Færøysk morfologi

**Færøysk morfologi** er morfologien, eller bøyings- og avleiingslæra, til færøysk.

Færøysk er, saman med islandsk og nokre svenske målføre, det einaste nordiske målet som framleis har fire kasus: nominativ, akkusativ, dativ og genitiv. Genitiv blir brukt berre i faste uttrykk. 

### Substantiv

Den færøyske morfologien er ganske lik den islandske og norrøne.

### Adjektiv

Adjektiv blir bøygde i genus og kasus, og kan vere bundne og ubundne.

* *ein stórur bátur* – «ein stor båt» (maskulinum, hankjønn)
* *ein vøkur genta* – «ei vakker jente» (femininum, hokjønn)
* *eitt gott barn* – «eit bra/dyktig barn» (nøytrum, inkjekjønn)

* *(tann/hin) stóri báturin* – «den store båten»
* *(tann/hin) vakra gentan* – «den vakre jenta»
* *(tað/hitt) góða barnið* – «det gode/dyktige barnet»

### Pronomen
#### Personlege pronomen
Personlege pronomen i færøysk er:

**Eintal**
* 1. person: *eg* [eː] – eg, *meg* [meː] – meg (akk.), *mær* [mɛaɹ] – meg (dat.), *mín* [mʊin] – min (gen.)
* 2. person: *tú* [tʉu] – du, *teg* [teː] – deg (akk.), *tær* [tɛɹ] – deg (dat.), *tín* [tʊin] – din (gen.)
* 3. person maskulinumm: *hann* [hanː] – han (nom., akk.), *honum* [ˈhoːnʊn] – han (dat.), *hansara* [ˈhansaɹa] – hans (gen.)
* 3. person fenininum: *hon* [hoːn] – ho, *hana* [ˈhɛana] – henne (akk.), *henni* [hɛnːɪ] – henne (dat.), *hennara* [ˈhɛnːaɹa] – hennar (gen.)
* 3. person nøytrum: *tað* [tɛa] – det (nom., akk.), *tí* [tʊi] – det  (dat.), *tess* [tɛsː] – dess (gen.)

**Fleirtal**
* 1. person: *vit* [viːt] – vi, *okkum* [ɔʰkːʊn] – oss (akk., dat.), *okkara* [ˈɔʰkːaɹa] – vår (gen.)
* 2. person: *tit* [tiːt] – de, *tykkum* [ˈtɪʰkːʊn] – dykk (akk., dat.), *tykkara* [ˈtɪʰkːaɹa] – dykkar (gen.)
* 3. person maskulinum: *teir* [taiɹ]/[tɔiɹ] – dei (m., nom., akk.), *teimum* [ˈtaimʊn]/[ˈtɔimʊn] – dei (dat.), *teirra* [ˈtaiɹːa]/[ˈtɔiɹːa] – deira (gen.)
* 3. person femininum: *tær* [tɛaɹ] – dei (f., nom., akk.)
* 3. person nøytrum: *tey* [tɛi] – dei (n., nom., akk.)

Tredje person plural nøytrum *tey* blir brukt i tilfelle det er snakk om begge kjønn, som t.d.:

* *teir eru onglendingar* – «dei er engelskmenn» (om menn)
* *tær eru føroyingar* – «dei er færøyingar» (om kvinner)
* *tey eru fólk úr Evropa* – «dei er folk frå Europa» (begge kjønn)

### Verb

Færøyske verb skil seg frå norske framfor alt ved at dei kongruerer med subjektet i tal og person. Hovudinndelinga er som for norsk, i sterke og svake verb, der skilnaden er om preteritum blir uttrykt med avlyd eller med ending. Samanlikna med norsk har færøysk fleire sterke verb. I tillegg har færøysk, som norsk ein del andre verbgrupper.

#### Svake verb

Svake verb blir delt inn i 4 grupper, etter stammetype og preteritumsending.

# *kalla* – påkalle/rope
# *selja* – selje
# *døma* – dømme
# *rógva* – ro

Preteritumsendinga er *-ð-* (1), og for dei andre typane *-d-* eller *-t-*. Fordelinga av dei to i preteritum er avhengig av om det før endinga kjem ein vokal / nasal /likvid eller ikkje. I supinum er endinga i alle tilfelle *-t* (jf. *dømdi, dømt; lýsti, lýst*).  Første person presens eintal endar på *-i*.
Inndelinga tilsvarer inndelinga av norske svake verb. Bøyingsmønsteret går fram av tabellen:

For ei undergruppe av (1) har verba dobbeltformer i preteritum: *rópa - rópaði / rópti* ‘rope’, *dáma - dámaði / dámdi* ‘like’, *spáa - spáaði / spáddi* ‘spå’, mykje likt tilsvarande norske dobbeltformer. Typisk for desse verba er at dei har *ó* og *á* som stammevokal. Nye lånord kjem gjerne inn i denne gruppa: *súkkla* ‘sykle’, *produsera* ‘produsere’. Jf. Thráinsson m.fl. s. 136f.

#### Sterke verb

Sterke verb blir delt inn i sju grupper, etter avlydstypen:

# *bíta* – bite
# *bróta* – bremse
# *svimja* – symje
# *koma* – kome
# *liggja* – ligge
# *fara* – fare/dra
# *fáa* – få

Bøyinga går fram av tabellen nedanfor:

#### Hjelpeverbet vera

Verbet *vera* ‘vere’ blir brukt omtrent som det norske verbet ‘vere’. Bøyingsparadigmet er uregelrett, slik:

#### Hjelpeverbet hava

* *hava* – ha

#### Hjelpeverbet ''verða''

* *verða* – vere/bli

Infinitivsformene *vera* og *verða* er homonyme, i og med at *ð* ikkje blir uttala i færæysk.

#### Hjelpeverbet ''bliva''

* *blíva* – vere/bli

### Andre viktige verb
Andre viktige færøyske verb som ein ofte får bruk for:
**kunna* - kunne
**munna* - vilje
**mega* - få lov til
**skula* - skulle
**vita* - vite
**vilja* - vilje

### Adjektiv
Dei fleste adjektiva blir bøygde i samsvar med kjønn, tal, kasus, ubunden eller bunden form, i positiv, komparativ og superlativ:

*Maðurin er *'stórur*** – Mannen er stor
''Konan er '''stór*** – Dama er stor
*Barnið er *'stórt*** – Barnet er stort

Adjektiv er på færøysk bøygde etter:

* Tal:

:''ein '''stórur''' maður'' – ein stor mann
:''fleiri '''stórir''' menn'' – mange store menn

* Kasus:

:''ein '''stórur''' maður sat har'' – ein stor mann sat der
:''eg sá ein '''stóran''' mann'' – eg såg ein stor mann
:''eg møtti einum '''stórum''' manni'' – eg møtte ein stor mann

* Kjønn: 

:''ein '''stórur''' maður'' – ein stor mann
:''ein '''stór''' kona'' – ei stor dame
:''eitt '''stórt''' barn'' – eit stort barn

* Vidare bøyest òg adjektiv i formene [[positiv]], [[komparativ]] og [[superlativ]]:

:''stórur – størri – størstur''
:(stor – større – størst) 

* Adjektiv har sterk bøying framfor eit substantiv i ubunden form:
:''ein sjúkur maður'' – ein sjuk mann
:''ein sjúk kona'' – ei sjuk dame
:''eitt sjúkt barn'' – eit sjukt barn

* Adjektiv har svak bøying framfor eit substantiv i bunden form:

:''hin sjúki maðurin'' – den sjuke mannen
:''hin sjúka konan'' – den sjuke dama
:''hitt sjúka barnið'' – det sjuke barnet

* Adjektiver kan òg stå i bunden form: 

:''gamli Andras'' – gamle Andreas
:''Eirikur Reyði'' – [[Eirik Raude]]

==== Adverb ====
Mange adverb blir bøygde i positiv, komparativ og superlativ, men ikkje alle. Her følgjer nokre eksempel med færøyske adverb:

:Vi kan spørje: ''Hvar er hon?'' – Kvar er ho?
:Og svare: ''Hon er '''har'''.'' – Ho er der.

: Vi kan spørje: ''Nær fer hann?'' – Når fer han?
:Og svare: ''Hann fer '''nú'''.'' – Han fer no.

: Vi kan spørje: ''Hvussu livir barnið?'' – Korleis har barnet det?
:Og svare: ''Barnið livir '''væl'''.'' – Barnet har det bra.

Desse orda, ''har'', ''nú'' and ''væl'', er adverb. 

Adverb kan brukast til å gje ei meir detaljert skildring og kjem etter eit verb:

:Når noko skjer: ''Eg fari '''tíðliga''' upp.'' – Eg står tidleg opp.

:Kvar noko er: ''Bólturin er '''her'''.'' – Ballen er her.

:Kvar noko skjer: ''Fundurin var '''har inni'''.'' – Møtet var der inne.

:Kvar noko skal: ''Hann fór '''hagar'''.'' – Han for ditover.

:Korleis noko er: ''Skipið er '''óføra''' stórt.'' – Dette skipet er veldig stort.

:Korleis noko skjer: ''Óhappið hendi '''knappliga'''.'' – Ulykka hende plutseleg. 

:Korfor noko skjer: ***Tí** fór hann avstað.'' – Derfor for han av stad.

:Når ein vurderer noko: ''Hon dugir **ivaleyst** betur enn hann.'' – Ho er utan tvil mykje flinkare enn han.

:Når ein godtek: ***Jú*', eg komi.* – Jo, eg kjem.

:Når ein avslår: ***Nei**, **ikki** fert tú.* – Nei, du fer ikkje.

== Litteratur ==

*W.B. Lockwood: *An Introduction to Modern Faroese.* Tórshavn, 1977 (utgjeven på nytt i 2002)
*Höskuldur Thráinsson (Þráinsson), Hjalmar P. Petersen, Jógvan í Lon Jacobsen, Zakaris Svabo Hansen: *Faroese. An Overview and Reference Grammar''. Tórshavn, 2004 (ISBN 99918-41-85-7) (engelsk)

## Bakgrunnsstoff

* Automatisk færøysk analysator og generator