kristiansund-spillerne Pål Erik Ulvestad og Dan Peter Ulvestad, samt Herd-spilleren Andreas Ulvestad.

## Referanser
Jessy Dixon

**Jessy Dixon** (født 12. mars 1938 i San Antonio i Texas, død 26. september 2011 i Chicago) var en amerikansk gospelsanger, sangforfatter og pianist. Han hadde stor suksess, noe som blant annet ble vist gjennom sju Grammypris-nominasjoner i løpet av karrieren og dessuten gjennom samarbeidet med artister som Paul Simon, Andrae Crouch og Bill Gaither. Han skrev sanger for Amy Grant, Natalie Cole, Cher og Diana Ross.

Alt fra han var liten, studerte han klassisk piano. Som tenåring ble han med i Refuge Church of Our Lord Jesus Christ. Han fikk et stipend til å gå på et lokalt katolsk college, men sluttet der for å bli musiker, og alt som 17-åring reiste han som sanger til svarte menigheter i California, Texas og Louisiana. I 1957 ble han oppdaget av den kjente Chicagobaserte gospelmusikeren pastor James Cleveland, som ba ham flytte til Chicago. Der ble han pianist og sanger i Clevelands gruppe The Original Chimes, noe som han senere omtalte som å ta en universitetseksamen i blues og gospelmusikk. Midt på 1960-tallet begynte han å komponere for Thompson Community Singers, noen av hans tidlige sanger har blitt standardsanger i gospelmusikk, blant andre *Sit at His Feet and Be Blessed* og *I Love to Praise His Name.*

I 1970-årene samarbeidet han og bandet Jessy Dixon Singers med Paul Simon, det resulterte i to plater som solgte over en million eksemplarer hver. Men det var gospelsanger han var, han ga ut 18 album mellom 1964 og 2006 — fem av dem solgte til gull — og han turnerte over hele verden. Blant annet holdt han over 500 konserter i Norge. De siste årene var han aktiv i Gaither Homecoming og deltok på en rekke av konsertene som ble tatt opp på video og DVD.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
* 
* [ Allmusic]
* Minneord i New York Times
Alexander Whitaker

**Alexander Whitaker** (født 1585, død 1616) var en engelsk teolog som bosatte seg i Nord-Amerika i kolonien Virginia i 1611 og etablerte to kirker i nærheten av kolonien Jamestown. Blant sine samtidige var han kjent som «Apostelen fra Virginia».

## Liv og virke
### Bakgrunn
Whitaker var født i landsbyen Holme i Cambridgeshire og fikk sin akademiske utdannelse på Trinity College ved University of Cambridge og ble deretter prest i nordlige England. Han var sønn av William Whitaker (1548–1595), en kjent protestantisk lærd og mester ved St John's College ved Universitetet i Cambridge.

### Virke i Amerika
I 1611 reiste Whitaker til Virginia i Den nye verden hvor han ble en populær og godt like religiøs leder hos både nybyggerne som de innfødte indianerne. Han var den som var ansvarlig for konverteringen og dåpen til algonquian-indianerkvinnen Pocahontas. Richard Bucke fra Wymondham tilbød henne som ektefelle til John Rolfe i 1614. Whitakers relative toleranse for indianerbefolkningen er også gjenspeilt i hans prekener, en del av disse ble sendt tilbake til England for vinne støtte for nye kolonier i Nord-Amerika. Den mest kjente av disse prekenene var *Good Newes from Virginia* (1613), hvor han beskrev den innfødte befolkningen som *«servants of sinne and slaves of the divill»*, («tjenere av syndere og treller av djevelen»), men anerkjente dem også som «sønner av Adam» som var en meget forståelsesfull generasjon, *«quicke of apprehension, suddaine in their despatches, subtile in their dealings, exquisite in their inventions, and industrious in their labour.»* («rask i oppfattelsen, brå i avsendelsen, subtil i handling, fortreffelig i oppfinnelser, og flittig i arbeid.»)

Som mange av de tidlige bosetterne fikk Whitaker ikke et langt liv. Han druknet i 1616 (tilfeldigvis det samme år som William Shakespeare døde). Før han forlot England hadde Whitaker krysset spor med Christopher Levett, en handelsmann fra York som senere ble sjøkaptein og utforsker av New England. I Whitakers testamente fra 1610 hadde han bemerket at han skyldte *«Christopher Levite, a linen draper of the city of York»*, et draperi av lin, verd 5 pund.

Levett grunnla senere den første bosetningen i Portland i Maine hvor han ble gitt landeiendommer tilsvarende 24 km² av kongen, men bosetningen feilet.

## Referanser


## Eksterne lenker
* Verker av eller om Alexander Whitaker  i amerikanske bibliotek (WorldCat catalog)
Einar Jenssen (1930–1979)

**Einar Jenssen** (1930–1979) var en norsk forstmann og brukseier. Han drev Vinje bruk i Mosvik.

Han var sønn av brukseier Anton Mathias Jenssen (1892–1967) og hustru Petra Grande fra Stor-Grande i Mosvik. Det var hans tippoldefars bror Anthon P. Jenssen som i 1820 kjøpte Vinje bruk, som siden har vært i Jenssen-familiens eie. Einar Jenssen gikk Mære landbruksskole og Statens skogskole i Steinkjer. Han overtok de store jord- og skogeiendommene etter sin far i 1964.

Han var formann i Mosvik skogråd, formann i Inntrøndelag skogselskap fra 1974 til 1979 og tillitsmann i Skogbruksforeningen av 1950.

Einar Jenssen var medlem av Mosvik kommunestyre og formannskap, som representant for Høyre. Han satt også i et interkommunalt utvalg for å få realisert Skarnsundbrua. Ved det første direkte fylkestingsvalget i 1975 ble han også innvalgt i Nord-Trøndelag fylkesting. Da Gunnar Vada ble stortingsrepresentant i 1977, overtok Jenssen som formann i Høyres fylkestingsgruppe. 

Einar Jenssen omkom i en drukningsulykke på Meltingvatnet i 1979, 49 år gammel.

## Referanser
Ole Olsen Evenstad (1781–1833)

**Ole Olsen Evenstad** (født 1781, død 1833) var en norsk gårdbruker fra Stor-Elvdal. Han ble valgt som stortingsrepresentant for perioden 1833-1835 fra Hedmark Amt, men møtte ikke, på grunn av sykdom. 

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Fron badeland

**Fron Badeland** (også kalt **Fronsbadet**) er et regionalt badeanlegg på Harpefoss som Sør-Fron og Nord-Fron kommuner eier halvparten av hver. Før byggingen av badelandet tok til, var det en bred og stor diskusjon mellom kommunene i hvilken av kommunene badelandet skulle ligge.

Badeanlegget ble ferdigstilt på nyåret i 2010, etter to års byggeperiode. Offisiell åpning foregikk fredag 29. januar 2010 ved ordfører Aksel Eng for Sør-Fron kommune. Tidligere var det et mindre basseng der Fron badeland ligger i dag, som ble brukt hovedsakelig av skolelever i Sør-Fron kommune, fra barneskolene i Midtbygda, Lia og Harpefoss.

## Fasiliteter

25 meters svømmebasseng med 6 baner, startpaller og vendebrett.
*12,5 meters terapibasseng med rullestolrampe. 5 baner, permanent 32 graders varme. 
*Stupebasseng – 1 meters sviktbrett og 3 meters stupebrett.
*Klatrevegg – 3,75 meters høyde.
*Barnebasseng med 48 meters vannsklie, barnesklie, motstrømsanlegg og «grotte».
*Steambad.
*Sauna – for hvert kjønn.
*Isdusj.
*Boblebasseng – for inntil 8 personer.
*Solplass med dusj.
*Sosial sone mellom bassengene med 4–5 sittegrupper.
*Moderne garderober og dusjanlegg for inntil 200 personer.
*Egne fasiliteter for bevegelseshemmede (garderober, dusj, heis).
*Vestibyle på 100 m² – mulighet for møter o.l.

## Beliggenhet
Badeanlegget ligger på samme sted som Sør-Fron kulturhus i Harpefoss i Sør-Fron kommune.

## Eksterne lenker
* Sør-Fron kommune sin side om Fronsbadet
* Fronsbadet sine hjemmesider
Liste over Eritreas presidenter

**Liste over Eritreas ledere** inneholder foreløpig (pr 2022) én president, valgt i 1993.

## Liste over ledere i [[Eritrea]]

## Referanser
Costanzo Porta

**Costanzo Porta** (1528/29 – 1601) var en italiensk kapellmester og renessansekomponist.

## Liv og virke
Porta var fransiskaner og tilhørte klosteret i Casalmaggiore. Rundt 1549 flyttet han til Venezia hvor han ble elev av komponisten Adrian Willaert, og dessuten godt kjent med Gioseffo Zarlino og Claudio Merulo.

I 1565 overtok Porta kapellmesterposten ved *Basilica di Sant'Antonio* i Padova, og hadde de følgende årene samme jobb i kirkene i Loreto, Ravenna og Bologna. Tilslutt vendte han tilbake til sin opprinnelige jobb i Padova, og ble der til sin død.

Blant Portas mange elver var Lodovico Grossi da Viadana og Giulio Cesare Gabussi.

## Verk

Porta ble i sin egen tid regnet som en viktig og innflytelsesrik komponist, mange så ham som Palestrina og Orlando di Lassos likemann. Han skrev overveiende kirkemusikk og var en svært produktiv komponist. Han skrev en del motetter, messer og fire madrigalbøker  Han tilhørte den venetianske skolen og ble regnet som en ekspert på kontrapunktikk.

## Litteratur
* Maria Nevilla Massaro (red.): *Celebrazione del IV centenario della morte di P. Costanzo Porta OFMConv (1529–1601)*. I: *Il Santo. Rivista francescana di storia dottrina arte*. 2. Serie, nr. 41, 2004,  (Tagungsband zur Tagung über Costanzo Porta am 27. oktober 2001 in Ravenna)
*
*
* Lillian Pruett: «Costanzo Porta», Grove Music Online, ed. L. Macy (Accessed December 5, 2007), (abonnementstilgang) 

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
Giulio Cesare Gabussi

**Giulio Cesare Gabussi** (ca 1555–1611) var en italiensk kapellmester og komponist.

Utdannelsen fikk han i Hjembyen og i Ravenna av Costanzo Porta. Etter 1580 overtok han kapellmesterstillingen ved domkirka i Forlì og virket fra 1594 i den samme posisjonen ved domkirka i Milano. Etter et kort mellomspill i tjeneste hos kong Sigismund III av Polen i Kraków, vendte han tilbake til sin gamle stilling ved domkirka i Milano og ble der livet ut. 

Hans klangsterke verk –  motetter, madrigaler og andre komposisjoner – er skrevet helt i tråd med 1500-tallets stilidealer.

## Referanser


## Litteratur
*
Beleiringen av Xiangyang

**Beleiringen av Xiangyáng og Fancheng** (tradisjonell kinesisk: 襄樊之戰; forenklet kinesisk: 襄樊之战; hanyu pinyin: *Xiāngfán Zhàn*), også kalt **slaget om Xiangyang** (襄陽之戰; 襄阳之战; *Xiāngyáng Zhàn*) var en seks år lang beleiring utkjempet mellom det mongolske Yuán-dynastiet og det kinesiske Song-dynastiet fra 1267 til 14. mars 1273.

## Bakgrunn
Mongolenes erobring av det sørlige Song-dynastiet hadde begynt allerede i 1235, og i løpet av de neste tredve årene hadde Song-styrkene klart å motstå flere av Mongolrikets store offensiver og flere ganger gått til motangrep mot dem, uten at de klarte å gjenerobre noen områder. I 1259 hadde også khaganen Möngke Khan dødd under sitt felttog i Sichuan. 

Det var først etter seieren i beleiringen av Xiangyang og Fancheng at mongolske styrker var i stand til å trenge inn i det sørlige Songs kjerneområde. Xiangyangs strategiske betydning lå i at byen var plassert slik at den dominerte Hanjiang. Da Yuan-styrkene hadde okkupert byen, kunne de dermed reise med skip langs Hanjiang ned til Yangtze. Dermed var ikke Song-dynastiet lengre beskyttet av naturlige barrierer etter slaget om Xiangyang, og etter et par år med militær motstand kollapset dynastiet, og dermed var dette slaget avgjørende. Det endelige slaget utkjempet mellom Sòng-lojalister og Yuan-styrker var slaget ved Yamen i 1279, hvor den siste Song-keiseren døde.

## Selve slaget
Slaget besto av både trefninger, landangrep og beleiringen av byene Xiangyang og Fancheng i dagens Hubei, foruten blokaden av byene langs Hanjiang. De tradisjonelle mongolske kavaleriangrepene var vanskelige å gjennomføre i det skogkledde terrenget med mange militære utposter i det sørlige Song. Kinesiske ildlanser og kanoner ble brukt av mongolene i deres seierrike beleiring av Fancheng etter at de hadde inntatt utpostene til de kinesiske styrkene fra Sichuan og Yuezhou, som klarte å bryte beleiringen, men som likevel ble beseiret. 

Særlig avgjørende ble bruken av vektstang-blidene, siden denne ikke var kjent i Kina før mongolene, som ble designet av to persiske muslimer kalt ʻAlāʼ ad-Dīn og Ismāʿil (navnene og opphavsstedene til disse varierer i kildene). Det sørlige Song-styrkenes kommandant Lü Wenhuan overga seg endelig til mongolenes *khagan* Khubilai Khan i 1273.

## Marco Polo
Marco Polo hevdet i sin bok *[[Il Milione]]* at han og hans far Niccolò og onkel Maffeo medvirket til den mongolske seieren i slaget om «Saianfu» ved å introdusere keiseren til europeere med kjennskap til beleiringsmaskiner, men slaget hadde vært over i to år da han kom til Kina. Marco Polo framstiller det feilaktig som slutten, heller enn begynnelsen, på Yuán-dynastiets endelige erobring av Sòng-riket.

## Litteratur
* Patricia Buckley Ebrey (2010). *[http://books.google.cl/books?id=vr81YoYK0c4C&printsec=frontcover&hl=es#v=onepage&q&f=false The Cambridge Illustrated History of China]*. Cambridge: Cambridge University Press, ISBN 978-0-52112-433-1.
* 
* 
* 

## Referanser
Ghoul

**Ghoul** er et vesen i arabisk folketro. De holder til på gravplasser hvor de plyndrer graver og spiser lik. Ordet ghoul er en engelsk omskriving av det arabiske ordet  (*ghūl*), som betyr «demon».

*Ghoul* er også navnet på en demon som lever i en ørken og kan ta form som et dyr, vanligvis en hyene. Dette vesenet tar uforsiktige ørkenvandrere i bakhold, dreper og spiser dem.

## Ghoul i populærkulturen
Ghouler og ghoul-lignende skapninger har ofte bitt brukt i litteratur, film, spill og musikk. Man finner blant annet ghouler i bøkene om Harry Potter, i C.S. Lewis sine bøker om Narnia, filmen *The Ghoul* fra 1993 og i rollespillet Dungeons & Dragons.

## Se også
* Djinn
* Overnaturlige vesener

## Referanser
Beagle 2

**Beagle 2** var en romsonde som foretok et mislykket landingsforsøk på Mars. Sonden var en del av Den europeiske romfartsorganisasjonen (ESA) sitt Mars Express-prosjekt. Den ble skutt opp sammen med modersonden fra Bajkonur i Kasakhstan den 2. juni 2003.

Beagle 2 ble koblet fra Mars Express på vei mot Mars 19. desember 2003. Sonden fløy så alene mot Mars i fem dager og var tenkt å gå inn i marsatmosfæren 25. desember. Kontakt med Beagle 2 ble aldri oppnådd, og man visste ikke om sonden landet på Mars. Sonden ble meldt tapt av ESA 6. februar 2004.

## Gjenfunnet i 2015

I januar 2015 meldte ESA at Beagle 2 var identifisert på et overflatebilde av Mars tatt av NASAs Mars Reconnaissance Orbiter i desember 2014. Bildene er såpass klare at forskerne tror sonden er intakt. To av solcellepanelene ble tilsynelatende ikke foldet ut, og ble dermed stående i veien for antennen som skulle kommunisere med Jorden.

## Referanser


## Kilder
* NASA: National Space Science Data Center - Beagle 2 Besøkt 28. desember 2015

## Eksterne lenker
* 
* Offisielt nettsted (tilsynelatende forlatt pr. desember 2015)  Besøkt 28. desember 2015