Mário de Sá-Carneiro

**Mário de Sá-Carneiro** () var ein portugisisk poet og prosaforfattar som i lag med Fernando Pessoa vert rekna som grunnleggar av den litterære modernistrørsla i Portugal.

## Liv og virke
Mário de Sá-Carneiro var fødd i Lisboa. Faren var ingeniør, mora døydde då han var to år gamal og Sá-Carneiro voks opp hos besteforeldra.

Sá-Carneiro byrja å skrive dikt som tolvåring og hadde innan han fylte 17 år omsett fleire verk av Victor Hugo, Johann Wolfgang von Goethe og Friedrich Schiller. I 1910 gav han ut teaterstykket *Amizade* («Venskap») i lag med skolekameraten Tomas Cabreira Junior. Sá-Carneiro oppheldt seg i Paris i fleire periodar, først i 1912, så hovudsakleg i 1914, og 1915 til 1916. Formålet var å studere rettsvitskap, men han kom aldri gjennom første studieår. 

I 1913 vart Sá-Carneiro kjend med Fernando Pessoa som introduserte han for det modernistiske miljøet i Lisboa. I lag med José de Almada Negreiros gav Pessoa og Sá-Carneiro ut litteraturtidsskriftet *Orpheu* (1915). Bladet, som hovudsakleg var finansiert av faren til Sá-Carneiro, kom berre i to nummer. Faren nekta å finansiere eit tredje nummer som var under arbeid. Bladet skapte stor skandale med sin futuristiske idealisme, men idag vert * Orpheu* rekna som eit av dei finaste og mest betydelege døma på portugisisk litteratur. 

Sá-Carneiro levde eit ustadig bohemliv i Paris, han hadde økonomiske problem, krangla med faren, var ulukkeleg i kjærleik og tok tilslutt sitt eige liv på *Hôtel de Nice* på Montmartre.

Det mest kjende verket til Sá-Carneiro er romanen *A Confissão de Lúcio* («Skriftemålet til Lúcio»), eit komplekst relasjonsdrama mellom ei kvinne og to dekadente diktarar under det parisiske fin de siècle. Boka tematiserer erfaringsgrunnlaget til Sá-Carneiro og ei leiting etter å finne sin eigen identitet; dette var problem som han tumla med heile livet.

Tematisk krinsar verka til Sá-Carneiro ein god del om døden og er merkt av ein viss dødslengt. 

Mário de Sá-Carneiro står i skuggen av Fernando Pessoa, men fekk stor påverknad på generasjonen portugisiske diktarar som følgde etter. Dei samla verka hans kom ut posthumt i 1946.

;Verk i utval
* *Amizade* («Venskap»), 1910, teaterstykke
* *Princípio* («Byrjing»), 1912, forteljingar
* *O homem de Sonhos* («Mannen som drøymde») og *O Fixador de Instantes* («Frysing av augneblenken»), 1913, forteljingar som kom ut i *A Águia*
* *A Alma* («Sjela»), 1913, teaterstykke
* *Dispersão* («Oppløysing»), 1914, lyrikk
* *A Confissão de Lúcio*, 1914, roman
* *Céu em fogo* («Himmel i brann»), 1915, 12 forteljingar
** På norsk: *Himmel i brann*, eit utval noveller frå *Céu em fogo*, 81 sider. Folium klassikere (Portugal - 1800-talet). Omsett av Torstein Johnsrud. ISBN 82-7995-006-0
* *Indícios de Oiro*, 1937, lyrikk, posthumt

## Kjelder

**Denne artikkelen bygger på «[[:de:Mário de Sá-Carneiro|Mário de Sá-Carneiro]]» frå , den 6. mai 2012, som oppgir som sine kjelder:*  
 
:*Hauptwerke der spanischen und portugiesischen Literatur*, s. 783, ff. Kindlers neues Literaturlexikon,
:*Knauers Lexikon der Weltliteratur*,
:Etterord til romanen *Lucios Bekenntnis* (Suhrkamp, Frankfurt a.M. 1997, ISBN 3-518-22267-8)

## Referansar

## Bakgrunnsstoff
*