Hot August Night

***Hot August Night*** er eit dobbelt konsertalbum frå 1972 av Neil Diamond. («Hot August night» er opningslinja i Diamond-songen «Brother Love's Travelling Salvation Show».) Albumet vart spelt inn på ein konsert med Diamond den 24. august 1972, ein av ti utselde konsertar som Diamond spelte den månaden ved The Greek Theatre i Los Angeles.

Dette albumet og det førre studioalbumet, *[[Moods av Neil Diamond|Moods]]*, vert genrelt rekna som dei to viktigaste innspelingane til Diamond i form av å definere signaturstilen hans. 

Diamond gav seinare ut to «oppfølgjaralbum», *[[Hot August Night 2|Hot August Night II]]* (1987) og *[[Hot August Night/NYC]]* (2009).

## Australsk mottaking
Albumet vart ein stor suksess for Diamond og i Australia låg albumet heile 29 veker på toppen av albumlista i 1973 og 1974, noko som berre vart gjenteke av Delta Goodrem med hennar *[[Innocent Eyes av Delta Goodrem|Innocent Eyes]]* i 2003. Denne rekorden vart slått i 1980-åra av Dire Straits med albumet deira *[[Brothers in Arms av Dire Straits|Brothers in Arms]]* som låg 34 veker på toppen av albumlista. Albumet låg framleis på Topp 20 i 1976 og gjekk igjen inn på den australske Topp 10-lista i 1982.

## Kritikk

I ei melding for *[[Rolling Stone]]* skreiv musikkritikaren Lester Bangs kalla *Hot August Night* ein «fin presentasjon av heile spekteret» til Diamond og hylla musikken for «stor, pretensiøs, fårete pop» med eit melodrama og «ei hymne-liknande kjensle». I meldinga si for *[[Creem]]* avskreiv Robert Christgau albumet som eit mislukka forsøk på «dårleg kunst», og han fann humoren til Diamond «fyndig» og countrysongane hans smaklause.

Sidan har Allmusic-redaktøren Stephen Thomas Erlewine kalla *Hot August Night* «den ultimate Neil Diamond-skiva ... som syner ikonet Diamond i full prakt». Rob Sheffield kalla i *[[The Rolling Stone Album Guide]]* (2004) albumet «the triumph of Neilness» og sa at musikken var berre noko meir «laus» enn på studioinnspelingane hans, men «munter».

## Innhald
Side 1:
# «Prologue»
# «Crunchy Granola Suite»
# «Done Too Soon»
# «Dialogue»
# «Solitary Man»
# «Cherry, Cherry»
# «Sweet Caroline»
Side 2:
# «Porcupine Pie»
# «You're So Sweet»
# «Red, Red Wine»
# «Soggy Pretzels»
# «And The Grass Won't Pay No Mind»
# «Shilo»
# «Girl, You'll Be a Woman Soon»
Side 3:
# «Play Me»
# «Canta Libre»
# «Morningside»
# «Song Sung Blue»
# «Cracklin' Rosie»
Side 4:
# «Holly Holy»
# «I Am... I Said»
# «Soolaimon» / «Brother Love's Travelling Salvation Show»

**CD-utgåve i 2000**
Disk  1:
# «Prologue»
# «Crunchy Granola Suite»
# «Done Too Soon»
# «Dialogue»
# «Solitary Man»
# «Cherry, Cherry»
# «Sweet Caroline»
# «Porcupine Pie»
# «You're So Sweet»
# «Red, Red Wine»
# «Soggy Pretzels»
# «And The Grass Won't Pay No Mind»
# «Shilo»
# «Girl, You'll Be a Woman Soon»

Bonusspor:
* «Walk On Water»
* «Kentucky Woman»
* «Stones»

Disk 2:
# «Play Me»
# «Canta Libre»
# «Morningside»
# «Song Sung Blue»
# «Cracklin' Rosie»
# «Holly Holy»
# «I Am... I Said»
# «Soolaimon» / »Brother Love's Travelling Salvation Show»

**2012 40th Anniversary Deluxe Edition**
Disk 1:
# «Prologue»
# «Crunchy Granola Suite»
# «Done Too Soon»
# «Dialogue»
# «Solitary Man»
# «Cherry, Cherry»
# «Sweet Caroline»
# «Porcupine Pie»
# «You're So Sweet»
# «Red, Red Wine»
# «Soggy Pretzels»
# «Gitchy Goomy» (new bonus track)
# «And The Grass Won't Pay No Mind»
# «I Think It's Going To Rain Today» (new bonus track)
# «Shilo»
# «Modern Day Version Of Love» (new bonus track)
# «Girl, You'll Be a Woman Soon»
# «Walk On Water»
# «Kentucky Woman»
# «Stones»
# «Musician Intros» (new bonus track)

Disk 2:
# «Play Me»
# «Canta Libre»
# «Morningside»
# «Song Sung Blue»
# «Cracklin' Rosie»
# «Holly Holy»
# «I Am... I Said»
# «Soolaimon» / »Brother Love's Travelling Salvation Show»

## Medverkande
* Neil Diamond - vokal og gitar
* Richard Bennett - gitar
* Danny Nicholson - gitar
* Emory Gordy, Jr. - gitar og vibrafon
* Alan Lindgren - klaverinstrument
* Reinie Press - bass
* Dennis St. John - trommer
* Jefferson Kewley - perkusjon
* Strykarar - Sidney Sharp, Philip Candreva, Paulo Alencar, Baldassare Ferlazzo, Robert Lipsett, Haim Shtrum, Ron Folsom, Henry Ferber, Hyman Goodman, William Henderson, John DeVoogdt, Wilbert Nuttycombe, Jay Rosen, Walter Wiemeyer, Shari Zippert, Ralph Schaeffer, Tibor Zelig, Walter Rower, Salvatore Crimi, Richard Kaufman, David Turner (fiolinar), Linn Subotnick, Philip Goldberg, Sven Reher, Myron Sandler, Marilyn Baker, Samuel Boghossian (bratsjar), Jesse Ehrlich, Jerome Kessler, Raymond Kelley, Nathan Gershman, Alice Ober, Giacinto Nardulli (celloar), Timothy Barr, Jess Bourgeois, Don Bagley (kontrabassar)

Orkesteret dirigert av Lee Holdridge

## Lister

## Kjelder

**Denne artikkelen bygger på «[[:en:Hot August Night|Hot August Night]]» frå ,  den 28. august 2013.* 
*** oppgav desse kjeldene:*


## Bakgrunnsstoff
* 
* "The Night Neil Diamond Whanged His Clanger" av Steven Hyden