Nysassiske Skryvwyse

De **Nysassiske Skryvwyse** is en skryvwyse vöär de heyle neddersassiske språke: vöär de nedderlandske un de düütske kante van de grense. Andere aktuelle skryvwysen willet besünderheiden in de lokale uutspråke nauw weddergeaven. De Nysassiske Skryvwyse streavt nå maksimale leasbårheid un eyndüdigheid vöär alle dialekten. 

Vöärdeylen van disse skryvwyse sint ünder ander:
* eyndüdigheid
* leasbårheid vöär beide syden
* gelykberechtiging vöär alle dialekten up beide kanten van de grense
* vryheid de eygen uutspråke up en skreaven tekst to öäverdrägen
* wedderkenbåre woordformen öäver alle dialekten
* wedderkenbåre form vöär de språke algemeyn

De Nysassiske Skryvwyse is en uutwydede versioon van Reinhard Franz Hahn syn Algemeyne Schryvwys' vöär de noordsassisken dialekten. Döär dat invögen van eygenskappen uut de hanseatiske skryvtraditioon un moderne lokale skryvwysen is de NSS nu uutbouwd vöär dialekten in de heyle språkregioon. Uutwarked het disse skryvwyse de gelyknamige warkgruppe *Nysassiske Skryvwyse*, en gruppe van språkaktivisten uut de Veluwe un Twente van de nedderlandske kante so as Oustwestfalen un Sleeswyk-Holsteyn van de düütske kante. 

## Nütten un achtergrund

Aktuelle regionale skryvwysen bruket normalerwyse de düütske or de nedderlandske ortografy as model, med lütte modifikationen. In warklikheid holdet sik nich veale lüde strikt an disse skryvwysen. De meyrsten kennet dee gaar nich or tomindst nich de details. Dårvöär bruket de öävertal lüde vöär ear aldääglike skryvery de düütsken or nedderlandsken skryvregels in en spontane wyse. Dit vöört to unnöydige hindernissen by dat beidsydige vorstån. Nich de düütske noch de nedderlandske ortografy is skapen vöär dat skryven van de sassiske språke. Sodännig mankeret vardige teykens vöär en reyge luden, wo de skryverslüde sülven löysings vöär vinden möätet. Up de nedderlandske kante is dat resultaat vaken en vealheid an diakritiske teykens un dubbelde or dreydubbelde vokaalteykens. Up de düütske kante is de tendens dårvöär relevante luudlike vorskealen, dee düütsk nich het, ouk up sassisk nich to skryven.   

De Nysassiske Skryvwyse wil grensöäverstryden kontakt ünderstütten un verderen döär en ortografisken kompromis. Up beide kanten van de grense is de normale konsens "skryv dat, as du dat segst", wat in de praksis bedüüdt "skryv dat, as weer dat nedderlandsk (or düütsk)". An steade maakt de NSS dat nich nöydig by dat sassiskskryven en ümweg öäver de ortografy van en vrömdspråke to neamen. Anders as eksempelwyse de SASS vorlangt see sodännig ouk keyn depe kennis van de düütske ortografy.

## Form
Van de Nysassiske Skryvwyse givt dat up de eyn syde en öäverregionale maksimaalversioon, wo eyn al luudlike vorskealen uut de talryken dialekten med dårstellen kan. Up de ander syde givt dat en reyge regionale minimaalversionen, woneam vorskillene grafemen to eyn grafeem tohoupvated wardet, as de respektivlike dialekt dår neynen luudliken vorskeal meyr het.

De Nysassiske Skryvwyse het drey höyvdprincipien
* etymology
* lykförmigheid
* oapen un sloaten sylven (lettergreapen)

un en reyge verdere eygenskappen, dee nedden upvöörd wardet.

## Principe 1: etymology
In de maksimaalversioon wardt de skryvwyse van en woord döär syn woordafkumst vastlegd. In de regionalen minimaalversionen kan eyn van de etymologiske skryvwyse afwyken, so as vöärbild in en dialekt, woneam historisk distinkte fonemen to eyn foneem vorsmölted sint. 

### E-apokope
Dat in de noorden dialekten un in de dialekten rund dat Ysselmeer apokopeerde *e* wardt wal skreaven. Dat vormindert de optisken vorskealen twüsken de noorden un süden dialekten un maakt, dat eyn up simple un systematiske wyse dat uutblyven van uutluudvorharding un lyktydige uutrekking van de vokalen in de noorden dialekten markeren kan: *wyse* = [vi::z], *breve* = [brɛ:ɪ̯v].

## Principe 2: lykförmigheid
Wöörde wardet so wyd as möäglik dialektintern un interdialektaal konstant up de lyke wyse skreaven.

### Stimlouswarden van obstruenten
An dat ende van en sylve wardet obstruenten (medklinkers) regelhaftig stimlous, sodännig bruukt eyn dat in de skrivt nich wysen. Dat wil seggen, eyn skrivt *ty*'d*** - ''ty'''d'''en'' (un nich ''Tie'''t*** - *Tie*'d**en'' as nå [[Sass'sche Schrievwies|SASS]]) un ''skry**v**en'' - ''skri**v**t'' (un nich as up [[Nederlaands|nedderlandsk]] ''schrij**v**en'' - ''schrij**f*'t*).

### Assimilationen
In uutspråke wardet vaken medklinkers ünder invlood van andere klinkers weglåten or afswakked. Disse regelhaftigen assimilationen wardet nich in de skrivt wysd. Sodännig skrivt eyn *bild* - *bilder* (nich: *biller*), *hand* - *handen*/*hände*, *ölven*, *seggen*, etc. 

### Uutsündering
En uutsündering van dit principe sint grundwöörde, dee up *s*, *sj* or en anderen sibilant endet. Hyr vorvalt dat *s* van dat suffiks *-st*: *nervöös* → *up dat nervööst*, *duusjen* → *du duusjt*.

## Principe 3: oapen un sloaten sylven

### Vokaallängde
En langen monoftong wardt in en oapen sylve med en enkel teyken skreaven, in en sloaten sylve dubbeld. Sodännig skrivt eyn *maken* - *maakt*, *good* - *gode*. 

### Uutsündering
En uutsündering van dit principe sint de letteren *e*, *y* un *å*:
* en lang *e* kan ouk in betoonde oapene sylve dubbeld skreaven warden. Dat geldt vöäral by eynsylvige wöörde, eksempelwyse *hee* (DE *er*, NL *hij*) or *dee* (DE *die*, *der*, NL *die*).
* *y* steit altyds vöär en langvokaal. Vordubbeling in sloaten sylve is hyr nich nöydig. Eyn skrivt sodännig *hyr* un *myn* un nich *hyyr* or *myyn*.
* ouk dat *å* steit altyds vöär en langvokaal un so doit ouk hyr en vordubbeling in sloaten sylve nich nöydig. Eyn skrivt *stån* un *gån* un nich *ståån* or *gåån*.

### Konsonanten an dat sylvenende
Vöär dit principe neamet wy boavento afstand van de düütske manere konsonantenteykens an dat sylvenende dubbeld to skryven. Dat heyt, eyn skrivt *kan*, *nat* un *wil* un nich *kann*, *natt* un *will* as nå SASS.

## Verdere eygenskappen

### Paslikmaken van leynwöörde un vrömdwöörde
Leynwöörde, dee eyn nich meyr as vrömd ruutkent, wardet skreaven as nå de uutspråke. By vrömdwöörde blivt eyn naeger by de skryvwyse van de geaverspråke, so disse med latynske letteren skreaven wardt. Lykers passet wy ouk de vrömdwöörde up de neddersassiske språke to, wat de achternåkoamen aspekten angeit:
* Principe van de oapen un sloaten sylven: Langvokalen in sloaten sylve skrivt eyn ouk in vrömdwöörde med twey letteren, as vöärbild *kanaal*, *systeem* un *kultuur*. 
* *c* wardt *k* by de uutspråke /k/ un blivt *c* by de uutspråke /ts~s/, eksempelwyse *konferents / konferenty* un *kakao*, man *citrone / citroon* un *centrum*.  
* *cc* wardt *ks* by de uutspråke /ks/ (*aksent*, *aksepteren*) un *kk* by de uutspråke /k/ (*akkumuleren*, *akkoord*).
* *qu* wardt by de uutspråke /kv/ döär *kw* replaceerd, as byspil *kwaliteyt* un *frekwents / frekwenty*.
* by de uutspråke /k/ wardt *qu* algemeyn *k*, as in *karantene*. By eygennames un lykhaftigs kan de skryvwyse med *qu* bewaard blyven, as vöärbild *Quebec*. 
* *th* un *ph* wardet uplöysd nå *t* un *f*, sodännig skrivt eyn *teory*, *tema*, *telefoon* un *foto*.
* *x* wardt *ks*, as in *eksempel* un *kontekst*.

### Groutskryven van substantiven
Groutskreaven wardt alleyn de satsanvang un names van personen un landen. Andere substantiven wardet nich groutskreaven un ouk adjektiven nich - ouk to landen tohöyren adjektiven nich. 

### Interpunktioon
* De bruuk van kommas richt sik nå de syntaks. En komma wardt setted twüsken deylsätse, eksempelwyse [höyvdsats, höyvdsats] or [höyvdsats, bysats]. Is en deylsats bannig kört (~twey wöörde), kan eyn dat komma weglåten. Uutsündering: by de konjunktionen *un*/*en* un *or*/*oder*/*of* wardt neyn komma setted.
* Citeerteykens ståt vöären un achteren boaven. Möäglik sint: "...", “...” un ”...”.

## Konkreten grafeembruuk

By de konsonanten wyset sik alleyn minimale vorskealen up dat foneemlevel twüsken de dialekten. Hyr kan eyn sodännig de öäverregionale skryvwyse sünder gröttere problemen vöär alle dialekten öäverneamen. By de vokalen maket dialektspecifiske sündervälle dat dialektöävergrypen tohoupvaten in de skrivt vigelynsker. Dårvöär sint en paar lüttere anpassings vöär enkele dialekten or dialektgruppen nöydig. 

### Konsonanten

#### Plosiven

#### Frikativen

#### Sonoranten

### Vokalen

#### Olde langvokalen

##### Vordeyling van de ē-luud-grafemen

Upspletten van ē2 is nich in alle dialekten passeerd. Vöäral up de nedderlandske kante sint dialekten med upspleaten ē2 in de mindertal. Upto is dat upspletten nich in elken dialekt up eksaktement desülvige manere passeerd. Dat heyt, en woord, wat in eyn dialekt ē2a het un desülvige uutspråke het as ē1, kan in en anderen dialekt ē2b un desülvige uutspråke as ē4 hebben. De skryvwyse volgt de vordeyling in elken dialekt.

In dialekten wår ē2 esplitsed wördt, is vake vöär -r geen språke van splitsing, dit wördt dan ouk eskreaven as . Is der wel sprake van splitsing vöär -r dan wördt dat ouk in skrivt weaderegeaven .

###### Uutspråkvergelyking ē-luden

#### Olde körtvokalen in oapen sylve

##### Tohoupvullen ''ā'', ''a'', ''o'' un ''u'' in dat noordsassiske

In de noordsassisken dialekten wardt vandage neyn vorskeal meyr maked twüsken oldlang *ā* un old kört *a*, *o* un *u* in oapen sylve. Wil eyn disse noordsassiske eygenskap in de skrivt wysen, kan eyn disse fonemen ünder dat grafeem  tosamenvaten un eksempelwyse *åvend*, *dåd*, *våder* un *håmer* skryven.

#### Olde körtvokalen in sloaten sylve

#### ''w''-sekwensen

## Literatuur

### Wöördeböker
* Heinrich Kahl & Heinrich Thies: *der neue Sass - Plattdeutsches Wörterbuch* 5.&nbsp;uplåge. Wachholtz Verlag, Nymünster 2009, ISBN 978-3-529-03000-0.
* Klaus-Werner Kahl: *Wörterbuch des Münsterländer Platt.* 3.&nbsp;uplåge. Aschendorff Verlag, Mönster 2010, ISBN 978-3-402-06747-4.
* Vladimir Orel: *A Handbook of Germanic Etymology.* Koninklijke Brill NV, Leyden & Boston 2003, ISBN 90-04-12875-1.
* Groninger zakwoordenboek
* Dialexicon Twents

## Referencen


## Lenk
*Websteade van de Nysassiske Skryvwyse
* Nysassiske Skryvwyse, Facebook
* Nysassiske Skryvwyse, YouTube