open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Kadmeia

**Kadmeia** (gresk: Καδμεία) var en borg sentral i oldtidens by Theben i Hellas, oppkalt etter stedets legendariske grunnlegger, Kadmos. Området er antatt å ha vært bosatt siden begynnelsen tidlig bronsealder, skjønt bosetningens historie kan kun med sikkerhet dateres via arkeologiske undersøkelser til sen mykenske periode (ca 1400 f.Kr. og framover).

## Tidligste tider

Over en steinbygning fra tidlig helladisk periode (andre halvdel av 2000-tallet f.Kr.), tilsvarende til bygningen fra samme periode ved Lerna på østkysten av Peloponnes, sør om Argos, ble en mykensk borg bygget på stedet til «Theben med de syv porter». Thebens opphavsmyte hevdet at den fønikiske fyrsten Kadmos, som også krediteres for å ha gitt alfabetet til grekerne, kom til Boiotia på leting etter sin søster Europa som var blitt bortført og forført av Zevs. Han grunnla festningen som fikk navn etter ham selv, og fra hans slekt vokste det en rekke tragiske myter sentrert rundt figurer som Ødipus, Antigone, Eteokles og Polyneikes, og for de sistnevntes rettigheter dro de syv mot Theben ut, som forklart i Aiskhylos' drama (467 f.Kr.) av samme navn.

Rundt murene av Kadmeias akropolis og agora vokste byen Theben. Ved byens høydepunkt hadde Kadmeia en rekke offentlige bygninger. Det boiotianske forbund holdt sine forsamlinger i Kadmeia og hærførerne i Boiotia ledet områdets politiske og strategiske affærer herfra. Det var den samme hensikt som akropolis i antikkens Athen fungerte. Under tiden da Theben ble okkupert av Sparta (382-379/2 f.Kr.) og senere av Makedonia ble utenlandske garnison stasjonert på Kadmeia.

Kadmeia ble ødelagt av Aleksander den store i 335 f.Kr. da han raserte byen Theben som en advarsel til de andre greske bystatene mot å gjøre opprør mot hans styre. Kassandros, den makedonske hærføreren som arvet til greske besittelsene ved Aleksakders død, bygget opp Kadmeia igjen i 316 f.Kr.

## Utgravninger
Oldtidens Kadmeia er i dag dekket av en moderne bygning, noe som har begrenset ytterligere arkeologiske undersøkelser. De undersøkelser som har blitt gjort har avdekket lett murvegger fra mykensk tid. I bygningen på sørsiden av utgravningsområdet er det funnet smykker, elfenbein og leirtavler med Linear B-skrift, men også kileskrift, noe som gir antagelser om forbindelser til Midtøsten. Graver ble avdekket øst for byen og en helligdom for Apollon Ismenios nær gravplassen.

## Navnets alternative mening
Kadmeia er også et oldtidsnavn for *kalamine*, det vil si sinkspat. Kombinert med kobber ble det benyttet i romersk tid for produksjon av messing (blanding av sink og bronse), noe som er nevnt av den romerske forfatteren Plinius den eldre. Elementet kadmium (Cd) ble isolert for første gang i 1817 fra en urenhet av sinkspat, derav navnet kadmium.

## Referanser
Sanat Kumara

**Sanat Kumara** (sanskrit: «evig ung prins») er en rishi som omtales i den hinduistiske teksten Chandogya Upanishad. Innenfor Jainismen er han ansett som en guddom. Et tempel for Sanat Kumara i byen Kataragama på Sri Lanka er åpent for personer av ulike religiøse retninger.

I teosofien er Sanat Kumara den styrende guddommen på jorden. Det antas at han er fra Venus og at en sivilisasjon på det eteriske planet av Venus har eksistert i hundrevis av millioner år før jordens sivilisasjon.

## Referanser




## Litteratur
*
Jens Hansen Blom

**Jens Hansen Blom** (født 12. februar 1788, død 14. januar 1840 i Gjerpen) var kjøpmann i Skien, ble senere tollinspektør i Stavanger og representerte Skien og Porsgrunn på Stortinget 1821–1823. Han var bl.a. medlem av flaggkomiteen.

Han tilhørte slekten Blom og var sønn av skipsreder og trelasthandler Hans Jensen Blom og Martha Paus.

## Referanser


## Litteratur
* Lindstøl, Tallak: *Stortinget og Statsraadet 1814-1914*. Kristiania, 1914, s. 106

## Eksterne lenker
*
Flashpoint

***Flashpoint*** er et konsertalbum fra The Rolling Stones, utgitt i april 1991. Dette er også siste album med Bill Wyman, som gir seg etter 29 år.

*Flashpoint* ble innspilt på *Steel Wheels / Urban Jungle*-turnéen i 1989 og 1990, og  var det første konsertalbumet siden *[["Still Life" (American Concert 1981)|"Still Life"]]* fra 1982. *Flashpoint* avsluttes med to nye studioinnspillinger som ble gjort i januar 1991.

## Bill Wymans siste konsert med Stones
Siste hele konsert med Bill Wyman var 25. august 1990 på Wembley Stadion, og sanger som ble spilt den kvelden som ikke kom med på *Flashpoint* er 
«Harlem Shuffle», «Tumbling Dice», «Angie», «Mixed Emotions», «Honky Tonk Women», «Midnight Rambler», «Before They Make Me Run», «Happy», «2000 Light Years from Home»
«Sympathy for the Devil», «Street Fighting Man», «Gimme Shelter» og «It's Only Rock 'n Roll (But I Like It)». Flere av disse sangene ble utgitt som B-sider i 1990. I 2012 ble en konsert fra samme turné utgitt som *[[The Brussels Affair '73#Live at the Tokyo Dome .281990.29|Live at the Tokyo Dome]]*.

I Storbritannia nådde *Flashpoint* 6.-plass, og i USA 16.-plass i april 1991.

## Sporliste
Alle sanger er skrevet av Mick Jagger og Keith Richards, med mindre noe annet er oppgitt.

#«(Intro) Continental Drift» – 0:29 
#«Start Me Up» – 3:54 
#«Sad Sad Sad» – 3:33 
#«Miss You» – 5:55 
#«Rock and a Hard Place» – 4:51 
#«Ruby Tuesday» – 3:34 
#«You Can't Always Get What You Want» – 7:26 
#«Factory Girl» – 2:48 
#«Can't Be Seen» – 4:17 
#«Little Red Rooster» (Willie Dixon) – 5:15 
#«Paint It, Black» – 4:02 
#«Sympathy for the Devil» – 5:35 
#«Brown Sugar» – 4:10 
#«Jumpin' Jack Flash» – 5:00 
#«(I Can't Get No) Satisfaction» – 6:08 
#«Highwire» – 4:46 
#«Sex Drive» – 4:28

*«Rock and a Hard Place» og «Can't Be Seen» ble ikke inkludert på vinyl versjonen.

## Besetning
;The Rolling Stones
* Mick Jagger  - sang, munnspill, gitar
* Keith Richards - gitar, kor
* Charlie Watts - trommer
* Ronnie Wood - gitar
* Bill Wyman - bass

;Øvrige medvirkende
*Matt Clifford – keyboard, valthorn
*Chuck Leavell – keyboard
*Bobby Keys – saksofon
*Bernard Fowler - kor
*Lisa Fischer - kor
*The Uptown Horns - blåsere

;Gjester
*Eric Clapton – gitar på «Little Red Rooster»

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Bobby Keys

**Robert Henry «Bobby» Keys** (født 18. desember 1943 i Slaton, Lubbock County, Texas, USA, død 2. desember 2014 i Franklin, Tennessee) var en amerikansk saksofonist.

Keys var første gang på turne som 15-åring sammen med Bobby Vee og Buddy Holly. Han er best kjent for å ha vært den faste saksofonisten for The Rolling Stones, og medvirket på alle album fra 1969 til 1973.

Da The Rolling Stones begynte å turnere med blåsere i 1970, var Bobby Keys med helt til Europaturneen i 1973. Da fikk han sparken av Mick Jagger etter dårlig fremmøte på flere konserter. 1973 var også det siste året Stones brukte blåsere før 1989.

## Diskografi

Bobby Keys har medvirket på blant andre følgende album:
* 1969 The Rolling Stones – *[[Let It Bleed]]*
* 1971 The Rolling Stones – *[[Sticky Fingers]]*
* 1972 The Rolling Stones – *[[Exile On Main St.]]*
* 1973 The Rolling Stones – *[[Goats Head Soup]]*
* 1980 The Rolling Stones – *[[Emotional Rescue]]*
* 1995 The Rolling Stones – *[[Stripped (Rolling Stones-album)|Stripped]]*
* 1988 Keith Richards – *Talk Is Cheap*
* 1991 Keith Richards – *Live at the Hollywood Palladium, December 15, 1988*
* 1979 Ron Wood - *[[Gimme Some Neck]]*
* 1981 Ron Wood -  *1234*

* 1970 Joe Cocker – *Mad Dogs and Englishmen*
* 1970 George Harrison – *[[All Things Must Pass]]*
* 1970 Eric Clapton – *[[Eric Clapton (album)|Eric Clapton]]*
* 1970 Delaney, Bonnie & Friends – *On Tour with Eric Clapton*
* 1971 Dr. John – *The Sun*, *Moon & Herbs*
* 1971 B. B. King – *B. B. King In London*
* 1971 Barbra Streisand – *Barbra Joan Streisand*
* 1971 Faces – *Long Player*
* 1971 Humble Pie – *Rock On*
* 1971 Harry Nilsson – *Nilsson Schmilsson*,
* 1972 Harry Nilsson – *Son of Schmilsson*
* 1974 Harry Nilsson – *Pussy Cats*
* 1975 Harry Nilsson – *Duit on Mon Dei*
* 1971 Yoko Ono - *Fly*
* 1972 John Lennon – *Sometime In New York City*
* 1974 John Lennon – *Walls and Bridges*
* 1975 John Lennon – *Rock 'n' Roll*
* 1972 Carly Simon – *No Secrets*
* 1974 Carly Simon – *Hotcakes*
* 1973 Ringo Starr – *[[Ringo (album)|Ringo]]*
* 1974 Ringo Starr – *[[Goodnight Vienna]]*
* 1973 Donovan – *Cosmic Wheels*
* 1974 Lynyrd Skynyrd – *[[Second Helping]]*
* 1975 Keith Moon – *Two Sides of the Moon*
* 1987 Chuck Berry – *Hail! Hail! Rock 'N' Roll*
* 1987 Joe Ely – *Lord of the Highway*
* 1998 Sheryl Crow – *The Globe Sessions*
* 2003 John Hiatt – *Beneath This Gruff Exterior*
* 2013 Bendik Brænne – *[[How To Fake It In America]]*

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
*
NM i friidrett 1997

**[[Norgesmesterskapet i friidrett]] 1997** bestod av en rekke arrangementer som i løpet av kalenderåret 1997 kåret norgesmestere i friidrettsøvelsene.

Hovedmesterskapet ble arrangert på Svenningmoen Stadion i Overhalla 18. – 20. juli. Arrangør var Overhalla IL. Kongepokalvinnere var hinderløperen Jim Svenøy og høydehopperen Hanne Haugland.


Fil:1994 Jim Svenøy.JPG|Jim Svenøy vant kongepokalen 1997


Følgende øvelser ble arrangert i tillegg til hovedmesterskapet:

* NM i hopp uten tilløp 1997 – Stange 1. - 2. februar
* Stafetter – Ørsta 31. – 1. juni
* Halvmaraton – Åsane 30. august
* Maraton – Jølster 5. juli (Jølster Maraton)
* NM i mangekamp 1997 – Marienlyst stadion, Drammen 7. – 8. juni, arrangør IF Hellas.
* Terrengløp – Ålgård 27. september 

__TOC__
## Kvinner
### [[100 meter]]




### [[200 meter]]




### [[400 meter]]




### [[800 meter]]




### [[1500 meter (friidrett)|1500 meter]]




### [[5 000 meter (friidrett)|5000 meter]]




### [[10 000 meter (friidrett)|10000 meter]]



Kun to deltakere.


### [[Halvmaraton]]




### [[Maraton]]




### 2 km terrengløp




### 6 km terrengløp




### Terrengstafett




### [[100 meter hekk]]




### [[400 meter hekk]]




### [[4 x 100 meter stafett]]



Kun ett lag fullførte.


### 4 x 400 meter stafett



Kun to lag deltok.


### 4 x 800 meter stafett




### [[1000 meter stafett]]




### [[Høydehopp]]




Hanne Haugland mottok kongepokalen for denne seieren

### [[Lengdehopp]]




### [[Stavsprang]]




### [[Tresteg]]




### [[Spydkast]]




### [[Diskos]]




### [[Kulestøt]]




### [[Sleggekast]]




### [[Sjukamp]]



Kun 2 deltakere.


## Menn

### [[100 meter]]




### [[200 meter]]




### [[400 meter]]




### [[800 meter]]




### [[1500 meter (friidrett)|1500 meter]]




### [[5 000 meter (friidrett)|5000 meter]]




### [[10 000 meter (friidrett)|10000 meter]]




### [[Halvmaraton]]




### [[Maraton]]




### 3 km terrengløp




### 10 km terrengløp




### Terrengstafett




### [[110 meter hekk]]




### [[400 meter hekk]]




### [[3000 meter hinder]]



Jim Svenøy mottok kongepokalen for denne seieren.


### [[4 x 100 meter stafett]]




### 4 x 400 meter stafett




### 4 x 1500 meter stafett




### [[1000 meter stafett]]




### [[Høydehopp]]




### [[Lengdehopp]]




### [[Stavsprang]]




### [[Tresteg]]




### [[Spydkast]]




### [[Diskos]]




### [[Kulestøt]]




### [[Sleggekast]]




### [[Tikamp]]




## Referanser


## Kilder
* friidrett.no: Norske mesterskap
* Arvid Eriksen (red.) *Sportsboken 1997/98*, s. 297-98. Schibsted. ISBN 82-516-1665-4.
* Bjørn Veseth (red.) *Sport 97*, s. 216. Notabene Forlag. ISBN 82-90723-84-9.
RCA 1802

**RCA CDP1802**, også kjent som **COSMAC** (**''Co**mplementary **S**ymmetry **M**onolithic **A**rray **C**omputer'') er en 8-bit CMOS mikroprosessor som ble lansert av RCA tidlig i 1976. Dens arkitektur er forskjellig fra de fleste andre 8-bit mikroprosessorer,og produseres idag av Intersil Corporation til bruk innenfor romfart, forsvaret og i kritisk utstyr i industrien.

Arkitekturen ble utviklet i 1970 og 1971 av Joseph Weisbecker, og lansert av RCA som COSMAC 1801R og 1801U tidlig i 1975 ved å bruke deres CMOS-prosess, som ble kalt COSMOS (Complementary Silicon/Metal-oxide Semiconductor). I 1976 ledet Jerry Herzog et team som integrerte de to brikkene i én brikke, nemlig 1802.

## Referanser
Jan Arne Tangen

**Jan Arne Tangen** (født 29. november 1923, død 13. august 1966) var en fotballspiller for Strømmen Idrettsforening som på 50-tallet var ett av landets beste lag.  Han ble toppscorer i Hovedserien 1951-52, da han scoret femten  av klubbens tjuefem mål. Han er en av få i landet med fem mål i samme kamp på norsk toppnivå, det skjedde da Strømmen slo Snøgg Fotball 5-0 den 23. september 1951.  I september 1951 ble han også for første gang uttatt til B-landskamp mot Sverige.  I alt fikk han 8 B-landskamper og 17 kretskamper for Romerike. Hans siste sesong for Strømmen var 1961, da hadde han siden debuten i 1945 spilt rundt 450 kamper. Tangen er fortsatt den Strømmen-spiller med flest toppseriekamper (139) og mål i toppserien (75). Han var spillende trener for Strømmen Idrettsforening 1960-62, trente fra 1963  Aurskog IL (brakte det fra tredje til andre divisjon). I 1966 etterfulgte han Harald Hennum som trener  Frigg Oslo og laget ledet på forsommeren 1. divisjon fotball for herrer 1966, men han døde den sommeren (laget endte på fjerdeplass). I det sivile var han kontorist.
## Referanser
Solveig Krey

**Solveig Krey** (født 1963) er en norsk offiser (flaggkommandør i Sjøforsvaret).

Hennes siste stilling i Forsvaret før hun i 2023 gikk av ved aldersgrensen var som fungerende sjef ved operasjonsavdelingen i Forsvarsstaben. Hun har tidligere jobbet i Sjøforsvarsstaben, Forsvarets operative hovedkvarter, Afghanistan, som stabsoffiser ved den franske marines hovedkvarter i Toulon, og hun har også vært sjef for Ubåttjenesten.  

I 1995 ble Krey verdens første kvinnelige ubåtsjef da hun overtok kommandoen på KNM «Kobben» og hun har siden vært sjef på KNM «Uredd» (av Ula-klassen). 

I september 2020 ble det kjent at hun søkte jobben som sjef for Sjøforsvaret.

Fra 2024 til 2025 deltok hun i det offentlige utvalget som utarbeidet NOU 2025: 9 Nederlaget – Norge i Afghanistan 2015–2021.

## Utmerkelser
Krey er tildelt Forsvarsmedaljen med tre stjerner, Forsvarets operasjonsmedaljer for Afghanistan og for Active Endeavor, Sjøforsvarets vernedyktighetsmedalje med tre stjerner, ridder av Den nasjonale fortjenstorden, NATO-medaljen for ISAF og Active Endeavour, franske National Defence Medal med spenne «Marine Nationale» (2020), Forsvarets medalje for skyting, Forsvarets medalje for feltsport og KNBLO-medaljen med krone for to deltagelser.

## Referanser


## Eksterne lenker
* «Å være jente i forsvaret», artikkel fra forsvaret.no
* «Admiral: Lett å oppdage norske ubåter», artikkel i *Aftenposten*, 14. november 2012
Jeremias E. Henden

**Jeremias Endresen Henden** (født 18. september 1879 på Austrheim i Gloppen kommune, død 30. mai 1923) var en norsk folkemusiker, slåttekomponist, felespiller og anleggsarbeider.

Et av Hendens mest kjente verk er slåtten *Sulitjelmagaloppen*. Den skrev han etter en periode som rallar i Nord-Norge. Som anleggsarbeider var han plassert på en rekke kraftverksanlegg. Han holdt da konserter i anleggsleirane. Senere dro han på egne konsertturnear.

Høsten 2012 ble *Jeremiasfestivalen* etablert i Gloppen til minne om folkemusikeren. Valkyrien Allstars var festivalens første store trekkplaster.

## Referanser




## Eksterne lenker
* Komposisjoner av Henden fra Fylkesarkivet, gjengitt på europeana.eu
* Minneside basert på bilder og gravminnedata for Jeremias Endresen Henden, født Austrheim, Sandane, (18.september 1879 - 30.mai 1923), Slekt og Data Gravminnebasen
Nahppi

**Nahppi** er en øselignende melkebolle med skaft som samene brukte til melking av rein, men den har også vært brukt av andre til melking av sau.

Ordet *nahppi* er nordsamisk, den sørsamiske termen er *naehpie*. Ordet er det samme som gammelnorsk *knappr* som betyr (melke)bolle. En nahppi er skåret av tre og har ovalt eller rundt tverrsnitt.

Reinen ble i hovedsak melket på ettersommeren, og en simle kan da avgi ca. 1/4 liter ved hver melking. På denne tiden var insekter plagsomme og reinen ble urolig.  En nahppi har derfor en inntrukket munningsrand slik at melken skal holde seg i øsen selv om den kommer i bevegelse. På denne tiden skifter også reinen pels og en nahppi har derfor også en smal åpning slik at det ikke skal være så lett å få røytende hår i melken.

Melking av rein har stort sett opphørt i Norge, men nahppi lages fremdeles i samisk duodji og brukes til da til andre formål.

## Litteratur
* Aarseth, Bjørn (1993): «Nahppi - arbeidslivets brukskunst.» (Artikkel i Tschudi-Madsen, Stephan, red. (1993): *På nordmanns vis. Norsk Folkemuseum gjennom 100 år*., Oslo, side 58-59.) ISBN 82-03-16715-2

## Eksterne lenker
* Se nahppi i DigitaltMuseum.
Anders Gotås

**Anders Botolfsen Gotås** (født 20. februar 1768 på Skogn i Nord-Trøndelag, død 28. februar 1850 på Tautra i Nord-Trøndelag) var en norsk proprietær og stortingsmann.

Han var sønn av gårdbruker Botolf Andersen Hoplen og Inger Hansdatter Gotås på Skogn. Han giftet seg i 1795 med Wenche Marie Thode, datter av sogneprest Hans Thode og enke etter proprietær Nils Tuv på Tautra gård. Gotås var Nils Tuvs halvbror. Med dette overtok Gotås som proprietær på Tautra. Gotås solgte gården til stedatteren og hennes ektemann i 1834, og flyttet inn på kåret.

Han var Nordre Trondhjems amts 3. representant til det første overordentlige Storting i 1814. Gotaas var medlem av deputasjonen som møtte Christian Frederik den 10. oktober 1814.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Ottesens Skipsbyggeri

**Ottesens Skipsbyggeri** er et firma lokalisert på Jensaneset, Sagvåg, i Stord kommune. Det ble grunnlagt i 1825 og i den mest aktive perioden, 1902–1961, ble det bygd i alt 214 nye båter ved verftet og det skal ha omfattet hele 12 bygninger med totalt 200 meters kailengde. Det kan til tider ha vært så mye som 80 ansatte i denne perioden.

Ottesens Skipsbyggeri innehar i dag oppgaven med vedlikehold og utvikling av eiendommen på Jensaneset som inneholder to spesialområder for bygningsvern og industri.

## Historie

Ottesens Skipsbyggeri ble grunnlagt i 1825 av Otte Ottesen. Det var på den tiden allerede mye aktivitet i forbindelse med båtbygging i Sagvåg, og området huset flere mindre båtbyggerier. Fremover mot 1900 kjøpte Ottesen opp de andre båtbyggeriene som var lokalisert på selve Jensaneset. Båtene som ble bygd den første tiden var i hovedsak handelsskip til bruk i Østersjøen, samt fiskeskip til bruk i fiskevirksomhet i Nordsjøen og ved Island.

Barnebarna til Otte Ottesen, Gunvald og Nils Andreas Ottesen, overtok driften i 1902 og etablerte eget sagbruk, lysanlegg og flere slipper. Fremover mot 50-tallet fortsatte utbyggingen av verftet, og det bestod på det meste av 5 slipper, 2 flytekraner for løft opp til 8 tonn, sagbruk, snekkerverksted og et mekanisk verksted for reparasjon av båtmotorer.

I 1955 overtok to av sønnene til Gunvald Ottesen, Nils og Leif Ottesen, samt en av sønnene til Nils Andreas Ottesen, Reinert Ottesen, driften av verftet.
  
I 1961 sluttet produksjonen av båter, og det ble i tiden fremover bare utført reparasjonsarbeid. Det ble, som nevnt ovenfor, bygd i alt 214 nye båter ved verftet fra 1902 til 1961.

Blant båtene bygd ved Ottesens Skipsbyggeri var enkelte spesialbåter. Dette inkluder bl.a. «Herman Friele», produsert i 1922 for Bergen Musæums Biologiske Stasjon på Herdla og ble brukt som havforskningsfartøy. Skipet var på utlån til Trondhjem biologiske stasjon i perioden 1955–1962. Ottesens Skipsbyggeri bygde også redningsskøyter, deriblant «Olav Østensjø jr.» og «Haakon 7». «Haakon 7» skilte seg ut ved å være en av tre båter som ble levert som stålbåt, og ikke trebåt.

Verftsområdet på Jensaneset var fra 80-tallet av utleid til Sagvåg Båtservice, seinere en del av Rubb Sagvåg Båtservice A/S. Denne virksomheten ble i 2009 flyttet til Bømlo.

## Nåværende status

Det som gjenstår av virksomheten til Ottesens Skipsbyggeri er forvaltning av eiendommen. Selskapet har ansvar for vedlikehold og utvikling av eiendommen i tråd med kommunedelplan for kulturminne og kulturmiljø i Stord kommune, vedtatt 26. november 2009. Eiendommen inneholder to spesialområder for bygningsvern og industri.

Modernisering av eksisterende bygninger, samt nybygg, er tillatt på området så lenge utformingen er tilpasset det verneverdige miljøet i størrelse, form og funksjon.

## Arkiv

Arkivmaterialet etter bedriften er overlevert Hordaland fylkesarkiv og inneholder skipstegninger og foto.

## Referanser
Kroppssurfing

**Kroppssurfing** er en aktivitet og sport som utføres ved å ri (på) en bølge uten å bruke surfebrett eller *[[bodyboard]]*. Utøvere bruker ofte svømmeføtter som er spesielt utviklet til denne aktiviteten.

På hawaiisk kalles aktiviteten for *he’e umauma* (å skli med brystkasse).

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
*
Ida Aalen

**Ida Aalen** (født 26. desember 1985) er en norsk interaksjonsdesigner og medieviter utdannet ved Norges teknisk-naturvitenskapelige universitet (NTNU). Hun skriver om digitale medier i *[[Dagens Næringsliv]]*. 

I 2012 ga hun ut *En kort bok om sosiale medier* på Fagbokforlaget. I 2015 ga Aalen ut en lengre bok om samme tema, *Sosiale medier*, på samme forlag.

Aalen har mottatt flere priser for sitt arbeid som interaksjonsdesigner: DOGA-merket for design og arkitektur og Visuelt-diplom for nettjenesten Confrere i 2019, DOGA-merket og Visuelt-gull for den digitale utgaven av *[[Klassekampen]]* i 2018, DOGA-merket for Arbeiderpartiet i 2017, samt Design for alle-prisen og Merket for god design for Store norske leksikon i 2014.

Genet IDA (*Inflorence Deficient in Abscission*) er oppkalt etter henne. Aalens mor Reidunn Birgitta Aalen var leder for forskerteamet som oppdaget genet.

## Utgivelser
* Ida Aalen (2023) *Bedre produkter, Håndbok i produktledelse og digital produktutvikling* , Fagbokforlaget, Oslo.
* Ida Aalen (2015): *Sosiale medier*, Fagbokforlaget, Oslo. ISBN 978-82-450-1806-6
* Ida Aalen (2012): *En kort bok om sosiale medier*, Fagbokforlaget, Oslo. ISBN 978-82-450-1286-6

## Referanser




## Eksterne lenker
*
Caroline Trentini

**Caroline Trentini** (født 6. juli 1987 i Panambi i Rio Grande do Sul i Brasil), også kjent som **Carol Trentini**, er en brasiliansk modell.

## Karriere
Trentini ble oppdaget i 2000 da hun gikk nedover en gate i hjembyen, av samme agent som oppdaget Gisele Bündchen. Hun deltok på Victoria's Secret Fashion Show i 2005, 2006 og 2009.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*Caroline Trentini - Ford Models
Rennefjøl

**Rennefjøl** er et redskap til å skille fløte og melk med. Rennefjøler ble brukt i det gamle melkestellet. Etter melkingen fikk melken stå i ro i en melkeringe eller et annet kar slik at fløten steg opp og la seg i et lag på toppen. Rennefjøla ble så brukt til å holde fløten tilbake mens man helte melken forsiktig over i et annet kar.

Rennefjøler kan ha form som en stor kniv  med et bredt, gjerne svakt buet blad eller som en halvsirkelformet plate med et hull til å holde i, i overkant.

Noen synonymer: fløteskummer, fløyg, fløytespade, melkekniv, melkeskei, mjølkeveng, rennespik, rømmeflis, rømmekniv, rømmesleik, silekniv, silkniv, siltre og skummekniv.

## Litteratur
* Hellemo, Lars (1957): *Frå det gamle arbeidslivet.* Oslo.
* Reinton, Lars (1969): Til seters. *Norsk seterbruk og seterstell.* Oslo.
* Østby, Jon Birger (1984): ''Nomenklatur for melkestell. Med tegninger av Torill Sand.'' Oslo.

## Eksterne lenker
* Se rennefjøler i DigitaltMuseum.
Bror Emil Hildebrand

**Bror Emil Hildebrand** (1806–1884) var en svensk arkeolog, numesmatiker og kurator. Han var riksantikvar og fast sekretær i Kungliga Vitterhets Historie och Antikvitets Akademien i perioden 1837 til 1879. Fra 1866 til 1884 var Hildebrand medlem av Svenska Akademien, hvor han hadde plass 11, samt at han i perioden 1881 til 1883 var akademiets faste sekretær. Han var medlem av Kungliga Vitterhets Historie och Antikvitets Akademien fra 30. juni 1837.

I 1847 grunnla Hildebrand Historiska museet.

## Biografi

Hildebrand studerte teologi ved Lunds universitet med mål om å bli prest, men oppgav den retningen til fordel for historievitenskap. I Lund tilhørte Hildebrand Esaias Tegnérs nærmeste vennekrets. Han tok master i filosofi i 1826, dosent i numismatikk i 1830, og ble amanuens ved universitetets historiemuseum samme år. Han ble samtidig undervist av Christian Jürgensen Thomsen i København, og ble den som innførte treperiodesystemet til Sverige.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Apotekerveita

**Apotekerveita** er en 240 meter lang veit i Trondheim som går fra Kongens gate og nordover til Thomas Angells gate. Bygårdene som siden ble matrikulert til Søndre gate fikk etterhvert en sekundær fasade mot Apotekerveita. Den eldre trehusbebyggelsen som eksisterte i veita ble med tiden erstattet av moderne forretningsgårder med adresse til henholdsvis Søndre gate, Kongens gate og Dronningens gate. Det ble også anlagt et underjordisk parkeringshus under Apotekerveita i tilknytning til den nyere utbyggingen. 

## Historie
Apotekerveita er en rest av de eldste middelaldergatene i Trondheim. Gata var tidlig kjent som *Langstrete* og var ei av hovedgatene i retning nord-sør. Etter den gamle byloven skulle gatebredden være omkring syv meter. Etter bybrannen i 1598 ble gata etter kongens påbud utvidet til åtte favners bredde, 15 meter, og ble etter det kalt Bredegate. Gateløpet gikk fra domkirkeområdet i sør til fjorden i nord. Etter Johan Caspar de Cicignons regulering i 1681 ble nordre søndre del av gata gjenoppbygd, men ble fortsatt liggende som ei åpen ferdselsåre mellom Kongens gate og nåværende Thomas Angells gate, den gamle Casperveita, også kalt *Skomakerveita*.

## Navnet
Apotekerveita har sitt navn etter Løveapoteket, etablert i 1661 som byens første apotek. Apoteket ble grunnlagt av Cyriacus Cotte i Stormgården, en bygård som lå på østsida av veita fram til bybrannen i 1681. Det var ved brannen nettopp overtatt av Arnoldus von Western, som fortsatte driften i en gjenreist gård, da matrikulert som Søndre gate nr 6. I 1770 flyttet apoteker Otto Sommer sitt Løveapotek ut av veita og opp til en ny, en-etasjes gård i Kongens gate (Sommergården), men veita ble for alltid knyttet til dette gamle medisinutslaget, som var byens eneste fram til 1813. Navnet Apotekerveita/Apotekergaten er kjent fra kort tid etter 1681-brannen.

## Bygninger og annet langs Apotekerveita
* **6–8:** Tidligere adresse for Vinjes vognmannsforretning (1890–1957).
* **12:** Tidligere eiendom brukt for utvidelse av Britannia Hotel i 1882.

## Bildegalleri

Apotekerveita 1.jpg|Apotekerveita (1930-årene)
Apotekerveita - Adr. Søndre gt 10 (1960-årene) (3877617548).jpg|Apotekerveita (1960-årene)
Apotekerveita (1983) (4014028166).jpg|Apotekerveita (1983)


## Litteratur
*
*
* Paasche, Erling (1983). Historisk litteratur om Trondheim: Trondheim i 1000 år: *Historisk Guide, Veitene - Middelalderens gatenett i Trondheim*, Trondheim kommune.
Credoveita

**Credoveita** er en smal veit sentralt i Midtbyen i Trondheim sentrum. Veita går fra Ørjaveita og i retning nord mot Fjordgata, og har en lengde på 48 meter. 

Lik mange andre veiter, har Credoveita navn etter en gårdeier i veita. I dette tilfellet gjelder det den danskfødte slakteren Ole Pedersen Kredoe, som på slutten av 1600-tallet kom fra Jylland og slo seg ned i den øverste gården på vestsida av veita. Ole Pedersen Kredoe åpnet en slakterforretning i veita, som hans sønn Ole Olsen Kredoe tok over etter hans død i 1730. På dette viset satte Kredoe-familien sitt preg på denne veita. Navnet Credoveita er kjent fra omkring 1750, og er nevnt i Adresseavisen i 1768. 

Det finnes også teori om at navnet på veita skal ha en sammenheng med det latinske credo, det vil si trosbekjennelse, og et kors i strandkanten som er omtalt i Sverressagaen. Credoveita gikk opprinnelig lenger sør i retning av *Strandgaten*, som er dagens Olav Tryggvasons gate. Denne delen av veita het opprinnelig *Gangen*, men fra midten av 1700-årene gikk den delvis under navnet Rytterveita.

## Bygninger og annet langs Credoveita
* **Credoveita/Ørjaveita 4:** Tidligere lokale for Credo Restaurant (1998–2018) før den flyttet til Ladeveien 9.

## Bildegalleri

Credoveita, Trondheim.jpg|Credoveita, 2020.
Credoveita (3899042063).jpg|Credoveita, årstall ukjent.
Credoveita (3899822676).jpg|Credoveita, årstall ukjent.


## Litteratur
*
*
* Paasche, Erling (1983). Historisk litteratur om Trondheim: Trondheim i 1000 år: *Historisk Guide, Veitene - Middelalderens gatenett i Trondheim*, Trondheim kommune.
Ung mor med barn

**«Ung mor med barn»** er en skulptur i Trondheim, laget av Wilhelm Rasmussen i 1918. 

I 1918 gav brukseier Jacob Digre Ilaparken midler til å lage denne fontenen som nå befinner seg midt i Ilaparken. Frem til 1983 stod skulpturen i østdelen av parken. Skulpturen er laget av bronse.

Skulpturen er en sirkelformet fontene med en dame og hennes barn i midten omringet av tre seler som sprøyter vann mot dem. Man tror Rasmussens kone stod modell for skulpturen, men det finnes ingen sikre kilder på dette.

## Litteratur
*
Australias klima

**Klimaet i Australia** varierer fra nesten tropisk klima i nord til et langt mer temperert klima helt i sør på kontinentet. De fleste mennesker bor på sørøstkysten av landet, og her har den største fjellkjeden i Australia, Great Dividing Range, på over 3500 kilometer mye å si for klimaet. Denne fjellrekken verner den sørøstlige delen av landet fra den stekende varmen og de tørre forholdene som finnes i de indre områdene av Australia som kalles for Outback. Det mest av Outback kan karakteriseres som ørken, men selv om det vanligvis får svært lite nedbør kan det tidvis passere tropisk lavtrykk over området som gir mye nedbør. Det fører gjerne med seg flom, oversvømmelser og stengte veger. Alice Springs, som ligger midt i Outback, fikk 205&nbsp;mm med nedbør på en enkelt dag den 31.  1988. Det er nær den samme nedbørsmengden som byen normalt får på et helt år.

Toppene på av Dividing Range er de kaldeste stedene i Australia om man ser bort fra Tasmania, og været er nesten maritimt med regn eller snø omtrent halvparten av dagene i året. Her er det akkurat nok snø til at det er noen få steder som har skianlegg. Sørover fra fjellkjeden mot Bass-sundet og Tasmania blir klimaet mer maritimt med kjøligere vær og regn eller snø omtrent hver annen dag. Nordkysten av Australia merker den indiske monsunen hvert år og av den grunn kan det komme store nedbørsmengder. Bortimot alt av nedbør kommer derimot mellom desember og april. Vinteren fra mai til oktober er det varmt og fuktig, men det kommer svært lite nedbør.

Den normale nedbørsfordelingen gjennom året i Australia blir tidvis snudd på hodet av værfenomen som tropiske sykloner og El Niño-episoder. Sykloner kan av og til holde seg i nærheten av landet i dagevis og gi enorme mengder regn på kort tid – av og til opp i 500&nbsp;mm på en dag. El Niño fører ofte til tørke i nord og i øst, mens La Niña kan føre til flom. Skogbranner herjet landet under El Niño-episoden i 1982–1983, mens området i New South Wales ble oversvømt av regnvann under La Niña i 1999-2000. Den kraftige El Niño-episoden i 1997-1998 hadde derimot liten påverknad på været i Australia.

## Referanser
Tor Christian Carlsen

**Tor Christian Carlsen** (født i 1969) er en norsk jurist og tingrettsdommer ved Sør-Rogaland tingrett. Han er kanskje mest kjent som en av to aktorer i NOKAS-saken.

Carlsen var tidligere statsadvokat ved Rogaland statsadvokatembete sammen med Arild Dommersnes da de prosederte NOKAS-saken for Stavanger tingrett, Gulating lagmannsrett og Høyesterett. I 2007 ble han tingrettsdommer ved Jæren tingrett, og var en periode konstituert sorenskriver ved Dalane tingrett. Carlsen ble i oktober 2012 utnevnt til dommer ved Stavanger tingrett. Den 23. oktober 2015 ble han utnevnt til nestleder/dommer ved Jæren tingrett. I 2019 ble han utnevnt til sorenskriver i Stavanger tingrett, men da denne og andre tingretter i området ble slått sammen til Sør-Rogaland tingrett, søkte han ikke på sorenskriverembetet i den nye rettskretsen.

I mai 2025 ble han utnevnt til styreleder i Domstolsadministrasjonen.

## Referanser
Liu Chengjun

**Liu Chengjun** (kinesisk: 刘成军; født 1949 i fylket Chengwu i provinsen Shandong i Folkerepublikken Kina) er generalløytnant i Folkets frigjøringshær og kommunistisk politiker.

Hans militære karriere begynte i Flyvåpenet der han endte opp som nestkommanderende, men i 2007 etterfulgte han general Zheng Shenxia som president for Frigjæringshærens akademi for militærvitenskap.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Kannikestrete

**Kannikestrete** er en 82 meter lang veit i Midtbyen i Trondheim som går fra Kjøpmannsgata 8 og vestover hvor den møter St. Jørgensveita midtveis. Veita går parallelt med Erling Skakkes gate og Bispegata, og ligger på baksiden av Thomas Angells hus.

## Historie
Kannikestrete er en av flere gater som stammer fra middelalderbyen og hadde sitt utgangspunkt i øst mot de øverste bryggene ved elvebredden. Den gikk deretter vestover hvor den først krysset *Langstretet*, deretter *Kirkestretet* (St. Jørgensveita) før den deretter krysset *Øvre geilan* like nord for domkirken. Omtrent på katedralskolens gårdsplass svingte veien sørover mot dagens Elgeseter bru og utgjorde da en del av byens hovedferdselsåre. Kannikestrete var en viktig og velbrukt strekning som ikke lot seg regulere bort etter Johan Caspar de Cicignons nye byplan i 1681, og dens plassering mot øst kan også ha bestemt den nye bybroens endelige plassering i 1680.

Ordet som ligger til grunn for navnet, kannik, hørte til en katolsk institusjon. Kannik var betegnelsen på alle geistlige som arbeidet i et bispedømme, et medlem av presteskapet i domkirka - et råd av prester rundt erkebiskopen. Navnet ble brukt i middelalderen og trolig fram til ca. 1750, på grunn av kannikenes bosetting i eller i nærheten av veita. 

Dagens gate har hatt flere navn opp igjennom tiden. Allerede i 1768 ble den omtalt som *Bruveita* etter Gamle Bybro, som ligger i fortsettelsen på østsiden av Kjøpmannsgata. Et annet navn på veita fra første halvdel av 1700-tallet var *Anfinnsveita*, et navn den fikk etter gårdeier Anfinn Jacobsen som eide en bygård i området. Også navn som *Byggmesterveita*, *Bybrogaden* og *Bybroens veite* er navn som har blitt brukt om gateløpet utover 1700-tallet. I 1975 fikk den igjen sitt nåværende navn.

## Bygninger og annet langs Kannikestrete
* **Kannikestrete 1–7:** Bygårder som i 1902 ble kjøpt opp av Thomas Angells stiftelser og benyttet som byggegrunn for utvidelse av Thomas Angells hus. 

## Bildegalleri

Bruveita (ca. 1970) (15265831012).jpg|Bruveita sett mot øst (ca. 1970)
Bruveita Kannikestrete (1971) (49693667621).jpg|Bruveita sett mot øst (1971)
Kannikestrete (2019).jpg|Kannikestrete sett mot vest (2019)


## Litteratur
*
*
* Paasche, Erling (1983). Historisk litteratur om Trondheim: Trondheim i 1000 år: *Historisk Guide, Veitene - Middelalderens gatenett i Trondheim*, Trondheim kommune.
Wang Zhengwei

**Wang Zhengwei** (født 1957) er en kinesisk kommunistisk politiker av huikinesisk etnisitet. Han var visesekretær for Partiet i den autonome region Ninxia og samtidig regionens guvernør (formann), og fra mars 2013 formann for Den statlige kommisjon for etniske anliggender.

Han har doktorgrad i etniske gruppers økonomi.

## Fotnoter

## Kilder
* Wang Zhengweis profil hos people.com.cn 

## Eksterne lenker
* 
*
Schnitlergården

__NOTOC__

**Schnitlergården** er et våningshus ved Sverres gate nr 15 på Kalvskinnet i Trondheim som på slutten av 1720-årene ble tatt i bruk av oberstløytnant Peter Schnitler. Gården stod ferdig bygget i 1729, og sammen med kona Sophia Meitzner og sine felles barn flyttet Schnitler inn. 

Ekteparet Schnitler ble boende i bygget i flere år, men i 1754 bygde det nyoppstartede Trondhjems Sukkerraffinaderi Sukkerhuset på naboeiendommen. Dette selskapet kjøpte gården den 10. oktober 1752 av sønnen Lorentz Schnitler, som var misjonær under Thomas von Westen. Sukkerhuset og Schnitlergården fikk da en form for sammenkobling. I 1856 kjøpte Erich Christian Dahl både Sukkerhuset og Schnitlergården.

I 1856 etablerte Dahl E. C. Dahls Bryggeri og brukte Schnitlergården som bryggeriets direktørbolig og kontorbygg. Den siste beboeren var bryggeridirektør Jørgen B. Lysholm (1796–1843). Bygget fungerte deretter som administrasjonslokaler for universitetsledelsen og Vitenskapsmuseet før E. C. Dahls Eiendom AS tok over som eier på midten av 1980-tallet. Bygget ble da benyttet av sentraladministrasjonen til Høgskolen i Sør-Trøndelag (HIST).

Schnitlergården er en langstrakt toetasjers trebygning med saltak og har stående rødmalt panel med hvitmalte bygningsdetaljer. Bygget har midtgang med likverdige rom til begge sider. Gården lå landlig til etter ferdigstillelsen, men området rundt ble utbygd i takt med at byen vokste i det neste århundre.

## Bildegalleri

Sukkerhuset - Schnitlergården, Sør-Trøndelag - Riksantikvaren-T324 02 0265.jpg|Schnitlergården på 1950-tallet 
Schnitlergården (1968) (49693128948).jpg|Schnitlergården i 1968 
Sukkerhuset - Sverres gate 15 (1970) (15183971356).jpg|Schnitlergården i 1970 


## Referanser


## Litteratur
*
*
*

## Eksterne lenker
* E.C. Dahls Eiendom – Schnitlergården
* Strindahistorielag.no – Wikioppføring «Schnitlergården»
* Digitaltmuseum.no – Bildesøk «Schnitlergården»
Gjetveita

**Gjetveita** er en 120 meter lang veit i Midtbyen i Trondheim som går fra Dronningens gate mellom nr 36 og 38 til Olav Tryggvasons gate nr 43/49. Den er parallellgate til de nedre deler av både Prinsens gate og Munkegata, men har ingen gjennomgangstrafikk.

## Historie
Gjetveita er en av flere veiter som utgjorde en del av den eldre Smidesgeilan. Dette var en tidligere gateløp som også inkluderte Bersvendveita, den forsvunne *Sverdfegerveita* og Munkhaugveita videre oppover. Gjetveita var i så måte den nederste delen av denne lange veita, som gikk i en bue omkring den eldre middelalderbyen. Årsaken til denne formen og sin beliggenhet var grunnet veitas tidlige industri, som bestod av ildsfarlige virksomheter som smed- og gjørtlerarbeid samt annet metallarbeid som hadde behov for sterk varme. Dette arbeidet kunne derfor foregå i Smidesgeilan med mindre risiko for å antenne en potensiell ødeleggende bybrann.

Veita har vært preget av å være tilholdssted for flere håndverkerbedrifter gjennom sin levetid. I moderne tid er den preget av omkringliggende høye bolig- og forretningsbygg, hvor Gjetveita mer eller mindre fungerer som disses bakside. Kun to bygårder har adresse til denne veita. Navnet kommer av to forklaringer, som enten er *gjet* som betyr å støpe, eller *gjutare* etter yrkebenevnelsen gjørtler. Navnet har flere ganger blitt feilaktig forvekslet med geit, som da veita ble navngitt for første gang gjennom kommisjonsakten av 1694.

## Bygninger og annet langs Gjetveita
* **12:** Tidligere C. Hammers Enke moderne manufaktur (fra 1890)

## Bildegalleri

Blikkenslager R. Svendsen i Olav Tryggvasons gate 45 (1880) (4068080848).jpg|Blikkenslager R. Svendsen i Olav Tryggvasons gate 45/Gjetveita (1880) 
Gjetveita (1930) (21570678194).jpg|Gjetveita (1930)
Gjetveita (4321133417).jpg|Gjetveita sett fra Olav Tryggvasons gate (ukjent årstall)
Gjetveita (ca. 1976) (15137262442).jpg|Gjetveita (ca 1976)


## Litteratur
*
*
* Paasche, Erling (1983). Historisk litteratur om Trondheim: Trondheim i 1000 år: *Historisk Guide, Veitene - Middelalderens gatenett i Trondheim*, Trondheim kommune.
Erik Olsen Nord

**Erik Olsen Nord** (født 16. oktober 1780 på Eid i Nordfjord, død 18. september 1858 i Ålesund) var handelsmann, urmaker, smed og stortingsmann.
Han var Nordre Bergenhus amts 4. representant  til det første overordentlige Storting i 1814. Han representerte også amtet i perioden 1833–1835.

## Referanser


## Kilder
* Tallak Lindstøl: *Stortinget og Statsraadet*, samt tillæg. B. 1 D. 2 : Biografier L-Ø samt tillæg digital utgave side 643-644
* 

## Eksterne lenker
*
Ole Jacobsen Mehlum

**Ole Jacobsen Mehlum** (døpt 16. juli 1758 i Skaun, død 28. april 1826 i Bindal) var en norsk gårdbruker og lensmann. Han var født på Solås i Skaun og kjøpte i 1794 gården Rømme i Orkdal. Han var lensmann i Skaun og senere også i Orkdal, men måtte forlate stillingen i 1804, etter å ha kommet i økonomiske vansker. Noen år senere kom han til Namdalen. Mehlum var Nordre Trondhjems amts suppleant til det første overordentlige Storting i 1814. Han bygslet da gården Lundring i Nærøy. Han var senere gårdbruker på Årfor i Foldereid og på Vikestad på Bindalseidet, hvor han døde i 1826. Boet var da konkurs.

## Referanser


## Kilder
* Tallak Lindstøl: *Stortinget og Statsraadet*, samt tillæg. B. 1 D. 2 : Biografier L-Ø samt tillæg digital utgave side 587
* 

## Eksterne lenker
*
Synagogen i Calmeyers gate

**Synagogen i Calmeyers gate** 15B var en synagoge i Oslo fra 1921 til 1942.

Synagogen ble oppført av Den israelittiske menighet, som i 1918 hadde brutt ut av Det mosaiske trossamfunn. Samme år kjøpte menigheten en fire-etasjers bygård i Calmeyers gate, og 17. august 1920 startet byggingen av synagogen med Erik Fjeld som arkitekt. Den ble oppført med et hovedrom med plass til 200 menn, og et galleri med plass til 100 kvinner, og innviet i 1921. Interiøret var inspirert av den store synagogen i Frankfurt am Main, og inngangspartiet var dekorert av Lars Fjeld. Odd Hølås i *[[Oslo Aftenavis]]* beskrev synagogen som «overordentlig vakker».

På 1920-tallet var aktivitetsnivået i synagogen høyt, med åpen synagoge hver dag. Menigheten hadde egen rabbiner, kantor, lærer, skolelokale og guttekor. Menigheten hadde sin første kantor i årene 1921-1924. Inntil forbudet mot jødiske slaktemetoder ble innført i 1930, hadde menigheten også egen *[[Kasjrut|schächter]]* (slakter).

På 1930-tallet ble aktivitetsnivået redusert, og i 1939 gikk menigheten inn i Det Mosaiske Trossamfunn igjen. Gjelden i forbindelse med oppføringen av synagogebyggingen kan ha vært en av årsakene, samtidig som man kan ha sett fordeler av å stå samlet i forhold til den økende antisemittismen i Europa. De neste årene ble synagogen i Calmeyers gate brukt som hovedsynagoge for begge menighetene om vinteren, fordi den var enklest å varme opp.

I 1942 ble synagogen stengt av de tyske okkupasjonsmyndighetene. Etter krigen var det verken nok mennesker eller økonomi til å drifte to synagoger, og synagogen i Calmeyers gate ble i stedet leid ut til ulike formål.

Inngangen til synagogen eksisterer fortsatt i bakgården til Calmeyers gate 15, og i synagogens tidligere lokaler har Jødisk Museum holdt til siden 2008.

## Referanser


## Litteratur
*Hans Christian Elverhøi Thomassen: «Synagogen i Calmeyers gate – ny bruk og historiske spor». I: *[[Arkitektur N]]*, 6–2013, side 82–89.
August Konow

:*Se også [[August Konow (1817–1901)]]*

**August Konow** (født 19. oktober 1780 i Bergen, død  9. april 1873 i København) var forretningsmann og politiker. Han var sønn av kjøpmann Friedrich Ludwig Konow (1746–98) og Anna Hedevig Rieck. Bror av Wollert Konow (1779–1839) og Thomas Konow (1796–1881).
Han var Bergens 2. representant  til det første overordentlige Storting i 1814. Han representerte også byen i perioden 1824–1826. Konow kjøpte Gravdal hovedgård i 1809.
Konow var medlem av Det Nyttige Selskab fra 1811 og medlem av styret for Bergens Museum fra opprettelsen i 1825 til 1857. Konow var også en av de drivende krefter ved dannelsen av Bergens Kunstforening i 1838.

## Referanser


## Kilder
* Tallak Lindstøl: *Stortinget og Statsraadet*, 1814-1914. B. 1 D. 1 : Biografier A-K  digital utgave side 497-498
* Norsk biografisk leksikon
* 

## Eksterne lenker
* 
*
Den epiolmekiske kulturen

**Den epiolmekiske kulturen** var et kulturområde i de sentrale delene av den nåværende mexicanske delstaten Veracruz i den sene førklassiske perioden i Mesoamerika, fra omkring 300 f.Kr. til omkring 250 e.Kr. Kulturen etterfulgte den olmekiske og kjennetegnes av sofistikerte elementer som den mesoamerikanske kalender og et skriftsystem som ikke er kjent fra olmekerne.

De største epiolmekiske sentere var Tres Zapotes og deretter Cerro de las Mesas, selv om ingen av dem i størrelse og viktighet kunne måle seg med hverken de store olmekiske byene før dem og El Tajín. Andre viktige epiolmekiske byer var El Mesón, Lerdo de Tejada, La Mojarra, Bezuapan og Chuniapan de Abajo.

## Referanser




## Litteratur
*
*
Catacantha

* se systematisk inndeling

***Catacantha*** er en slekt av sommerfugler som hører til familien påfuglspinnere (Saturniidae).

## Utseende
Nokså små (vingespenn ca. 50 millimeter) og spinkle, bredvingede, brunlige påfuglspinnere. Grunnfargen er brun eller gråaktig, av og til med et rosa skjær. Forvingen har en mørk skråstripe.

## Levevis
Larvene lever gjerne selskapelig, i alle fall som unge, på ulike busker og trær. Som andre påfuglspinnere har de voksne reduserte mundeler, og de tar ikke næring til seg. Noen flyr om natten, andre om dagen.

## Neslehår
Larvene, til dels også de voksne sommerfuglene, er kledt med neslehår. Disse frigjør gift om man kommer i kontakt med dem og kan utløse hudirritasjon, av og til også mer alvorlige komplikasjoner. Larvene sitter gjerne i tette samlinger på trestammer, og er nokså godt kamuflert, slik at man uaktsomt lett kan komme i kontakt med dem.

## Utbredelse
Slekten er utbredt i Sør-Amerika.

## Systematisk inndeling

* Ordenen sommerfugler, Lepidoptera Linnaeus, 1758
** Gruppen Glossata
*** Gruppen Coelolepida
**** Gruppen Myoglossata
***** Gruppen Neolepidoptera
****** Gruppen Heteroneura
******* Gruppen Eulepidoptera
******** Gruppen Ditrysia
********* Gruppen Apoditrysia
********** Gruppen storsommerfugler, Macrolepidoptera
*********** Overfamilien spinnere (i vid forstand), Bombycoidea
************ Familien påfuglspinnere, Saturniidae
************* Underfamilien Hemileucinae – 25 slekter, Amerika
************** Slekten *Catacantha* Bouvier, 1930
*************** *[[Catacantha bahiginea]]* Brechlin & Meister, 2012
*************** *[[Catacantha evitae]]* Brechlin & Meister & van Schayck, 2010
*************** *[[Catacantha ferruginea]]* (Draudt, 1929)
*************** *[[Catacantha juliae]]* Brechlin & Meister & van Schayck, 2010
*************** *[[Catacantha latifasciata]]* Bouvier, 1930
*************** *[[Catacantha nataliae]]* Brechlin & Meister & van Schayck, 2010
*************** *[[Catacantha obliqua]]* Bouvier, 1930
*************** *[[Catacantha oculata]]* (Schaus, 1921) - noen ganger ført til en egen slekt, *Perigopsis*
*************** *[[Catacantha siriae]]* Brechlin & Meister & van Schayck, 2010
*************** *[[Catacantha sofiae]]* Brechlin & Meister & van Schayck, 2010
*************** *[[Catacantha stramentalis]]* (Draudt, 1929)
*************** *[[Catacantha tabeae]]* Brechlin & Meister & van Schayck, 2010

## Kilder
* Markku Savela's Lepidoptera and some other life forms: Sjekkliste over artene. Hentet 13.11. 2012.
* Cahurel, A. Saturniidae de Guyane française: Hemileucinae https://web.archive.org/web/20081231150614/http://www.cahurel-entomologie.com/hemileucinae.htm
* Bilder av artene

## Eksterne lenker
*
Lars Olsen Godøe

**Lars Olsen Godøe** (døpt 5. januar 1775 i Borgund kyrkje, født i Røsvik på Vigra, konfirmert 31. oktober 1790, død 10. september 1818) var los og stortingsrepresentant. Han var Romsdals amts 4. representant  til det første overordentlige Storting i 1814.
Han var medlem av deputasjonen som møtte Christian Frederik 10. oktober 1814. Var los på Vigra i folketellingen 1801.  Kjøpte gårdsbruket Strandklaua på Godøya 1806 og gifta seg 1807 med Synneve Hansdatter Godø.

Godøe omkom sammen med fem andre loser på en reise fra Trondheim i 1818. Etterlot seg døtrene Hilde Olave, Helene og Larine. Tallak Lindstøls biografi er feil med hensyn til fødested.

## Referanser


## Kilder
* Tallak Lindstøl: *Stortinget og Statsraadet*, 1814-1914. B. 1 D. 1 : Biografier A-K  digital utgave side 292
* 
* Johan S. J. Molnes: Vigraslekter gjennom 500 år. 1987
* Ragnar Øvrelid: Borgund og Giske band 3 s. 483, 1964.
* Kirkebøker for Borgund og for Haram, folketellingene 1801 og 1815.

## Eksterne lenker
*