Sørsamisk morfologi

**Sørsamisk morfologi**, eller bøyingsverket i sørsamisk er ein typisk representant for bøyingsverket i uralske språk. Språket har mange grammatiske kategoriar som blir uttrykt morfologisk, og bøyingsverket er agglutinerande.

## Substantiv
Sørsamisk har 8 kasus, 3 grammatiske, 3 lokale og 2 andre adverbiale. Substantivmorfologien er relativt konservativ, t.d. skil sørsamisk mellom akkusativ *-m* og genitiv *-n*, denne skilnaden er forsvunne både i nordsamisk (der begge desse kasusa manglar ending) og i finsk, der suffiksa for akkusativ og genitiv har falle saman til *-n*. Derimot finn vi dei same suffiksa i den andre enden av den uralske språkfamilien akkusativ *-m* og genitiv *-n* i mari, og akkusativ *-m* og genitiv *-ʔ* i nenetsisk.

Sørsamiske substantiv kan delast inn i klasser etter kva form stammen har, såkalla stammeklassar. Det grunnleggjande skiljet går mellom likestava og ulikestava substantiv.

### Likestava substantiv

Likestava substantiv kan ende på *-ie* ( *guelie* «fisk»), på *-a* (*maana* «barn»), på *-oe* (*aaltoe* «simle») eller på *-e* (*niejte* «jente»). Denne vokalen kallast *stammevokalen*. Stammevokalen gjennomgår ulike endringar for dei ulike kasusendingane.

Stammevokalen er uforandra i nominativ eintal, akkusativ eintal og genitiv eintal. For alle andre enn *-e* er han også uforandra for nominativ, komitativ og genitiv fleirtal, i desse kasusa fell *-e* bort. For alle andre kasus i fleirtal, for essiv, og for komitativ eintal, fell alle stammevokalane bort, bortsett frå *-oe*, som blir redusert til *-0*. Den siste gruppa av kasus er lokalkasusa illativ, inessiv og elativ eintal, der *-oe* blir forkorta til *-o* og dei andre blir forkorta til *-e*. Unntaket er illativ eintal for *-ie*-substantiv. Som einaste stammeklasse har -ie-substantiva eit eige kasussuffiks, *-an* (med omlyd) i illativ eintal, og framfor dette suffikset fell stammevokalen *-ie* bort. Dette er vist i tabellen under, der **=** tyder «stammevokalen er uforandra», **0** tyder «stammevokalen er fjerna» og **>e, >o** tyder «stammevokalen er endra til e, o».

Kasusparadigmet ser dermed slik ut, for dei fire ulike likestava stammeklassetypane (essiv har, som i alle dei samiske språka, ingen eigne fleirtalsformer):

### Ulikestava substantiv
Ulikestava substantiv har tre stavingar i siste takt i nominativ eintal, som t.d. *almetje* "menneske". Det er mogleg å setje opp fire stammetypar, alt etter korleis nest siste vokal endrar seg viss kasusendinga består av ei staving (som t.d. inessiv *-isnie*), og ikkje berre ein konsonant (som t.d. for akkusativ *-m*). Med ei tostava kasusending får ordforma over to stavingar i staden for ei (dvs. *(dak-te-re)* med ei takt blir til *(dak.ta)(ris-nie)* med to takter). Dermed blir vokalen i den andre stavinga realisert som *ie, a, e* eller *oe*, alt etter stammetype:

## Adjektiv

Sørsamiske adjektiv kan stå framfor og modifisere eit substantiv, som *attributt*, det kan vere *predikativ*, eller det kan bli brukt som *substantiv*.  I det første tilfellet har adjektivet ei særskild attributtform. For nokre adjektiv er attributt- og predikativform identiske. I det andre tilfellet har adjektivet ei predikativform. Det er denne forma som står i ordboka, og det er den som dannar utgangspunkt for kasus-, numerus- og gradbøying. I det tredje tilfellet blir adjektivet bøygd som eit substantiv.

Adjektiv med identisk attributt- og predikativform er t.d. *røøpses* "raud", *onne* "liten", *gieltegs* "spanande. Adjektiv med skilde attributt- og predikativformer er t.d. *galmes* "kald" (attr. *galme*), *garres* "hard" (attr *garre*). Det er ein tendens i språket til at attributtforma tar over som predikativform.

Adjektiv i sørsamisk er relativt dårleg utforska.

## Verb

Sørsamiske verb blir bøygd i person, tempus, numerus og modus. Verba har dei same stammeklassetypane som substantiva.

### Person- og tempusbøying

Tabellane nedanfor viser verbbøying i presens av like- og ulikestava verb


**Likestavaverb - presens **
**I****II****III****IV****V****VI**
ie-verboe-verba-verbe1-verbe2-verbe3-verb
** ****båetedh****laavkodh****guarkedh****bïejedh****govledh****gihtjedh**
*(oms.)**kome**bade**forstå**setje**høyre**spørje*
Nekt.formbåetiehlaavkoehguarkahbïejhgovlhgihtjh
**Person**      
mannebåatamlaavkoemguarkambïejemgovlemgihtjem
datnebåatahlaavkoehguarkahbïejhgovlhgihtjh
dïhtebåatalååvkeguarkoebeajagovloegihtjie
månnoehbåetienlaavkoenguarkanbiejiengovloengihtjien
dåtnoehbåetedenlaavkodenguarkedenbïejedengovledengihtjeden
dah guaktahbåetiejæganlaavkoejæganguarkajæganbïejijægangovlijægangihtjijægan
mijjiehbåetebelaavkobeguarkebebïejebegovlebegihtjebe
dijjiehbåetedelaavkodeguarkedebïejedegovledegihtjede
dahbåetiehlaavkoehguarkoehbiejiehgovloehgihtjieh


Dei ulikestava verba har ei enklare bøying:


**Ulikestava verb - presens**
**Person****saemiestidh****lea**
mannesaemestemleam
datnesaemesthleah
dïhtesaemestelea
månnoehsaemiestienlean
dåtnoehsaemiestidienlidien
dah guaktahsaemiestæganlægan
mijjiehsaemiestibielibie
dijjiehsaemiestidielidie
dahsaemiestiehleah


### Infinitte former

Infinitte verbformer er former som ikkje blir bøygd i modus, person og tal. Infinitiv er verbet si oppslagsform (det som står i ordboka): *Manne sïjhtem *'åeredh*** "Eg skal ''sove''". Perfektum partisipp blir brukt om avslutta handling: ''Mijjeh '''byöpmedamme*** "Vi har *ete*". Tilstandsforma, eller gerundium, fungerer som *-ing*-forma i engelsk: *Manne lim *'åerieminie**, goh tjidtjie bööti'' "Eg sov då mor kom". Verbgenitiv uttrykker måten noko skjer på, t.d. ''Aehtjie bööti **vaedtsien**''. "Far kom ''gåande''".

<table class="wikitable">
<tr><td colspan="8">**Infinitte verbformer**</td></tr>
<tr><td>Stammeklasse</td><td>**I**</td><td>**II**</td><td>**III**</td><td>**IV**</td><td>**V**</td><td>**VI**</td><td>**ulikest.**</td></tr>
<tr><td>Stammetype</td><td>ie-verb</td><td>oe-verb</td><td>a-verb</td><td>e1-verb</td><td>e2-verb</td><td>e3-verb</td><td></td></tr>
<tr><td>Infinitiv</td><td>**båetedh**</td><td>**laavkodh**</td><td>**guarkedh**</td><td>**bïejedh**</td><td>**govledh**</td><td>**gihtjedh**</td><td>**saemiestidh*'</td></tr>
<tr><td>Perfektum partisipp</td><td class="lightshadow">båateme</td><td class="lightshadow">lååvkeme</td><td>guarkeme</td><td>bïejeme</td><td>govleme</td><td>gihtjeme</td><td>saemiestamme</td></tr>
<tr><td>Gerundium</td><td>båetieminie</td><td>laavkoeminie</td><td>guarkaminie</td><td>bïejeminie</td><td>govleminie</td><td>gihtjeminie</td><td>saemesteminie</td></tr>
<tr><td>Verbgenitiv</td><td>båetien</td><td>laavkoen</td><td>guarkan</td><td>bïejen</td><td>govlen</td><td>gihtjen</td><td>saemesten</td></tr>
</table>

=== Hjelpeverbet *leah* ===

Her er paradigmet for *leah* «å vere» i [[presens]] og [[preteritum]] [[indikativ]]:



=== Nektingsverbet ===

I sørsamisk, som i dei fleste [[uralske språk]], er nektinga eit [[verb]]. Nektingsverbet i sørsamisk blir bøygd i [[person]] og [[tal]]. På same måten som i [[lulesamisk]], men til skilnad frå [[nordsamisk]] og [[finsk]], blir negasjonsverbet også bøygd i [[tempus]]:



== Postposisjonar ==

I tillegg til [[preposisjon]]ar har sørsamisk også [[postposisjon]]ar. Postposisjonane tar komplementa sine i [[genitiv]]. Nokre av postposisjonane, dei som omhandlar retning og plassering, blir bøygde i lokalkasusa [[illativ]], [[inessiv]] og [[elativ]], alt ettersom dei tyder TIL, I/PÅ eller FRÅ. Jf. tabellen nedanfor, der TIL er symbolisert med ->•, I/PÅ med • og FRÅ med •->:



== Litteratur ==

* Bergsland, Knut 1946: *Røros-lappisk grammatikk : et forsøk på strukturell språkbeskrivelse*. Instituttet for sammenlignende kulturforskning. Serie B. Skrifter ; 43. Oslo : Aschehoug.
* Bergsland, Knut 1982: *Sydsamisk grammatikk''. Tromsø: Universitetsforlaget.
* Hasselbrink, Gustav 1981: T1  - Grammatik, Wörterbuch Å - Flytt'edh.
* Lagercrantz, Eliel 1923: Sprachlehre des Südlappischen : nach der Mundart von Wefsen. Bulletin / Kristiania Etnografiske Museum ; 1

## Referansar



## Bakgrunnsstoff

* Oahpa — interaktivt pedagogisk program for å øve på sørsamisk morfologi
* Oahpa sørsamisk minigrammatikk
* Sørsamisk grammatikk på risten.no