Bellona

**Miljøstiftelsen Bellona** er en norsk ideell stiftelse som ble grunnlagt i 1986 av Frederic Hauge og Rune Haaland som en aksjon- og protestgruppe, men som siden har utviklet seg til en internasjonal vitenskapsbasert, teknologisk organisasjon innenfor økt økologisk forståelse og vern av natur, miljø og helse. Per 2024 arbeider rundt 70 medarbeidere i Bellona innenfor fag som teknologi, økologi, fysikk, kjemi, økonomi, statsvitenskap og informasjon. Organisasjonen har hovedkontor i Oslo, men også avdelingskontorer i Brussel i Belgia, Berlin i Tyskland og Vilnius i Litauen.

Fra å være en protest- og aksjonsgruppe på 1980-tallet er Bellona i dag en miljøorganisasjon som jobber med reelle løsninger på klimakrisen, blant annet innen energi, havbruk, miljøforvaltning og internasjonalt klima- og miljøsamarbeid. Bellona samarbeider med næringslivet for å finne og fremme avgjørende løsninger på klima- og miljøutfordringene. Bellona representerer den norske miljøbevegelsen i det europeiske samarbeidsorganet for miljøorganisasjoner – EEB (European Environmental Bureau, et stort europeisk nettverk av 180 organisasjoner fra 40 land). Bellona publiserer en rekke forskningsrapporter og har per januar 2024 utgitt rundt 746 ulike utgivelser siden starten.

Organisasjon har navn etter krigsgudinnen Bellona i romersk mytologi. Bellona søker strategisk samarbeid med andre organisasjoner og interesser, blant annet næringslivet siden 1998, utifra erkjennelsen at «verken miljøorganisasjonene eller myndighetene alene kan drive frem løsningene på alle klima-og miljøutfordringene verden står overfor». Bellona har samarbeidsavtaler med Altera Infrastructure om transport og lagring av CO2,, Elektroforeningen (EFO) innenfor elektrifisering, ENRX, og andre. Som en del av strategisk samarbeid er Bellona også deleiere i en rekke selskap, særlig innen elektrifisering og fornyet energi.

## Historie
### Opprettelse

Bellona ble stiftet den 16. juni 1986 i et okkupert lokale av Frederic Hauge og Rune Haaland, rundt sju uker etter Tsjernobyl-ulykken. Navnet ble funnet i et leksikon ved å søk e på B og fant den romerske krigsgudinnen Bellona. Holdningen var at det var en kamp for miljøet og naturvern. Etter at Bellona sammen med Natur og Ungdom okkupert kontoret til daværende miljøvernminister Sissel Rønbeck fikk organisasjonen mediaoppmerksomhet, særlig Hauge, på dette tidspunktet en 20-åring i islender med sterke meninger.

I begynnelsen dreide mye av Bellonas arbeid seg om jakt på og avsløring av ulovlige og helseskadelige utslipp, nedgravde gifttønner og ulike former for «miljøkriminalitet» – et begrep som Bellona var med på å sette på dagsordenen, og som senere ble en del av offisiell norsk juridisk terminologi. I løpet av kort tid ble Bellona som miljøvernorganisasjon kjent i Norge. Etter hvert ble fysiske aksjoner i økende grad kombinert med tverrfaglige studier, og en stadig bedre miljølovgivning gav organisasjonen nye arbeidsmuligheter.

### Aksjoner
I sine første år sørget Bellona for å få satt miljøvern på dagsordenen rett og slett ved å fysisk grave fram miljøfarlig avfall. Svært mange bedrifter hadde både lekkende rør og nedgravde gifttønner, og Bellona gjorde det til sin spesialitet å komme på uanmeldt inspeksjon med media på slep. Noen av de viktigste aksjonene var de mot gruvebedriften Titania i Jøssingfjorden, Borregaard fabrikker i Sarpsborg, Norsk Hydros anlegg på Herøya, bilfragmenteringsfirmaet Ring Teigen i Hokksund grunnet utslipp av bromerte flammehemmere, bedriften Ifa Alna i Bergen, Buskerud Papirfabrikk, Kammerfoss Bruk ved Kragerø, medlemsbedriften Porolon i Ålesund, daværende nikkelverket Falconbridge i Kristiansand, Bergmetall Ag-Service, Odda smelteverk og Tinfoss Titan & Iron. Anmeldelsene førte ofte fram, og i 1993 måtte for eksempel Borregaard betale 500 000 kroner i bot for kvikksølvlekkasjer etter å ha blitt anmeldt av Bellona tre år før. Gruvebedriften Titania ble i 1990 pålagt av regjeringen å bygge et landdeponi for sine avgangsmasser for å forhindre utslipp av rundt to millioner tonn årlig til havet. Bellona har fortsatt arbeidet med problemstillinger knyttet til miljøgifter og forurenset grunn.

I 1988 utga Ingvar Ambjørnsen en dokumentarbok om den relativt nye organisasjonen, *Bellona : Gudinna som ble vaktbikkje*, som især tok for seg de tre store norske miljøskandalene.

### Elbil
Bellona importerte i 1989 den første elbilen til Norge og kjører en rekke ganger gjennom bompengeringen uten å betale. Aksjonene var et ledd i kampen for å gi biler med nullutslipps avgiftsfordeler. Morten Harket fra popgruppen A-ha var deltaker og ga drahjelp til aksjonen. Stuntet fikk stor medieoppmerksomhet, og ble en årelang kamp for avgiftsfritak, fritatt for bompenger og mulighet til å kjøre i kollektivfeltet og andre positive intensiver for elbiler. Fra 2008 ble slike ordningene ble innført i Norge i 2008. Disse intensiver bidro til å gjøre Norge til det landet med verdens høyeste elbileie per innbygger.

### Russland

Fra nedgravde gifttønner i Norge, ble atomavfall i nordlige Russland en aktuell problemstilling. Bellonas arbeid i Russland begynte i 1989 da Bellona demonstrerte sammen med innbyggere fra Pasvik i Finnmark ved grensen til Sovjetunionen mot svovelutslippene fra nikkelverkene i byen Nikel på Kolahalvøya. Året etter demonstrerte Bellona mot atomprøvesprengninger ved Novaja Semlja, kun 90 km fra Norge. Bellona seilte nordover med skipet M/S «Genius», og la seg som levende skjold mot flere sprengninger. Det endte med arrestasjon og bortvisning, men kun én sprengning ble foretatt i området etter dette. Med Sovjetunionens sammenbrudd i 1991 ble en rekke miljøspørsmål akutte.  Bellona begynte deretter å kartlegge kilder til radioaktiv forurensing i Russland. Dette arbeidet vakte stor internasjonal oppmerksomhet, spesielt da Bellona i 1994 tok seg gjennom et usikret gjerde rundt et av verdens største atomanlegg i Tomsk i Sibir for å dokumentere den dårlige sikringen.

I 1994 avslørte Bellona for første gang deponiet av atomavfall i Andrejevbukta, en sovjetisk militærbase der 23 000 brukte brenselsstaver fra atomdrevne ubåter og atomisbrytere ble lagret, noen av dem under svært kritiske forhold. Bellona bidro til å gi stor oppmerksomhet, og ble leder av sekretariatet for en interparlamentarisk arbeidsgruppe mellom Russland og dets internasjonale partnere som Norge, EU og flere G7-land. Selve oppryddingen i Andreyevabukta startet i 2017 da den første forsendelsen av brukte brenselsstaver ble sendt fra basen for lagring og de siste brenselsstavene skal etter planen fjernes i 2025/2026. 

Også i 1994 etablerte Bellona kontor i Murmansk, og opplevde stadig nye vanskeligheter med det russiske sikkerhetsbyrået FSB. En rekke rapporter har blitt presentert av Bellona om atomproblemene, spesielt i de nordvestlige delene av Russland. Og Bellona arrangerte flere møter om problemene mellom politikere fra Russland, EU, USA og Norge, og høringer om emnet i Brussel. Det er fortsatt store risikoer knyttet til usikret atomavfall i Russland.

Aleksandr Nikitin begynte å jobbe for Bellona i 1995, og 6. februar året etter ble han arrestert av russisk etterretning og siktet for høyforræderi i form av spionasje. Arrestasjonen startet en lang prosess mot den tidligere ubåt-kapteinen som var medforfatter av Bellona-rapporten *Den russiske Nordflåten. Kilder til radioaktiv forurensing*. Rapporten ble forbudt i Russland, og Nikitin-saken ble gjenstand for enorm internasjonal oppmerksomhet. I mange år gikk nesten alle Bellonas ressurser med på å kjempe for Nikitins frihet i det russiske rettssystemet, og i 1999 ble han endelig frikjent i russisk høyesterett. Det var første gang noen hadde vunnet over sikkerhetspolitiet FSB i russisk høyesterett. Nikitin jobber i dag med saker relatert til Russland fra Bellonas kontor i Oslo.

Med det kjølige politiske klimaet som fulgte president Vladimir Putins politikk, særlig fra og med den russiske invasjonen i Ukraina i 2014 ble det fra vanskelig til umulig for Bellona å arbeide i Russland. Bellona hadde kontorer i Murmansk og St. Petersburg fram til 2022. Etter 30 år ble organisasjonen tvunget til å stenge sin kontorer i landet. Isteden ble det etablert et nytt kontor i Vilnius i Litauen.

I 2013 ble Bellona erklært uønsket av russiske myndigheter. Russiske medarbeidere ved Bellonas kontor i Vilnius utrykte frykt for hva som vil skje med deres nærmeste familie som fortsatt er i Russland.

### Sellafield

I 1957 hadde Sellafield en av verdens verste atomulykker. En brann oppsto da kjernebrensel av uranmetall antente inne i anlegget. Radioaktiv forurensning ble sluppet ut i miljøet, som det nå anslås forårsaket rundt 240 kreftformer på lang sikt, hvor 100 til 240 av disse dødelige.

I 2004 ble bestemt at alle utslipp av det radioaktive stoffet technetium (Tc-99) fra atomanlegget på Sellafield skulle opphøre. Anlegget  behandlet atomavfall i mange tiår og sørget for omfattende forurensing av havet. Den verste perioden var på 1970-tallet, men utslippene av tc-99 som begynte i 1994 var også svært problematiske. Tc-99 var et stoff som ble oppkonsentrert i enkelte organismer som hummer og tang, og i 1996 ble stoffet registrert langs norskekysten, og man fant spor av atomavfallet helt opp til Svalbard.

I tillegg til å protestere høylytt mot utslippene som forurenset norske farvann, satte Bellonas atomfysikere seg inn i saken og utredet årsaker og mulige løsninger. Under en konferanse i 2003 la Bellona fram beregninger som viste at det var praktisk mulig å teste ut en rensemetode, og ikke lagre utslippene på land slik britiske myndigheter ønsket. Etter ti års kamp blir nå all tc-99 fra Sellafield først renset og så lagret på land. Atomreaktorene på Sellafield er i dag stengt, men fortsatt drives reprosessering av atomavfall fra anlegget THORP (Thermal Oxides Reprocessing Plant) på Sellafield. Dette anlegget har hatt mange uhell, brudd på sikkerheten og utslipp, og Bellona har krevd at all reprosessering av atomavfall på Sellafield opphører.

### EU
Bellona åpnet sitt kontor i Brussel i 1994, rett etter at flertallet av den norske befolkning hadde stemt i mot et norsk medlemskap i Den europeiske union. Forurensing kjenner ingen landegrenser, og uavhengig av om Norge er medlem eller ikke vil svært mange viktige avgjørelser tas i Brussel. Frederic Hauge uttalte at Bellona «ønsker å bidra med gode løsninger fra innsiden. Det er derfor det er viktig å være til stede der ting faktisk skjer.» De første årene ble mye tid brukt på å informere EU-systemet om farene knyttet til usikker lagring av atomavfall i Russland. I de senere årene har klimaspørsmålet kommet stadig sterkere på agendaen, og Bellona Europa bruker nå det meste av sine ressurser på aktiv lobbyvirksomhet i energi- og klimaspørsmål overfor EUs beslutningsorganer. Bellona har etter hvert fått mye innflytelse i EU-systemet, og Bellona-leder Frederic Hauge er blant annet viseformann i Den europeiske teknologiplattformen for CO2-håndtering (ZEP).

### Interne forhold
Etter 11 år i tjeneste for miljøorganisasjonen gikk Bellonas nestleder Marius Holm av i begynnelsen av 2011. I 2018 var det store uenigheter i ledelsen av Bellona, særlig mellom grunnlegger Frederic Hauge og ledergruppen, som førte til at hele ledelsen i Bellona gikk av med umiddelbar virkning. Ledergruppen besto av fire personer: daglig leder Nils Bøhmer, markeds- og kommunikasjonssjef Hanne Løvstad, økonomisjef Anders Strand og fagsjef Runa Haug Khoury.

Stein Lier-Hansen forlot i 2013 sjefjobben i NHOs Norsk Industri og begynte i Bellona.

## Betydningsfulle aktiviteter

### Klimaendringer
Store deler av Bellonas virksomhet dreier seg i dag om kampen mot klimaendringer. Bellona mener at klimautfordringen har tre løsninger: CO<sub>2</sub>-håndtering, energieffektivisering og fornybar energi. For å promotere disse løsningene har Bellona fagmedarbeidere med bred bakgrunn fra forskning, miljøbevegelse, industri og næringsliv. Bellonas fagmedarbeidere er med å sette dagsorden i norsk så vel som internasjonal klimadebatt, og sommeren 2008 arrangerte Bellona konferansen CC8 på Hafslund Hovedgård utenfor Sarpsborg sammen med Hafslund ASA og Club de Madrid, en forening for tidligere statsledere. På konferansen deltok prominente navn som Nicholas Stern, Kjell Magne Bondevik, Gro Harlem Brundtland og Ricardo Lagos. I forbindelse med konferansen presenterte Bellona rapporten *How to Combat Global Warming*.

### CO<sub>2</sub>-håndtering

CO<sub>2</sub>-håndtering er i dag en naturlig del av klimadebatten, og har etter hvert blitt anerkjent av de aller, aller fleste som et viktig våpen i klimakampen. Bellona begynte å snakke om CO2-håndtering allerede i 1991, men det har vært en lang vei å gå for å få flere med seg på sin side. Store deler av den internasjonale miljøbevegelsen har vært, og er fortsatt motstandere av fangst og lagring av CO2. Det har blitt stilt spørsmålstegn ved lagringssikkerheten, og flere andre miljøorganisasjoner har ment at CO2-håndtering av fossile energikilder vil forsinke overgangen til et fornybart samfunn. Bellona hevder på sin side til at det ikke finnes noen måte å kutte klimagassutslippene raskt nok til å unngå farlige klimaendringer enn å fange og lagre CO2 i en mellomfase mens man innfører fornybar energi som den eneste energikilden. Det finnes fortsatte fossile brennstoffer, spesielt kull, nok til et par hundre år, og teknologien har enda ikke kommet langt nok til at fornybare kilder vil kunne dekke hele verdens energibehov. Av den grunn er Bellona en sterk tilhenger av CO2-håndtering.

### Olje i nord
Allerede i 1993 aksjonerte Bellona for første gang mot oljeutvinning i Barentshavet da de la seg i veien for Shell-plattformen Ross Rigg.  Kampen mot å la oljeindustrien få slippe til i sårbare havområder i nord har vært svært viktig for Bellona, og later til å bli enda viktigere i årene som kommer. Flere oljeselskaper, med Statoil i spissen presser på for å få bore etter olje utenfor Lofoten og Vesterålen. Sammen med lokale krefter og andre miljøorganisasjoner har Bellona bygd en sterk allianse mot oljeselskapene. Argumentene mot oljeutvinning går både på sikkerhet – man frykter de miljømessige konsekvensene av et eventuelt utslipp, manglende sameksistens med fiskernæringen og turistnæringen og klimaendringer.

### Algereaktor/Carbon Negative
I 2008 signerte Bellona en kontrakt med det nederlandske selskapet AlgaeLink som har utviklet et tankanlegg som skal automatisere produksjonen av bioolje fra alger. Ifølge selskapet kan det produsere 20 ganger mer brennstoff fra alger enn fra raps eller solsikke på samme areal. Alger kan dyrkes i områder som ikke egner seg for matproduksjon og kommer dermed ikke i konflikt med verdens matvarebehov. Algereaktoren er fire ganger seks meter, tar 3&nbsp;000 liter og kan driftes både med ferskvann og saltvann. Et kraftverk med CO2-håndtering som brenner alger vil være «karbonnegativt» siden CO2-utslippene fra biologisk materiale i utgangspunktet er en del av det naturlige kretsløpet. Dersom disse utslippene deponeres vil atmosfæren i sum ha fått mindre CO2 enn før forbrenningen fant sted.

### Vindkraft

Bellona framla i en rapport i 2013, *Vindkraft – en nødvendig og sentral klimaløsning – Hvordan unngå konflikter og samtidig få utløst de beste prosjektene*, at både hensyn til naturmiljø og økt vindkraftutbygging kan skje. Rapporten påpekte at klimaproblemet og tapet av naturmangfold er miljøproblemer som må løses samtidig. Vindkraft påvirker naturmangfoldet negativt, men det er mulig å velge områder som har lav påvirkning av naturen. Bellona mener at det politisk må prioriteres mellom klima og miljøhensyn, og klarere retningslinjer for konsesjonsbehandlingen må komme ut av dette. Dermed kan de mest kontroversielle prosjektene tas tidlig ut av konsesjonsbehandlingen og misnøyen mot vindkraft reduseres.

Bellona har sammen med Siemens utarbeidet en rapport som ser på potensialet for energieffektivisering i Norge kalt *Energieffektivisering – en rapport i regi av Bellona og Siemens*. Ifølge rapporten kunne energieffektivisering frigjøre energi tilsvarende forbruket i én million husstander. Innenfor vannkraft skal opprustning og utvidelse kunne gi 8-10 TWh, industrien kan innføre styringssystemer og energimålere som gir en besparelse på 3,6 TWh, modernisering av kraftnettet kan spare energi og i bygninger kan energieffektivisering spare 8,4 TWh.

### Fornybar energi
Per 2024 er organisasjonens viktigste satsingsområder energi (som fornybar energi, energieffektivisering, CO<sub>2</sub>-håndtering, transport og hydrogen), havbruk og fiskeri, miljøforvaltning, samt miljøproblematikk i Russland. Organisasjonen har fagpersonell innen av blant annet atomfysikk, informasjon og journalistikk, teknologi, biologi og økonomi, som arbeider tverrfaglig og ofte i dialog med forskningsinstitusjoner. I løpet av de siste 35 årene har Bellona produsert en rekke arbeidsnotater og rapporter om miljørelaterte forhold og problemstillinger internasjonalt og i Norge. Organisasjonen publiserer også hyppig miljønyheter og bakgrunnsinformasjon på norsk, russisk, tysk og engelsk på sine nettsider.

Bellona er også akkreditert og har observatørstatus til FNs miljøprogram UNEPs styrende råd, UNFCCCog IMO. I Brussel sitter Bellona i EU-kommisjonens ekspertpanel for realisering av utslippsfrie kraftverk, og leder i tillegg en av arbeidsgruppene i Kommisjonens teknologiplattform. Bellona er også en av svært få ideelle organisasjoner som har undertegnet UN Global Compact, et globalt nettverk for bedrifter som ønsker å arbeide med samfunnsansvar og bidra til forsvarlig og bærekraftig bedriftspraksis

Blant selskaper som er avledere fra Bellona er Bellona Holding AS. Det er et selskap heleid av Bellona. Virksomheten til selskapet er investering i selskaper som utvikler miljøvennlig teknologi foruten aktiviteter i naturlig tilknytning til dette.

## Finansiering
Miljøorganisasjonen Bellona arbeider uten driftsstøtte fra det offentlige. Cultura Bank bidrar med hjelp til finansiering. Bellona mottar tilskudd og prosjektstøtte fra en rekke filantropiske organisasjoner, foruten også europeiske og norske aktører, som European Climate Foundation (ECF), EUs Horizon-program, Norges Forskningsråd og Direktoratet for strålevern og atomsikkerhet. For 2021 utgjorde prosjektstøtte og tilskudd rundt 63% av Bellonas totale inntekter. Organisasjonen rapporterer til Arkiveverket.

## Priser og utmerkelser
I 2000 ble Bellona tildelt Nordisk råds natur- og miljøpris. I tillegg har Frederic Hauge i forlengelsen av organisasjonen mottatt en rekke hederspriser.

## Referanser


## Litteratur
* Ambjørnsen, Ingvar (1988): ''Bellona : Gudinna som ble vaktbikkje'', Cappelen, ISBN 8257406902, 8202112575.

## Eksterne lenker
* 
*