open-index/open-wikipedia-markdown huggingface dataset:
Ukrainas kvinnelandslag i fotball

**Ukrainas kvinnelandslag i fotball** representerer Ukraina i internasjonale kamper.

Ukraina deltok i sin første kvalifisering til EM i 1995 og endte på trejeplass av fire lag. Dermed var ikke Ukraina kvalifisert for VM i 1995, og heller ikke for OL i 1996. I kvalifiseringen til EM i 1997 var Ukraina plassert i gruppe B, det vil si blant lag som ikke fikk spille kvalifisering, men som kunne kvalifisere seg til å spille neste kvalifisering. Ukraina vant denne gruppen. 

Dermed var Ukraina med i kvalifiseringen til VM i 1999, der laget endte på andreplass bak Sverige. Ukraina gikk videre til kvalifiseringskamp mot Tyskland. Tyskland vant komfortabelt 5–0 hjemme, og gikk videre etter 1–1 i Kyiv. Også i kvalifiseringen til EM ble det omspill. Denne gangen ble England for sterke. I kvalifiseringen til VM i 2003 ble Ukraina nummer tre bak Frankrike og Norge. En rekke dårlige borteresultater ødela for laget i neste kvalifisering, til EM i 2005. Innsatsen i kvalifiseringen til VM i 2007 var mer imponerende, Ukraina endte på andreplass foran vanligvis sterkere Italia, men bak Norge, og var dermed ikke kvalifisert.

Ukraina kvalifiserte seg til sitt første mesterskap, EM i Finland i 2009 ved å ta andreplass i gruppe E. Ukraina ledet gruppen til siste kamp, men tapte borte mot Danmark, og endte dermed på andreplass. Ukraina gikk da til omspill, der de møtte Slovenia. Ukraina vant komfortabelt med tilsammen 5–0, og gikk dermed videre til EM. Selve EM ble et lite antiklimaks. Etter tap for Danmark og Nederland ble den siste kampen betydningsløs, også fordi motstanderne Finland allerede hadde kvalifisert seg. Imidlertid vant Ukraina kampen og dermed også sin første kamp i mesterskapssammenheng.

Kvalifiseringen til VM i 2011 begynte skuffende for Ukraina, som klart tapte sin første kamp borte mot svakt plasserte Polen. Ukraina måtte dermed jage Polen, som holdt seg på toppen av gruppa gjennom store deler av kvalifiseringen, men uavgjortresultater mot Ungarn og Romania gjorde det vanskelig; til slutt vant Ukraina returoppgjøret mot Polen og endte dermed ett poeng foran på tabellen. Ukraina ble dermed useedet i utslagskampene om VM-plass, og møtte som i 2003 og 2007 Norge.

## Eksterne lenker
*
Buøy skole

**Buøy skole** er en grunnskole i Stavanger med ca. 160 elever fra 1. til 7. klasse. Det er tilsammen 38 lærere og andre ansatte på skolen, og for tiden er Nina Elise Grødem rektor.

Skolen ligger sentralt plassert på Buøy som er en øy med fastlandsforbindelse til Stavanger sentrum. Skolen disponerer et idrettsanlegg, Buøy stadion (også kalt «Hompen»), sammen med Buøy Idrettslag og har også et friområde som nærmeste nabo. Buøy skole er en av Stavangers eldste skoler med aner tilbake til 1861, bare Tasta skole er eldre. Skolen har tre bygninger: Majoren, Øybrua og Trippen – dette var også navnene på de tre bilfergene som gikk fra Stavanger sentrum til Buøy frem til det ble bygget bruer på 1970-tallet. Skolen disponerer også «Huset i skogen» (en gammel vaktmesterbolig) og Husmannsplassen, en gammel og opprinnelig husmannsplass like ved skolen.

## Referanser
Fils

**Fils** er en elv i Baden-Württemberg i Tyskland og en av sideelvene til Neckar fra høyre med en lengde på 63 kilometer. Elven har sitt utspring i Schwabisk Alb nær Wiesensteig og renner gjennom Geislingen og Göppingen før den munner ut i Neckar ved Plochingen, øst for Stuttgart. På grunn av vannet Neckar får fra Fils er den framkommelig fra dette punktet.
Prabhat Ranjain Sarkar

**Prabhat Ranjan Sarkar** (født 21. mai 1921, død 21. oktober 1990) var en indisk filosof, forfatter, komponist og språkforsker. 

Han var grunnlegger av organisasjonen Ananda Marga (Lykksalighetens Vei). Ananda Marga arbeider for å spre yoga og meditasjon rundt om i hele verden. Organisasjonen driver også en rekke humanitære prosjekter.

## Referanser
Nick and Johnny

**Nick and Johnny** er et norsk snusmerke som produseres og markedsføres av Swedish Match. Snusmerket ble lansert i Norge i 2006, både i porsjon- og løsform. Snusmerket ble raskt populært, og året etter ble Nick and Johnny lansert i Sverige. Med denne lanseringen kom den første «sterk-snusen» fra Swedish Match. Da produktet kom på markedet, var dette den eneste «sterk-snusen» som fantes som løssnus i Norge. Senere kom både Skruf Stärk og nylig General Ekstra Sterk i løs form. Nick and Johnny inneholder ca. 40 % mer (11 mG) nikotin enn vanlig snus, og er blant annet tilsatt med lakrissmak.

Våren 2008 lanserte Swedish Match to nye varianter, Nick and Johnny East og West. Med denne lanseringen ble det introdusert en helt ny form på snusboksen, med en nyutviklet rektangulær snusboks. Året etter ble produksjonen av disse variantene lagt ned grunnet for liten etterspørsel.

## Merker
* Nick and Johnny Løs (Lansert 2006)
* Nick and Johnny Original Portion (Lansert 2006)
* Nick and Johnny Black (Lansert 2009)(Byttet navn og farge til White 2010)
* Nick and Johnny Crushed Ice (Lansert 2011)
* Nick and Johnny Radical Red (Lansert 2012)
* Nick and Johnny Crushed Ice White (Lansert 2013)
* Nick and Johnny Green Spyke (Lansert 2013)
* Nick and Johnny White Heat (Lansert 2012)
* Nick and Johnny Captain Yankee/Americana (Lansert 2013)
**Tidligere merker**
* Nick and Johnny East (Lansert 2008, så opphørt 2009)
* Nick and Johnny West (Lansert 2008, så opphørt 2009)
* Nick and Johnny Black(byttet ut med White)

## Referanser
Russlands kvinnelandslag i fotball

**Russlands kvinnelandslag i fotball** representerer Russland i internasjonal fotball. Russland har vært med i internasjonal kvinnefotball siden kvalifiseringen til EM i 1993. Landet har ikke deltatt som Sovjetunionen eller Samveldet av uavhengige stater, men Sovjetunionen spilte noen kamper, inkludert fire mot Norge (0-1-3). Samveldet av uavhengige stater kvalifiserte seg til EM i 1993, men samveldet opphørte før EM begynte, så Russland tok over plassen.

Det russiske kvinnelandslaget er med i sitt femte EM på seks forsøk. Imidlertid har det vært beskjedne resultater. I EM i 1993 og i 1995 tapte Russland mot Tyskland i kvartfinalen, det vil si første kamp. I EM i 1997 tapte Russland alle kampene i gruppespillet og endte sist, mens i EM i 2001 spilte laget uavgjort mot England og endte nest sist. I kvalifiseringen til EM i 2005 endte Russland på andre, og måtte ut i kvalifisering. Der ble det tap mot overraskelseslaget Finland. I kvalifiseringen til EM i Finland i 2009 kom Russland igjen på andreplass, nå  bak Norge. Russland gikk dermed ut i kvalifisering igjen. Denne gangen møtte Russland Skottland, og gikk videre på bortemålsregelen etter 4-4 sammenlagt. I EM var imidlertid Russland en av skuffelsene med null poeng eter tre kamper. Den jevneste var mot England, der russerne mistet en 2-0-ledelse til 2-3 i løpet av 18 minutter.

I VM har det gått noe bedre. I 1999 kunne lagene kvalifisere seg til VM uavhengig av innsats i EM, og Russland kvalifiserte seg gjennom å slå Finland i to omspillskamper. I selve turneringen kom Russland til kvartfinalen, der de tapte 0-2 mot Kina. Også i VM i 2003 kvalifiserte Russland seg til semifinalen, der laget tapte 0-7 mot Tyskland. Kvalifiseringen til VM i 2007 var imidlertid svært tøff; bare det beste laget gikk videre til VM, og Russland hadde havnet i gruppe med Tyskland. Oppgaven ble for stor for Russland, som tapte begge kampene mot Tyskland, men vant alle de resterende oppgavene. 

Russland har per 2008 aldri kvalifisert seg til OL. Det gjorde de ikke for OL i London, ettersom de noe overraskende kom på andreplass i sin gruppe bak Sveits, etter å ha tapt hjemme for sveitserne.

## Se også
*Fotball for kvinner
*EM i fotball for kvinner
*Liste over kvinnelandslag i fotball
Eartha Kitt

**Eartha Mae Kitt** (født 17. januar 1927 i North i Sør-Carolina, død 25. desember 2008 i Weston i Connecticut) var en amerikansk sangerinne og skuespillerinne.

## Biografi
Kitt ble født i byen North i delstaten Sør-Carolina i 1927. Hun skal ha vært et resultat av en voldtekt, en hvit sønn av en plantasjeeier voldtok moren hennes. Kitt havnet i New York som niåring, og tenårene tilbrakte hun på gaten, eller når hun var heldig, hos venner, før hun sang og danset seg opp av rennestenen.

Kitt fikk plass i et afroamerikansk dansekompani, som brakte henne til Europa, hvor hun snart ble populær med sanger som «C'est si bon» og «Santa Baby». Tilbake i USA gav regissøren og skuespilleren Orson Welles henne en rolle i sceneoppsetningen av *[[Doktor Faustus]]*, hvor hun spilte Helena. Welles beskrev henne som «den mest spennende kvinnen i verden».

I 1960-årene gjorde Kitt suksess som Catwoman i TV-serien *[[Batman (TV-serie 1966-68)|Batman]]*. Kitt ble frosset ut av underholdningsindustrien etter å ha kommet med kritiske uttalelser mot Vietnamkrigen under et besøk i Det hvite hus i 1968. Hun ble imidlertid tatt imot med åpne armer da hun returnerte til en rolle på Broadway ti år senere.

I 1980-årene markerte Kitt seg i kampen mot Aids. Hun hadde også en hit med discolåta «Where Is My Man». I 1990-årene var hun tilbake på Broadway, og markerte seg som kabaretartist. I løpet av karrieren vant Kitt tre Emmy-priser, og ble i tillegg nominert til to Tony-priser og én Grammy-pris.

## Filmer i utvalg
*1951 : *[[Paris er alltid Paris]]*
*1989 : *[[Soga om Eirik Viking (film)|Soga om Eirik Viking]]*
*2000 : *[[Et kongerike for en lama]]*

## Referanser




## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*
Sandsundvær

**Sandsundvær** er et gammelt fiskevær i Herøy kommune i Nordland. Sandsundvær består av lave, nesten jordløse holmer og mange skjær. De største holmene som danner fiskeværet er Hvaltangen, Innerloddet, Hjarthaugen, Ytterloddet og Påskeskjæret. Høyeste punktet er Hjarthaugen med sine  I sør finner vi Skarholmen, som er noe høyere med sine  og i nord ligger Vefsenholmen.
Mellom Hjarthaugen og Innerloddet kan en ved fjære sjø gå tørrskodd, men mellom de andre holmene er det ganske djupe slukter. I dag er slukten mellom Hjarthaugen og Ytterloddet fylt igjen med stein.

I 1876–1880 drev gjennomsnittlig 207 mann fiske i Sandsundvær.

Sommeren i 1900 ble det bygget to brønner i Sandsundvær. Den ene ble bygget på Hvaltangen og den andre på Vefsnholmen. Disse brønnene er bygget på det høyeste punktet på disse holmene. Vannet får de opp ved at de har boret et hull gjennom berget helt ned til grunnvannet. De har også bygd tak over brønnene slik at det ikke skal komme sjøvann og fuglelort i ferskvannet. Etter Sandsundværulykken ble en tredje brønn bygget på Hjarthaugen.

I 1901 var det 254 mennesker og 40-50 båter på fiskeværet.

## Ulykken i 1901

Den 22. januar 1901 mistet 34 mennesker livet under en orkan fra sørvest med svært stor sjøgang. Skadene var enorme og åtte av de som mistet livet ble aldri funnet. De fleste av dem som omkom druknet ikke, men ble slått i hjel av vrakgods som havet førte med seg med voldsom fart og kraft. De 26 som ble funnet, alle nordøst for Hjarthaugen, ble lagt i ei bu. Denne bua fikk senere navnet «Daumannsbua». 

Bare ni av fiskeværets 16 buer stod igjen etter uværet. Tapet av redskaper og båter var stort. Blant annet ble 26 storbåter (fembøringer) helt ødelagt. 

Folk som opplevde ulykken har fortalt at det var tre kjempebølger som gjorde de største ødeleggelsene. Disse tre bølgene var så høye at de slo over Skarholmen som er 16,5 meter over havet. 

En katastrofe som dette kan vanskelig regnes i kroner og ører, men ble i sin tid beregnet til 117&nbsp;200 kroner.

## Moloen
På grunn av Sandsundsværs dårlige havneforhold hadde beboerne søkt om å få bygge en molo. Denne moloen ble i 1898 beregnet til 63&nbsp;000 kroner. Etter ulykka i 1901 ble det fortgang med søknaden, og den 20. desember samme året ble søknaden behandlet i Herø herredsstyre. Statens havnevesen sto for byggingen av moloen. Arbeidet ble påbegynt i 1902, og fem år senere, høsten 1907, sto den ferdig.  Arbeiderne hentet sanden fra Åkvika på Dønna, og steinen ble hentet på Raudnakken som er en holme som ligger nordvest for Sandsundvær. Det ble også sprengt stein fra Hjarthaugen og Hvaltangen.

Moloen er 515 meter lang og står 5-6 meter over lavvann. Den ble beregnet til å koste 80&nbsp;000 kroner.

## Sandsundvær i dag
I dag står det to restaurerte hus på Sandsundvær. De står på Innerloddet og brukes året rundt som feriested. Det arrangeres guidede turer til Sandsundvær hver sommer.

## Referanser


## Litteratur
*Heftet *Sandsundvær-ulykken - 22. januar 1901* av Reidar Moursund.

## Eksterne lenker
* http://trondkarlsen.com
* Herøy kommune
Richard Clayderman

**Richard Clayderman** (født **Philippe Pagès**  28. desember 1953 i Paris) er en fransk pianist som har utgitt en lang rekke album. Disse inkluderer originalkomposisjoner av Paul de Senneville og Olivier Toussaint, og instrumentale tolkninger av popmusikk, filmmusikk og folkemusikk, samt moderne instrumentale tolkninger av populær klassisk musikk.

## Oppvekst og utdannelse
Hans far som var pianolærer ga ham de første pianotimer i veldig ung alder. Det blir sagt at han i seksårsalderen kunne lese noter langt bedre enn han kunne lese fransk.

I en alder av tolv år startet han på musikkonservatoriet, hvor han seksten år gammel vant den øverste pris i kategori piano. Han ble da forespeilet en lovende karriere som klassisk pianist. Like etter dette gav han opp de klassiske øvelsene og gikk over til moderne musikk, da hans far på denne tiden var syk og ute av stand til å finansiere de videre studiene. For å tjene til livets opphold startet han å jobbe som akkompagnist og studiomusiker.

## Ballade pour Adeline
I 1976 ble han invitert av Olivier Toussaint, en fransk plateprodusent, og hans partner Paul de Senneville, til å spille inn en rolig pianoballade. Paul de Senneville hadde komponert denne balladen som en hyllest til sin nyfødte datter Adeline. Den 23 år gamle Pagès gjennomgikk audition sammen med 20 andre pianister. De likte hans spesielle og myke «touch» på tangentene kombinert med hans utstråling og personlighet, og det endte med at han fikk jobben. 

Philippe endret da sitt kunstnernavn til Richard Clayderman (han tok sin oldemors etternavn for å unngå feil uttalelse av hans egentlige navn utenfor Frankrike), og singelen slo gjennom med en gang. *[[Ballade pour Adeline]]* solgte 22 millioner eksemplarer i 38 land.

## Suksess
Clayderman har spilt inn over  melodier, og har skapt en ny romantisk stil gjennom et repertoar som kombinerer eget materiale med klassikere og kjente poplåter. Han er en av verdens mestselgende artister gjennom alle tider med ca. 90 millioner solgte plater, deriblant 267 gull- og 70 platinaplater.

Claydermans musikk har blitt meget populær i Øst-Asia, i land som for eksempel Japan, Taiwan og Kina. Noen kinesiske musikklærere har definert en sammenheng mellom populariteten av hans musikk i Kina til økningen i antall pianoelever siden 1980-tallet. Ifølge boken *[[Last Chance to See]]* av Douglas Adams, utgitt 1990, var Clayderman den mest spilte artisten i Kina på denne tiden. 

I 1984 ble det på Waldorf Astoria Hotel i New York arrangert en musikalsk feiring, og USAs førstedame Nancy Reagan ga ham tittelen *The Prince of Romance* («romantikkens fyrste»).
## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* 
* 
*
Piz Buin

**Piz Buin** er det høyeste fjellet i Vorarlberg i Østerrike og en av de høyeste toppene i fjellkjeden Silvretta, der det desidert høyeste fjellet er Piz Linard (på 3&nbsp;410 m). Det opprinnelige navnet på retoromansk språk i den sveitsiske kantonen Graubünden er *Piz Buin Grand*. En svært lik fjelltopp i nærheten er kalt *Piz Buin Pitschen*, og har samme form som dette, men er litt lavere i høyden med sine 3&nbsp;255 meter.

Man kan nå Piz Buin fra Wiesbadenerhytta i Østerrike ved å krysse Vermuntbreen og klatre opp Wiesbadenerryggen og så gå over Ochsentalerbreen til Buin-bruddet. Fra bruddet kan man gå i sikksakk oppover til toppen der man bare må overkomme en 20 meter skarp skråning før man kommer helt til toppen, hvor det finnes et gammelt trekors. Grensen mellom Sveits og Østerrike krysser toppen fra øst mot vest. Navnet *Piz Buin* er også brukt som varemerke av et verdenskjent solkremfirma som har hovedkvarter i Vorarlberg.

## Referanser


## Eksterne lenker
* 
* Pizbuin.com – Piz Buins nettsider for solkremer
Skellefteälven

**Skellefteälven**, eller **Skellefte älv**, (pitesamisk *Seldutiedno* eller *Skielletiedno*, umesamisk: *Syöldateiednuo*) er ei stor elv i Norrland i Sverige. Elva har sitt utspring i Ikkesjávrre i Arjeplog kommune i det vestlige Lappland og munner ut i Bottenvika ved byen Skellefteå. Elva er om lag 410 km lang, og vassdraget har et nedbørfelt på 11&nbsp;731&nbsp;km².

Store innsjøer i vassdraget er Hornavan, Uddjaure og Storavan.

## Referanser
Ariane Ehrat

**Ariane Ehrat** (født 17. februar 1961 i Schaffhausen) er en tidligere sveitsisk alpinist.

Under OL 1984 i Sarajevo havnet hun like utenfor seierspallen med en fjerdeplass i utfor. Ett år senere tok hun sølv i utfor under verdensmesterskapet i Santa Caterina, på samme tid som Katharina Gutensohn, slått av Michela Figini.

Ariane Ehrat noterte seg for sine første poeng i verdenscupen i desember 1979 i italienske Limone Piemonte, da hun ble nummer 13 i kombinasjonsøvelsen. Den første pallplasseringen fikk hun i utforrennet i Sarajevo 5. desember 1983, da hun ble nummer 3. Hun gikk aldri helt til topps i noe renn i verdenscupen, men oppnådde i alt tre pallplasser i utfor og Super-G.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Nathalie Bouvier

**Nathalie Bouvier** (født 31. august 1969 i Les Rousses) er en tidligere fransk alpinist.

I november 1989 vant hun verdenscuprennet i storslalåm i Park City fra startnummer 40. Denne seieren ble karrierens eneste pallplassering, selv om hun gjentatte ganger plasserte seg blant de 10 beste i utfor, storslalåm og Super-G.

Karrierens høydepunkt var den overraskende sølvmedaljen hun tok i utfor under VM 1991 i Saalbach i Østerrike. Bouvier la opp som alpinist i 1996.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Hyadene (gresk mytologi)

**Hyadene** (gammelgresk: Ὑάδες, «de regnfylte») er i gresk mytologi navnet på fem søstre av nymfer som frembragte regn. Ifølge en versjon av myten, var de døtre av titanen Atlas og havnymfen Pleione, og derfor også søstrene til Hyas og Pleiadene. Hyadene forekommer ikke i romersk mytologi; et tilnavn til Jupiter er likevel Pluvius, «han som kommer med regn».

Ifølge en versjon av myten fikk Pleione 12 døtre (pleiadene) med Atlas. Hva som skjedde med fem av disse pleiadene, er uklart. De kan ha dødd i sorg over at broren Hyas ble drept av et villdyr; en annen mulighet er at disse fem «pleiadene» var hyadene.

I en annen versjon av myten, er hyadene døtrene til Atlas og okenaiden Aethra, og at hyadene og pleiadene var halvsøstre. Ifølge en tredje versjon var hyadene døtrene til Okeanos og havnymfen Thetis.
Svein Konstali

**Svein Konstali** (født 1957 ) er en norsk næringsdrivende og tidligere politiker for KrF. 

Konstali startet sin politiske karriere i KrFU og var leder for samme organisasjon i perioden 1986–1988. Han ble etter det leder i Akershus KrF og politisk rådgiver i Samferdselsdepartementet i Syse-regjeringen. Han ble innvalgt som vara på Stortinget for Krf Akershus 1993–1997.

Han forlot partipolitikken i midten av 1990-årene og ble i 1997 administrerende direktør i Postbankens eiendomsavdeling. Han fratrådte denne stillingen i 2001 for å starte og drive et vikarbyrå som spesialiserer seg på å formidle sykepleiere til helsevesenet.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Gustavsbergs porslinsfabrik

**Gustavsbergs porslinsfabrik** ble etablert i 1825 i Gustavsberg på Värmdö utenfor Stockholm, som en keramisk fabrikk for «*Alla sorts [[Porselen|Porcellainer]]*».

Fra 1839 ble produktene merket med et anker og navnet Gustavsberg i en bue over ankeret.

Fabrikken ble på 1800-tallet, og første del av 1900-tallet ansett som en mønsterbedrift som etablerte et eget samfunn for sine arbeidere, noe som medførte at det ikke ble etablert noen fagforening der før i 1919.

I 1902 bevirket daværende eier Oscar Wilhelm Odelberg, som også var konservativ riksdagsmann, at Gustavsberg ble utskilt som en egen kommune. Kommunen eksisterte fram til kommunereformen i 1952.
 
Fabrikken er bl.a. særlig kjent for porselensfiguren «Kan du inte tala?», og for kaffeserviset «Blå blom».

Deler av Gustavsbergs produksjon er utstilt på Porslinsmuseet i Gustavsberg.

I dag er det to ulike firmaer som produserer porselen og som bruker Gustavsberg-logoen. Det ene firmaet produserer dekketøy, det andre ulike VVS-utstyr.

## Historie
* 1825 – Fabrikken etableres.
* 1827 – De første servisene produseres i flintgods. De første seriene var enten uten dekor, eller med enkle håndmalte dekor. Ca 50 ansatte.
* 1839 – Ankerstemplet innføres som logo på produktene. Ca. 150 ansatte.
* 1864 – Som en av de første fabrikkene i Europa (utenom England) lykkedes fabrikken å produsere «ekte benporselen». 
 
* 1870 – Produksjon av kaffeserviset "Blå Blom" startes.
* 1895 – Fabrikken elektrifiseres, og mønstertegneren Gunnar Wennerberg ansettes. Tre av hans mønster; "Gunnar", "Mistel" og "Liljekonvalj" inngår fremdeles (2008) i fabrikkens sortiment. Ca. 900 ansatte.
* 1937 – Familien Odelberg selger fabrikken til «Kooperativa Förbundet». 
* 1939 – Produksjonen av baderomsprodukter startes.
* 1945 – Produksjon av husholdningsprodukter i plast startes.
* 1948 – Produksjon av emaljerte badekar startes.
* 1955 – Produksjonen av det ildfaste «Terma-godset» startes.
* 1987 – AB Gustavsberg kjøper opp «Vårgårda Armatur» (produsent av vvs-armatur)
* 1987 – Husholdningsporselensfabrikken selges til finske Wärtsilä. 
* 1991 – Husholdningsporselensproduksjonen selges til finske Hackman.
* 1994 – Hackman selger sin andel til et kommunalt selskap eid av Värmdö kommune. 
* 1996 - Det kommunale selskapet selger videre til «HPF i Gustavsberg AB» (HPF= HushållsPorslinsFabriken). Aksjonærene er hovedsakelig ansatte i bedriften.
* 2000 – Villeroy & Boch AG kjøper «AB Gustavsberg» av den finske sanitetsprodusenten Sanitec (IFÖ og IDO i Skandinavia). Kjøpet omfatter AB Gustavsberg med datterselskapene «Gustavsberg VVS AB» og «Gustavsberg Vårgårda Armatur AB».

## Gustavsberg i dag
«HPF i Gustavsberg AB» har fabrikk i Gustavsberg og produserer dekketøy. Bedriften har ca. 19 ansatte.

«AB Gustavsberg» er overtatt og er en del av Villeroy & Boch konsernet, og sysselsetter i alt ca. 600 personer. Bedriften produserer VVS-produkter (badekar, servanter, WC og armatur). Det er en fabrikk i Gustavsberg (WC-utstyr), en i Vårgårda (vvs-armatur) og en i Växjö (badekar).

## Eksterne lenker
* HPF i Gustavsberg AB
* AB Gustavsberg
Paul Deng Jizhou

**Paul Deng Jizhou**, også kjent som **Peter Ten Gan-Lin** (1905–1990) var en kinesisk katolsk biskop av Leshan (Kiating) i Sichuan i Kina.
## Liv og virke
### Prest
Han ble presteviet den 9. februar 1936.
### Biskop av Leshan
Han ble utnevnt til biskop av Kiating (Leshan) den 9. juni 1949. Bispevielsen fulgte den 21. september 1949 med erkebiskop Louis Gabriel Jantzen av Chongqing som hovedkonsekrator, kort tid før kommunistene utropte Folkerepublikken Kina i Beijing den 1. oktober samme år. De medkonsekrerende var biskop René-Désiré-Romain Boisguérin M.E.P.av Yibin [Suifu], og biskop Paul Wang Wencheng av Nanchong. 

Han ble nødsaget til samarbeid med det kinesiske kommunistpartis religionspolitikk som ønsket å løsrive den katolske kirke i Kina fra paven, og bispeviet som hovedkonsekretator den 31. mars 1963 én biskop, msgr. Shi Mingliang av Chongqing, uten å ha mottatt det fornødne pavelige mandat.

## Episkopalgenealogi
Hans episkopalgenealogi er:
* Erkebiskop François de Bovet (1745–1838)
* Biskop Jacques-Léonard Pérocheau (1787–1861) *bispeviet 1818
* Biskop Eugène-Jean-Claude-Joseph Desflèches (1814-1887) *1844
* Biskop François-Eugène Lions (1820-1893) *1872
* Biskop Jean-Joseph Fenouil (1821-1907) *1881 
* Biskop Marc Chatagnon (1839-1920) *1887
* Biskop Jean-Pierre-Marie Fayolle (1860-1928) *1909
* Biskop Pierre Louis Perrichon (1865-1931) *1921
* Biskop Louis-Nestor Renault (1872-1943) *1924
* Erkebiskop Louis-Gabriel-Xavier Jantzen (1885-1953) *1926
* Biskop *Paul Deng Jizhou* (1908-2001) *1949

## Referanser
Østre Mebon

**Østre Mebon** (khmer: **ប្រាសាទមេបុណ្យខាងកើត**) er et tempel i Angkor i Kambodsja. Det ble bygget under kong Rajendravarman, og står på det som en gang var en kunstig øy i midten av det nå tørre Østre Baray-reservoaret. 

Østre Mebon var dedikert til den hinduistiske guden Shiva og til ære for kongens foreldre. Beliggenheten reflekterer de kambodsjanske arkitektenes vekt på orientering og himmelretninger. Tempelet ble bygd på en nord-sør akse med Rajendravarman's statstempel, Pre Rup, som ligger ca. 1200 meter mot sør like utenfor barayen. Østre Mebon ligger også på en øst-vestakse med palasstempelet Phimeanakas, et annet byggverk reist i Rajendravarmans regjeringstid, som ligger ca. 6800 meter lenger vest. 

Østre Mebon ble bygget i den samme stil som Pre Rup, og ble innviet i 953. Det er bygget i et utvalg av solide kambodsjanske byggematerialer: sandstein, murstein og lateritt. Tempelet har tre nivåer, øverst er et sentralt tårn på en kvadratisk plattform, omkranset av fire mindre tårn på plattformens hjørner. Tårnene er av murstein; hullene som tidligere forankret stukaturen er synlig.  

Skulpturene på Østre Mebon er variert og eksepsjonelle, blant annet to meter høye frittstående steinelefanter på hjørnene på første og andre nivå. Religiøse bilder omfatter guden Indra øverst hans trehodede elefant Airavata, og Shiva på den hellige oksen Nandi. 

Når man ser ut fra det øverste nivået i dag må man ta fantasien i bruk for å forestille seg de enorme vannmassene som tidligere omkranset tempelet. Fire landgangsplattformer i bunnen gir en påminnelse om at templet en gang kun var tilgjengelig med båt.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Privilège du blanc

***Privilège du blanc*** er den valgfri rettighet som kvinnelige katolske kongelige, og katolske mannlige monarkers hustruer, til å være kledt i hvitt i pavens nærvær.

Vatikanets protokollære bestemmelser,slik de var før de ble lettet på  rundt 1980, foreskrev at kvinner som kommer til paveaudiens skal være kledt i langermet sort drakt og ha mantille som hodebekledning.  

Det er for tiden (2008) ikke mange personer som i praksis innehar *privilège du blanc*. De er: 

* Dronning Sofia av Spania, som er kong Juan Carlos I gemalinne;
* Dronning Letizia av Spania, som er kong Felipe VI gemalinne;
* Dronning Paola av belgierne, som er kong Albert IIs gemalinne;
* Dronning Fabiola av Belgia, som kong Baudouin Is enke;
* Storhertuginne Maria Teresa av Luxembourg, som er storhertug Henris gemalinne.
* Prinsesse Marina av Napoli, hertuginne av Savoia.
EM i fotball for kvinner 1984 kvalifisering

Kvalifiseringen for EM i 1984 ble arrangert mellom 18. august 1982 og 28. oktober 1983. Bare gruppevinnerne ble kvalifisert. Ettersom bare halvparten av de landslagene som var registrert i UEFA deltok, er dette ikke en offisiell turnering.

**Gruppe 1**

**Gruppe 2**

**Gruppe 3**

**Gruppe 4**

## Eksterne lenker
* Tabeller og resultater ved RSSSF.com (Engelsk)
Eng

**Eng** eller **engmark** er et paraplybegrep som omfatter både naturlige forekomster med gress og urter og dyrket jordbruksareal med flerårige fôrvekster, som siden kan høstes og brukes som grovfôr (vinterfôr) eller utnyttes som beite for husdyr der det står. Eng deles gjerne inn i to hovedtyper; natureng og kultureng. I tillegg eksisterer en rekke begreper som kan forklare ulike typer eng, som **fetteng**, **volleng** og **moseeng**.

Natureng er eng på mark som ikke er dyrket, det vil si at en ikke har foretatt noen form for jordbearbeiding, såing eller gjødsling. Natureng var fram til 1900-tallet den vanligste formen for eng i Norge. Slike enger har et mye bredere spekter av flerårige gressarter og urteplanter enn kultureng, som er mark tilsådd med engvekster (gressarter og engbelgvekster) med tanke på å bli slått eller beitet på. 

Kultureng kan bestå som både monokulturer og flerkulturer som kan høstes i noen år før den må fornyes (ofte timotei eller rødkløver som høstes eller engrapp og hvitkløver som beites), mens natureng alltid består som en flerkultur. Fra gammelt av var all eng natureng.

Fettenger er en godt gjødslet eng ved at den ligger gjerne lavere enn gården og/eller åkrene, og får derfor tilsig av gjødsel, så gresset vokser frodig. Vollenger oppstår som regel i skråninger som er bevokst av lauvskog, men hvor det også vokser rikelig med gress når underskogen tynnes godt. Moseenger er sjelden brukbare til noe som helst for bonden, men de er ofte svært viktige for dyrelivet. Dette er typisk naturenger som ligger i den våte dalbunnen, eller mellom berg og klipper.

Åker og eng er et fast uttrykk i beskrivelse i jordbruksarealer. Åkerarealer brukes til dyrking av korn og rotvekster (poteter), og må bearbeides hvert år, mens dyrket eng vanligvis bearbeides med noen års mellomrom. Tidligere var det vanlig å bruke arealene i rotasjon mellom åker og eng, noe man kaller vekselbruk. 

### Natureng

*Natureng* er eng på mark som ikke er dyrket, det vil si at en ikke har foretatt noen form for jordbearbeiding, såing eller gjødsling ut over det som husdyra la igjen ved beiting. 

Natureng var fram til 1900-tallet den vanligste form for eng i Norge. Natureng har et større spekter av ulike urter enn dyrket eng, som vanligvis er basert på monokulturer.

Natureng var et viktig innslag i det historiske nordiske kulturlandskapet. 

Beitemark som gjødsles med kunstgjødsel kalles kulturbeite.

## Se også
* Åker
* Beite
* Vekselbruk

## Referanser




## Eksterne lenker
*Magnus Jetne:Eng og engdyrking. 1964
*Holen og Riktor: Gard, åker, eng. 1977
*Lundeqvist: Bondepraktika for Ager, Eng og Buskap. Christiania 1840
*
Victor Thibaud

**Victor Thibaud** (født 8. mars 1867, død 1941) var en fransk bueskytter som deltok i de olympiske leker 1900 i Paris.

Thibaud kom på andreplass i bueskyting både på 33 meter *Au cordon doré* og *Au chapelet* 33 meter under OL 1900 i Paris. I begge konkurransene var det Hubert Van Innis fra Belgia som ble olympisk mester.

## OL-medaljer
* 1900  Paris -  Sølv i bueskyting, Au cordon doré - 33 meter 
* 1900  Paris -  Sølv i bueskyting, Au chapelet'' - 33 meter

## Eksterne lenker
*
Henri Helle

**Henri Helle** (født 4. september 1873, død 21. juni 1901) var en fransk bueskytter som deltok i de olympiske leker 1900 i Paris.

Helle kom på andreplass i bueskyting på 50 meter *Au chapelet* under OL 1900 i Paris. Hans landsmann Eugène Mougin ble olympisk mester. på 50 meter *Au cordon doré* kom Helle på fjerdeplass med 27 poeng, en poeng mindre enn sin landsmann Émile Fisseux som ble nummer tre.

## OL-medaljer
* 1900  Paris -  Sølv i bueskyting, Au chapelet - 50 meter

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Spirit (album)

***Spirit*** er debutalbumet til den britiske sangeren Leona Lewis.

Albumet ble utgitt av Syco Music i november 2007. Albumet var det raskestselgene noensinne i Storbritannia med mer enn 375 000 solgte eksemplarer den første uken etter utgivelsen. Albumet debuterte på førsteplass på listene i 9 land, bl.a UK, Irland, Canada, Australia, New Zealand og Tyskland. Albumet ble nominert for «Best Pop Album»  på Grammy Awards.

## Sporliste
# «Bleeding Love» – 4:24
# «Whatever It Takes» – 3:27
# «Homeless» – 3:50
# «Better in Time» – 3:54
# «Yesterday» – 3:54
# «Take a Bow» – 3:54
# «I Will Be» – 3:59
# «Angel» – 4:14
# «Here I Am» – 4:52
# «I'm You» – 3:48
# «The Best You Never Had» – 3:43
# «The First Time Ever I Saw Your Face» – 4:26
# «Footprints in the Sand» – 4:08

## Eksterne lenker
*
Jordbearbeiding

**Jordbearbeiding** er et samlenavn for harving og pløye, det vil si å forberede jorda for dyrking av avlinger. Jordbearbeiding har vært avgjørende for å forbedre og opprettholde avlingsveksten helt siden begynnelsen av jordbruket for 12 000 år siden. Jordbearbeiding er en viktig aktivitet for alt jordbruk eller landbruk. Jordbearbeiding har blant annet til hensikt å blande inn mer luft i jorda (noe som kan føre til at planterøtter vokser dypere og øker veksten av mikroorganismer), løsner, blander og fordeler organisk materiale (humus) og mineralnæringsstoffer i jorda og ødelegger ugress. Bearbeidingen gir også jorda passende fuktighet og porøsitet. 

Til jordbearbeiding trengs redskap og en energikilde. Energikilden kan være muskelkraft fra mennesker eller husdyr, eller fossilt brensel som utnyttes via en traktor. Redskapene for bruk av mennesker er oftest hakke, spade eller greip. Trekkdyr bruker ard, plog og harv. Til traktor brukes plog, harv og kultivator.

Viktigheten av jordbearbeiding som jordbruksteknikk i tidlig moderne tid hadde å gjøre med teorier om plantebiologi og botanikk fremmet av europeiske tenkere. I 1733 publiserte den engelske forfatteren Jethro Tull avhandlingen *Horse-Hoeing Husbandry: An Essay on the Principles of Vegetation and Tillage*, som hevdet at jord måtte pulveriseres til fint pulver for at plantene kunne bruke den. Tull skrev at hver påfølgende jordbearbeiding av jorda ville øke fruktbarheten, og at det var umulig å dyrke jorda for mye. Vitenskapelig observasjon har imidlertid vist at det motsatte er sant; Jordbearbeiding fører til at jord mister strukturelle kvaliteter som lar planterøtter, vann og næringsstoffer trenge inn i den, akselererer tap av jord ved erosjon og resulterer i jordkomprimering.

## Referanser


## Litteratur
* Brady, Nyle C.; R.R. Weil (2002): *The nature and property of soils*, 13. utg., New Jersey: Prentice Hall. ISBN 0-13-016763-0.
EM i fotball for kvinner 1984

**EM i fotball for kvinner i 1984** ble spilt først gjennom kvalifiseringsgrupper, deretter gjennom semifinale mellom gruppevinnerne hjemme og borte og så finale på samme måte.  Sverige vant over England på straffesparkkonkurranse. Dette er Sveriges eneste mesterskap, på tross av at laget er regnet i verdenstoppen.

Ettersom bare seksten lag deltok i kvalifiseringen, regnes dette ikke som et offisielt EM, men det regnes med av mange likevel. En kamp besto av to omganger på 35 minutter hver.

## Kvalifisering
*For kvalifiseringsgruppene, se [[EM i fotball for kvinner 1984 kvalifisering]]*
Gruppevinnerne i de fire kvalifiseringsgruppene var Sverige, Italia, Danmark og England.

## Kampoppsett

## Semifinaler

### England – Danmark

### Italia – Sverige

### Danmark – England
*England vant 3–1 sammenlagt og gikk videre til finalen.*

### Sverige – Italia
*Sverige vant 5–3 sammenlagt, og gikk videre til finalen.*

## Finale

### Første kamp

### Andre kamp
Kampen endte 1–1 sammenlagt etter ordinær tid i kamp, og man gikk direkte til straffespark hvor Sverige vant 4–3.

## Statistikk

### Målscorere
**4 mål**

*  Pia Sundhage

**2 mål**

*  Linda Curl
*  Carolina Morace

**1 mål**

*  Inge Hindkjær
*  Debbie Bampton
*  Kerry Davis
*  Elisabetta Vignotto
*  Helen Johansson Björk
*  Doris Uusitalo

## Fotnoter

## Referanser
Auguste Serrurier

**Auguste Serrurier** (1857–1924) var en fransk bueskytter som deltok i de olympiske leker 1900 i Paris.

Serrurier kom på andreplass i bueskyting både på *Sur la perche à la herse* og *Sur la perche à la pyramide* under OL 1900 i Paris. I konkurransen på *Sur la perche à la herse* var det Emmanuel Foulon fra Belgia som ble olympisk mester og på *Sur la perche à la pyramide* vant Émile Grumiaux fra Frankrike.

## OL-medaljer
* 1900  Paris -  Sølv i bueskyting, Sur la perche à la herse 
* 1900  Paris -  Sølv i bueskyting, Sur la perche à la pyramide

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Nord-Koreas kvinnelandslag i fotball

**Nord-Koreas kvinnelandslag i fotball** representerer Nord-Korea i internasjonale kamper. På tross av Nord-Koreas lukkede samfunn, har kvinnelandslaget vært med i kvalifiseringen til samtlige VM bortsett fra i 1995. Nord-Korea har kvalifisert seg til de tre siste VM, og i VM i 2007 kom de til kvartfinalen på bekostning av Sverige. 

Nord-Korea dukket opp i Asiamesterskapet i fotball for kvinner for første gang i 1989, der de endte på tredjeplass bak Kina og Taiwan i sin gruppe, og dermed ikke kom til semifinalen. I 1991 gjorde de det bedre i en noe lettere gruppe, og kom til semifinalen, der de tapte mot Kina igjen. Bronsefinalen mot Taiwan var også kvalifisering til VM samme år, og det ble en jevn kam som Nord-Korea tapte på straffer.

I 1993-mesterskapet gikk Nord-Korea framover og Taiwan tilbake, noe som medførte at Nord-Korea vant semifinalen mot dem, men tapte finalen klart mot Kina. Nord-Kora manglet i 1995-mesterskapet, men i neste mesterskap var de sterkt tilbake, og gjentok forløpet fra fire år tidligere med finale og klart tap mot Kina. Imidlertid holdt dette til å kvalifisere seg til VM i 1999, der Nord-Korea kom på tredjeplass i sin gruppe etter seier over Danmark og tap mot Nigeria og USA. 

I Asiamesterskap et i 1999 ble Kina igjen ders bane, denne gangen i semifinalen. Nord-Korea tapte bronsefinalen på straffer mot Japan. Deretter ble Nord-Korea en lokal stormakt, ved å vinne Asiamesterskapet både i 2001, 2003 og 2008. Mesterskapet i mellom, i 2006, tapte Nord-Korea igjen mot Kina. 

Internasjonalt har det aldri helt slått til for Nord-Korea. I VM i 2003 ble det tredjeplass etter revansje mot Nigeria, men tap mot Sverige og USA. I neste VM kom Nord-Korea med et nødskrik videre på bekostning av Sverige, etter at de tapte mot Sverige, slo Nigeria og spilte uavgjort mot USA. Det var tredje gangen av tre mulige at Nord-Korea møtte Nigeria og USA, mens det var andre gangen de møtte Sverige. I kvartfinalen møtte Nord-Korea Tyskland, og tapte klart. Nord-Korea kvalifiserte seg til sitt første OL i OL i Beijing ved å vinne sin gruppe over blant andre Australia. Imidlertid ble Nord-Korea dårligste treer i sin gruppe, og kvalifiserte seg derfor ikke til kvartfinalene.

## Se også
*Nord-Koreas herrelandslag i fotball
*Sør-Koreas kvinnelandslag i fotball
*Sør-Koreas herrelandslag i fotball
Malcolm Milne

**Malcolm Milne** (født 5. november 1948 i Myrtleford, Victoria) er en tidligere australsk alpinist. I 1969 ble han den første australieren som vant et verdenscuprenn, og den første som tok medalje i et verdensmesterskap.

Fire år etter den tragiske dødsulykken til broren Ross Milne i OL 1964 fikk Malcolm sin OL-debut i Grenoble. I utforrennet havnet 19-åringen på 19.-plass av 86 startende. Dette var inntil da det beste resultatet til noen australsk utøver i en alpin OL-øvelse. 

I desember 1969 vant Milne verdenscuprennet i utfor i Val-d’Isère. Tre måneder senere, i VM 1970 i Val Gardena tok han bronsemedaljen i utfor.

Milne trente mye sammen med det franske landslaget. Mellom 1970 og 1972 plasserte han seg fem ganger blant de 10 beste i utforrenn, og ble regnet blant favorittene til utforrennet i OL 1972 i Sapporo. Like før lekene begynte, pådro han seg seg en skade i venstre kne, men valgte likevel å starte, uten suksess. Etter OL begynte han å kjøre profesjonelt i USA. 

Foran Sommer-OL 2000 i Sydney ble Milne bedt om å bære den olympiske ild gjennom hjembyen Myrtleford. I 2004 ble han utropt til æresmedlem av det australske ski- og snøbrettforbundet. 

## Verdenscupseire

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Vest-Telemark Museum

**Vest-Telemark Museum** er regionsmuseum for kommunene Tokke, Vinje, Kviteseid, Seljord, Fyresdal og Nissedal, som alle ligger i Vest-Telemark og i den større regionen Øvre Telemark. Museet har ansvar for tolv ulike museumsanlegg i Vest-Telemark. Museet er i 2012 kåret til årets museum.

## Friluftsmuseet på Eidsborg
Hovedsetet for museet ligger i Eidsborg i Tokke kommune. Der ligger et stort friluftsmuseum, tidligere Lårdal bygdemuseum, like ved Eidsborg stavkirke. Lårdal bygdemuseum ble bygget opp av sølvsmeden Eivind G. Tveiten (1887–1976) og hans ektefelle Hege Tveiten. Lårdal bygdemuseum ble etablert i 1950 på gården Vindlaus, der det sto flere verneverdige bygninger, blant.annet Vindlausloftet som det var knyttet middelalderske tradisjoner til. 

På museumsområdet på Eidsborg ble et nytt museumsbygg innviet i 2012. 

I friluftsmuseet står landets eldste profane trebygning, Vindlausloftet, fra omkring år 1170.

## Andre underenheter
Vest-Telemark Museum har ansvar for en rekke visningssteder i tillegg til museet på Eidsborg:

* Friluftsmuseet på Eidsborg (tidligere Lårdal bygdemuseum)
* Norsk skieventyr i Morgedal
* Kviteseid bygdetun i Kviteseid
* Åmdals Verk Gruver
* Grimdalstunet – der billedhuggeren Anne Grimdalen (1899–1961) vokste opp
* Fyresdal Bygdemuseum
* Vinje Biletgalleri
* Dyre Vaa-samlingane i Rauland – i billedhuggeren Dyre Vaas atelier er mange av hans verk og skisser utstilt
* Skinnarlandsamlinga i Rauland – viser billedhuggeren Knut Skinnarlands (1909–1993) verker i atelieret hans
* Øyfjell bygdemuseum
* Myllarheimen – en husmannsplass i Øygarden i Vinje der felespilleren Myllarguten (1801–1872) bodde den siste delen av sitt liv
* Vinjestoga

## Bildegalleri

Fil:Vest Telemark Musum.jpg|Kart over museumsområdet i Eidsborg.
Fil:Vindlausloftet Ljosdalburet front side.jpg|Vindlausloftet til høyre
Fil:Kviteseid_bygdetun.jpg|Kviteseid bygdetun er del av Vest-Telemark Museum. 
Fil:Grimdalstunet3.JPG|Grimdalstunet, der billedhuggeren Anne Grimdalen vokste opp 


## Priser

* 2012: Kåret til *Årets museum 2012*
* 2016: *The Skade Award* International Skiing History Association tildelt boka om Snowshoe Thompson, skrevet av Halvor Kleppen, utgitt av Vest-Telemark museum.
* 2021: *Clay County Heritage Award* tildelt Tilman Hartenstein, Lene Teigland Kleivi og Dag Rorgemoen ved Vest-Telemark museum for arbeidet om Orabel Thortvedt.

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Vinjestoga

**Vinjestoga** er Åsmund Olavsson Vinjes barndomshjem i Telemark. Museet ligger like ved E134 på Vinjesletta i Vinje kommune.

Vinjestoga er en typisk husmannsstue fra 1800-tallet. 

## Eksterne lenker
Vest-Telemark museums hjemmesider
Gemma Galgani

**Maria Gemma Umberta Pia Galgani** (1878–1903) er en italiensk helgen anerkjent av Den katolske kirke.

Hun ble saligkåret 14. mai 1933 av pave Pius XI og helligkåret 2. mai 1940 av pave Pius XII.

Hun var en kristen mystiker og stigmatiker. Hun døde bare 25 år gammel av tuberkulose og ble helligkåret primært på grunn av sin livsførsel og religiøse hengivenhet.
## Liv og virke
Moren døde da Galgani var åtte år. Hennes far sendte henne til Sankt Zita-søstrenes kostskole, som hun beskrev som et «paradis», men måtte slutte før eksamen pga dårlig helse. Hun var 19 år da hennes far døde. Hun måtte da ta seg av sine syv yngre søsken. Da de var gamle nok til å klare seg selv, bodde Gagliani en stund hos en gift tante. To menn fridde til henne, men hun avslo ut fra sitt ønske om tilbaketrekning og ro.
 
Hun fikk hjernehinnebetennelse da hun var 20, men denne forsvant. Ved Jesu hjertefest 8. juni 1899, falt hun plutselig i ekstase. Med hennes egne ord: «I samme øyeblikk kom Jesus til syne med sine sår åpne; men i stedet for blod, skjøt det ut flammer av ild fra sårene.»

Resten av uken var de lukket og synlige som hvite arr på huden. Etter februar 1901 opplevde hun Jesu tornekroning (19. juli 1900), pisking (1. mars 1901) og blodsvette i Getsemane. Hun prøvde i ydmykhet å holde sine stigmata hemmelig gjennom å ha på seg svarte hansker og en nonnelignende kjole.

I denne perioden hevdet hun å se sin skytsengel daglig, og hun sendte ham angivelig ofte ut i ærend, vanligvis med beskjeder til hennes skriftefar i Roma. Angivelig mottok hun også besøk av Jesus og jomfru Maria, og djevelen viste seg og prøvde å lokke henne til å spytte på korset og bryte en rosenkrans.

Merkene på Galgani ble sagt alltid å stemme overens med det krusifikset hun mediterte over.

Som ofte med disse fenomenene, var kirkens representanter skeptiske, og i 1901 forbød hennes skriftefar henne å akseptere sårmerkene: Etter intense bønner opphørte fenomenet. Men de hvite arrene var synlige helt til hennes død.

Langfredag 1903 lå hun med utstrakte armer i en forlenget ekstase, «naglet med Jesus til korset», sa hun. Neste dagen fikk hun den siste olje og døde.

## Referanser
Don’t Break the Oath

***Don't Break the Oath*** er det andre studioalbumet til det danske heavy metal-bandet Mercyful Fate. 

Albumet ble utgitt i 1984 på Roadrunner Records. Albumet ble utgitt på nytt i 1997 og 2007. Metal-Rules.com har utnevnt albumet som det beste ekstrem metal albumet noensinne.

## Sporliste
# «A Dangerous Meeting» – 5:10
# «Nightmare» – 6:19
# «Desecration of Souls» – 4:54
# «Night of the Unborn» – 4:59
# «The Oath» – 7:31
# «Gypsy» – 3:08
# «Welcome Princes of Hell» – 4:03
# «To One Far Away» – 1:31
# «Come to the Sabbath» – 5:19
# «Death Kiss» – 4:30 (bonusspor på 1997 utgivelsen)

## Personell
*King Diamond – Vokal
*Hank Shermann – Gitar
*Michael Denner – Gitar
*Timi «Grabber» Hansen – Bassgitar
*Kim Ruzz – Slagverk

## Referanser


## Eksterne lenker
*
Émile Druart

**Émile Druart** var en belgisk bueskytter som deltok i de olympiske leker 1900 i Paris.

Druart kom på delt andreplass i bueskyting, *Sur la perche à la herse*, sammen med  Auguste Serrurier fra Frankrike under OL 1900 i Paris. Landsmannen Emmanuel Foulon vant konkurransen og ble olympisk mester.

## OL-medaljer
* 1900  Paris -  Sølv i bueskyting, Sur la perche à la herse

## Eksterne lenker
*
Louis Glineux

**Louis Glineux** (født 10. desember 1849) var en belgisk bueskytter som deltok i de olympiske leker 1900 i Paris.

Glineux kom på tredjeplass i bueskyting, *Sur la perche à la pyramide*, under OL 1900 i Paris. Émile Grumiaux fra Frankrike vant konkurransen og ble olympisk mester foran sin landsmann Auguste Serrurier.

## OL-medaljer
* 1900  Paris -  Bronse i bueskyting, Sur la perche à la pyramide''  Frankrike

## Eksterne lenker
*
Nord-Irlands kvinnelandslag i fotball

**Nord-Irlands kvinnelandslag i fotball** representerer Nord-Irland i internasjonal fotball. Nord-Irlands første registrerte kamp var den 7. september 1973 mot England, en kamp som endte 1-5. Norge vant sin første landskamp mot nettopp Nord-Irland i 1979. 

Nord-Irland har aldri blitt kvalifisert til noe mesterskap. Dette er delvis på grunn av at laget trakk seg fra kvalifiseringen fra og med EM i 1993 til og med EM i 2005. Laget har få seire i kvinnefotball, men de vant sin gruppe i første kvalifisering til EM i Finland ved blant annet å slå Kroatia og Georgia med 4 mål. I andre kvalifiseringsgruppe fikk laget ett poeng etter en uavgjort hjemme mot Belarus. 

I kvalifiseringen til VM i Tyskland hadde Nord-Irland en liten opptur ettersom de spilte i gruppe med Kroatia, Estland og Serbia. Nord-Irland tok tilsammen 10 poeng, og endte på tredjeplass i gruppen, bak Island og Frankrike.

## Se også
*Nord-Irlands herrelandslag i fotball
*Storbritannias kvinnelandslag i fotball
*Storbritannias herrelandslag i fotball

## Eksterne lenker
*
Grimdalstunet

**Grimdalstunet** er et gammelt gårdstun, nå museum, i grenda Skafså i Tokke kommune, Telemark. Den er kjent som et kunstnerhjem ettersom billedhuggeren Anne Grimdalen (1899–1961) ble født og vokste opp her.

Fjellgården Grimdalen, som ligger på 630 moh., har en historie tilbake til 1600-tallet, og er et av de eldste autentisk bevarte gårdstun i Norge. Det eldste av de ti husene på gården er fra senmiddelalderen, det yngste er fra 1850. Anne Grimdalen vokste opp her som en av ti søsken. Da hun døde i 1961 var allerede en rekke av hennes modeller og støpeoriginaler samlet i et tilbygg ved tunet. Etter hennes død overtok Tokke kommune eierskapet til hennes samlinger av modeller. Gårdstunet ble omgjort til museum fra og med 1965, og i 1973 ble det åpnet et eget museumsbygg for kunsten, i utkanten av gårdstunet. 

Livet på gården, og Grimdalens øvrige liv som kunstner, er skildret i hennes livsminner *Slik var det* utgitt av broren Olav Grimdalen i 2 bind 1973-74. Olav Grimdalen arbeidet også aktivt for å bevare og utvikle Grimdalstunet.

Museet er en del av Vest-Telemark Museum, og er tilgjengelig for publikum i sommersesongen. Museet er både et allment kulturhistorisk museum knyttet til det gamle gårdstunet, et museum over Anne Grimdalens kunst, med i alt ca. 300 objekter, og et galleri med nye, skiftende utstillinger hver sommer. Gårdsmuseet er framstilt slik husene var i Anne Grimdalens barndom. Karl Erik Harrs illustrasjoner til Draumkvedet er en del av museets faste utstilling. 

Museet ligger langs fylkesvei 45, ni km fra Dalen.

## Litteratur
* *Norske kunstnerhjem*; temanummer av *[[Fortidsvern]]*; nr 3, 2005

## Eksterne lenker
* grimdalstunet.no