Dorothy Ward

**Dorothy Ward** () var ein engelsk skodespelar som spesialiserte seg på pantomime, der ho spelte hovudrolla som ein gut, medan mannen hennar Shaun Glenville spelte dame-roller. Ho hadde ein suksessrik karriere over 52 år, og spelte i over 40 pantomimar mellom 1905 og 1957.

## Bakgrunn og tidleg karriere

Ward var fødd i Aston (no ein del av Birmingham) i Warwickshire i 1890 som dotter av Eliza (fødd Millichamp, 1867-1946) og Edwin Ward (f. 1866), ein flaskegrossist.  Då ho var 14 år blei ho tatt med for å sjå *Jack* and the Beanstalk med Ada Reeve i hovudguterolla, og ho bestemte seg for å driva med pantomime. Ho debuterte på scenen ved Alexandra Theatre i Birmingham i 1905, 15 år gamal, som Zenobia i pantomimen *Bluebeard*.

Etter at ho hadde suksess i denne rolla fekk War tilbod frå Robert Courtneidge om rolla som Betty i den edvardianske musikalske komedien *The Dairymaids* ved Apollo Theatre i London (1906) i lag med Phyllis Dare og Walter Passmore. Under julsesongen 1906 var ho Dandini i pantomimen *Cinderella* i Edinburgh, der ho var reserve for rolla som Prince Charming. Då hovudspelaren i rolla blei sjuk fekk Ward sin fyrste sjanse til å spela ei hovudrolle. Ho skapte deretter den ikkje-talande rolla som Etoff i Edward German sin komiske opera *Tom Jones* ved Apollo Theatre i London (1907), og i 1908 spelte ho prinsessa Helene i operetta *A Waltz Dream* ved Hicks Theatre. Dette blei følgt av George Edwarde sin produksjon av *Havana* på Gaiety Theatre, før ho blei med i *The Gay Gordons* på Aldwych Theatre.

Ward spelte Robin Hood i pantomimen *Babes in the Wood* ved Prince of Wales Theatre i Birmingham (1909-10), og deretter tittelrolla i pantomimen *Little Jack Horner* i Newcastle (1910-11), der dame-rolla blei spelt av den unge irske skodespelaren Shaun Glenville. Dei gifta seg i 1911. Sonen deira var skodespelaren og regissøren Peter Glenville (1913-1996).

## Toppår

Ward blei rekna som ei av dei fremste skodespelarane i rolla som *principal boy*, medan Glenville var kjend som ei pantomime-dame utan like. I 50 år spelte dei derfor ofte mor og son i ulike pantomimar. Dei opptredde saman i slike stykke fram til 1914, då Ward fekk rolla som Louise med Fay Compton og Cicely Courtneidge i *The Cinema Star*, som turnerte i provinsene før det opna på Shaftesbury Theatre i London. I 1916 var ho med i *We're All In It* ved London Hippodrome, og turnert gjennom heile 1917 før ho blei gjenforeint med Glenville i *Happy Go Lucky* (1918). I store delar av 1921 var ho saman med mannen i New York der ho spelte Phoebe Throssel i *Quality Street* på Shubert Theatre og Cora Angélique i *The Whirl of New York* ved Winter Garden Theatre. 

Ward og Glenville hadde fått roller i *Mother Goose* ved Alhambra Theatre i Glasgow til julepantominen i 1921. Like før blei Ward henta inn for å erstatta Clarice Mayne i *Jack and the Beanstalk* ved London Hippodrome mot George Robey. I 1926 var paret med i *The Apache* ved Theatre Royal i Newcastle før dei drog på turné med stykket, og opna med det på London Palladium i 1927. Seinare var dei på turné med *The Blue Train*. Ward var Cora Angélique i ei gjenoppsetting av *The Belle of New York* på Daly's Theatre i London (1931), og følgde dette som Lady Holyrood i ei gjenoppsetting av *Florodora*. Seinare var ho Nan i *A Country Girl*, følgd av *The Duches of Dantzic*. Ho avslutta 1932-sesongen med Glenville i *La poupée*.

Då andre verdskrigen braut ut var Ward blant dei fyrste underhaldarane som blei med i ENSA, og reiste til Frankrike der ho underheldt troppane. No var paret blitt ganske rike, og åtte mellom anna ein Rolls Royce.

Frå oktober 1944 til januar 1945 spelte Ward Loretta Zelma i *Meet Me Victoria* ved Victoria Palace Theatre, mot Lupino Lane. På 1950-talet byrja ho å tenke på om ho kunne halde fram med å spela rolla som ung gut meor. I 1957 hadde ho sin siste opptreden i denne rolla, i *Dick Whittington* ved Pavilion Theatre i Liverpool. Ho var då 66 år, og enda med dette ein karriere der ho hadde spela *principal boy* nesten kontinuerleg sidan 1905.

## Songar og innspelingar

I løpet av karrieren sin framførte Ward ei rekkje songar skrivne av ein venn av henne og Glenville, Fred Godfrey, mellom anna «Meet Me Jenny When The Sun Goes Down» i ein pantomime i Belfast i 1908. Ward er kjend for å ha spelt inn fire Godfrey-låtar: «Blue Eyes» (Regal G-7170, 1915); «Tommy's Learning French» (Regel G-7219, 1915); «I Love My Motherland» (RegalG-7418, 1916); og «Take Me Back To Dear Old Blighty» (Retal G-7398, 1916). Ho song òg songane hans «It's the Way They Have In The Navy» (1914); «I'm Coming Back to Old Kilkenny» (1915); «Take Me Back to Your Heart» (1916); «You Were The First One to Teach Me to Love» (1911); «Down Texas Way» (1917); «Open Your Heart And Let The Sunshine In» (1920); «Till You Come Back Again» (1926); «Arm In Arm Together» (1931) og «There Is Always A Silver Lining» (1939).

## Seinare år
Ward og mannen slo seg ned i London i 1957, der Glenville døydde i 1968.

Dorothy Ward døydde i Hendon i London den 30. mars 1987, 96 år gammal.

## Kjelder

**Denne artikkelen bygger på «[[:en:Dorothy Ward|Dorothy Ward]]» frå ,  den 5. september 2023.*  

## Bakgrunnsstoff

* Tributetside av eit familiemedlem (arkivert nettside)
* Portraits of Dorothy Ward - National Portrait Gallery, London