Pronomen i grenlandsmålet

**Pronomen i [[grenlandsmålet]].**

## Personlege pronomen
### Innleiing
* Som andre søraustlandske dialektar har grenlandsmålet nominativformer i 1sg. som tek til med **j**: **¹jæi ~ ¹jæː** 'eg'. 
* I 1pl. tek både nominativ- og oblikforma til med **v**: **¹viː - ¹voʃ** 'vi - oss'.
* I 2pl. er nominativ- og oblikformene ulike hos eldre talarar: **¹diː** 'de' - **²deːre** 'dykk', men dette systemet er på veg ut, og dei fleste nyttar berre **²deːre** 'de, dykk'. Hos eldre talarar står skiljet sterkast når **(²)deːre** elles ville førekome to gonger meir eller mindre rett etter kvarandre: **²kuːsæri deːre** 'kosar de dykk?' høyrest for mange talarar betre ut enn **²kuːsæ ɖeːre deːre**.
* I 3sg. og 3pl. finst eit komplisert system, mellom anna med eit viktig skilje mellom uavhengige og enklitiske former.
* Trykksterke og trykkveike former er ofte svært ulike, som i 1sg. oblik **¹mæi** - **ma** 'meg' og 2sg. oblik **¹dæi** - **da** 'deg'. Dei trykkveike formene med **a** (**ma**, **da** og **sa**) finst truleg berre i grenlandsmålet; andre søraustlandske dialektar har former med **æ** (**mæ**, **dæ** og **sæ**).

### 1. og 2. person
Ved dei personlege pronomena i 1. person og 2. person er desse to skilja viktige:
* *[[Trykksterk]]e former* mot *[[trykkveik]]e former*.
* *[[Nominativ]]-former* mot *[[oblik]]e former*.
Heile systemet kan setjast opp slik:

Når det i éi rute står fleire former med semikolon (;) mellom, er formene føre semikolon eldre former som er på veg ut; står formene i parentes, tyder det at dei truleg har gått heilt av bruk. Når det i ei rute står fleire former med ~ mellom, er det full valfridom mellom dei i *enklitisk* posisjon, mens berre formene føre ~ kan nyttast elles.

#### Former med d~r-veksling
I nokre tilfelle er dei ei veksling mellom **d** og **r** fremst i ei form. Regelen for bruken av formene er slik:

* Etter verbformer som endar på **r**, skal formene på **r-** brukast, og **r** i verbet fell bort, som alltid føre ord som byrjar med konsonant.
* Etter verbformer som endar på vokal, kan formene på **r-** eller **d** brukast.
* I andre tilfelle skal formene på **d-** brukast.

Her er nokre døme, med **dʉ~rʉ**:

* **²çenerʉ ²uːɽa** 'Kjenner du Ola?'
* **²çentedʉ** eller **²çenterʉ ²uːɽa** 'Kjente du Ola?'
* **¹seːrʉ ²uːɽa** 'Ser du Ola?'
* **¹soːdʉ ²uːɽa** eller **¹soːrʉ ²uːɽa** 'Såg du Ola?'
* **¹ʃøyvdʉ ²uːɽa** 'Skauv du Ola?'

### 3. person
I 3. person kjem eit anna skilje inn mellom dei trykkveike formene, i staden for **nominativ** mot **oblik**:
* *Uavhengige former* mot *enklitiske former*.
Systemet er slik: 

Når det i éi rute står fleire former med semikolon (;) mellom, er formene føre semikolon eldre former som er på veg ut. Når det i ei rute står fleire former med ~ mellom, er det full valfridom mellom dei i *enklitisk* posisjon, mens berre formene føre ~ kan nyttast elles. Når det i ei rute står fleire former med skråstrek (/) mellom, blir formene etter skråstreken, nærmare bestemt **¹den**, **den** og **¹diː**, nytta om hankjønns- og hokjønnsord som ikkje viser til menneske. Eldre talarar nyttar formene etter skråstreken mindre, bortsett frå **¹diː**.

Ein del eldre bygdemål har noko andre former i 3sg f: